GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית זוארץ: זה ברור שאלו שתי דרישות שונות, אבל השאלה באמת למה זה רלוונטי שהגוף קיבל סיוע מגורם אחר, למה זה רלוונטי אם יש כאן מעון שנמצא בשיקום שכונות והוא מקבל תקציבים ממשרד השיכון ועכשיו עולה גם צורך להרחיב את המעון ולהגדיל אותו וצריך לבנות חדר נוסף.
אורית זוארץ: כלומר המעון הזה לא יקבל סיוע?
שולי צבי: מטרת הדיווח היא לא שאם הוא קיבל ממשרד השיכון הוא לא יקבל ממשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, המטרה היא לוודא שהוא לא מקבל מעל 95% מהעלות שלו, שהוא לא יקבל מימון פעמיים, פעם ממשרד הבינוי והשיכון ופעם - - -
ציפי חוטובלי: יש לנו עוד חצי שעה ואני רוצה שכל הגורמים שהגיעו לכאן לשטוח את הבעיות אכן יעשו את זה.
ציפי חוטובלי: נציגת עיריית תל אביב תנו לנו - - -
נטע סודרסקי: אני נמצאת כאן בשם סגנית ראש העיר שמחזיקה בתיק החינוך לגיל הרך.
נטע סודרסקי: ראשית אנחנו מצטרפים לטענות לגבי הפרוצדורה המסובכת.
נטע סודרסקי: לדעתנו הרבה דרישות לא רלוונטיות, כמו למשל בעלי תפקידים בעירייה ותאגידים עירוניים, דירקטורים, אנחנו מעסיקים כרגע את החשבות ואת הגזברות, את מינהל השירותים החברתיים רק כדי להבין את הטפסים, זאת ממש עבודת דוקטורט, ויש רק חודש.
נטע סודרסקי: שנית, ההערות שאנחנו שלחנו מרביתן לא התקבלו והן מאוד קריטיות לתל אביב, אני אתן דוגמה, הממוצע הארצי של ילדים שמסודרים במעונות ציבוריים עומד על 25% לפי משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, במרכז וצפון תל אביב רק 10% מהילדים מסודרים במעונות, בתל אביב אין עתודות קרקע והן אדמות הכי יקרות במדינה, זאת אומרת שהמצוקה של תל אביב היא אחת מהקשות במדינה.
נטע סודרסקי: לעומת זאת אם נלך לפי הקריטריונים ברמה הפריפריאלית של הרשות המקומית, אנחנו בנתון הכי נמוך.
נטע סודרסקי: למה פעוט במרכז תל אביב או צפונה שאין לו סידור, הרבה מעבר, אין לו כמו לכל פעוט אחר במדינה שיש לו 25% זיכוי, למה רמת הפריפריאליות כאן קובעת.
אורי מקלב: אולי אין לכם קדימות אבל אם אף אחד לא מימש את זה יכול להיות שכן יקבלו.
אורי מקלב: כלומר אין לכם מתחרים היום, מה איכפת לכם אתם תזכו כי אין מישהו אחר.
אורי מקלב: כל מספר זוכה.
קריאה: היא אומרת שאם דימונה תגיש אין להם סיכוי.
אורי מקלב: לדימונה אין 15% ל- matching לכן היא לא מגישה.
אורי מקלב: היא אומרת שאין להם מתחרים וכל מספר זוכה במשרד התעשייה מסחר ותעסוקה.
נטע סודרסקי: אני יכולה להמשיך לציין את כל ההערות.
נטע סודרסקי: נכון שתל אביב היא לא פריפריאלית אבל אחוז האמהות החד הורית הוא הגבוה ביותר מדינה וזה קריטריון שלא נלקח בכלל בחשבון, וביקשנו שיילקח.
נטע סודרסקי: דבר נוסף, אי אפשר לדבר על תל אביב ולכרוך באחת, זה מטרופולין ענקי, אי אפשר כשהקריטריונים מתייחסים אותו דבר לתת, לנו באזורי שיקום בדרום ששם האחוז הוא מאוד גדול יותר לשמחתנו, אבל יש לנו אזורים חדשים יותר שאין בהם פתרונות וגם אין עתודות קרקע ולכן צריך לדבר על שכונות, וגם את זה ביקשנו.
אורי מקלב: בעיות קרקע הן בעיות של תל אביב ולא הבעיה של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, מי שצריך זאת עיריית תל אביב שצריכה להקצות שטחים חומים לצורך מעונות, אם אתם לא מקצים ונותנים ליזמים את כל הבנייה ולא משאירים שום דבר לצרכי ציבור, זה לא קשור למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.
אורית זוארץ: עמותות לא יכולות לבנות על מגרשים חומים.
נטע סודרסקי: אנחנו מגישים עכשיו בקשות לחמישה מגרשים שונים בצפון העיר ומרכזה, במקומות הכי מבוקשים, אחרי שנקבל תמיכה, אם נקבל תמיכה רק לגבי המגרשים שנקבל ניגש לוועדת המקרקעין שזה יוקצה לויצ"ו ונעמ"ת ויש כאן עוד גופים מפעילים.
