GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: אם אני, נחמן שי, צריך לכתוב מכתב לשר התקשורת, לא האמנתי בחיים שאני אעשה את זה, ולבקש ממנו לוודא, וזה מה שאני עושה היום, לוודא שהרשויות המפקחות יעשו את העבודה שלהן, אני צריך להזמין התערבות של שר, תאמין לי שאתה אפילו לא יודע כמה זה נראה בעיני עולם הפוך, שאני פונה לשר, כדי שישפיע על המפקחים, שזה התפקיד שלהם, שיפקחו באמת ויעשו את העבודה שלהם.
נחמן שי: אני קורא לכם, גם לכם לקשת, וגם לכם בערוץ 10 כי לכל אחד יש ברוך השם את התוכניות שלו, תבחנו היטב מה אתם משדרים.
נחמן שי: לא דיברנו על אותו במאי שאמר מה שאמר לפני השידור, בעיני הוא לא צריך לחזור לביים את התוכנית הזאת.
נחמן שי: הוא לא יכול.
נחמן שי: אם זה מה שהוא חושב על המשתתפות בתוכנית שלו, הוא לא יכול לביים את התוכנית.
נחמן שי: תשעו אותו, לא ליומיים, מיום ראשון עד יום רביעי, תשעו אותו בכלל, עד סוף העונה.
נחמן שי: יש לכם מספיק במאים.
נסים זאב: רק שאלה קצרה, לאיילת.
נסים זאב: האם קרה איזה שהוא מקרה במהלך השנים האחרונות שמישהי התלוננה מהשחקניות שהיא נפגעה כתוצאה מאיזו אמירה פוגענית או הרגישה באותו רגע שהיא קורבן תוך כדי המשחק הזה?
מיכל שפירא: השאלה לא רלוונטית.
נסים זאב: מאוד רלוונטית.
מיכל שפירא: היא ממש לא רלוונטית.
נסים זאב: אני אגיד לך למה היא רלוונטית, לא אלייך.
מיכל רוזין: זה שאישה לא מרגישה נפגעת, זה לא אומר שהיא לא נפגעה.
מיכל רוזין: אישה, באותו רגע, לא תגיד שהיא נפגעה.
נסים זאב: את תגידי לי גם מה לשאול?
נסים זאב: את תגידי לי מה רלוונטי?
מיכל רוזין: זה חוסר הבנה של פגיעה מינית.
נסים זאב: תסלחי לי, אל תתני לי מוסר מה זה פגיעה מינית, כי אני הרבה יותר חד ממך בעניין הזה.
נסים זאב: אני שואל את זה.
נסים זאב: סליחה, את לא מבינה למה אני שואל את השאלה, אולי כדי שתביני.
נסים זאב: הגברת הנכבדה מדברת על קורבנות ואני רוצה לומר שזה לא עניין של קורבן.
נסים זאב: כי אני לא מאמין שהיתה איזו שהיא תלונה רשמית בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: אתה שואל או עונה?
נסים זאב: אני רוצה לשמוע את התשובה.
איילת מצגר: הרשות לא קיבלה תלונה כזו, אבל יכול להיות שהיתה תלונה לזכיין שאנחנו לא מודעים לה.
נסים זאב: אני רוצה לשאול, מישהו מכיר איזו שהיא תלונה?
רונית ארנפרוינד-כהן: אבל זה לא רלוונטי בכלל.
נסים זאב: אתן לא מבינות.
רונית ארנפרוינד-כהן: אז אנחנו לא מבינות.
נסים זאב: אז אני אסביר למה.
רונית ארנפרוינד-כהן: אולי אתה לא מבין את המטריה בכלל.
נסים זאב: אתן לא מבינות מה אני רוצה.
נסים זאב: את הבנת את השאלה?
נסים זאב: אני רוצה להסביר לכם את השאלה, מותר לי להסביר לכן את השאלה?
נסים זאב: מה כוונת השאלה?
נסים זאב: אני רוצה להוכיח בשאלה, בתשובה שלכן, שזה לא בעיה של קורבן או לא קורבן, זה עניין של מוסר ותרבות.
נסים זאב: זאת אומרת, זה שלא היתה איזה שהיא תלונה, זה לא הופך לתת איזה שהוא הכשר.
ורד סוייד: אתה יודע כמה קרבנות תקיפה מינית לא מתלוננות?
נסים זאב: את לא מבינה אותי, מה אני אעשה?
ציפי חוטובלי: רגע, רגע, אני רוצה להפסיק רגע.
נסים זאב: אתם לא ירדתם לעומק השאלה שלי.
נסים זאב: התשובה שהיא באה לומר, בדיוק לענות תשובה לגברת חברת הכנסת הנכבדה, שזה לא עניין של קורבנות, זה עניין של השקפה, זה עניין של תרבות, זה עניין שאנחנו באמת מבליגים עד, לא יודע, עד בלי די, לכל התוכניות שאנחנו רואים.
נסים זאב: וזה הבעיה שאנחנו נותנים לערוץ השני לפקח ולחתול לשמור על החלב וזה בדיוק הסוגיה שלנו.
נסים זאב: אני הבאתי חקיקה כבר לפני שנים, וזה נמצא על שולחן הכנסת, להחזיר את הצנזורה.
נסים זאב: הממשלה דחתה את זה כמה פעמים על הסף.
