GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רותי הורניק: אלו המשרדים שדיווחו כדין על הקמת גופים חדשים בטרם התחילו לפעול.
רותי הורניק: כמובן שבגופים האלה היו נשים ולא היה צורך שנתערב למרות שלא תמיד מספר הנשים היה בייצוג מספק.
רותי הורניק: כמובן שאנחנו עוקבים לא רק אחר אלה שמדווחים לנו אלא גם מחפשים את אלה שלא דווחו, כל הזמן בודקים גם בילקוט הפרסומים, גם בסדר היום לישיבת הממשלה, גם בהחלטות הממשלה שמתפרסמות, בהודעות לעיתונות וגם פונות כשנודע לנו בדרכים אחרות, פונות לגורם הממנה כדי שידווח לנו על הרכב הגוף.
רותי הורניק: כך מצאנו עוד כעשרה גופים שקמו במהלך 2010, היו כאלה שהיו בהם אפס נשים ופנינו אליהם.
ציפי חוטובלי: מה עושים במצב שבו הגוף לא ממנה?
ציפי חוטובלי: למשל משרד המשפטים, הוועדה המייעצת לעניין מינוי מנהל בית הדין רבני, אישה אחת - -
ורד סויד: בפעם הראשונה.
רותי הורניק: זה משמעותי מאוד כי פעם ראשונה בהיסטוריה מונתה אישה בוועדה כזאת, ראינו בזה כחלק מההישג.
ורד סויד: היו לנו פניות יחד עם המחלקה המשפטית.
ציפי חוטובלי: למשל וועדת טירקל שלא דיווחה.
ורד סויד: גם שם אנחנו התרנו והעלנו את הדברים והיועצת המשפטית של משרד ראש הממשלה כתבה חוות דעת מאוד ברורה שמתנגדת לנושא של אי מינוי אישה.
רותי הורניק: בדוח שמונח לפניכם יש פירוט של וועדת טירקל שנעשו מאמצים אדירים להביא למינוי נשים או אישה, גם עמותת "איתך" עשתה הרבה אבל גם זה לא עזר וגם כשבית המשפט פסק שחייבת להיות אישה.
רותי הורניק: הוועדה סיימה את עבודתה מבלי שמונתה אישה.
רותי הורניק: אבל בכל זאת ארבעת הבג"צים שהיו בשנים האחרונות כנראה כן השפיעו ואנחנו רואים גידול באחוז הנשים המתמנות לוועדות ולצוותים לייצוג מדיניות לאומית.
רותי הורניק: בדוח שלפניכם את יכולים לראות את הטיפול שלנו בכל וועדה שהוקמה בהתאם לכמה נשים מונו בה.
רותי הורניק: כשאין נשים בוועדה אנחנו מיד פונים לגורם הממנה ומתחילה התכתבות.
רותי הורניק: הבאנו גם את התכתובות של הפניות שמבקשות להזכיר שיש חובה לייצוג הולם לנשים בכל מסגרת.
רותי הורניק: לפעמים אנחנו מקבלים התנצלויות שזה לא התאפשר, למשל בוועדה הבדיקה לאסון הרכבת מ- 5 באוגוסט שהתמתנה למחרת ועדיין עם אפס נשים וחמישה גברים.
רותי הורניק: קיבלנו תשובה לאחר שפנינו בעניין הייצוג הלא הולם, קיבלנו תשובה שהיה צורך בכוחות מקצועיים ושזה היה מאוד מאוד דחוף להגיש מיד.
ציפי חוטובלי: וזה בדיוק המקום של המאגר.
ציפי חוטובלי: המאגר אמור לשרת את הצורך הזה וכדי שלא יהיה תרוץ.
ורד סויד: לכן אנחנו עושים שיווק מאוד אגרסיבי.
ורד סויד: הופענו גם לפני פורום המנכ"לים באופן כולל ובפני כל מנכ"ל באופן אישי.
ורד סויד: לפעמים חלק מהוועדות מתמנות על ידי בעלי מקצוע, ראש רשות המיסים, נציב זה וזה - - -
ציפי חוטובלי: כל גורם ממנה שפונה לרשות לקידום מעמד האישה כדי לקבל המלצות מקבל?
רותי הורניק: זה מה שאנחנו מנסים לעשות, אנחנו פונים בעקבות מינויים כאלה לגורם הממנה ומתזכרים אותו שיש לנו מאגר של מועמדות.
ציפי חוטובלי: יש סנקציות?
שירלי הרמולין: אני רוצה לומר כהשלמה, הוועדה הזאת יושבת בנושא של וועדות חקירה, ייצוג הולם בוועדות חקירה, אחד הנושאים שעלה היה באמת הנושא של שיניים, אכיפה וכלים כדי שלא יצטרכו לרדוף, זה אבסורד, זה מקומם וזה פשוט לא לעניין.
שירלי הרמולין: מה שצריך לעשות כשגוף שלא הודיע, פשוט שהמינוי יבוטל, זה מה שצריך לעשות וכך הם לא יצטרכו לרדוף וזה יהיה כמו שצריך.
שירלי הרמולין: אני חושבת שזה כלי שחייב להיכנס.
ציפי חוטובלי: יש עכשיו הצעת חוק של חברת הכנסת דליה איציק שמדברת על כך שגוף שלא ימנה אישה יבוטל.