נטע סודרסקי: דבר נוסף, גם אי אפשר לדבר על תל אביב בכפיפה אחת, גם יש קריטריונים מאוד רלוונטיים כמו אחוז האמהות החד הוריות, אחוז התעסוקה – אחוז הנשים העובדות בתל אביב הוא אחוז הגבוה ביותר על פי הסטטיסטיקות.
אורית זוארץ: גם הפריפריאליות בתוך העיר.
נטע סודרסקי: לתל אביב יש בעיה של עתודות קרקע ויוקר המחיה ולכן תל אביב יצרה - - -
ציפי חוטובלי: בזה אנחנו באמת לא מטפלים.
נטע סודרסקי: זה כן רלוונטי ותכף תבינו איך זה מתקשר.
נטע סודרסקי: עיריית תל אביב יצרה מין יצור חדש שיכול להיות שבאמת ילך ויכה גלים בעוד מקומות בארץ, זה נקרא 'אשכול משפחתונים'.
נטע סודרסקי: בדרך כלל משפחון הוא בית המגורים של המטפלת, משפחתון עם סמל מעון, עיריית תל אביב הקצתה מקרקעין עירוניים שבעצם על פי חוזה ניתנים למפעילות משפחתונים עצמאיות וכל האשכול פועל תחת סמל 'אשכול משפחתונים'.
נטע סודרסקי: אנחנו רוצים להקים 'אשכולות משפחתונים' במרכז העיר בבניינים שיש לנו, למשל יש לנו בניין שהעירייה ירשה שהיה בית מגורים, וצריך להקים שם משפחתון יש מאין, הקריטריונים לא חלים על 'אשכול משפחתונים', ביקשנו שיכירו בזה ואמרו לא מכירים.
נטע סודרסקי: אז תכירו בחיה כזאת כי זו חיה מבורכת שפותרת הרבה בעיות, למה לא?
אורי מקלב: מה הבעיה בבניין שקיבלת בירושה?
נטע סודרסקי: הקריטריונים לא חלים עליו.
נטע סודרסקי: פרוגראמה שנמצאת במשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.
נטע סודרסקי: הפרוגראמה - - -
אורי מקלב: הבעיה בגלל שזה ירושה, בגלל שהתכנית לא מאפשרת שבבניין מגורים - - -
נטע סודרסקי: זה מבנה קיים שאנחנו רוצים להכשיר אותו ל'אשכול משפחתונים'.
נורית טננבאום: זה דבר אחר שנקרא 'אשכול משפחתונים' למעון יש פרוגראמה מאוד ברורה, 'אשכול משפחתונים' זה דבר אחר שהמשרד בכלל לא יצר את הכללים הרלוונטיים - -
אורית זוארץ: הרעיון היה לתת מענה לילדים לאבות ואמהות עובדים.
נורית טננבאום: אם אפשר להעיר משהו, אנחנו קיבלנו את כל ההערות ואני מכירה אותן, התשובות שלנו מופיעות באתר, זאת אומרת שהתייחסנו לכל הדברים אבל צריכים לראות בראיה של מדינת ישראל, ואנחנו לא יכולים לפתור את הבעיות של עיריית תל אביב הספציפית או עיריית דימונה הספציפית, או ארגון נעמ"ת הספציפי או ארגון אחר.
נורית טננבאום: לקחנו את כל המבחנים, יש שם תשובות מאוד מנומקות לשאלות שלכם, אימצנו חלק מההמלצות שלכם.
נורית טננבאום: אי אפשר לתת פתרונות לכל עירייה ועירייה.
נורית טננבאום: הראיה צריכה להיות ראיה מרחבית.
סיגל מרד: המתחמים האלה נועדו לעודד את התעסוקה של הנשים וכדי לעודד תעסוקה של נשים באותן ערים שאין להם מספיק מקומות עבודה ואין להם מספיק - - -
ציפי חוטובלי: באו נעשה כאן סדר, חלק מהדרישות של הוועדה כאן היה לקדם מקומות שבהם שיעור העסקת נשים הוא נמוך, כן חלק מדרישות הוועדה היה לסייע לאזורים בפריפריה ששם אין בכלל רקע של מעונות כי רוב הנשים לא עובדות.
אורית זוארץ: יש הסכמה שפריפריה זה לא אזור גיאוגרפי.
אורית זוארץ: יש פריפריה בחדרה, בתל אביב וגם בהרצלייה וצריך לתת מענה לאימהות ואבות שעובדים.
ציפי חוטובלי: אני אומרת שוב, יש לנו כאן בעיות, שוב המטרה שלנו להגיע לרוב הבעיות, אני רוצה לשמוע את הארגון, התחלת לומר משהו ולא סיימת.
ירון מלך: אחרי שגמרנו את ה- 19 מעונות שלא עומדים בתנאי הסף בכלל, אני לא יכול לעבור את תנאי הסף כאשר אין לפחות עשר שנים בעלות/חכירה/זכות הפעלה במקרקעין.
אורי מקלב: ניסתם לפתור את הבעיות עם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה?
סיגל מדר: אם תקבל תמיכה של 2.5 מיליון שקלים.
אורית זוארץ: היה ונתנם תמיכה למישהו שיש לו זכות חכירה מעבר לעשר שנים ובעוד חמש שנים התעוררה בעיה והם נאלצים לסגור את המעון הזה, מה עשינו בזה?
אורית זוארץ: אתם תדרשו מהם את הכסף הזה חזרה?