נחמן שי: ידעתי למה אני לא צריך לקבל את הדברים שלך בעניין.
נחמן שי: אני לא רוצה צנזורה.
נסים זאב: אתה לא רוצה צנזורה, אתה רוצה הפקרות.
נסים זאב: אתה רוצה לתת להם לעשות מה שהם רוצים ואתה רוצה לבקר אותם פעם בשנה ביום האישה הבינלאומי, עם כל הכבוד לך.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת זאב, אני קוראת אותך לסדר.
אורית זוארץ: אנחנו מטפלים בסוגיות האלה כל השנה, חבר הכנסת זאב.
אורית זוארץ: זה לא רק היום.
נסים זאב: עודד מעט היא כבר תעיף אותי מפה.
ציפי חוטובלי: אני לא רוצה להוציא אנשים מפה, כי זה דיון חשוב.
ציפי חוטובלי: אני שמחה שחברי הכנסת סוערים עליו.
ציפי חוטובלי: אבל מה שחשוב לנו, יש לנו מליאה ב- 11, כמו שכולכם יודעים, ולכן יש כאן עוד מספר אנשים שחשוב לנו לשמוע אותם כי המטרה שלנו היא בסוף להגיע לכלים אופרטיביים שאנחנו בבית-המחוקקים יכולים לתת לכם, כדי לשנות את המציאות.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לאפשר לניצן חן, מהכבלים והלוויין.
ניצן חן: תודה ליושבת הראש וגם אני מצטרף לברכות על עצם העלאת הנושא ואני יושב פה ואני מנסה לברור את מילותיי בקפידה, כי עד לעונה האחרונה, הייתי, סברתי שאתם, אתם, המחוקקים, בהכללה גסה, בהכללה רחבה, לא גסה במובן של גסות, משתמשים בניואנס כזה, בכותרת כזאת, והייתם רוצים שנפעל לא כפי שטלוויזיה במדינה דמוקרטית צריכה לפעול.
ניצן חן: אנחנו בטלוויזיה חופשית, יש פלורליזם רחב בתוכניות והחשש ממדרון חלקלק בפגיעה בחופש הביטוי זה עיקרון על, עיקרון יסודי שאני מניח שכולנו פה שותפים לו.
אורית זוארץ: זה לא הדיון, חופש הביטוי.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת זוארץ, אנחנו נאפשר לדוברים לדבר.
נסים זאב: זה חופש הניאוף, לא חופש הביטוי.
נסים זאב: נואף אישה חסר לב.
ניצן חן: הגבלת תכנים, בטח פסילת תוכנית ברמה קטגורית של ז'אנר או של פורמט, בעיני, זה מקרה קיצון, לא מידתי, וגם לא יעזור, לא יעזור.
ניצן חן: יחד עם זאת, אני סבור שההצטברות בעונה האחרונה במספר תוכניות צריכה גם אותנו להביא לחשבון נפש ולאכיפה הרבה יותר קפדנית, נקודתית, במקומות שצריכים התערבות.
ניצן חן: בכבלים ובלוויין אין כמעט תוכניות ריאליטי, אנחנו מתמודדים עם תופעה חדשה בעולם, ותיקה בעולם חדשה בישראל, שנקראת תוכנית האח הגדול שמשודרת 24 שעות.
קריאה: זאת ה-תוכנית.
אורית זוארץ: לא, יש גם את היפה והחנון, עם כל הפורנוגרפיה.
ניצן חן: לא הרי תוכנית ריאליטי בערוץ Broadcast שהיא טלוויזיה שמשודרת להמונים, לבין תוכניות נישתיות, שמיועדות לקהלים ספציפיים.
ניצן חן: ממה אני חושש, כב' היושבת-ראש ואדוני חבר הכנסת נסים זאב, הרי זה לא ייגמר בלילה בכיף, בתוכנית של רסיסי אחוז שנותנים זפטות ואותה פסלנו, לא את כל התוכנית, אלא רכיב מאוד ספציפי.
ניצן חן: זה ימשיך במועצת החכמים ובתוכנית ערוץ הידברות וכל מיני מקומות שמאן דהוא יסבור שזה לא לטעמו.
ניצן חן: אני חושב שהעובדה שאנחנו חיים במדינה שכל אחד רשאי לומר בטלוויזיה את מה שהוא רוצה ולא משנה באיזה פורמט.
קריאה: הסתה לרצח?
אורית זוארץ: אנחנו לא מדברים על טעם טוב, אתה מתבלבל.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים פה הסתה לאונס ופגיעה ותקיפה מינית והתעללות ויש פורנוגרפיה, לא מדברים על טעם טוב.
אורית זוארץ: זה לא עניין של טעם טוב.
ניצן חן: כל מה שאני אומר זה עד העונה האחרונה.
ניצן חן: אני סברתי שעקרונות שהמחוקק קבע.
ציפי חוטובלי: מאחר ובעונה האחרונה נחצו כל הקווים האדומים, אני שואלת אותך מה לדעתך צריך לעשות עכשיו, עם הכלים שאתה מכיר אותם, כדי שהדברים האלה לא יתרחשו לנגד עינינו.
ניצן חן: אז אני עונה, אבל ברשותך, עוד חצי משפט.
נחמן שי: איך אתם מפקחים על הערוץ הזה שמשדר חי כל הזמן?
