GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליה שמטוב: זאת אומרת, המקום של הגברים שנפגעים הוא היום כאילו יחסית קטן, אנחנו מדברים על, בשנה האחרונה היו למעלה מ- 1,500 פניות ויחסית כאילו לפניות של נשים, זה מספר גדול.
ליה שמטוב: אבל אני חושב שחשוב מאוד להגיד את המשפט שאני אומר פה קודם על פגיעות בנשים, מספר הפניות או מספר הדיווחים שנעשו, הוא לאו דווקא קוהרנטי למה שקורה.
ליה שמטוב: נערכים המון, קורים וקורות המון המון פגיעות.
ליה שמטוב: הדיווחים והפניות הם מספר אחר.
ליה שמטוב: חשוב להגיד שדווקא אצל גברים ואני מאמין שכל יושבי החדר פה יכולים לחבר את ההיגיון הזה, אם אנחנו מדברים על תגובות נפגעת של אשמה ובדידות ובושה וכל המשמעויות האלה, על כמה קשה לפתוח ולספר את הסיפור, אפשר להבין את המשמעות בטח בחברה הישראלית שהדיכוטומיה בין גברים לנשים היא כל-כך גדולה, כמה קשה לגבר להודות אני מתחיל עוד בפני עצמו בכלל, להסתכל בראי ולהגיד – נפגעתי.
ליה שמטוב: מה שעברתי זה היה פגיעה מינית.
אורלי לוי אבקסיס: מה, זה מערער?
ליה שמטוב: זה מערער וזה תגובת נפגע, כמו שאמרה רוני אלוני, זה תגובה נורמאלית לאירוע לא נורמאלי.
ליה שמטוב: אנחנו פוגשים אצל הרבה מאוד מהנפגעים שלנו תחושות של בלבול ובלבול אפילו ספציפי בנקודה הזאת של כל דקויות המגדרים.
אורלי לוי אבקסיס: ויש לכם מספיק כלים לתת לאותם ילדים?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים אבל רוב המין הזכר שנפגע, רוב רובו הוא באמת בגיל הילדות.
ליה שמטוב: חשוב להגיד, במיוחד אצל גברים.
ליה שמטוב: החור השחור הוא אפילו טיפה יותר גדול.
ליה שמטוב: אנחנו יודעים שלמרות שמרבית הפניות נערכות עד גיל 18, מרבית הפניות אלינו הן למעלה מגיל 30, 35.
ליה שמטוב: גם אצל נשים ראינו שבין 26 ל- 40, זה הכמות הגדולה של הפניות.
ליה שמטוב: זאת אומרת אם הן פנו רק בגיל 20 או לצורך העניין, דיברו עם עצמן ואמרו – וואלה, נפגעתי, רק בגיל 20, אפילו בן 18 וחצי, הוא כבר לא יקבל שום טיפול מהמדינה, ובטח לא במימון או בסבסוד.
ליה שמטוב: חשוב מאוד להבין את זה ולהנכיח אותם ולהגיד את כולם ואני חושב שזה אחד הדברים החשובים.
אורלי לוי אבקסיס: מאחר שלא כולם קיבלו את זכות הדיבור ואנחנו כבר בחריגה מהזמן, אנחנו נצטרך לראות איך בצורה כזו או אחרת אנחנו כן נשמע את הקולות.
אורלי לוי אבקסיס: אבל באמת, עוד שני דוברים אחרונים, אני רוצה לתת למשרד הרווחה באמת בדקה לסכם את הדברים שרצית כל-כך להעיר ככה כדי לשים דברים על דיוקם.
אורלי לוי אבקסיס: עובדת סוציאלית לחוק הנוער.
חוה לוי: אני עובדת סוציאלית ארצית לחוק הנוער לשעבר פקידה.
חוה לוי: אני מאוד מאוד שמחה ולו על הבשורה הזאת כאן, כי באמת הנושא הוא נושא מאוד כאוב.
חוה לוי: אני רוצה להגיד שקודם כל, צריך להעמיד דברים על דיוקם, בין הצעת החוק שאני מקווה שבסופו של דבר ובמהרה בימינו תעבור בנושא של העברת מידע, כל הנושא של חובת הדיווח חי וקיים מזה 20 שנה.
חוה לוי: חובת הדיווח היא לפקידי סעד או למשטרה.
חוה לוי: אנחנו כן רואים בשנים האחרונות עלייה בנושא של דיווחים בנושא של פגיעות מיניות עדיין יש עוד דרך מאוד ארוכה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא יכולים לעשות חתך גס מה בכלל חובת הדיווח או אם יש באמת עלייה במקרים בחברה שלנו, נכון?
חוה לוי: אני מניחה שיש שילוב של הרבה מאוד דברים בו-זמנית.
חוה לוי: אני כן יכולה להגיד שיחסית לדיווחים שמגיעים לפקידי סעד שהם עשרות אלפי דיווחים בשנה, עדיין הדיווחים בנושא של פגיעות מיניות זה לא המספרים הגדולים.
אורלי לוי אבקסיס: וכמה מקרים מקבל מטפל עובד סוציאלי, בממוצע בחודש?
חוה לוי: אני לא יכולה להגיד, יש שונות מאוד מאוד גדולה בין ערים גדולות לבין יישובים קטנים.
חוה לוי: לגבי פגיעות מיניות?