סיגל מדר: כן בהחלט.
סיגל מדר: הכסף ניתן כדי שלאזרחים יהיה מעון.
ציפי חוטובלי: אתם מבינים את המשמעות?
ציפי חוטובלי: בסוף כשלא יהיה מעון לעשר שנים, לא יהיה מעון בכלל.
נורית טננבאום: ואני אסביר לך גם למה.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת לשמוע סקירה של הבעיות.
ירון מלך: עברנו את אלה ונשארתי עשרה מעונות שעברו את תנאי הסף, אני נכנס מתוך העשרה מעונות האלה יש לי שלושה שהם לבנייה חדשה.
ירון מלך: יופי, בנייה חדשה, יש לי מגרש אני הולך לבנות.
ירון מלך: העלות שאני רואה מולי לבניית מעון חדש זה 4 מיליון שקלים, אתה רואה עלות נמוכה אבל לא משנה, 4 מיליון השקלים מורכבים: סדר גודל של בין 3.2 ל- 3.5 מיליון שקלים זה הבנייה והיתרה עבור הצטיידות של המעון.
ירון מלך: סך הכול 4 מיליון שקלים, משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה נותן סדר גודל, לפי בדיקה שלי, באשכולות הרלוונטיים 2.5 שקלים ואני צריך לגייס עוד 1.5 מיליון שקלים כדי להקים מעון, נפלא.
ירון מלך: ב- 2 מיליון שקלים אני נותן פתרון ל- 70-80 ילדים.
ירון מלך: אלו שלושה מתוך העשרה מעונות.
ירון מלך: כעת אני הולך לשישה נוספים, להם ביקשו ממני תוספת כיתה.
ירון מלך: כשאני מדבר על תוספת כיתה שם נכנסת עז גדולה "נדרשת התאמה של הסטנדרטים של כל המעון לפרוגראמה".
ירון מלך: איך משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה חישב תוספת כיתה?
אורית זוארץ: העניין של הפרוגראמה לא נסגר בוועדה לזכויות הילד?
ירון מלך: לא נסגר זה פתוח.
ירון מלך: במעון החדש אין לי שום בעיה כי אני בונה אותו לפי הסטנדרטים ובפרוגראמה של 2006 - פרוגראמה משמעותה איך לבנות מעון.
ירון מלך: אבל בשביל תוספת הכיתה הבודדת כל המעון בסוף התהליך צריך לעמוד בפרוגראמה.
ירון מלך: שימו לב, בשביל תוספת כיתה הם אומרים "מעון פרוגראמה הוא שלוש כיתות" אם אתה מבקש כיתה זה שליש, בסדר גודל של 600-700 אלף שקלים.
ירון מלך: שלחתי את המהנדס שלי לחלק מהמעונות שביקשו וביקשתי שייתן לי אומדן מחיר, לא הייתי רחוק והסכום כולל הצטיידות כיתה נוספת עומד בין 1,7- 1,9 מיליון שקלים.
ירון מלך: זאת אומרת שאם אני מנכה את מה שהמשרד ייתן לי אני מדבר על סדר גודל של מיליון-מיליון פלוס לאותה כיתה.
ירון מלך: איזו כיתה היא תהיה?
ירון מלך: - כיוון שאני מוסיף כיתה, זאת כיתת תינוקות, כי רק התינוקות יכולים להיות בכיתה למטה, זאת אומרת שאם קודם עלה לי 2 מיליון שקלים ל- 70-80 ילדים, פה עולה לי מיליון שקלים לכיתת תינוקות שהם 15 ילדים.
ירון מלך: מיליון שקלים ל- 15 ילדים לעומת 2 מיליון שקלים ל- 80 ילדים.
ירון מלך: כלומר, כלכלית לא כדאי לי הסיפור - - -
אורי מקלב: למה אתה לא בונה את המעונות החדשים?
ירון מלך: את אלה אני מגיש.
ירון מלך: אני מקווה שאקבל אותם.
ירון מלך: הדבר הנוסף כמו שהוא אמר זה נושא השבתת המעון בסדר גודל של שנה, למרות שהמהנדס אומר שאפשר לבנות, לא ברור לי - - -
אורי מקלב: צריך לבנות את הכול, להוסיף חדר זה בעייתי.
ירון מלך: אני מסכים איתך שזה בעייתי, זאת אומרת שבאותם מקומות לא תוכל במשך שנה לתפקד במעון וכך יצרת בשנה הזאת חור של עוד - - -
אורי מקלב: מעון בשכירות.
ציפי חוטובלי: יש לנו כאן בעיה.
ירון מלך: אם ישאלו איפה נגיש, אנחנו נגיש בבאר שבע, נס ציונה וברמת גן.
אורי מקלב: לכמה ויצ"ו הגישו?
נעמי מורנו: גם אצלנו על השולחן יש עשרה מעונות.
נעמי מורנו: אנחנו לא מגישים לבנייה רק להרחבה ולהסבה מאחר שאין לנו קרקע שהיא בבעלותנו כרגע, זה תהליך שצריך לבצע הקצאות, לוח הזמנים לא זמנים מאפשר לנו להגיש בקשה, לקצות קרקעות זה תהליך שאנחנו נמצאים בו עם כמה רשויות.