ניצן חן: אני עונה וגם ראיתי אותך בלילה עם גיא לרר, איך זה נקרא?
ניצן חן: רשת לילה.
נחמן שי: אני מבקש שתלך לישון ב- 12, כי זה שודר ב- 12 וחצי.
ניצן חן: ואני מודה שאני הופתעתי כמוך והסיטואציה הזאת לא יכולה להימשך.
ניצן חן: דהיינו, גם בשמיים פתוחים וגם בעובדה שהכל פרוץ ברשת, עדיין טלוויזיה מסחרית ציבורית, שקיבלה רישיון מהמדינה, חייבים שיהיו לה קווים אדומים.
נחמן שי: פיקוח ציבורי.
ניצן חן: בפיקוח ציבורי.
ניצן חן: ואנחנו, אני אומר לכם מה אני מתכוון לעשות.
ניצן חן: המועצה בראשותי, שהיא מועצה רגולאטורית וציבורית, היא יושבת על המדוכה עכשיו.
ניצן חן: התנאים לרישיון של ערוץ 20 הם קפדניים, דהיינו יש שם 12 מצלמות או 15 מצלמות, בעל הרישיון שקיבל מאתנו ערוץ 20, חייב לשמור על כבוד המשתתפים והמשתתפות והוא בדרך-כלל עושה את זה.
ניצן חן: היו לנו בארבע העונות הקודמות שני אינסידנטים, פעם אחת עם בובליל, שאמר את מה שאמר, גם כן.
ורד סוייד: מה זה היה נגד נשים.
קריאה: על אונס.
ניצן חן: אבל אני אומר, שאנחנו לקראת העונה החמישית נחמיר את מערך הבקרה והפיקוח במובן הזה שלא יהיה יותר פרצות, לא בשתיים לפנות בוקר ולא בארבע לפנות בוקר, חבר הכנסת שי.
ניצן חן: אני חושב שגם אתה תסכים אתי שלא היית רוצה שרגולאטור ישב עם פנקס ויפסול תוכנית או יסיר תוכנית בסוג של קומיסר של תוכן, לא היינו רוצים שזה יגיע, כי זה יגיע בסוף גם לדברים שחשובים לך ולך, כב' היושבת-ראש.
ניצן חן: מה שכן אני הולך להמליץ זה באמת לקבוע פרמטרים הרבה יותר קשוחים.
ניצן חן: אנחנו כבר בסיפור של יורם זק, הפעלנו את סמכותנו וקבענו לראשונה במדינת ישראל כללים שיש להם גם ממשק לרשת.
ניצן חן: דהיינו, אתר מאקו.
אורית זוארץ: הוא חזר אחרי יומיים, מה קבעתם?
ניצן חן: אתר מאקו, שזה אתר חשוב בישראל, שכרגע אין עליו שום סוג של פיקוח, לא מסיווג משדרים מזיקים ובטח לא בהיבט של התכנים, קיבל הנחיה מפורשת ממועצת הכבלים והלוויין בכל הפניות שיש בהם פגיעה בנשים או במשתתפים או בקטינים או דברים מהסוג הזה, ואם הוא יפר עוד פעם אחת במהלך שידוריו את הדבר הזה, אני אומר, מצהיר פה לפרוטוקול, יינקטו נגדם צעדים מרחיקי לכת.
ניצן חן: כנ"ל לגבי שאר התכנים.
ניצן חן: למשל, אופציה אחת שיכולה להיות זה קידוד של ערוץ 20, לא רק במובן שמדובר בערוץ Pay, 420,000 בתי אב ומשקי בית יותר נכון, בוועדה למעמד האישה אסור להגיד בתי אב.
ניצן חן: אבל תחשבו לרגע, 420,000 משלמים כסף כדי לצפות בתוכנית הזאת 24 שעות ביממה.
ניצן חן: לכן זה מחייב אחריות גם של הזכיין וגם שלנו ואנחנו נאכוף גם מבחינת קידוד, ייתכן ונחליט שקידוד להורים, שהערוץ 20 הזה יעבור לנורמה הרבה יותר קפדנית מבחינת האכיפה ובין השאר, אנחנו נשקול אופציה לחייב את בעל הרישיון לשדר את הערוץ הזה ב- Delay של עשר דקות.
ניצן חן: בהשהיה.
נחמן שי: מי יפקח בעשר הדקות?
ניצן חן: כבר היום בתנאי הרישיון, בעל הרישיון תפקידו, בקונטרול, או בניידת השידור, איפה שלא משדרים את זה בנווה אילן, לאייש עורך של תוכן 24 שעות, שהתפקיד שלו זה לוודא שבארבע לפנות בוקר אין שם איזה Disaster.
ניצן חן: אנחנו נאכוף את זה בצורה כזאת ואני לא חושב שיקרה משהו, אנחנו לא רוצים לפגוע בתוכניות הריאליטי, אנחנו לא חושבים.
קריאה: אבל על הדרך אתם פוגעים בציבור, מה זה אתם לא רוצים לפגוע בתוכניות הריאליטי?
ניצן חן: לא לא לא, אנחנו לא רוצים.
ניצן חן: אי-אפשר הרי, בגלל שיש לנו בעיה נקודתית, לשפוך את התינוק עם המים.
אורית זוארץ: זו גם לא המטרה שלנו.
אורית זוארץ: המטרה שלנו היא להגן.