אורלי לוי אבקסיס: לא, בכלל, במשפחות וגם זה, אני מבינה שזה בעצם אין הפרדה בין הדברים.
חוה לוי: אם יש לנו כ- 35,000 דיווחים בשנה וכ- 800 פקידי סעד, אז מזה אפשר לעשות את הממוצע.
חוה לוי: זה יותר מסובך.
חוה לוי: אני כן רוצה להגיד לסוגייה של הטיפול בפגיעות המיניות ברשותך, דווקא בגלל מה שאמרת.
חוה לוי: בית שאן מאוד קרובה ללבי, אני הייתי מפקחת שם הרבה מאוד שנים.
חוה לוי: אין מצב היום, מאז שתוקצב הנושא של הפגיעות המיניות, מעבר למוקדים שהילדים לא מקבלים.
חוה לוי: אנחנו לא, לא כל מי שרוצה לטפל גם יכול לטפל, הוגדרו סטנדרטים, יש קריטריונים מאוד ברורים.
קריאה: אומרות פה מנהלות המרכזים שזה לא נכון לגמרי.
אורלי לוי אבקסיס: ממקרה שהגיע לידיעתי והייתי אמורה לטפל בו, את לא צודקת במאה אחוזים.
חוה לוי: אני רוצה בכל זאת להגיד ואחרי זה.
קריאה: אבל הן יכולות לחכות שנה, שנה וחצי.
חוה לוי: אני מדברת על קטינים.
אורלי לוי אבקסיס: אני אתן לך יותר מזה.
אורלי לוי אבקסיס: מקרה ספציפי מסוים שהמקרה נדון בבית-המשפט ולא נמצא אשם מחוסר ראיות התוקף, ואחר-כך, בתוך השירות המסוים הזה במסגרת גם משרד החינוך וכדומה, הורדו באופן משמעותי שעות וטיפולים כאלו ואחרים, בעבור אותו ילד.
חוה לוי: אני אשמח לקבל מקרים ספציפיים.
אורלי לוי אבקסיס: אני אעביר אלייך.
אורלי לוי אבקסיס: תקבלי כמה.
חוה לוי: בשמחה, אנחנו נבדוק אותם.
חוה לוי: כי ההנחיות, כמו שאמר השר, והוא מאוד דייק בדברים האלה, ההנחיות הן לא לשים חסמים בעניין הזה, מי שצריך לקבל טיפול – יקבל.
חוה לוי: אבל לשאלת המטפלים, כן הוגדרו סטנדרטים, לא כל אחד יכול לטפל וגם בתחנות הקיימות, באזור בית-שאן, יש הרבה מאוד מקלטים שקיבלו מעמד.
אורלי לוי אבקסיס: סתם בית שאן היתה כדוגמה, שלא נהפוך אותה עכשיו חלילה וחס לאיזה שהוא כר לפדופילים או משהו כזה.
חוה לוי: אני משתמשת בשמחה בדוגמה שלך.
דבי גרוסמן: ברשותך, אני רוצה להגיב.
דבי גרוסמן: אני מנהלת מרכז סיוע לנשים דתיות.
דבי גרוסמן: בשמונה וחצי בבוקר, אני ניהלתי פגישה ראשונה של קבוצה של אימהות חרדיות.
דבי גרוסמן: מתוך הקבוצה הקטנה הזו, בקבוצה תמיכה שהתחלנו, היו 30 ילדים נפגעים, כולם דווחו, כולם במשטרה, כולם ברווחה, עד עכשיו האימהות האלו מחכות לטיפול לילדים שלהם, וזה מקום של מרכז סיוע בינתיים לאסוף את האימהות, לתת להן כתף, לתת להן אינפורמציה, לעזור להן עם כל הפרוצדורה.
דבי גרוסמן: הן התקשרו אלינו.
אורלי לוי אבקסיס: הבעיה היא פרוצדוראלית?
דבי גרוסמן: הרבה מזה, וגם כן אין מספיק אנשים בשטח.
אורית זוארץ: ואין חוקרי ילדים.
דבי גרוסמן: הם התקשרו אלינו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו אישרנו בתוך, אני חייבת להגיד, לפני התקציב כבר עם גיוסו שגייסתי באמת את יושב-ראש הכסת, רובי ריבלין, ישבנו עם האוצר, ועם משרד הרווחה, כמה אתם צריכים, כמה זה, וצבענו שלא יהיה כמו בפעם שעברה, שתקנים עברו ליעדים אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: נתנו חוקרי ילדים ובסוף שימשו את זה כי יש צורך למשרד לדברים נוספים, והלך.
אורלי לוי אבקסיס: הפעם זה היה צבוע לחוקרי ילדים, נוספו 57 תקנים נוספים או משהו כזה, לחוקרי ילדים בלבד.
אורלי לוי אבקסיס: כולל הטבות נלוות לאותם חוקרים, פלוס שירותים תומכי עבודה, כאלו ואחרים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לתת למשרד המשפטים את זכות הדיבור בעניין אחד, מה קורה עם הצעת החוק שהיתה אמורה להתגבש בעקבות הוועדה הבין משרדית, על חובת הדיווח המורחבת.
אורלי לוי אבקסיס: מסירת מידע.
מוריה כהן בקשי: הנושא של מסירת מידע, כדי קצת לתקן אולי דברים שנאמרו בשמנו.