שירלי הרמולין: בטל, יבוטל ושיהיה חסר תוקף.
שירלי הרמולין: זה מה שצריך לעשות.
קריאה: רק בוועדות חקירה?
נועה בן שבת: כחלק מהדיונים לקריאה קריאה שנייה ושלישית ידונו גם על הנושא של 'חוק שיווי זכויות האישה' בנושא הזה.
נועה בן שבת: עדיין לא ברור אם זה תוקן ברמה של ביטול המינוי או ברמה שתהייה חובה לפנות לרשות מראש ושאי אפשר יהיה למנות.
נועה בן שבת: הנושא עוד ידון בוועדה.
ציפי חוטובלי: ענת טהון אשכנזי בבקשה.
ענת טהון אשכנזי: בקצרה.
ענת טהון אשכנזי: בהמשך לדוח שהגשנו.
ענת טהון אשכנזי: ראשית אני חושבת וכפי שנאמר אחרי ארבעה בג"צים ובג"צ טירקל בשיאו שנפרץ איזה סכר, כפי שאנחנו רואות יש בהחלט שינוי במגמה וממונות נשים, כמעט בכל ועדה ממונה אישה.
ענת טהון אשכנזי: זה פרץ איזה סכר אבל צריך להתחיל להמשיך את המגמה הזאת בכמה כיוונים.
ענת טהון אשכנזי: האחד, קודם כל להגדיל את הייצוג כדי שיהיה ייצוג הולם.
ענת טהון אשכנזי: הנושא של מגוון למעשה בכלל לא הועלה, כלומר אם הסכר הוא רק לגבי ייצוג נשים מסוג מאוד מסוים - - -
ורד סויד: אבל זה לא במנדט של הרשות.
ענת טהון אשכנזי: סעיף 6(ג)1 קובע ייצוג הולם לנשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה.
ענת טהון אשכנזי: אני חושבת שהדבר הראשון שצריך לעשות כאשר יש פילוח של ייצוג נשים, צריך לראות אילו נשים ממונות.
ענת טהון אשכנזי: כבר בדוחות שלנו לבדוק, מאחר ואנחנו יודעות שזה כמעט ולא מיושם, בכל זאת לבדוק ולהוכיח שזה לא מיושם.
ענת טהון אשכנזי: כאשר מדובר על דיווח, שוב, מדווחים לכם על מינוי של נשים גם כשיש כבר נשים, לדווח איזה נשים, באיזה אופן עולה נושא של מגוון בשיפוט של הוועדות.
ענת טהון אשכנזי: דבר נוסף שאני מבקשת כן לציין, זה נספח לדוח שלנו, בעקבות הבג"צ שלנו כנגד הוועדה לאיכות בנושא המוניציפאלי, הוועדה לאיחוד רמלה-לוד, עלתה החובה על ידי פסק דין של בג"צ שעל משרד הפנים לערוך נוהל למינוי נשים ולבדוק איך הם מיישמים את החוק.
ענת טהון אשכנזי: הנוהל הזה כפי שתראו הוא נוהל רזה ביותר שלמעשה מצומצם ולא עולה בקנה אחד עם פסק הדין עצמו.
ענת טהון אשכנזי: אני מבקשת גם מהרשות וגם מהוועדה לקידום מעמד האישה לקרוא גם למשרד הפנים להרחיב את הנוהל הזה וגם לפנות למשרדים נוספים.
ענת טהון אשכנזי: אני רוצה לציין שהנוהל שוב מתנגש עם העובדה, הנוהל קובע "וועדות חקירה אינן גוף מייצג אלא גוף מקצועי".
ענת טהון אשכנזי: צריך לפעול כדי לומר - - -
ציפי חוטובלי: זה נושא שיוסדר בקרוב בחקיקה בנוגע לוועדות חקירה.
ענת טהון אשכנזי: זאת וועדת חקירה מסוג אחר, אבל אני לא בטוחה בכלל שתעלה בקנה אחד, בכלל לגבי וועדות וזה גם מה שעלה בוועדת טירקל, אין נשים מקצועיות מספיק כדי למנות לוועדה.
ענת טהון אשכנזי: צריך לפרוץ את הסכר הזה ולומר שייצוג הולם איננו מנוגד למקצועיות.
ענת טהון אשכנזי: זה משהו שאנחנו מבקשות מהוועדה להרים.
מאירה בסוק: בנושא של וועדות איתור, משום שדווקא היום לא עושים מכרזים אלא עושים וועדות איתור, צריך שהרשות תדאג שגם בוועדות איתור תשבנה נשים ולא רק אישה אחת לקישוט אלא יותר.
מאירה בסוק: אנחנו רואים - - -
ורד סויד: אני רק רוצה להודיע לכם בעניין הזה ולהודות ליועץ המשפטי לממשלה, לעורך הדין יהודה וינשטיין שפנה כבר פעמיים בתקופה האחרונה לכל המנכ"לים בנושא הזה גם של ייצוג הולם של נשים בכל הגופים והחובה והאחריות שלהם לתת לכל היועצים המשפטיים במשרדים.
ורד סויד: אני כן מרגישה שיש התקדמות בשנה האחרונה בתהליך הזה.