ניצן חן: אנחנו רוצים, הפורמט הזה הוא פורמט מצליח בכל העולם, הוא מצליח גם בישראל, לא במנדט שלי להכריע שיפוט ערכי אם זה טוב או לא טוב.
אורית זוארץ: לא כל מה שקורה בעולם צריך להיות מודל למדינת ישראל.
אורית זוארץ: בואו לא נתבלבל ונאדיר כל-כך את כל מה שקורה בעולם.
נסים זאב: הלוואי והיינו כמו בעולם.
נסים זאב: אנחנו הרבה יותר גרועים.
ניצן חן: התנאים לקבלת הרישיון יוחמרו והיא תהיה, אמות המידה לקבלת הרישיון לעונה הבאה, העונה השישית, אני כבר אומר, יהיו בערך בקרה הרבה יותר קפדני והרבה יותר מצומצם.
ניצן חן: עדיין, בתוך גבולות של שמיים פתוחים וחופש לא מוחלט.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שחייבים להוסיף פרמטר, לא רק של פגיעה ברשות הציבור, אלא מסרים פוגעניים כלפי נשים, שמסרים פוגעניים כלפי נשים לא יכולים להופיע על המסך.
ניצן חן: את צודקת לחלוטין.
ניצן חן: אין ויכוח.
ציפי חוטובלי: וצריכה להיות גם סנקציה כספית כבדה או משהו שאפשר יהיה באמת לאכוף אותו.
אורית זוארץ: נסדיר את זה בחקיקה.
ציפי חוטובלי: השאלה אם באמת העניין הכספי יעזור.
ציפי חוטובלי: יש כאן עוד הרבה מאוד אנשים שצריכים לדבר ובמיצג פרסומות של ויצ"ו, אז אני רוצה לעשות את זה בצורה מסודרת.
ציפי חוטובלי: נציגת ערוץ 10, קרני זיו, בבקשה.
קרני זיו: שלום.
קרני זיו: אני סמנכ"לית התוכן של ערוץ 10.
קרני זיו: אחד, אני רוצה להסיר איזה רמות של ציניות שאני קצת מרגישה שיש בדיון הזה.
קרני זיו: אני לא מחשיבה את עצמי כבן-אדם ציני, אני משתדלת לעשות טלוויזיה לא צינית וכן, גם אפשר להגיד את העובדות.
קרני זיו: הטלוויזיה המסחרית אמורה להרוויח כסף, אני לא חושבת שאנחנו צריכים להתבייש בזה.
ורד סוייד: לא על חשבון נשים.
קרני זיו: שנייה.
קרני זיו: אחר-כך, פשוט, אם אני לא אגיד את זה, אז יגידו לי – איך את לא אומרת שאתם מרוויחים כסף.
קרני זיו: כן, אנחנו מרוויחים כסף.
קרני זיו: ושתיים, והמדד שלנו לכסף, ותכף אני אגיע לעניין עצמו, אבל אני פשוט, אני מקדימה את זה, מכיוון שברור לי שאני אגיע לדברים העיקריים ואז יגידו לי – אבל את לא מדברת על רייטינג.
קרני זיו: כן, אני מדברת על רייטינג, אני מדברת על רייטינג בלי להתבייש, זה זכות הקיום שלנו כערוץ והרייטינג שלנו נובע מההחלטה של הצופים שלנו לראות או לא לראות אותנו וחלק גדול מהצופים שלנו או החלק שלפחות אנחנו בוודאי מעוניינים בו, זה נשים, בטח לא פחות מגברים.
קרני זיו: אז גם בעניין הזה אני אומרת – אפילו מהמקום הכי ציני, אנחנו כן משדרים וכמי שחושבים על התוכניות, חושבים עוד פעם, בציניות, כי אנחנו רוצים שאנשים יבואו לראות אותנו, על המקום של נשים ואני לא יודעת אם זה משמח אתכם או לא, אבל בערוץ 10 חלק גדול ממי שחושב על התוכניות, ממציא את התוכניות, מפיק את התוכניות ואחראי על התוכניות, זה נשים.
אורית זוארץ: ממש לא מביא כבוד.
מיכל רוזין: זה ממש מעציב.
אורית זוארץ: זה גם לא נותן לזה לגיטימציה.
נחמן שי: אין קשר.
נחמן שי: כל מה שהדיונים אומרים זה שאין קשר אם זה גבר או אישה.
נחמן שי: עלבון הוא עלבון הוא עלבון.
אורית זוארץ: את הבת הפרטית שלך היית שולחת להופיע במופעים האלה?
אורית זוארץ: בתוכניות האלה?
נחמן שי: כמה מהידידות הטובות ביותר שלי הן נשים.
נחמן שי: מה זה שייך?
ציפי חוטובלי: את אותו מדד אישי שהיית רוצה.
קרני זיו: אל"ף, הילדה שלי רואה אתי.
ורד סוייד: את תשלחי אותה להופיע בתוכניות האלה?
קרני זיו: כשהיא תהיה בגיל שלה היא תקבל את ההחלטות שלה.
אורית זוארץ: זה לא עושה את זה לגיטימי.
ציפי חוטובלי: בואו נאפשר לה לדבר.
קרני זיו: אני לא חושבת שנדון על אף אחת מהבנות של מישהו אחר.
קרני זיו: את רוצה שנדון על הבת שלך?