מוריה כהן בקשי: אנחנו ריכזנו את העבודה של כלל המשרדים בסוגיה הזאת, לנסות להגיע לאיזה שהוא איזון עדין בנושא של העברת מידע.
מוריה כהן בקשי: אני רוצה להדגיש שאנחנו לא באים בשם איזה שהוא אינטרס טהור של הגנת הפרטיות אלא מי שמכיר את הנושא של חובת הדיווח מכיר את הצורך באיזון מאוד עדין בין העברת מידע לבין לאפשר לאנשים לפנות לגורמי מקצוע פרטיים, לצורך העניין זה יכול להיות פסיכולוג וזה יכול להיות כל אדם אחר, ולהרגיש בטוח למסור את המידע הראשוני הזה, לפני שזה רץ עד המשטרה ולסוף המסלול.
מוריה כהן בקשי: בסיפור הזה אנחנו צריכים מצד אחד להגן על הקטינים, מצד שני, לבוא ולומר – לפעמים יש לנו איתותים קטנים שיובילו למשהו מאוד רחב, אבל לפעמים יש לנו איתות קטן שיכול להועיל לילד ולהיות מטופל במסגרת המצומצמת בלי שזה ייחשף הלאה.
מוריה כהן בקשי: בשאלה הזאת בדיוק דנו כל המשרדים ואצל הרופא זה לא כמו אצל המורה ולא כמו אצל היועצת ולא כמו אצל הפסיכיאטר ויש פה דברים מאוד עדינים.
מוריה כהן בקשי: החסיונות לא נועדו לפרטיות כשלעצמה, אלא הם נועדו להגן על הפונים כדי שהם יוכלו לקבל את הסיוע.
מוריה כהן בקשי: תסקיר החוק שוחרר מאיתנו, הוא עומד להתפרסם, יצרנו איזה שהוא איזון שלדעתנו הוא, אנחנו מקווים שהוא נכון אבל זה בדיוק, אני קוראת פה לכל האנשים שיושבים סביב השולחן שהם יקראו את הדברים, יעירו ויחשבו ואני חושבת שיש פה אנשים מתחומים שונים שבאמת יכולים לתת את ה- Input בנושא הזה, איפה אנחנו מדווחים, מדווחים, ופוגעים מצד שני ביכולת לקבל טיפול ואיפה אנחנו מונעים דיווח ועל-ידי זה מסכנים את הילד.
ציפי חוטובלי: אנחנו נסגור את הישיבה הזאת בסיכום.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר מספר דברי סיכום וחברי כאן, יושב-ראש הוועדה לזכויות הילד, חבר הכנסת זבולון אורלב, אני אשמח אם גם אתה תאמר דברי סיכום משלך.
ציפי חוטובלי: קודם כל, אני מודה לכל הארגונים שהגיעו לכאן, אני באמת חושבת שהדו"ח הזה, מיכל, אני פונה אלייך באופן אישי, הדו"ח הזה שאתם מגישים לנו מדי שנה, הוא דו"ח שבעצם הוא תמרור אזהרה אחד גדול לכולנו, ולצערי, מפעם לפעם לא נותר לנו אלא לומר – אנחנו מנסים לעשות הכל כדי לשפר, אבל הנתונים רק הופכים להיות יותר ויותר קשים ויותר מדאיגים.
ציפי חוטובלי: אז אנחנו רושמים בדאגה את העלייה במספר הפניות למרכזי הסיוע.
ציפי חוטובלי: אנחנו בהחלט ניסינו בדיון הזה לפחות לראות איפה מתרכזים הכשלים המרכזיים.
ציפי חוטובלי: אני פונה לכל חברי הכנסת להצטרף לשלוש הוועדות, במיוחד כאן לאור הצעתו של חברנו, חבר הכנסת אורלב, להקמת ועדת חקירה פרלמנטארית, לפי סעיף 97(ב) לתקנון הכנסת.
ציפי חוטובלי: ועדת החקירה הזאת תבחן נושאים של אלימות במשפחה, בעיקר כלפי ילדים, אלימות מינית במשפחה ודרכי התמודדות.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה יהיה מהלך מאוד חשוב של הכנסת הזאת, כדי לקדם את הנושא הזה.
ציפי חוטובלי: הוועדה קוראת לממשלה לזרז את יישום מסקנות הוועדה הבין משרדית לזיהוי ואיתור ילדים בסיכון והקמת רשת ביטחון עבורם, תוך הרחבת חובת הדיווח בין המשרדים השונים, המטפלים באוכלוסייה זו.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להוסיף גם ששר הרווחה נתן לנו כאן הבטחה ברורה להוסיף תקציב לכל מרכזי הסיוע.
ציפי חוטובלי: תרשמו לפניכם את ההבטחה הזאת.
ציפי חוטובלי: היא הבטחה שמגובה בפרוטוקול של הדיון הזה ואני חושבת שזו אולי התחלה של משהו שהמדינה יכולה לתת כגב משמעותי לעבודת הקודש שכל אחת ואחת מכן עושה וכל אחד ואחד מכם עושה, גם הגברים כאן לא נזנחים בתהליך.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שבדיון הזה, נפתחו פתחים לשני דברים – גם לשיתופי פעולה בין הוועדות, אני חושבת שזה היה מאוד מבורך העובדה שעשינו את זה כדיון משותף, וגם לדיוני המשך בכל אחת מהוועדות.