נעמי מורנו: אנחנו נגיש רק להרחבות.
נעמי מורנו: שוב, כל הבעיות שירון מלך מנה קיימות אצלנו.
נעמי מורנו: הרחבת כיתה, השבתה, ומה המשמעות לגבי חלקים של המעון.
נעמי מורנו: אני מבינה שלא תהיה בעיה להגיש באמצעות מסלול חריגים, אבל על פניו כשראיתי טור שנקרא החרגה יצאתי קצת מוטרדת מהעניין כי בכל זאת יש פער בהתייחסות בין מינהל מקרקעי ישראל לרשות מקומית, וזה קצת הטריד אותי.
נעמי מורנו: אחד הדברים שאני בכל זאת רוצה לציין בנושא של שכירות, אתם פרסמתם מבחנים לתמיכות וחלק מהמבחנים פשוט לא זכו למענה, אלו היו גזרות שהציבור לא יכול לעמוד בהן.
נעמי מורנו: כדי שתהיה אפשרות לממש את התמיכה אני מבקשת ומציעה, שלא כמו שנאמר בכנס של המציעים הפוטנציאליים, היה ואחרי ההגשה יש שאלות או השגות לגבי הטפסים יהיה אפשר להעביר תיקונים.
נעמי מורנו: אמר אותו אדם בכנס אחרי שתגישו, הטפסים מסובכים תגישו, הגשתם במועד האחרון.
נעמי מורנו: אנחנו מגישים להרבה מאוד גורמים תמיכות, מגישים מכרזים ובכל מקום יש השלמת מסמכים.
אורי מקלב: היושבת ראש שאלה קודם מדוע אי אפשר אחרי זה להשלים.
אורי מקלב: אפילו בעניין הקרקע שבזמן שהוא הגיש הבעלות לא שלו אבל הוא יושב בקרקע, למה לא לתת לו עוד שלושה חודשים כי הרשות צריכה הרבה יותר זמן.
אורי מקלב: למה אי אפשר להשלים?
אורי מקלב: זה מכרז שיש לו כזאת דרישה ויש עדיפות.
סיגל מרד: יש כללים להשלמת מסמכים, יש השלמות שכן מאפשרים אותן.
סיגל מרד: צריך להבין שאם נכנסים לתהליך של השלמת מסמכים ממילא אתה מעכב את כל הגורמים האחרים, במקרים רבים ההחלטה לחלק תלויה בעמידה בדרישות הסף.
סיגל מרד: אם לא עמדת בדרישות אני לא יכולה לקבל החלטה על איך אני מחלקת, לכן בגלל אנשים שיכלו להימנע מבעיות - - -
ציפי חוטובלי: תנו תשובה לגבי השלמת מסמכים.
ציפי חוטובלי: סליחה, אנחנו לא מוכנים לשמוע תשובה כזאת.
ציפי חוטובלי: יש גבול לכל ההתעמרות.
ציפי חוטובלי: הגופים האלה מנסים בתום לב ואף אחד לא מנסה לרמות את המערכת.
ציפי חוטובלי: האנשים מנסים באמת.
ציפי חוטובלי: העובדה שגוף או רשות מגישים בקשה וחסר מסמך כזה או אחר, להם צריכה להיות אפשרות להשלים.
סיגל מרד: מאפשרים השלמה.
סיגל מרד: אני עדיין אומרת שלגבי החלטות על השלמות צריך להבין גם את הצעד הבא.
סיגל מרד: כשהוועדה באה כאן בטענות למשרד למה לא חילקתם, למה לקח לכם כל כך הרבה זמן לחלק, הוועדה כאן צריכה להבין שאותה הנחיה שהיא נותנת "תאפשרו השלמות", ההנחיה הזאת בדיוק היא הגורם המעכב אחר כך בתהליך החלוקה.
אורית זוארץ: אז תחלקי 80%, תאמיני אם תחלקי 80% כולם - - -
סיגל מרד: אי אפשר חייבים את הכול.
אורית זוארץ: אנחנו ברשות המקומית חילקנו את מה שאפשר לחלק למי שאפשר לחלק, השארנו עתודות.
אורית זוארץ: תחלקו 50%.
אורית זוארץ: אם הייתם מגיעים אחרי שנתיים אחרי שחילקתם 50% לא היינו באים אליכם בטענות.
אורית זוארץ: אחרי שנתיים אתם כורכים הכול במקשה אחת ומעכבים את התהליך ואתם באים אלינו בטענות.
סיגל מרד: יש מספיק כסף לכל המבקשים.
ציפי חוטובלי: אבל הם לא מקבלים אותו.
אורית זוארץ: תשאירו עתודה, תשאירו 30% עתודה, אפשר.
אורית זוארץ: תאמיני לי אני אחבר אתכם שיסבירו איך אפשר.
ציפי חוטובלי: מה הבעיה למי שמגיש כעת באופן תקין וראוי יקבל?
ציפי חוטובלי: בטוח יישאר הרבה כסף.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לאפשר לחנן ארליך להשיב.
ציפי חוטובלי: מה הבעיה לתת אפשרות למי שהגיש כראוי?
ציפי חוטובלי: הרי יישאר כסף.
חנן ארליך: המאפיין את התמיכות, בדרך כלל מדובר על עוגה שמתחלקת בין גורמים שעומדים בתנאי הסף בהתאם לאמות מידה, זה בפשטות הנוסחה.