קרני זיו: נדון על הבת שלי.
קרני זיו: אני לא מתכוונת לדון אתך על הבת שלי.
ורד סוייד: כי את צריכה להסתכל בראייה ביקורתית.
קרני זיו: מכיוון שהועלו כאן שמות של שתי תוכניות של ערוץ 10, אז קודם כל, אני רוצה לעשות ביניהן הפרדה.
קרני זיו: דיברו גם על הישרדות וגם על היפה והחנון.
קרני זיו: נתחיל מהישרדות.
קרני זיו: אני חושבת שהישרדות מציגה נשים באופן שהוא שווה לגברים, הן מתמודדות כמו גברים, במשימות שחלקן מנטאליות.
קריאה: בלי בגדים?
קרני זיו: איזה דיון שלא נותנים לבן-אדם להגיד חצי משפט.
קרני זיו: אם רק לחברי הכנסת, אז ידברו חברי הכנסת ואנחנו נקשיב, נסכם ונלך הביתה.
אנסטסיה מיכאלי: עם חברי הכנסת, בדרך-כלל זה מה שקורה, חברי הכנסת מדברים.
אנסטסיה מיכאלי: לפחות כאן, בדיון הזה.
קרני זיו: אבל ביקשו ממני לדבר, אז אני מנסה.
קרני זיו: אני אומרת, מבחינת המשימות, גם המשימות המנטאליות, גם המשימות הפיסיות, מתמודדות נשים בדיוק באותם משימות שגברים מתמודדים, לא פחות בהצלחה.
קרני זיו: בכל גמר שלנו היו גם נשים שהגיעו, זאת אומרת מהבחינה הזאת, אני לא רואה הבדל.
קרני זיו: האם הם בבגדי ים?
קרני זיו: כן, הם בבגדי ים.
ציפי חוטובלי: תתייחסי בבקשה לבעיות.
קרני זיו: אני מתייחסת.
קרני זיו: ברור לי הרי שבגדי הים זו הבעיה.
קריאה: אפילו כבר לא בגדי הים.
קרני זיו: אז תגידו מה הבעיה.
קרני זיו: אני מרגישה שבדיון הזה, בגדי הים הם הבעיה ולצורך העניין, גם אם כבר נכנסים לעניין בגדי הים, גם הגברים בבגדי הים, לא תמיד זה מראה כל-כך נעים לראות גברים בבגדי ים, בטח לא יותר מאשר חלק מהנשים שם.
קרני זיו: זה לא ה- Issue, זה לא העניין.
נחמן שי: על מה הדיון?
קרני זיו: אני מרגישה שלפחות בהישרדות, הדיון הוא במקום הזה, אלא אם כן אני טועה.
ציפי חוטובלי: בתוכנית האחרונה הצגתם נשים חשופות גוף, בתוכנית האחרונה שלכם, גם בגדי ים לא היו.
קרני זיו: זה שתי נשים, נכון, אני יודעת בדיוק על מה את מדברת.
קרני זיו: שתי נשים, היו באי בודד, לא ראו כלום, ראו את הגב שלהן, תראו, אני עוברת על התוכניות האלה, רואה אותן, פוסלת חלק מהדברים לשידור.
קרני זיו: מודיעה לך שכשהיו פריימים שבהם הרגשתי לא נוח, השוטים האלה הורדו.
קרני זיו: האם הייתי צריכה להוריד את העוד שני שוטים שהיו שם?
קרני זיו: יכול להיות, לדיון.
קרני זיו: אבל אני אומרת לך שהדבר הזה נבדק בהקפדה במחשבה, לא עבר כלאחר יד.
קרני זיו: שתי בחורות שהיו על אי בודד, לבד, בלי גברים, קיבלו החלטה.
ציפי חוטובלי: בלי גברים?
ציפי חוטובלי: כל עם ישראל.
קרני זיו: אני מניחה שחלק מכם לפחות גם שמעו את הקונטקסט, ישבו שתי נשים, היתה ביניהן שיחה מקסימה, על האווירה ביניהן, החליטו להוריד את החלק העליון של בגד הים ולהיכנס למים.
קרני זיו: לא ראו כלום, ראו את הגב שלהן.
קרני זיו: כן, הם החליטו להוריד את בגד היד שלהן, מה שראו היה מטושטש, אם בכלל ראו ואני אומרת לכן שזה אחרי שגם עברנו על הדבר הזה.
דקלה אליהו: אני חייבת להגיד, כמישהי שצופה בתוכניות האלה.
ציפי חוטובלי: שנייה, אני רוצה לאפשר לגב' זיו לסיים את הדברים שלה.
קרני זיו: לעניין, העניין עצמו של בגדי הים, ואני אומרת, כן, נכון, הן כולן בבגדי ים וכן, נכון, מצלמים נשים ואיך שהן נראות בבגדי ים.
קרני זיו: האם הן צריכות להתבייש באיך שהן נראות בבגדי ים?
קרני זיו: לא חושבת.
אנסטסיה מיכאלי: הישרדות מס' 1, בכנסת ישראל, אני חושבת שזה פשוט עשר דקות לשבת ולדבר על זה, זה לא המהות כאן, כמה אפשר לדבר על זה?
אנסטסיה מיכאלי: עשר דקות.
אנסטסיה מיכאלי: את לא משווקת כאן את ההישרדות.