ורד סויד: יש גם נוהל שהיום לפני כל ישיבת ממשלה שמחליטים על וועדה בין-משרדית של משרדי הממשלה השונים, הרי המשרד השני לא יודע אם מינו גבר או אישה, מראש כל משרד מביא שניים גבר ואישה ואז אפשר לתכלל ולא לומר שמונו רק בעלי מקצוע הגברים, ומקפידים על כך.
ציפי חוטובלי: ורד סויד, אני רוצה קודם כל להודות מאוד על הסקירה, אני רוצה להודות לך על כל הפעילות שהרשות עושה.
ציפי חוטובלי: מבחינתי כיושבת ראש הוועדה הדבר החשוב ביותר הוא שיתוף הפעולה בין הוועדה לרשות, הדיווח הזה, מבחינתי הוא רק רגע אחד קטן בתוך שיתוף הפעולה בינינו.
ציפי חוטובלי: נראה לי שהנושא של היועצות ברשויות המקומיות זה נושא שאנחנו נהייה חייבים לבדוק איך משלימים ומעצמים אותו ומנצלים אותו.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת לסגור את המעגל עם מה שהתחלנו בו, הנושא החשוב ביותר לדעתי, לא בגלל שאנחנו אחרי יום של רצח שתי נשים, איך אנחנו שומרים על חייהן של נשים.
ציפי חוטובלי: לפני שאנחנו מדברים על הייצוג וכדומה, נזכור שקודם כל זה מתחיל מהחיים ושמירת החיים.
ציפי חוטובלי: לדעתי בנושא הזה ראוי שיהיה שיתוף פעולה הדוק יותר גם מבחינת המלצות וגם מבחינת תכניות בין הוועדה לבין הרשות בכל הנושא של מניעת אלימות במשפחה.
ציפי חוטובלי: אני מודה מאוד לכל המשתתפים.
ורד סויד: גם אני מודה ליושבת ראש, לכל הצוות של המשתתפות ושל העובדות.
ראובן ריבלין: תבטל את כל הועדות של הכנסת ובוועדה למעמד האישה אל תגע!" כפי שהסברתי לךָ, חבר הכנסת זאב, אמרתי לך: "כל אשר תאמר לי השרה ליבנת אני אשמור".
לימור לבנת: פעם היה לנו את יום האם שהוא היה יום החגיגה כביכול של הנשים אבל, יום האישה הבינלאומי נחשב אז ליום לפמיניסטיות שהוא היה כמעט גנאי, מן משהו כזה לקיצוניוֹת, למשהו אחר, והיום אנחנו חשים ואני חשה, לראשונה, שמדובר במשהו אחר למי שלא בדיוק אולי, מי ששומע אותנו, אנחנו בשידור, אז פמיניזם זו לא מילת גנאי, פמיניזם משמעו כפי שאני מגדירה אותו, שוויון הזדמנויות בין המינים, ולכן, להתייחס לזה כאל מילת גנאי זו תהיה טעות חמורה ביותר והנה, היום אנחנו רואים, אנחנו מוצפים בנתונים, אין עתון, כבר שבוע שלם, אין אמצעי תקשורת, אין כלי תקשורת שלא מציף אותנו בנתונים, ממש אינסוף נתונים, ראיונות, ועוד ועוד, ויש לנו יותר ייצוג בפרלמנטים, גם שלנו, כפי שאמר קודם יושב ראש הכנסת, ויש יותר נשים מנהלות ויש יותר דירקטוריות ויש יותר חקיקה שוויונית, יותר שופטות, יותר פרקליטות ויותר ראשי רשויות (ממש המון, אגב, חמש) ושיעור ההשתתפות של נשים בעבודה הולך וגדל ויש צמצום מסוים בפערי השכר ועדיין, השכר הממוצע של גבר בשנת 2009 הוא 9,526 ₪ והשכר המוצע של אשה הוא 6,280 ₪.
לימור לבנת: שיעור ההכנסה של אישה הוא היום 66% משיעור ההכנסה של גבר ו 68% מן העשירון התחתון הם נשים, ורק 26% מן העשירון העליון הם נשים, ועיקר הפערים הם, צריך לומר את זה ולזכור את זה, הם כמובן, איך לא, בפריפריה.
ציפי חוטובלי: ואם יש פער אחד משמעותי שאנחנו לא הצלחנו עדיין לגשר עליו זה הפער בין תחומי העסקה נשיים לתחומי העסקה גבריים, העובדה שמטפלות במעונות, העובדה שעובדות סוציאליות, העובדה שמורות, מי שאחראיות על חינוך הדור הבא במדינת ישראל, משתכרות מחצית מאיש הייטק, משתכרות מחצית מעורך דין או רואה חשבון, העובדה הזו צריכה לעמוד מולנו כאות אזהרה לכך שהמהפיכה לא הושלמה.
גילה גמליאל: לציין את יום האישה הבינלאומי, חג שמח לכולנו! ואני ארצה לברך את כל חברותיי שנמצאות כאן אבל אני מציעה שלא נחזור על סדר הברכות כי זה פשוט אורך וגוזל זמן וכולנו נרצה גם להגיע לדיונים המשמעותיים.