ציפי חוטובלי: כולנו ביחד וכל אחד לחוד, אנחנו נשתף פעולה בעניין הזה.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.
זבולון אורלב: אני כמובן גם משתתף לכל דברי הסיכום שאמרה חברת הכנסת ציפי חוטובלי, ומברך מאוד את מרכזי הסיוע.
זבולון אורלב: אבל צריך לזכור שמרכזי הסיוע שבאמת עושים עבודה מצוינת, עבודה מלאה, הם סך-הכל הראי המכוער של התופעות, או כמו שקראת לזה, המגיפה.
זבולון אורלב: ואני לא חושב שעיקר המאמץ צריך להיות לשכלל את מרכזי הסיוע, עיקר המאמץ צריך לעסוק בבעיה עצמה.
זבולון אורלב: למה היא מתרחשת, איך ניתן למנוע אותה, איפה הליקויים שם, איך חושפים אותה כמה שיותר מהר, איך גורמים שהדיווחים יהיו יותר טובים.
זבולון אורלב: כמובן, תמיד בסוף, טוב שיהיה מי שיטפל באלו שלא הצלחנו למנוע וזה חשוב מאוד, אבל עיקר המשימה ואני שמח לכן גם על הגישה שלכם בעניין הזה, היא שיום אחד לא יצטרכו את מרכזי הסיוע.
זבולון אורלב: מרכזי הסיוע הם לא האידיאל, הם לא האידיאל, הם הכישלון, הן מייצגות את הכישלון של החברה הזאת.
זבולון אורלב: ולכן אני מאוד תולה תקווה שוועדת החקירה ואני כבר שמח לבשר לכם ששלושת יושבי-ראש הוועדות כבר חתמו במהלך הישיבה, על פנייה ליושב-ראש הכנסת, על-פי סעיף 97(ב), כפי שהצעתי על-מנת שתקום ועדת חקירה פרלמנטארית.
זבולון אורלב: זה לא נושא פוליטי, אין פה עניינים של קואליציה ואופוזיציה, זאת בעיה חברתית שחוצה את כל המגזרים ואת כל השכבות במדינת ישראל ואני מניסיוני, אני חושב שככל שההרכב יהיה טוב של ועדת החקירה, היא תעבוד כמה חודשים עבודה טובה והיא תוציא מתחת ידה תוכנית לאומית, תוכנית לאומית רב מערכתית, שתפתור, תגבש את אותם פתרונות שצריכים לתת כדי לבער את הנגע הזה מקרבנו.
זבולון אורלב: תודה רבה לכם והישיבה נעולה.
ציפי חוטובלי: יוזמה מבורכת.
שלמה מולה: יושבת-ראש הוועדה קצת מתעכבת ביקשה ממני להחליף אותה, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
שלמה מולה: אנחנו נקיים דיון בנושא ייצוג הולם לנשים.
שלמה מולה: אנחנו נבקש להציג לנו את הדו"ח של נציבות שירות המדינה.
שלמה מולה: לפני הכל, אני רוצה להתחיל באמת הנושא של ייצוג הולם לנשים ושוויון בשכר בין נשים לגברים, לצערי הגדול לא משתפר, למרות הדיונים שמתקיימים כאן.
שלמה מולה: אני מאוד שמח שלפחות מדי שנה, גם מוגש דו"ח לוועדה למעמד האישה, כדי לבחון את ההחלטות, את המדיניות.
שלמה מולה: מה שצרם לי יותר מכל, הכתבה שהיתה אתמול במעריב, כפי שהתפרסמה.
שלמה מולה: הממונה על השכר מודיע באופן פומבי שיש אפליה מובנית במגזר הציבורי.
שלמה מולה: אני אבל שואל את אותו ממונה על השכר – אבל איפה אתה חי?
שלמה מולה: איפה אתה נמצא?
שלמה מולה: מה אתה עושה כדי לשנות את המצב?
שלמה מולה: זה לא מספיק, הדיבורים חשובים אבל זה לא מספיק רק לדבר, אלה השאלה היא מה עושים.
שלמה מולה: דבר נוסף – בדיון שהתקיים בשנה שעברה, היתה ההצעה של חבר הכנסת עמיר פרץ, למשל, בנושא של המכרזים הפנים משרדיים, לא רק להסתפק במכרזים בתוך המשרד, במכרזים הפנימיים אלא לאפשר לנציגים של משרדים נוספים לבוא, לגשת לאותו מכרז, לפני שיוצאים למכרז חיצוני ואני מדבר עכשיו בין משרד למשרד.
שלמה מולה: אני אשמח גם את ההתייחסות בכלל אם ההצעה הזאת נבחנה בנציבות שירות המדינה ושוב, אני מודה לכם שבאתם, כולכם.
שלמה מולה: אני אבקש מעו"ד טלילה שחר, להציג את הדו"ח בבקשה.
טלילה שחל רוזנפלד: תודה.
טלילה שחל רוזנפלד: אני אתחיל מהסוף, אני ממונה על קידום ושילוב נשים בשירות המדינה.
טלילה שחל רוזנפלד: לשאלה בנוגע למכרזים, הנושא הזה נבחן, נבחן גם בימים אלה בנציבות שירות המדינה ונשקלת האפשרות להחזיר את המכרזים הבין משרדיים, מה שהיה קיים ובוטל לפני כמה שנים, או כחלופה למכרז פנימי או בנוסף.