אורית זוארץ: לדבר על הפורנוגרפיה.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת זוארץ, בבקשה, אנחנו לא מתקדמים כך.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לעשות כאן סדר.
ציפי חוטובלי: הנכונות שלכם להגן בחירוף נפש על השוויוניות המדהימה של התוכניות האלה, כאילו אין כאן בעיה אמיתית.
ציפי חוטובלי: תשמעו, יושבת כאן קבוצת נשים, אני לא מתעלמת מזה שהדיון מביא אנשי מקצוע שהן נשים, נשות מקצוע, אני מצפה באמת, ציפיתי שיהיה קצת יותר, תהיה קצת יותר רגישות לעובדה שיש כאן באמת בעיות אמיתיות של תוכן שאנחנו נתקלים בהם ואם אתם לא הכתובת לקבל את התשובות, אז זה בסדר, אנחנו נפעל בכלים אחרים כדי לקבל את התשובות.
רונית ארנפרוינד כהן: חברת הכנסת ציפי חוטובלי, אנחנו אתמול עשינו סקר ויש תוצאות שיכולות לתת לכם מענה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה באמת לאפשר לכן להציג את הסקר ואת הפרסומת, יש לכן חמש דקות בשביל זה.
רונית ארנפרוינד כהן: אני חושבת שאנחנו נחליט אחר-כך אם נראה את הפרסומות.
רונית ארנפרוינד כהן: לעניין הסקר עצמו, כחלק מהדיון כאן.
רונית ארנפרוינד כהן: אני מנהלת האגף לקידום מעמד האישה בוויצ"ו ישראל ואנחנו מזה השנה השלישית, עושות את אות הקלון לפרסומת הכי סקסיסטית כל שנה.
רונית ארנפרוינד כהן: לצערנו הרב השנה עלה רף בפרסומות הסקסיסטיות עד לכדי רמיזה לפדופיליות, לאלימות כנגד נשים.
רונית ארנפרוינד כהן: אני כבר לא מדברת על עידוד לרזון ואנורקסיה והפרעות אכילה שאנחנו נלחמים בתקציבי ענק במדינת ישראל, כנגד העניין הזה והרי הרוב הגדול של הצופים הם בני נוער ובנות נוער וההשפעה היא מאוד מאוד דרמטית ומשמעותית גם בפרסומות וגם בתוכניות הריאליטי ואני חושבת שיהיה מעניין מכאן לבוא ולראות מה התוצאות של הסקר ואני אתן רק שלוש שאלות.
רונית ארנפרוינד כהן: שאלה אחת ששאלנו היא לדרג באיזו מידה תוכניות הריאליטי לדוגמת הישרדות, היפה והחנון ואחרות, כמו האח הגדול, מציגות נשים בצורה מינית.
רונית ארנפרוינד כהן: כ- 50% מהנשאלים במדינת ישראל ענו שהנשים מיוצגות בדרך המינית, אבל אני רוצה להגיד רזולוציה יותר גדולה – 50% זה המון, וזה כאלו שיש להם דעה.
רונית ארנפרוינד כהן: 25% אמרו – לא יודעות.
רונית ארנפרוינד כהן: זה אומר, בסטטיסטיקה, 75% מבעלי הדעה באים ואומרים – הנשים מוצגות כאן באופן סקסיסטי ומיני.
אמיר חצרוני: שני שליש.
אמיר חצרוני: אם 25% אמרו לא יודעים, נשאר 75.
רונית ארנפרוינד כהן: תן לי, יש לי נתונים שאנשי סקרים עשו ולא אתה, והם מומחים לעניין הזה, OK?
רונית ארנפרוינד כהן: שאלה שנייה שביקשנו לדרג ורצינו על דברים אפילו ספציפיים, באיזו מידה הדגשת המראה החיצוני של משתתפות בתוכניות ריאליטי מעודדת נשים ונערות לעבור ניתוחים פלסטיים להגדלת חזה ושפתיים.
רונית ארנפרוינד כהן: כ- 40% מאלו שיש להם דעה אמרו – מעודדת.
רונית ארנפרוינד כהן: זה מעודד אותם.
ציפי חוטובלי: זה נשאל נשים או גברים?
רונית ארנפרוינד כהן: זה גברים ונשים.
קריאה: מדגם מייצג.
רונית ארנפרוינד כהן: כשאנחנו נכנסים ואי-אפשר להיכנס עכשיו לרזולוציות של הפרשנות של העניין הזה, כי מה שקורה, בכל תוכניות הריאליטי האלו, העידוד של הדימוי הנשי החיצוני לחזה מהסוג הזה וכבר היו לנו ציטוטים, מה משמעות החזה באח הגדול ולשפתיים ולדימוי גוף רזה, הוא עידוד לבנות דימוי גוף רצוי בעיני החברה וזה הדימוי גוף של האישה וככזה, זה מעודד נשים למצוא חן בעיני גברים, לעשות את השינוי בניתוחים פלסטיים שמבחינתנו, הנתון הוא מזעזע.
רונית ארנפרוינד כהן: נתון נוסף, ככה לקינוח, כשליש חושבים שהאנשים, הדימוי שלהם שמוצג שם כלא חכמות.