גילה גמליאל: אתמול התבשרנו בשעה טובה לאחר תקופה כל כך ארוכה, ביחד עם חברותיי שנמצאות כאן מעמותת "כן" ומשדולת הנשים, ועם רואת חשבון איריס שטרק, שקידמנו את החוק, חוק שלפיו יהיו יותר נשים חברות בדירקטוריונים הציבוריים של החברות הציבוריות ובאמת, בשעה טובה ורק לאחר חקיקה התקדמנו בכל ההיבטים של ייצוג של נשים בחברות הממשלתיות, שהיום האחוז -עם הנתונים שפרסמנו כאן היום בדוח שהגיע לוועדה, הוא 44% ויחד עם זאת, כפי שגם נחשפנו לזה קודם, ישנן רק 17% נשים בחברות הציבוריות והחוק שהעברנו אותו אתמול בכנסת יפתח את הדלת עבור נשים רבות להשתלב בדירקטוריונים של החברות הציבוריות.
גילה גמליאל: באותה הזדמנות אני קוראת לכל הנשים להעביר כמה שיותר את קורות החיים שלהן לרשות לקידום מעמד האישה, יש כאן את ורד, מנכ”לית הרשות, להעביר לרשות לקידום מעמד האישה דרך האתר של הרשות, שכמה שיותר נשים תהיינה שם, כי כיום כל בעלי ובעלות השליטה יצטרכו נשים מה"מיליה" היותר רחבה מלבד מה שהיה עד היום, שרובן היו מן המשפחה, מעובדות החברות וזה יפתח את הדלת עבור נשים, אז זו בשורה באמת טובה מאד חדשה מאתמול, זה הישג טוב ובלי מחיאות כפים בכנסת.
גילה גמליאל: שני דברים נוספים: בפן של הבריאות, בפעם הראשונה כעבור שנים יש בישראל הקפאת ביציות עבור נשים וגם תרומת ביציות לנשים והנשים יכולות לעשות זאת בישראל.
גילה גמליאל: מה שנעשה בשנתיים האחרונות - אין ספק שמדובר בפריצת דרך מאד מאד משמעותית וכבר מחר בוועדת שרים לענייני חקיקה, יתקדם החוק שייתן את הזכויות לנשים סטודנטיות שהן בהריון, בטיפולי פוריות ובהריון בסיכון.
ירדנה מלר-הורביץ: אני מבקשת להגיד מילות תודה ברשותך, גבירתי יושבת הראש, למנהלת הועדה, הגברת דלית אזולאי, שאירגנה את היום הזה ונבצר ממנה להשתתף בו בשל מחלתה ואנחנו נשלח לה החלמה מהירה וליד ימינה, אריאלה אהרון, שתפסה את הפיקוד.
גאולה כהן: שלום לכן, שמחתי לראות כל כך הרבה נשים, שאת חלקן אני מכירה וחלקן לא ולשאלה שלך: לא, אני חושבת שאני באתי לפעילות בכנסת והתחלתי לפעול במישור הפוליטי לא כאישה ולא לבעיות מגדריות בכלל ואני חושבת שזה חשוב, צריך לעשות את זה, וגם גבר לפעמים צריך לעשות את זה, ונדמה לי שגדעון סער הוא אחד האנשים שכן עושים את זה, וזה חשוב, כמובן, בתוך המכלול אבל, קודם כל היא בן אדם, קודם כל היא גם יצור פוליטי ולא במקרה בחרנו את שרה כפוליטיקאית הראשונה, "כל אשר תאמר לך שרה שמע בקולה" אמר אלהים לאברהם ומאז ועד היום, בעיניי, היא הפוליטיקאית הראשונה, עם התכונות שדרושות לפוליטיקאי.
גאולה כהן: לא.
גאולה כהן: בגלל הסכמי קמפ דייויד?
סופה לנדבר: אני קודם כל רוצה להגיד לכל אישה, זאת שנמצאת כאן וזאת שלא נמצאת כאן, לכל אישה במדינת ישראל, חג שמח! זה יום חג ולא ציון של דרך, זה קודם כל חג של אישה.
סופה לנדבר: בדרך כלל שלחו אותנו למטבח וגם את זה אנחנו יכולות לעשות מהר מאד וטוב מאד, כל אחת מאתנו נמצאת בחינוך ילדים, כמעט כל אחת מאתנו, בכל יום של שנה אנחנו גם בנקיון וגם בטיפולים וגם בכל דבר שהיה מתמיד בעולמה של אישה אבל, בטוחה אני שלנו יש זכות לחגוג את היום הזה כמעט כל יום בשנה וזה מגיע לכל אישה, גם פרחים, כמו ששם, במקום בו נולדנו, כן, מרינה?
סופה לנדבר: אני נזכרת בימים שהיו ואני צריכה להגיד לחברות הכנסת ולשׂרות בממשלות שלפנינו, תודה רבה! גם את, גאולה, גם את, נאוה, גם יעל דיין וכל אחת, יש לה פינה בפוליטיקה הישראלית, יש לה פינה בלב.
יעל דיין: אני הולכת רחוק, אני רוצה לומר שתפיסה של סוציאל-דמוקרטיה ושל פלורליזם ושל דמוקרטיה, לא יכולה להיות חסרה את מה שנקרא ה ticketהנשי, אני לא יכולה להיאבק על שום דבר שהוא בתחום האנושי של זכויות אדם, זה לא משנה אם זה עולים חדשים או אם זה מיעוטים או אם זה אנשים עם מוגבלות, מבלי להיות באותו הזמן פלורליסטית ודמוקרטית.