טלילה שחל רוזנפלד: הנושא הזה עכשיו בדיון, כי יש איזה שהיא רפורמה כללית במערכת הבחינות והמכרזים ואני מאוד מקווה, העמדה האישית שלי כמובן שזה יכול להיות מצוין, כי יהיו לנו פשוט יותר מועמדים, יותר מועמדות מכל המשרדים.
טלילה שחל רוזנפלד: ברגע שמועמד במשרד אחד או מועמדת, במקרה שלנו, תוכל להתמודד גם במשרד אחר, יהיו הרבה יותר אופציות.
שלמה מולה: את מוכנה להגיד לנו לוחות זמנים, מתי אתם מתכוונים להגיע?
שלמה מולה: אם אתם כורכים את זה ברפורמה של המכרזים וכן הלאה, זה יכול להיתקע.
שלמה מולה: השאלה היא – או שאתם הולכים על אותו מסלול של רפורמת המכרזים, אז יש לכם את לוח הזמנים, במידה שלא, אתם אולי לנתק את רפורמת המכרזים, ללכת רק על הסוגיה הזאת.
שלמה מולה: אם בכלל יש לכם מחשבות כאלה.
טלילה שחל רוזנפלד: כרגע, הכוונה היא כן לשלב את זה ברפורמה של המכרזים, יחד עם דברים נוספים.
טלילה שחל רוזנפלד: מכיוון שאני לא אחראית על הרפורמה הזאת אלא אגף המכרזים בנציבות שירות המדינה, קצת קשה לי לספק לוחות זמנים.
טלילה שחל רוזנפלד: אני יודעת מהדיונים בנושא שזה בשלב מאוד מתקדם.
שלמה מולה: יש פה מישהו מנציבות שירות המדינה חוץ ממך?
טלילה שחל רוזנפלד: רק אני.
טלילה שחל רוזנפלד: אז ככה, קצת על הדו"ח.
טלילה שחל רוזנפלד: אנחנו מפיקים את הדו"ח בשנים האחרונות מטעמי איכות סביבה, לא בפורמט קשיח אלא הוא נמצא באתר האינטרנט שלנו.
טלילה שחל רוזנפלד: לצורך הוועדה הבאנו כמה עותקים קשיחים, אבל מי שמתעניין/מתעניינת, אפשר לראות באתר שלנו את הדו"ח המלא.
טלילה שחל רוזנפלד: אני מתייחסת באמת ככה לכמה דברים עיקריים, כי הדו"ח הוא ארוך.
טלילה שחל רוזנפלד: קודם כל, לייצוג של נשים וגברים בארבע הדרגות העליונות.
טלילה שחל רוזנפלד: אנחנו תמיד בודקים את המגמה לאורך שנים, כי זה באמת נושא שלצערנו השינויים בו הם הדרגתיים, זה שינוי חברתי, וזה לוקח זמן ואפשר לראות שיש לנו שיפור הדרגתי היום, או נכון לסוף שנת 2009, אנחנו עומדים על 47% ייצוג לנשים בארבע הדרגות העליונות.
טלילה שחל רוזנפלד: אם נסתכל עשר שנים, פחות מעשר שנים קודם לכן, שמונה שנים קודם לכן, היו רק 37%, זאת אומרת עלייה של 10%.
טלילה שחל רוזנפלד: אנחנו מדברים על דרגות מאוד בכירות, זאת אומרת ארבע דרגות עליונות זה מנכ"לים, משנים למנכ"לים, סמנכ"לים בכירים, מנהלי אגפים בכירים, מנהלי אגפים ומנהלי תחום בכירים.
טלילה שחל רוזנפלד: לגבי שלוש הדרגות העליונות זה רק עד מנהלי אגפים בכירים, זאת אומרת לא כולל גם מנהלי אגפים לא בכירים ומנהלי תחום בכירים.
טלילה שחל רוזנפלד: וכאן, בשלוש הדרגות העליונות, בסוף שנת 2009, אנחנו עומדים על 44% ייצוג לנשים.
שלמה מולה: אין לכם שינויים כמעט מ- 2006.
טלילה שחל רוזנפלד: לא, מ- 2006 זה באמת עלייה של אחוז אחד.
טלילה שחל רוזנפלד: אני עוד מעט אתייחס גם לדרגי ניהול בכירים ואז נראה גם למה זה קורה, אבל צריך לזכור שאת הדרג הזה בין היתר מאיישות משרות אמון, מנכ"לים משרות שאנחנו מאוד מאוד קשה לנו להשפיע עליהם.
טלילה שחל רוזנפלד: המינויים הם בדרך-כלל על-ידי שרים.
טלילה שחל רוזנפלד: אם ניקח ככה לדוגמה רק את הממשלה הנוכחית, מתוך כל השרים, 30 שרים, רק שניים מינו מנכ"ליות נשים במשרדים.
שלמה מולה: אם היו יותר נשים שרות, אז יכול להיות.
טלילה שחל רוזנפלד: זה באמת לגבי ייצוג בדרגות העליונות.
טלילה שחל רוזנפלד: אנחנו גם בודקים, באמת הנושא של דרגי ניהול בכירים, בגלל שזה משקף קצת יותר את ההיררכיה המשרדית.
טלילה שחל רוזנפלד: אז דרג א', עוד פעם, זה מנכ"לים ומקביליהם, משנים למנכ"לים, מנהלי בתי חולים גדולים.