חנן ארליך: לכן ההקצאה לגופים והדירוג בהתאם לאמות המידה, תלוי זה בזה ויש מדרג.
חנן ארליך: זה לא שכולם מקבלים בכל מקרה ואז אפשר לומר ניתן לאלה שבסדר ולא ניתן לאלה שעדיין לא השלימו.
חנן ארליך: ההקצאה נגזרת מהנתונים של כמה הגישו, מי הגיש ואיפה הוא מדורג, זה מקרה יחסית קל כי הסכום קבוע עבור כיתה.
חנן ארליך: במבחנים אחרים הבעיה חמורה יותר כי שם הסכום משתנה.
חנן ארליך: גם כאן בהתאם לניקוד נקבע באיזה מדרג הוא עומד, כמו שראיתם קודם יש מספר מדרגות לתמיכה.
חנן ארליך: בדרך כלל עד שלא מגיעות כל הבקשות אי אפשר לדעת מי יקבל וכמה יקבל.
חנן ארליך: העיכוב שיגרם מעצם האפשרות בהשלמת מסמכים יגרום לכך שהתמיכה תתעכב.
חנן ארליך: המבחנים בנויים באופן שיש מסמכים בסיסיים שנדרשים בעת הגשת הבקשה כדי לדעת שבכלל הגוף זכאי, יש קרקע, יש לו תכניות ולא סתם שהוא שלח בקשה כי אולי במקרה הוא יצליח.
חנן ארליך: יש מסמכים שאפשר לעכב אותם כמו: היתרי בנייה, מסמכים שוטפים שאחרי התקדמות הפרויקט אפשר להביא אותם, אז המבחן יתחשב בזה ויאפשרו הגשת מסמכים גם אחרי שנה וגם אחרי תקופה ארוכה יותר.
חנן ארליך: כמובן שקבעו גבול עד כמה אפשר לאחר בהגשת מסמכים מסוימים.
חנן ארליך: הבעיה הזאת היא בעיה רוחבית של השלמת מסמכים ובעיקר עיכוב בגלל האפשרות להשלמת מסמכים, זו בעיה רוחבית שנוגעת להרבה תחומי תמיכה.
חנן ארליך: הטענות בדרך כלל למה התמיכה מתעכבת, צריך להבין שהדברים שלובים זה בזה.
אורית זוארץ: למה את הבקשות שהגישו עם כל המסמכים ועמדו בכל התנאים אי אפשר לקדם?
אורית זוארץ: לא ברור לי איך אתם כורכים את זה?
אורית זוארץ: מה הטענה?
אורית זוארץ: אמרת שיש קופה אחת ויש סכום מקסימאלי שכל אחד יכול לקבל, יש כמה גורמים שמגישים את כל המסמכים בזמן ויש כאלה שיגישו את זה באיחור.
אורית זוארץ: זה שמגיש באיחור האחריות עליו.
קריאה: אם הקריטריון היה כל הקודם זוכה, אבל כאן זה לא.
אורית זוארץ: זה לא כל הקודם זוכה, כאן יש השלמת מסמכים.
אורי מקלב: הכול נכון כשהעוגה קטנה והאוכלים רבים.
אורי מקלב: אבל כשהעוגה גדולה ומספר האוכלים קטן אז אין שום בעיה שתתנו פרוסות, במיוחד במקרה הזה כשמדובר בסכום כולל.
אורי מקלב: אנחנו אומרים שאם התמיכה קבועה לפי פרמטר קבוע, מי שהגיש באופן מלא מקבל ועדיין נשארים עם עודפים, לו יש זכות קדימה כי הוא הגיש את החומר.
אורי מקלב: להגיד מראש שנשאר כסף ונשארו בקשות שבפוטנציאל הן רלוונטיות אבל בגלל שלא הגישו בזמן את המסמכים הם לא יוכלו להשלים מסמכים, אני לא יודע אילו מסמכים מהותיים יכולים להיות כאן, כל מסמך ניתן להגיש גם אחר כך, יש מי שבשנת הכספים היה מוכן יותר, תקבל את זה וזה בהחלט יכול להיות קריטריון.
אורי מקלב: אני רוצה לומר לכם שאתם לא הראשונים שהמצאתם את התבחינים ואת הקריטריונים כדי לקבל תמיכות.
אורי מקלב: משרד החינוך נותן לא 85% אלא 100% לרשויות לכיתות וגם לגופים פרטיים.
ציפי חוטובלי: זה על פי חוק.
אורי מקלב: הוא נותן כסף.
אורי מקלב: אופן חלוקת הכסף תלוי אם זה לפי חוק או לא לפי חוק ואז זה נהפך לתמיכות או לתקצוב והכסף הוא אותו כסף, מה זה משנה אם הוא נותן למוסד פרטי, מוסד מוכר שאני רשמי, פה אני נותן לו לא 2.5 מיליון שקלים, שם אני נותן 25 מיליון שקלים כסף לכיתות וזה גם בתמיכות.
אורי מקלב: אני צריך להיות בטוח שהכסף שאני נותן הוא עבור כיתה, ואם מחר הוא נסגר מה אני עושה?
אורי מקלב: אם הקרקע לא שלו?