רונית ארנפרוינד כהן: כל תוכניות הריאליטי הסיגו אותנו לאחור מבחינת התפישה של הנשים את עצמן ומבחינת התפישה של החברה את עצמן ומבחינת הדימוי של הנערות שהולכות וגדלות מה זה דימוי גוף, מה זה אישה, מה היא יכולה ובעניין הזה, אני מצרה על הדיונים שהיו ברשות לפני חודש וחודשיים, אני מבינה שהיו שם שתי ישיבות לא להגדיל, היה דיון לא להגדיל את שעות הריאליטי.
ציפי חוטובלי: הצביעו בעד.
רונית ארנפרוינד כהן: והצבעתם בעד ואני לא מבינה באיזה עולם אתם חיים כשהחלטתם להגדיל את השעות.
נחמן שי: אני רוצה להגיד לך מילה אחת.
נחמן שי: שנייה, בבקשה.
נחמן שי: לא זאת הבעיה.
נחמן שי: לא צריך להתנפל על הריאליטי.
נחמן שי: אנחנו מנתחים את זה.
נחמן שי: יש לי גם ביקורת על ההחלטה, אבל בזה אני לא מתערב.
נחמן שי: אני גם בזה נותן להם חופש.
נחמן שי: אני מדבר לא על ריאליטי כסגנון או כז'אנר טלוויזיוני, אני מדבר על הדברים בפנים ועל הזהירות והאחריות שאני רוצה לראות.
רונית ארנפרוינד כהן: אבל אני לא סותרת את מה שאתה אומר.
רונית ארנפרוינד כהן: אתמול בפאנל, עשינו פאנל על תוכניות ריאליטי.
רונית ארנפרוינד כהן: היתה אחת הנציגות של הישרדות, שפעמיים היתה שם, לא פעם, פעמיים, אביגיל פרל, והיא מרשה לנו לצטט אותה.
רונית ארנפרוינד כהן: והיא פעם אחת היתה והוצגה והיתה על התקן של השמנה ואחר-כך היא החליטה שהיא הולכת לתוכנית הישרדות עוד פעם, לעשות תיקון.
נחמן שי: שם היא היתה על תקן הרזה?
רונית ארנפרוינד כהן: לא.
רונית ארנפרוינד כהן: והיא החליטה לעשות תיקון מבחינת התפקוד שלה.
רונית ארנפרוינד כהן: והעדות שלה אתמול היתה שבעריכה, כיוון שהיא החליטה והיא ידעה כבר את חוקי המשחק וידעה לשלוט בהם במידה יחסית די גדולה, וכיוון שהיא הציגה שם דמות יותר מושכלת וכנראה יותר מאוזנת ופחות צבעונית, חתכו אותה בעריכה.
רונית ארנפרוינד כהן: היא ישבה בעריכה והיא הביאה את העדות הזאת.
קרני זיו: והיא הגיעה לגמר.
ציפי חוטובלי: רונית, תודה.
קריאה: היא היתה מדהימה בתוכנית.
ציפי חוטובלי: מיכל, ממש בדקה, כי יש לנו עוד דוברים.
מיכל רוזין: אני אגיד רק בשורה ואחר-כך אני אגיד את המהות של הדברים.
מיכל רוזין: השאלה פה לא מוסריות אם כן רואים חזה או לא חזה, אם אומרים ציצי ובולבול בשידור.
ורד סוייד: זה החפצה של נשים.
ורד סוייד: זה גם.
מיכל רוזין: ורד, בואי.
מיכל רוזין: אנחנו מדברים פה על עידוד לאלימות מינית שגואה בחברה הישראלית ובבני נוער בעיקר.
מיכל רוזין: הם נחשבים גיבורי תרבות, גיבורי הריאליטי, ילדים בני נוער שומעים את מה שאמיר, ואני כן רואה את התוכניות כדי שאף אחד לא יגיד לי את לא רואה אני לצערי צופה בתוכניות, על-מנת שלא יגידו לי את לא רואה, הם צופים במה שאמיר אומר והם רואים בו גיבור תרבות והם רוצים לשעתק עכשיו את ההתנהגות שלו.
מיכל רוזין: לכן יש לכך השלכה על האלימות המינית בחברה.
מיכל רוזין: בוודאי שזה קשור למוסר, אבל השאלה היא לא רק מוסר, ואני לא אכנס לדיון על הפגיעה המינית וכדומה.
מיכל רוזין: אני חושבת שאין הבנה.
מיכל רוזין: אני רוצה לתאר בשתי דקות.
מיכל רוזין: אני פניתי מייד אחרי הסיפור הזה, של האח הגדול, פניתי גם לניצן, שלצערי לא קיבלתי עד היום מענה, אבל פניתי גם ליושב-ראש הרשות השנייה ולמנכ"ל הרשות השנייה, ולמנכ"ל קשת בעניין הזה.
מיכל רוזין: ואני חייבת לומר, קיבלתי מענה, משלושתם ודיברו אתי אישית שלושתם ואני יכולה להגיד לכם שלצערי הרב, זה מבזה את הוועדה פה בכנסת, שמי שמגיעות לכאן, מי שמגיע לכאן זה לא הם, שהם צריכים לבוא ולייצג את עצמם, המנכ"לים של הערוצים האלה ויושב-ראש ניצן על זה אני אומרת כל הכבוד, מסירה את הכובע שאתה כן כאן, יושב ראש מועצת הרשות השנייה, שצריך להיות כאן, מנכ"ל הרשות, מנכ"ל קשת, היו צריכים להיות כאן.