טלילה שחל רוזנפלד: דרג ב' – סמנכ"לים, מנהלי אגפים בכירים ומנהלי בתי-חולים בינוניים וקטנים, ודרג ג' זה מנהלים אדמיניסטרטיביים בבתי-חולים ומקביליהם, מנהלי אגפים ומנהלי תחום בכירים.
טלילה שחל רוזנפלד: כל הדרגות הן דרגות מאוד בכירות.
טלילה שחל רוזנפלד: כדי לקבל תמונת מצב ככה יותר אמיתית, כי אנחנו יודעים שבשירות המדינה הדירוג המשפטי תמיד מטה את הנתונים קצת למעלה, אנחנו בודקים את המצב גם עם הדרג המשפטי וגם בלי.
טלילה שחל רוזנפלד: אז עם הדרג המשפטי אפשר לראות שיש לנו שיפור בנושא של דרג ג', וקצת קיפאון לגבי דרג ב' ודרג א'.
טלילה שחל רוזנפלד: כשאנחנו מורידים את הדרג המשפטי, אפשר להתרשם שיש שינוי, אז באמת אפשר לראות שהשיפור המשמעותי הוא בעיקר בדרג ג', שזה הדרג שאנחנו קצת יותר יכולים להשפיע לגביו.
טלילה שחל רוזנפלד: דרג א', אמרתי, יש ככה בדרג ב' יש איזה שהיא מגמה של עלייה במשך השנים למרות שבשנה האחרונה יש טיפ-טיפה ירידה, מ- 26% ל- 25%, ודרג א', איפה שיותר קשה לנו להשפיע, אנחנו רואים שהמצב פחות טוב.
טלילה שחל רוזנפלד: רק ככה כדי לסבר את האוזן, ב- 2007, היו לנו 12 מנכ"ליות ומוקבלות למנכ"ליות, מתוך 60.
טלילה שחל רוזנפלד: ב- 2008 היו לנו שמונה מתוך 62 והשנה יש לנו עשר מנכ"ליות ומוקבלות למנכ"ליות, אבל זה מתוך 73 בסך-הכל, ככה שזה 13.6%, לא מספיק, יש לנו עוד הרבה מה לעשות בעניין.
טלילה שחל רוזנפלד: אנחנו בדו"ח סוקרים את המצב גם בכל דירוג וגם בכל משרד וקצת ככה לגבי דירוגים.
טלילה שחל רוזנפלד: אז תמונת מצב כללית, אפשר לראות שברוב הדירוגים יש לנו דווקא שיפור בשנת, נכון לסוף 2009, אם זה בדירוג המינהלי שהוא בדרך-כלל קצת בעייתי בשירות המדינה, מבחינת ייצוג נשים, מהנדסים, רופאים, עובדים סוציאליים, משפטנים וטכנאים.
טלילה שחל רוזנפלד: יש ירידה קלה של אחוז אחד, בשלוש הדרגות העליונות ובמח"ר שזה מדעי החברה והרוח, בכ"ם זה ביו כימאים ואיזה שהיא מגמה מעורבת לגבי דירוג הפרקליטים, ירידה קטנה בשלוש הדרגות העליונות ועלייה בארבע הדרגות העליונות ואם אתם מעוניינים, אני יכולה להיכנס גם קצת יותר לדירוגים עצמם.
טלילה שחל רוזנפלד: לגבי משרדים.
טלילה שחל רוזנפלד: מתוך כל המשרדים, אפשר לראות שיש לנו ברוב המשרדים שיפור מסוים, אני הייתי פה מאוד, ככה אפילו שיפור או ירידה של אחוז אחד הכנסתי כאן לסטטיסטיקה.
טלילה שחל רוזנפלד: אז יש לנו שיפור ב- 56% מהמשרדים, ירידה ב- 38% מהמשרדים ומצב ככה סטאטי ב- 6% ואפשר לראות את הטבלה שמסכמת את ההשוואה בין המשרדים.
טלילה שחל רוזנפלד: אנחנו יכולים לראות שיש לנו משרדים שהמצב בהם יחסית יותר טוב, עם ייצוג נשים גבוה יחסית.
טלילה שחל רוזנפלד: למשל, משרד הרווחה, משרד המשפטים, משרד הבריאות, הקליטה, ועדיין צריך להתייחס גם לסך הכל הנשים במשרד.
טלילה שחל רוזנפלד: כי לדעתנו, גם אם נניח משרד הבריאות למשל, גם אם יש 57% נשים בשלוש הדרגות העליונות שזה מצוין, עדיין צריך לזכור שיש 83% נשים בכל המשרד ולכן יש עדיין עבודה לעשות ולהפך, זאת אומרת גם במשרדים, נניח משרד החקלאות, או משרד הפנים, נניח, שיש רק 31% בשלוש הדרגות העליונות, צריך לזכור שיש בסך-הכל 39% נשים בכל המשרד.
טלילה שחל רוזנפלד: ככה שהנתון הוא קצת יותר סביר.
טלילה שחל רוזנפלד: מצד שני, יש לנו את המשרדים שמסומנים כאן בכל מיני צבעים.
טלילה שחל רוזנפלד: אנחנו קבענו גם בדו"חות הקודמים, בשנת 2008 קצת העלינו את הרף, קבענו רף תחתון לנושא של אחוז ייצוג.