אורי מקלב: הם מצאו פתרון והתגברו על כל הבעיות האלה במשרד החינוך.
אורי מקלב: דרך מפעל הפיס זה אותו דבר.
אורי מקלב: לחפש בעיות וחששות זה לא מבחן ההצלחה שלכם, את זה כל אחד יודע.
אורי מקלב: מבחן ההצלחה שלכם הוא לא מבחן התוצאה אלא הדרך לפתרון הבעיות שעולות.
אורי מקלב: אם יש בעיות עם מקרקעין ואם יש חכירה לא נברח מזה כי זה קיים בכל מקום ותמיד תהיה בעיה של עשר שנים יתרה.
אורי מקלב: הרשות כן או לא תעשה אם יש תשע שנים עד גמר החכירה, היא תדון היום גם אם היא נותנת להם ל- 25 שנה.
אורי מקלב: הגישה שאתם נוקטים היא לא נכונה ולא מקובלת, אנחנו צריכים לפתור את הבעיה.
אורי מקלב: יש חוזה משולש שגם אם העירייה וגם אם הגוף לא יהיה בתוך המקום הזה העירייה כבעלת הקרקע מתחייבת שהמעון יפעל, אפשר להתגבר על זה, גם בעניין הכיתות התגברנו.
ציפי חוטובלי: הנקודה המשמעותית כאן היא היכולת של הגופים להשלים מסמכים אחר כך, לדעתי זה קריטי, העובדה שחלק מהגופים יוכלו להשלים וחלק לא לדעתי זה יפגע בתהליך שאנחנו רוצים שבסופו של יום שכל מי שרוצה ומגיע לו יוכל לקבל.
נורית טננבאום: ברגע שאנחנו נקבל את כל הבקשות ונראה שיש לנו עודף תקציבי, ברור ומובן שמי שעמד בכל התנאים יקבל ומי שצריך להשלים ישלים, אנחנו מדברים בעידן שהבקשות תהיינה יותר גבוהות מהתקציב הקיים כמו שקרה לנו בשיפוצים, נתקלו בבעיות ואמרנו שנעשה את כל המאמצים וניתן לגופים שבוע כדי שייגשו כי צריך לתת.
נורית טננבאום: בעידן שיש כסף ברור ומובן מאליו שתהיה בקשה להשלמות.
נורית טננבאום: אנחנו לא נדחה כי לא הגישו הכול.
נורית טננבאום: בעידן שאין מספיק כסף צריכים לעשות, אם רוצים לעשות השלמות, לעשות את זה בזמן קצוב כי אנחנו צריכים לחלק.
ציפי חוטובלי: תעשו בזמן קצוב אבל תעשו.
נורית טננבאום: עשינו בשיפוצים.
ציפי חוטובלי: בשיפוצים לקח לכם שנה וחצי לנסח מבחני תמיכה, נתתם חלון הזדמנויות של חודשיים להגיש בקשות.
ציפי חוטובלי: קצת פרופורציה, קצת התחשבות בגופים, אני חושבת שיש כאן מטרה ולכאורה אנחנו לא שותפים לאותה מטרה.
ציפי חוטובלי: סיכום הדיון.
ציפי חוטובלי: הוועדה דורשת שאתם תתנו לכל מי שרוצה להשלים מסמכים שאחר כך ישלים.
נורית טננבאום: בעידן של עודף תקציב.
ציפי חוטובלי: אני רוצה שמי שהתחיל את התהליך ישלים אותו.
ציפי חוטובלי: אני לא מבקשת מכם לתת כסף שאין.
ציפי חוטובלי: הכסף שיש לנו היום הוא 64 מיליון שקלים, תבצעו אותו לפי כל הבקשות שיוגשו לכם.
ציפי חוטובלי: בקשות חסרות, אני כבר אומרת לכם מהתחושה מהבעיות שעולות, לא תנצלו את הכסף, מאחר ולא תממשו את הכסף ב- 15 במרץ אנחנו נפגש ונראה מה המצב, נראה מה נשאר בתקציב ונחליט איך להמשיך.
ציפי חוטובלי: אני מתכוונת שביום שאחרי נבחן מי הגיש, כמה הגישו, מה עלות התקציבית ובסופו של דבר נראה כמה כסף נשאר כדי לאפשר לכל אותם גורמים להשלים.
ציפי חוטובלי: אני שמחה לפתוח את הדיון של הוועדה לקידום מעמד האישה שנערך במסגרת יום הזהות היהודית שארגן ארגון רבני צוהר.
ציפי חוטובלי: נראה לי שכאשר מדברים על זהות יהודית, אולי הדבר הכי בסיסי והכי יסודי בשמירה על הזהות היהודית זה שמירה על התא המשפחתי היהודי.
ציפי חוטובלי: במשך שנים היהדות נאבקה בתופעת ההתבוללות בעיקר כשמדובר בנישואי תערובת של יהודים שחיים בגלות.
ציפי חוטובלי: וכשהנתונים מדברים על למעלה מ-50% התבוללות בקרב יהדות ארצות הברית, שהמספרים של היהודים בארצות הברית הולכים וקטנים אנחנו יודעים שזאת בעיה שמדינת ישראל הגדירה אותה כבעיה לאומית של העם היהודי.