יעל דיין: אני רוצה לסיים כי אני יודעת שכולנו גזלנו יותר זמן בסבב הזה ואני רוצה לומר שב 92', הכנסנו את המהפיכה הפמיניסטית -גם אם אמא שלי אומרת בהתחנחנות "אני לא פמיניסטית", הכנסנו אותה אל הבמה, כשם שעוד נושאים כמו הקהילה ההומולסבית נכנסו, אבל הכנסנו אותה על הבמה.
יעל דיין: כל מה שקשור למרות שעלה חבר כנסת ואמר:
יעל דיין: אז מה אם היא חוטפת סטירה מדי פעם, מגיע לה, והיה חבר כנסת אחר על חוק איסור הטרדה מינית שעלה ואמר: יעל דיין רוצחת את הפוליטיקה, את הרומנטיקה ואת החיזור והצביע נגד, היו שני גברים שהצביעו נגד.
יעל דיין: ולא משנה אם מדובר על נישואין אזרחיים או על הפלות בבחירה, ביטול סעיף 5 לחוק ההפלות, או על פונדקאות או על כל נושא של דיני אישות, לא משנה מה היה שם החוק, בשביל חוק שוויון זכויות האישה הייתי חייבת ובחרתי, בחרתי לוותר בהרבה מקומות כדי להשיג את המירב אבל, הכניסו בו סעיף שמירת דינים וכל החקיקה, לא משנה, גם איסור מניעת הטרדה מינית, מניעת הטרדה מאיימת, חוק שמשנה את הגדרת האינוס, חוקים בפלילי, כל דבר באיזושהי צורה הייתי חייבת לקבל שתהיה שמירת דינים כלומר, הקטע הזה של האישה כנתונה לשלטון ההלכה לא יצלח, רבותי, חייבים לעקוף את זה, כי לא יהיה שוויון, לא יהיה שוויון, אני מוכרחה להדגיש את זה - - -
מלי פולישוק: הן לא אומרות בכל מקום שהן באות:
מלי פולישוק: כן אני יודעת את הכל, הן לומדות את הנושא והן רוצות הכשרה מקצועית והן רוצות ללכת לעוד קורס וללמוד כדי לקבל החלטה נכונה וטובה ומקצועית כי יש להן אחריות ויש להן אמפתיה ויש להן רצון טוב לעשות הרבה יותר טוב ממה שאפשר- - -
ציפי חוטובלי: אבל חקיקה כזאת חייבת לחול גם על גברים וגם על נשים.
עינת וילף: אני נלהבת בין השאר כי אני באמת רואה בה את המהפיכה המוצלחת ביותר מכל המהפיכות שהתחילו אי שם במאה התשע-עשרה, אפילו כשאנחנו מסתכלים היום בעולם סביבנו, בעולם המערבי, זה הכח המניע; לא רק השאיפה לחירות, לא רק השאיפה לדמוקרטיה, אלא גם השאיפה של הנשים המערביות לשוויון מובילה חלק מן המהפיכות כאן ואני חושבת שזה הדבר המְרָכֵּז ביותר שאנחנו רואים סביבנו, ואולי נותן גם סוף סוף תקוה, כשאנחנו מסתכלים על האיזור שבו מדינת ישראל נמצאת, שיהיו כאן ערכים שאנחנו נוכל להיות שותפים להם ולכבד אותם.
אליס גולדמן: - - - חילופי יו"ר – היו"ר ציפי חוטובלי
נאוה ארד: לא.
נאוה ארד: אני לא אומרת לבטל את הפריימריס.
ציפי חוטובלי: מה שראינו כאן
ציפי חוטובלי: בעצם זה רק תחילת הדרך של הפוליטיקה הישראלית עם כל מה שנוגע לייצוג נשים, אני בטוחה שעוד דרך ארוכה לפנינו לראות נשים בעמדות מפתח בהנהגה הישראלית והכנסת הזאת מסמנת את פריצת הדרך הראשונה בדבר אחד: שיש בה נשים צעירות, יש בה נשים שהגיעו לפוליטיקה בשלב שבו הן מקימות משפחה, נמצאת כאן חברת הכנסת עינת וילף שהיא אחת מהאמהות הצעירות שלנו בכנסת הזאת ונראה לי שזה כשלעצמו הוא בשורה לכך שנשים יכולות להשתלב בחיים הציבוריים ככל אחד משלבי החיים שלהם, לאו דוקא בשלב היותר מבוגר או בשלב יותר צעיר, יכולות להשתלב בכל חלקי הבית הזה בכל גיל ובכל מצב משפחתי ונראה לי שעם הבשורה הזאת נוכל לסיים.
ציפי חוטובלי: אני פותחת דיון בשבוע שבו חל יום האישה הבינלאומי בנושא של מסרים פוגעניים בתוכניות ריאליטי.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר שהישיבה הזאת היא ישיבה שנקבעה על רקע של סערה ציבורית מאוד גדולה בעקבות התבטאותו של יורם זק במאי האח הגדול.
ציפי חוטובלי: אבל חשוב לי לציין שההתבטאות הזאת, בעינינו, היא בעצם אולי הדבר הכי הכי שולי וזניח, כשמדובר בתוכניות הריאליטי.