טלילה שחל רוזנפלד: בארבע הדרגות העליונות אנחנו, הרף קבוע כל 33% ייצוג ובשלוש הדרגות העליונות – 25% ייצוג, בשלוש הדרגות העליונות ומי שלא עומד ברף הזה, מסומן בצהוב או בכתום, בהתאם.
טלילה שחל רוזנפלד: אפשר לראות למשל את משרד התיירות שלצערנו, שלמרות שהיה איזה שהוא שיפור בשנה שעברה, עכשיו הידרדרנו בחזרה.
טלילה שחל רוזנפלד: משרד התחבורה שלצערי, לאורך שנים יש מגמת הידרדרות וממה שאני ככה שומעת אני לא יודעת אם זה השתפר ב- 2010.
טלילה שחל רוזנפלד: המשרד לביטחון פנים השתפר בשנה הקודמת, אבל עדיין לא הצליח ממש לצאת מהמשרדים המסומנים.
שלמה מולה: השאלה היא, כשרואים משרד מסוים לאורך שנים או הוא לא משתפר אלא אפילו מידרדר, השאלה אם יש לכם איזה שהן פעולות שאתם נוקטים, לפחות לא להידרדר, גם אם לא לשפר.
טלילה שחל רוזנפלד: אז אנחנו, קודם כל, כל המשרדים, גם אלה שבוא נגיד טובים יותר וטובים פחות, לכולם יש איזה שהיא התייחסות אישית.
טלילה שחל רוזנפלד: קודם כל, לגבי הדו"ח.
טלילה שחל רוזנפלד: הדו"ח עצמו, אנחנו מפיצים אותו לכל משרד, עם מכתב אישי למנכ"ל ולסמנכ"ל, כשכמובן מכותבת שם גם הממונה על מעמד האישה שאני עוד מעט קצת ארחיב על הפעילות שלה ובשנה האחרונה אנחנו עשינו קצת מעבר, הוצאנו מכתב שהוצא ביחד עם המשנה לנציב שירות המדינה, מר יעקב ברגר, שבנוסף לדרישה הזאת לנקוט צעדים אקטיביים ופחות או יותר הסברים על מה נדרש לעשות, גם צירפנו רשימה של משרות שעומדות להתפנות בעקבות פרישת גיל, כדי שבמשרות האלה ואנחנו נוכל גם לעשות איזה שהוא מעקב ספציפי על המשרות האלה, יעשו מאמצים באמת לשלב נשים, בהתאם לכל הכללים של החוק והפסיקה, מה שמתבקש – העדפה מתקנת, איתור אקטיבי ואם באמת נראה שבסופו של דבר לא מונו נשים, אז גם המשרדים יידרשו לתת הסברים.
טלילה שחל רוזנפלד: חילופי יו"ר – היו"ר ציפי חוטובלי
ציפי חוטובלי: מה המשרדים המובילים היום במינימום של ייצוג נשים, שאין בהן ייצוג נשים?
טלילה שחל רוזנפלד: המינימום?
טלילה שחל רוזנפלד: אז אפשר באמת לראות כאן בטבלה, יש לנו גם עוד שני משרדים שלא מופיעים בטבלה כי יש איזה שהיא בעיה להשוות אותם, משרד הביטחון, שלצערי יש הידרדרות במשך השנים.
ציפי חוטובלי: זה חוזר על עצמו.
טלילה שחל רוזנפלד: נכון.
טלילה שחל רוזנפלד: ומשרד החוץ, שדווקא יש שיפור בשנים האחרונות,אבל עדיין הם לא מגיעים.
שלמה מולה: משרד הביטחון זה לא כולל את צה"ל, אני מקווה.
טלילה שחל רוזנפלד: לא, לא כולל את הצבא, רק משרד הביטחון.
טלילה שחל רוזנפלד: ויש לנו גם את יחידות הסמך, שגם לגביהם אנחנו עושים טבלה נפרדת וכאן אני קודם כל הערה קטנה, יש פה הרבה פעמים עניין של מספרים קטנים, אז צריך קצת להיזהר מהנתונים, תמיד הם יותר מככבים לנו בכל מיני צבעים.
טלילה שחל רוזנפלד: אבל עדיין יש לנו את אלה שבולטים לטובה, כמו הנהלת בתי-המשפט, כמו הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
טלילה שחל רוזנפלד: בדרך-כלל זה גם באופן עקבי, גם אם יש טיפה ירידה נניח בשנה האחרונה בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, באופן עקבי הם בדרך-כלל במצב טוב.
טלילה שחל רוזנפלד: לעומת זאת, המרכז למיפוי ישראל, למשל, או השירותים הווטרינריים, או רשות המים, משרדים שבדרך-כלל במצב לא כל-כך טוב.
טלילה שחל רוזנפלד: טיפ טיפה באמת מה שאנחנו עושים.
טלילה שחל רוזנפלד: אני אשמח כמובן גם לענות לשאלות, אני ככה, גם אפשר לראות בדו"ח, אבל גם טיפה על הפעילות, גם 2009 וכבר הכנסתי גם כמה דברים מ- 2010.
טלילה שחל רוזנפלד: קודם כל, הרבה שינויי תקשי"ר, הרבה עניינים של חקיקה ונהלים, דו"ח שירות המדינה.