ציפי חוטובלי: מה שבדרך כלל פחות מקובל לדבר עליו זאת תופעת ההתבוללות הפנים הישראלית.
ציפי חוטובלי: לפני חודש ימים בערך יצא לעיתונות מכתב, מכתב הרבניות, כך הוא כונה, והמכתב הזה הופנה בעיקר לתופעה של נישואים בין יהודיות למוסלמים.
ציפי חוטובלי: המכתב הזה בעצם ניסה להזהיר, להראות, בנות שנמצאות בשירות לאומי, בלימודים בכל מיני מקומות, שהן באות במגע עם אוכלוסייה שאינה יהודית להיזהר ולהישמר מפני אנשים שמתחזים ליהודים ובסופו של יום מתברר שהם אינם יהודים.
ציפי חוטובלי: ויש ארגונים שעוסקים בעצם בהצלת אותן בנות מנישואי תערובת כאשר מדובר בנישואים בין יהודיות למוסלמים.
ציפי חוטובלי: ומאחר והתופעה היא תופעה שמיוחדת לנשים, הנישואים בין יהודיות למוסלמים, אז באופן טבעי הוועדה לקידום מעמד האישה מצאה לנכון לעסוק בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: מאחר ומדובר בכל זאת ביום שעוסק בזהות יהודית באופן כללי אני חושבת שזה יהיה שגוי לעסוק אך ורק בנישואים בין יהודיות למוסלמים.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה יהיה נכון לעסוק בתופעת ההתבוללות בכלל במדינת ישראל כאשר הנתונים של מחלקת המחקר של הכנסת מדברים על 92 אלף משפחות בישראל שבהן אחד מבני הזוג אינו יהודי.
ציפי חוטובלי: אין ספק שהעובדה שאנחנו חיים במדינה שקלטה עלייה מסיבית ממדינות חבר העמים, והעובדה שנמצאים בקרבנו 300 אלף מה שד"ר אשר כהן "יהודים שאינם יהודים" יהודים שמבחינת סוציולוגית אינם יהודים על פי ההלכה.
ציפי חוטובלי: יש לנו בעיה אמיתית שאנחנו צריכים להתמודד איתה.
ציפי חוטובלי: ולכן הייתי רוצה שהדיון הזה יעסוק בשתי הסוגיות, גם בסוגיה של נישואים של נשים יהודיות עם מוסלמים והגיעו לכאן ארגונים שעוסקים בעניין הזה, ובעיקר בהיבט החינוכי הערכי של מניעת נישואי התבוללות בכלל כאשר מדובר בנתונים שהולכים ומחריפים ורק כדי לסבר את האוזן, מספר הפניות של נשים יהודיות שהיו מעורבות בקשרים רומנטיים עם מוסלמים הוכפל בין שנת 2009 לשנת 2010 מ-500 נשים לאלף נשים.
ציפי חוטובלי: וכשאלה הנתונים אני חושבת שמדובר בתופעה מדאיגה שאנחנו חייבים לתת עליה את הדעת.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת זבולון אורלב, יושב ראש ועדת החינוך לשעבר, בשבילי אתה תמיד תהיה יושב ראש ועדת החינוך למרות שאתה עכשיו היושב ראש לועדת זכויות הילד.
זבולון אורלב: התגלגלה לידי הזכות, להיות נותן החסות של יום הזהות היהודית, היוזם, המארגן, כמובן יחד עם ארגון רבני צוהר ושמחתי מאוד על ההזדמנות.
זבולון אורלב: זה הפרלמנט היחידי בעולם שבו אפשר לקיים בפרלמנט יום עיון על הזהות היהודית.
זבולון אורלב: כיוון שזאת מדינת העם היהודי, אני רואה בתעודת הזהות היהודית גם האישית וגם הלאומית את הבסיס להצדקה לקיומה של מדינת ישראל בארץ ישראל כמדינת העם היהודי, וכל טשטוש של הזהות בכל תחומי החיים כמו בסוגיה שאתם עומדים לדון בה, ובוודאי מדובר בהכחשה של היהדות משמעותה ממש סכנה לקיומה של המדינה ובעצם מתן לגיטימציה לתעמולה אנטישמית, לתעמולה אנטי ציונית כנגד קיומה של מדינת ישראל.
זבולון אורלב: כמו בכל תרבות, כמו בכל אמונה יש בוודאי חילוקי דעות, יש מחלוקות נוקבות באשר למהותה של הזהות היהודית אבל בראש ובראשונה צריך לדעת מהי יהדות, צריך ללמוד וצריך להכיר ואז נוכל כמובן להתווכח.
זבולון אורלב: אני רוצה להודות בראש ובראשונה ליושבת הראש הוועדה לקידום מעמד האישה שבחרה להקדיש את אחד מהדיונים, וסדר יום של ועדה הוא מאוד עמוס, לכן אני מאוד מודה לך שנענית לבקשתנו לקיים את הדיון הזה במסגרת יום הזהות היהודית וגם כמובן להודות לרבני צוהר.
זבולון אורלב: אני מתנצל שאני עובר לוועדות אחרות שדנות בסוגיה הזאת של יום הזהות היהודית.
ציפי חוטובלי: ראשון הדוברים יהיה הרב יובל שרלו.