ציפי חוטובלי: כי כשמדובר בתוכניות הריאליטי, הגענו למצב שבו על בסיס יום יומי, הציבור בישראל נחשף למראות של השפלה, ביזוי, רמיסת כבוד נשים, ואני ארחיק לכת אפילו ואומר שהטרדות מיניות בפריים-טיים כדבר שהוא חלק בלתי נפרד מהשידורים האלה.
ציפי חוטובלי: בחרנו להתמקד במסגרת הדיון הזה, בכמה ז'אנרים.
ציפי חוטובלי: גם בתוכניות הריאליטי הספציפיות הישרדות, היפה והחנון והאח הגדול, שאלה תוכניות שעל בסיס קבוע מייצרות מסרים פוגעניים בנשים וממש מציגות נשים בצורה הבזויה ביותר ורצינו גם לקבל את סקר הפרסומות, הפרסומות הסקסיסטיות של ויצ"ו, שזה סקר שהם עושים כל שנה לקראת יום האישה הבינלאומי והמטרה של הדיון הזה היא לא רק לדבר על זה, אלא המטרה של הדיון היא להגביל את זה ואני מאוד מקווה שנצליח כאן להגיע להבנות.
ציפי חוטובלי: אני רוצה בפתח הדברים לציין בחומרה את העובדה שאין כאן נציגים מההפקות של התוכניות האלה.
ציפי חוטובלי: הם בחרו בפחדנות לא להגיע לכאן ויש כאן מעשה שהוא לא ייעשה, כי השידור הציבורי, עם כל זה שהוא בידיים פרטיות, הוא לא עניין לחברות פרטיות כאיזה מכונת רייטינג משומנת.
ציפי חוטובלי: זה עניין לציבור כולו וכשוועדת הכנסת קובעת דיון, היה ראוי שחברות ההפקה האלה יעמדו כאן ויסבירו לנו בעצם את עולם השיקולים שמנחה אותם, את היכולת שלהם להגביל את התכנים האלה, אני חושבת שזה מאוד חשוב.
ציפי חוטובלי: אנחנו נדבר עם נציגי הרשות השנייה, יש כאן נציגים גם של ערוץ 10, גם של ערוץ 2, אני חושבת שאנחנו נעשה כמיטב יכולתנו לנהל את הדיון הזה ללא נציגי ההפקות, אבל יש בזה אולי משהו מהאווירה שרואה בתוכניות האלה איזה נכס פרטי, כאילו אין להם השפעה על האטמוספרה הציבורית.
ציפי חוטובלי: התוכניות האלה הן מסר שלילי ביותר לכל מי שצופה בהן ואני כבר רוצה לומר, הגבלות גיל, לא באמת עוזרות.
ציפי חוטובלי: לשים איזה כתובית או שקופית של לצפייה מגיל 14 בלבד, עם כל הכבוד, כשאתה משדר תוכנית בפריים טיים, בשמונה וחצי בערב, המסך פתוח בבית וכל ילד עובר לידו, זה לא באמת מסייע ולכן אני לא חושבת שהמסר שלנו הוא הגבלת גיל, המסר שלנו צריך להיות הגבלת תכנים וזה מה שרציתי לומר בפתח הדברים של הישיבה הזאת.
ציפי חוטובלי: יש כאן חברי כנסת, אתם אולי רוצים לומר כמה דברים, בפתח הישיבה?
נסים זאב: אפשר לראות על מה מדובר, אנחנו בכלל לא מבינים על מה המהומה הזאת.
נסים זאב: אולי אנחנו נשתכנע שהתוכניות הן מאוד טובות ואולי עוזרות לחינוך של ילדי ישראל.
נסים זאב: אני לא רואה טלוויזיה.
אורית זוארץ: אני מברכת את יושבת הראש על קיום הדיון ואת האורחות והאורחים שהגיעו לכאן היום.
אורית זוארץ: אני חושבת שהסוגיה הזו חשובה מאין כמוה.
אורית זוארץ: זה לא הדיון הראשון שאנחנו מקיימים בנושא.
אורית זוארץ: התקיים כאן לפני כחצי שנה דיון עם הוועדה לשלום הילד, יחד עם הוועדה למאבק בסחר בנשים.
אורית זוארץ: יזמנו דיון על התוכנית סופר נני ועל התכנים הפוגעניים שמשודרים שם והניצול הציני של הקטינים, כדי להעלות את הרייטינג.
אורית זוארץ: במקרה הזה אנחנו מדברים על ניצול ציני של נשים בתוכניות שציינת ומבחינתנו זה מחזיר אותנו לשנות האופל של ימי הביניים, שהיו מכניסים את המתגוששים לזירה וכולם היו עומדים ומריעים עד שנשפך דם ובמקרה הזה, פגיעה מילולית או השפלה, היא לא פחות מדם ולפעמים אפילו יותר.
אורית זוארץ: ויש כאן, מעבר לפגיעה האישית באדם כזה או אחר, יש כאן איזה שהם מסרים שעוברים באופן קבוע דרך המסך וההתבטאויות בעיני הן לא זניחות והן לא שוליות.
אורית זוארץ: ההתבטאויות האלה הן קשות, הן פוגעניות.