איילת מצגר: מנכ"ל קשת שלח אותי.
מיכל רוזין: סליחה, אמרתי.
מיכל רוזין: מבזה את הוועדה שהם לא טורחים, הם לא חושבים שזה מספיק חשוב, לבוא בעצמם למקום הזה.
אנסטסיה מיכאלי: אני לא חושבת כך, הם יכולים להיות.
אנסטסיה מיכאלי: מי שמקבל לפעמים בערוצים כאלה החלטות זה האנשים שיושבים כאן.
אנסטסיה מיכאלי: עורכי התוכן צריכים לשבת גם כאן.
מיכל רוזין: אני אגיד לך למה אני אומרת את זה, כי העמדה שאתן מציגות כאן, היא העמדה שלא הוצגה בפניי בשיחות אתי.
מיכל רוזין: ולכן אני אומרת, יש פה איזה שהוא, אני לא מבינה מאיפה, אבל יש פה דיס אינפורמציה.
מיכל רוזין: כי אומר לי מנכ"ל הרשות השנייה, ויושב ראש הרשות השנייה, שאין להם את האמצעים מספיק לעשות רגולציה.
מיכל רוזין: הם אומרים שכשהם הולכים לבג"צ, זורקים אותם מהמדרגות.
איילת מצגר: אני הקשבתי, איך את אומרת שזה לא מה שהוצג פה.
מיכל רוזין: אני הקבתי.
מיכל רוזין: ועדיין אני אומרת.
איילת מצגר: את מסלפת דברים.
מיכל רוזין: אני לא מסלפת.
מיכל רוזין: אני אומרת מה אמרו לי.
איילת מצגר: אבל את לא שמעת.
ציפי חוטובלי: מיכל, אני רוצה שתסיימי.
מיכל רוזין: מה שנאמר, אני מנסה להגיד את הדברים.
מיכל רוזין: מה שנאמר לי, זה שאל"ף, כשהם הולכים באמת לבג"צ, מגלגלים אותם מהמדרגות, שתיים, שהסנקציות שיש בידי הרגולציה באמת זה אפילו לא משפיע על כמובן הערוצים התקשורתיים המסחריים, אם זה 100,000 שקלים קנס או דקות פרסומות וכדומה, זה לא מה שישנה את התמונה ולכן לרגולאטור אין מספיק כנראה אולי בחקיקה, אין מספיק את האמצעים בשביל לעשות את הרגולציה.
מיכל רוזין: אנחנו בדיאלוג עם קשת, דיאלוג טוב.
מיכל רוזין: אני חייבת לומר שלא היתה הבנה מלאה בשלב הראשון, של מה משמעות הפגיעה ומה משמעות הדברים שנאמרו.
ציפי חוטובלי: אני באמת חושבת שהדיאלוג הזה צריך להיות דיאלוג של בית המחוקקים עם הרגולאטור.
ציפי חוטובלי: זאת אומרת, אם הרגולאטור מרגיש שאין לו מספיק שיניים, אז בית-המחוקקים צריך להעניק לו שיניים, דרך, אם צריך את שר התקשורת גם.
מיכל רוזין: רק אני אגיד, בהמשך, ההידברות שלנו עם קשת ואת לא אמרת את זה פה אז אני אגיד, כי כן יש הידברות, אני חייבת לומר, יש הידברות, יש רצון להבין יותר, יש רצון לשמוע, ויש רצון ליצור כן קוד אתי על-מנת שיהיה גם לצוותי הפקה, גם למשתתפים בתוכניות וגם לעובדים עצמם, במקום העבודה, כן יש רצון.
מיכל רוזין: אני חושבת שמתחילה להיות איזה שהיא הבנה של העניין.
מיכל רוזין: אני חושבת שהדרך עוד ארוכה מאוד על-מנת לפתור את הנושא.
זוהר קדמון סלע: אני באמת רוצה לעדכן אם אפשר, בהמשך לדברים שאת אמרת שאנחנו באמת מתקנים עכשיו את הקוד האתי של ההפקה של האח הגדול באופן שיהיה ברור, דבר שהוא מובן מאליו אבל שיהיה כתוב וחתום, שמאחר ותקלות טכניות מהסוג של מה שקרה בעקבות האמירה של יורם.
מיכל רוזין: הוא מדבר ככה כל הזמן.
מיכל רוזין: העובדות שלכם.
זוהר קדמון סלע: בעקבות הדברים שנאמרו.
נחמן שי: זו לא תקלה טכנית, זו תקלה נורמטיבית.
זוהר קדמון סלע: זו היתה שיחה פרטית.
נחמן שי: זו תקלה מהותית.
ורד סוייד: גם בשיחה פרטית, לא מדברים ככה.
ורד סוייד: זה לא שפת דיבור.
ציפי חוטובלי: אלמלא האמירה הזאת של יורם יכול להיות שלא היינו כאן, כי כאילו שאר התכנים הם בסדר.
אורית זוארץ: זה לא רק מה שהוא אמר.
ציפי חוטובלי: הבעיה שלי הם דברים שמשודרים באופן מודע, לא דברים שהיו בגדר פליטת פה, שזאת גם בעיה והיה ראוי לנהוג עם יורם בצורה אחרת.
ציפי חוטובלי: לא להחזיר אותו לעבודה באופן מיידי.