ציפי חוטובלי: אתה בעצם נמצא כאן כנציג של ארגון רבני צוהר והייתי שמחה לשמוע ממך כמי שעומד מאחורי היום הזה כמה מילים לגבי הדיון שלנו.
יובל שרלו: זהות זה מושג שמאוד קשה להגדיר.
יובל שרלו: עצם השימוש במילה זהות, אתה בא ואומר שזה קשור לזהות תודעתית, לזהות הלכתית, לזהות נפשית ועוד כהנה וכהנה, וזה מושג שמאוד מאוד קשה להגדיר אותו.
יובל שרלו: יחד עם זאת מדינת ישראל הגדירה את עצמה כמדינה שיש לה זהות יהודית דמוקרטית.
יובל שרלו: יותר מזה, מדינת ישראל גם רואה את עצמה אחראית לשאלות הזהות של העם היהודי בכללו.
יובל שרלו: המדינה גם משקיעה משאבים, לדעתי לא מספיק, בשאלה הזאת בשל העובדה שהעם שלנו כיום נמצא בשאלות זהות מאוד קשות.
יובל שרלו: במשך מאות שנים מגבש הזהות שלו היה התורה.
יובל שרלו: במאתיים שנים האחרונות מסיבות שונות שכולכם מכירים מגבש הזהות הזה שהוא התורה וההלכה איננו מגבש הזדהות של כל העם.
יובל שרלו: מדינת ישראל כמדינה היתה ועדיין סוג של מגבש זהות נוסף, ואנשים יהודים בתפוצות שלא מזדהים לא עם התורה ולא עם המדינה נמצאים בשאלות זהות מאוד קשות.
יובל שרלו: עכשיו אנשים חושבים שזה לא ענייננו.
יובל שרלו: אבל ראשית זה ענייננו, כי לא יכול להיות שמדינת ישראל לא תהיה אחראית לעם היהודי בכללו , אבל שנית כמו שאמרת בצדק התופעות האלה מחלחלות לתוך מדינת ישראל עצמה.
יובל שרלו: כלומר, אם מדינת ישראל לא רואה את עצמה כאחראית לשאלות הזהות אזי יש ואקום.
יובל שרלו: ולכך למדינה מחלחלות שאלות מאוד גדולות שנוגעות לזהות היהודית, בכלל של האנשים, של הקהילות, של הדמויות וכדומה.
יובל שרלו: כיוון שמדובר בשאלות זהות אין לזה פתרון של זבנג וגמרנו.
יובל שרלו: זה פתרון שבחלקו הוא חקיקתי אבל בחלקו הקטן חקיקתי.
יובל שרלו: הוא פתרון שבחלקו תקציבי וכפי שאמרתי מקודם לפי דעתי מדינת ישראל איננה משקיעה מספיק ודי ביהדות התפוצות, אבל זה בעיקר ככל אשר הזהות היהודית שלנו, של דור הסבים, דור ההורים,דור הילדים, והנכדים.
יובל שרלו: תהיה יותר משמעותית ויותר בעלת משקל, ואלה הן שאלות שנוגעות לחינוך, שאלות שנוגעות לרבנות, שאלות שנוגעות לצבא, שאלות שנוגעות לטקסים וסמלים, אז ברגע שיש זהות כזאת, אני לא צריך להגן עליה, להיפך, בכלל מערך של הגנה, וזה הטיעון העיקרי שאני רוצה לומר, אנחנו צריכים למצוא מדיניות שאיננה מגינה על הזהות היהודית, כי מי שנמצא בהגנה הוא תמיד בעמדה פסיבית, הוא בעמדה שמישהו אחר מכתיב את סדר היום.
יובל שרלו: מדינת ישראל צריכה להכריע ששאלות הזהות שלה כן בהתקפה.
יובל שרלו: כלומר בהעצמה, בהגדלה, זה תפקידה וזה עיקרה, ולתמוך בכל מערכת, כיום זה נוגע ליחידות הקדם צבאיות כאלה ואחרות שיש פה נציגים רבים שלהן מהכיוון הזה.
יובל שרלו: זה נוגע לפעולות חקיקה, לפעולות תקציב, לפעולות חינוך, לפעולות בכיוון טקסים וסמלים, וזו המטרה של יום הזהות היהודית שבכוונה הוא נערך בוועדות שונות ולא רק במקום אחד כדי לומר שאנחנו עוסקים בשאלת הזהות.
ציפי חוטובלי: הרב שרלו הדברים האלה הם דברים מאוד נכונים, מאוד כלליים.
ציפי חוטובלי: אם אפשר לתת כמה מילים בכל זאת על המאבק של מדינת ישראל בהתבוללות הפנימית בתוכה כי זה הנושא שייחדנו לו את השעה.
יובל שרלו: נושא ההתבוללות בתוך מדינת ישראל היא תופעה קודם כל קיימת.
יובל שרלו: התופעה לא תיאסר על פי חוק.
יובל שרלו: היא לא תיאסר על פי חוק מסיבות רבות ומגוונות וזה לא הכלי שבו צריך להשתמש.
יובל שרלו: מה שכן צריך להשתמש בו זו הרתמות של כל אלה שהזהות הזאת חשובה להם כדי לעשות שני דברים.
יובל שרלו: אחד שזה יהיה השיח ושהשיח היהודי ייכנס לכל מקום ומקום ועל ידי כך תהיה העצמה.