אורית זוארץ: המסך הגדול מהווה מודלינג לקטינים ולצעירים שצופים ואת ההתנהגויות האלה אנחנו רואים אחר-כך במערכות ומסגרות אחרות.
אורית זוארץ: שואלים למה החברה אלימה, כי נותנים לזה לגיטימציה בכל המערכות שבהם אנחנו נפגשים ויש כאן שתיקה כללית.
אורית זוארץ: לא בכדי לא הגיעו הזכיינים ואלה שמפיקים את התוכניות.
קריאה: הזכיינים – פה.
אורית זוארץ: חברות ההפקה לא הגיעו ולא בכדי.
אורית זוארץ: מדובר פה בשיקולים של כסף, בואו לא ניתמם.
אורית זוארץ: יש כאן שיקולים כספיים שלצערנו הרב, היום הם גוברים על הכל ודמם מותר ודמן מותר ומותר לעשות את הכל על המסך והביקורת שלנו היא גם לרגולאטור, לרשות השנייה, שצריכה לפקח על התכנים ואנחנו כרגע עובדים על נוסח של חוק שיחייב את הרשות השנייה בפיקוח יותר מעמיק ובמידה והזכיין ישדר תכנים פוגעניים, הוא ייכנס על-פי גובה הפרסומות שהוא ירוויח בתוכניות האלה.
אורית זוארץ: ורק כשזה מגיע לכיס, אנשים מבינים.
אורית זוארץ: לצערנו הרב, זו הדרך היחידה שאפשר לפקח ולבקר.
אורית זוארץ: אגב, לא מדובר פה באמירות אגב, אלא בשיקולי רייטינג ובעריכה מאוד מאוד מחושבת ומתוכננת ובוחרים בדיוק את הסצנות ואת התמונות ואת הקטעים שרוצים להראות לנו.
אורית זוארץ: ובפרומואים זה נעשה הרבה יותר גרוע.
אורית זוארץ: ולכן, כשמישהו עושה את הרווחים עם גבם וגבן של אזרחי ואזרחיות מדינת ישראל בצורה פוגענית, מעליבה, משפילה, באמת בצורה הכי בזויה, צריך לשלם.
אורית זוארץ: ורק ככה מבינים.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר שגם בעניין הזה אני רוצה לברר דרך הדיון הזה, מה כרגע, איזה כלים, איזה שיניים יש לכם כרגולאטורים, לשלוט בתכנים האלה ובמידה ולא, אנחנו כאן המחוקקים, כדי לתקן כל בעיה.
ציפי חוטובלי: תראו, יש הרבה פעמים טענה שאומרת – הנשים האלה עושות את זה מבחירתן.
ציפי חוטובלי: הנשים שעל המסך הן מייצגות, מבחינתי.
ציפי חוטובלי: אם אני צופה בתוכנית שפוגעת בנשים ומבזה אותן, זה פוגע בכל ציבור הנשים במדינת ישראל.
ציפי חוטובלי: השאלה היא לא לגבי הבחירה החופשית של אותן נשים, האם באמת הן עושות את זה מתוך בחירה או לא עושות את זה מתוך בחירה.
ציפי חוטובלי: השאלה מה אנחנו, כחברה, רוצים שייראה על המסך שלנו, במסר של איך נשים נראות על המסך.
ציפי חוטובלי: וכשנשים מוצגות פעם אחר פעם כטיפשות, כאובייקט מיני, נשים מוצגות אך ורק כגוף חשוף, כנשים מוצגות כמי שהן קלות, אפילו זה הגיע למצב שבו הזמנה לאונס הפכה להיות חלק מהאמירות בתוכנית האח הגדול.
ציפי חוטובלי: כשהדברים האלה הם מוצגים בשעות הצפייה שבה כל משפחה בישראל יכולה לצפות בתוכניות האלה, אני חושבת שאין מנוס מאשר לדבר באמת גם על קנסות, אבל גם על הגבלת תוכן.
ציפי חוטובלי: אני רוצה כרגע לשמוע את איילת מצגר.
ציפי חוטובלי: את מהרשות השניה.
ציפי חוטובלי: אגב, כל מי שמשתתף בדיון, שיציג את עצמו לפרוטוקול, אנחנו בדיון משודר.
ציפי חוטובלי: השאלה שלי אלייך היא למעשה מה כרגע, איזה כלים יש בידיים שלכם כדי להגביל הפקות מהסוג הזה ומה אתם יכולים לעשות כרגע, על-פי המצב בחוק, ואם אתם לא יכולים לעשות, אז אנחנו בהחלט נשמח להיכנס לתוך הוואקום.
נסים זאב: סליחה שאני אשאל את השאלה, אולי היא לא חושבת שצריך בכלל להגביל.
נסים זאב: אולי צריך אפילו להאדיר.
נסים זאב: זאת אומרת, לא שמענו שהיא מסתייגת בכלל ממה שיש בתוכניות.
נסים זאב: היא שואלת מה הכלים, אולי מבחינתך לא צריך כלים.
איילת מצגר: אני אנסה לתת תמונה יותר רחבה לגבי המקום של ההסדרה בתוך העניין הזה והסוגיות.