טלילה שחל רוזנפלד: כתבתי כמה דברים בסוגריים, אני יכולה להרחיב על חלק מהם.
טלילה שחל רוזנפלד: אבל המגמה שלנו היא באמת גם ליזום דברים חדשים וגם כשיש שינוי חקיקה או שינוי פסיקה, לקחת אותו ולנסות למנף אותו.
טלילה שחל רוזנפלד: זאת אומרת, לא רק לקחת את מה שמוגדר בחוק לטובת נשים, אלא קצת להגדיל את זה, אם זה בתקופה יותר ארוכה, אם זה באיזה שהם תנאים קצת יותר טובים.
טלילה שחל רוזנפלד: למשל, הנושא של איסור פיטורים לאחר חופשת לידה, זה נושא שעלה בפסיקה.
טלילה שחל רוזנפלד: למען האמת התחלנו לעבוד על שינוי תקשי"ר עוד לפני, אבל זה ככה באמת סייע לנושא ובנושא של איסור פיטורים לאחר חופשת לידה, החוק בעצם אומר שאחרי 60 יום שעובדת או עובד שהיה בחופשת לידה חוזר לעבודה, אי-אפשר לפטר אותם ב- 60 הימים האלה ומה שעשו, היה נהוג להודיע לעובדת – אל תחזרי מחופשת לידה, קחי תשלום על 60 הימים.
טלילה שחל רוזנפלד: אז היום אי-אפשר עשינו שינוי.
טלילה שחל רוזנפלד: חייבים להחזיר אותה בפועל, לאפשר לה הזדמנות אמיתית להשתלב, ואין בעצם אפשרות לא להחזיר חוץ מאשר במקרים באמת מאוד מאוד חריגים שאנחנו מאשרים לפדות את הימים, כמו למשל היה לנו מקרה של עובדת במשרת אמון בלשכת שר, כשהשר התחלף ואי-אפשר היה להחזיר אותה ולכפות בעצם את ההעסקה שלה על שר אחר ובמקרה חריג כזה, אישרנו פדיון.
טלילה שחל רוזנפלד: זה כמעט ולא קורה.
ציפי חוטובלי: חדרים לשאיבת חלב זה דבר שמתקיים?
טלילה שחל רוזנפלד: חדרים לשאיבת חלב.
ציפי חוטובלי: בכל המשרדים יש?
טלילה שחל רוזנפלד: זה תיקון תקשי"ר יחסית חדש.
טלילה שחל רוזנפלד: הוא כמובן אמור לחול על כל המשרדים.
טלילה שחל רוזנפלד: הגדרנו את זה שבכל מבנה צריך להיות חדר לשאיבת חלב כי לפעמים יש כמה משרדים באותו מבנה והם יכולים להתארגן ביחד ובאמת מה צריך לשים באותו חדר.
טלילה שחל רוזנפלד: זה תיקון עדיין די חדש.
טלילה שחל רוזנפלד: אני, ממה שאני שומעת ככה מהממונות על מעמד האישה, אני שומעת על משרדים שעושים פעילויות בנושא ומתחילים להכין משרדים.
טלילה שחל רוזנפלד: יש משרדים שכבר יש בהם חדרים.
ציפי חוטובלי: אז את יודעת בכמה משרדים יש היום?
טלילה שחל רוזנפלד: אין לי עדיין, עדיין לא ביקשתי דיווח על זה.
טלילה שחל רוזנפלד: אני לקראת סוף השנה, במסגרת הדו"ח השנתי, אני אבקש גם דיווח ספציפי על הנושא הזה, לראות מה בעצם קורה, איפה עשו, איפה לא, למה לא ומה צריך לעשות בנושא.
טלילה שחל רוזנפלד: יום בחירה ב- 1 לספטמבר, זה גם משהו חדש שהכנסנו השנה.
טלילה שחל רוזנפלד: הבנתי שהיה ניצול יפה של הנושא הזה.
טלילה שחל רוזנפלד: עוד נושא שככה אולי כדאי להתייחס אליו זה שינוי תאורי מסלולי הקידום בתקשי"ר, בעצם יש תיאורים של כל התפקידים בשירות המדינה, זה נקרא מסלולי קידום ובעקבות פנייה של אחת הממונות מהמשרדים, בדקנו את הנושא וראיתי שבעצם כל התפקידים מוגדרים בלשון זכר, חוץ ממזכירה, מזכירה בכירה, מנהלת לשכה, אחות ודיאטנית ובעקבות זאת עשינו כמובן שינוי בתקשי"ר, היום הכל מוגדר בצורה אחידה, אין יותר מזכירה בשירות המדינה, יש מזכיר, אין אחות יש אח, ועוד מי שמועסקת בתפקיד כמובן יכולה לשנות, אבל ההגדרה הכללית היא אחידה.
ציפי חוטובלי: רגע, אז הפכתם את הכל להגדרות גבריות?
טלילה שחל רוזנפלד: האמת שאני הייתי מאוד שמחה לעשות הכל, אבל באמת הובן שיש בזה איזה שהיא בעייתיות, לעשות את כל התקשי"ר עם לוכסנים ובאמת שבאופן כללי, גם היה קיים לפני וגם עוד חיזקנו את הנושא הזה שיש גם הגדרות כלליות שאומרות שכל דבר שמיועד לגבר הוא גם לאישה.
טלילה שחל רוזנפלד: אמרנו שאפשר ללכת על משהו אחיד.