איילת מצגר: ראשית, אני אישית מברכת על הדיון הזה, אני חושבת שזה סוג של דיון שמאוד חשוב שהוא יתקיים, במיוחד השבוע, אבל באופן כללי בחברה שלנו זה דיון חשוב ואני חשובת שיש פה הרבה סוגיות שכדאי לשים אותן על השולחן, ללבן אותן ולדון בהן עם כל הגורמים הנוגעים לעניין.
איילת מצגר: המצב ברשות השנייה, אנחנו טיפלנו בשנים, במרוצת השנים, דווקא בנושא הסקסיזם בפרסומות, בצורה מאוד יעילה, לטעמי.
איילת מצגר: אני חושבת שתמונת המצב היום היא מאוד שונה מתמונת המצב שהיתה בעבר, גם כצופים סבירים אנחנו רואים שיש ירידה, יש פחות פרסומות שיש בהן מסרים פוגעניים מאשר בעבר.
ציפי חוטובלי: עוד מעט נראה את המצגת של ויצ"ו ונראה אם זה נכון.
איילת מצגר: תמיד אפשר לשים זרקור על דברים מסוימים, אבל אני מסתכלת על תמונה רחבה של דברים שבעבר היינו פוסלים הרבה תשדירי פרסומת, היינו קובעים הפרות בעניין הזה.
איילת מצגר: הגענו אפילו לבית-המשפט העליון לגבי החלטות שלנו לפסול פרסומות שבסופו של דבר בית-המשפט העליון דחה את ההחלטות שלנו.
איילת מצגר: אבל נקטנו בהרבה מאוד צעדים ואני חושבת שאנחנו עשינו בעניין הזה עבודה שהביאה לשינוי במצב.
איילת מצגר: ההסדרה של התוכן היא שונה.
איילת מצגר: החוק לא נותן את אותה דרגת חופש להתערבות בתוכן, מאשר בתכנים פרסומיים.
איילת מצגר: העקרונות של חופש הביטוי הם מאוד מאוד חזקים בכל מה שנוגע ליצירה והמצב המשפטי שאנחנו נמצאים בו, בגלל היותנו במדינה דמוקרטית, ברוך השם, אני מניחה שכולנו מברכים על כך.
איילת מצגר: יש חופש ביטוי מאוד רחב, במיוחד ליצירה.
איילת מצגר: גם בית-המשפט העליון אמר את דברו כמה וכמה פעמים בעניין הזה, בסוגיות שנוגעות לא רק לשידורים של ערוצים 2 ו- 10, אלא גם לשידורים של ערוץ 1.
איילת מצגר: המרחב של החופש הוא מאוד גדול והיכולת של גופי ההסדרה להתערב בתכנים, היא מוגבלת.
איילת מצגר: יחד עם זאת, אנחנו כן מתערבים באותם מקומות שאנחנו מרגישים שיש הגזמה.
איילת מצגר: אם זה בנקיטה של סנקציות.
ציפי חוטובלי: תסלחי לי, מה שקרה בעונה האחרונה של התוכניות האלה זה לא הגזמה.
איילת מצגר: אני מציעה שננתח את זה.
איילת מצגר: כי יש פה אמירות שהן לא, אני לא סבורה שכולם מחוברים לאירועים ספציפיים שהיו.
איילת מצגר: מכיוון שאנחנו לא בודקים את השידורים לפני, אנחנו רואים את השידורים.
ורד סוייד: אל תאפשרו שידור חי, זה משהו לא אחיד.
איילת מצגר: אנחנו רואים את השידורים לאחר מעשה.
ציפי חוטובלי: אז איך יש לכם יכולת לפקח על התכנים?
נסים זאב: זה תפקידה של ועדת ביקורת.
איילת מצגר: זה הפיקוח, במדינה דמוקרטית.
איילת מצגר: רואים שידור ואם יש הפרה של משהו, של חוק.
איילת מצגר: .
נסים זאב: צריך אולי יועץ משפטי תוך כדי.
נסים זאב: סליחה, אני אומר, למשל בכנסת או בממשלה, יש יועץ משפטי ויש מבקר.
איילת מצגר: גם לנו יש יועצים משפטיים, יש אנשים שזה מקצועם.
נסים זאב: אז יועץ משפטי, תפקידו תוך כדי להעביר ביקורת, מבקר לאחר מעשה.
איילת מצגר: תוך כדי שידור?
נסים זאב: תוך כדי שידור.
איילת מצגר: אני לא מכירה מדינה דמוקרטית שבה ההסדרה של התוכן היא תוך כדי.
נסים זאב: לא, שלכם, לא שלנו.
נסים זאב: אני לא שולח שום יועץ משפטי.
נסים זאב: אני אומר – אתם, מהצוות שלכם, שיהיה מישהו שיכול אולי להגביל תוך כדי, לומר – יש פה איזה מידה של הגזמה ואולי לעדן את הדברים.
איילת מצגר: נכון להיום אין לנו את זה.
אורית זוארץ: בעיקר כשמדובר בתכנים שהם על גבול הפורנוגרפיה, כמו למשל ביפה והחנון שהן התבקשו לפסל על גופה העירום פריים טיים.
איילת מצגר: על השידור הזה כן ניתנה הפרה וסנקציה לזכיין, במיוחד אם זה פרומו.
ציפי חוטובלי: מה היתה הסנקציה?
איילת מצגר: הסנקציה שהרשות נוקטת בדרך-כלל זה נקיטה של נטילה של זמן פרסום.