GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנין זועבי: אם יש מקום עבודה אחר לא הייתי נותנת למעביד לנצל אותי והייתי עוזבת והייתי מחפשת מקום שלא מנצל אותי.
חנין זועבי: אז גם שכר מינימום, גם התנאים, גם שכר מתחת למינימום, גם תנאי העבודה הם תוצאה של מחסור במקומות העבודה.
חנין זועבי: אם אין את ההבנה הזאת אז לא יכולים לעשות את המהפכה, זה הנתון שעושה את המהפכה.
חנין זועבי: נכון, הטרדה מינית, לא מפחיתים מהחשיבות, אבל מה שעושה את המהפכה בעניין התעסוקה זה יצרית מקום עבודה.
חנין זועבי: כאשר מדברים על פיתוח פריפריה לא מדברים על הסעות, כי אם מדברים על הסעות למרכז אנחנו משאירים את הפריפריה במקום שהיא נמצאת ואנחנו נותנים פתרון אינדיבידואלי של תעסוקה במרכז.
חנין זועבי: כאשר אומרים פיתוח הפריפריה, לא פיתוח של אנשים בפריפריה אלא גם כן פיתוח הפריפריה, התעסוקה ככלי לפיתוח הפריפריה.
חנין זועבי: אז מדברים על יצירת מקומות עבודה בפריפריה, לא מדברים על לקחת את האנשים מהפריפריה למרכז, לפתח תשתית של הסעות ציבורית ולקחת אותם למרכז בשביל שיעבדו במרכז.
אורנה האוזמן בכור: סליחה חברת הכנסת, ההסעות הן בישובים בפריפריה לא למרכז, ממש לא.
אורנה האוזמן בכור: אני אגיד לך משהו אחר, זה לא כלכלי לקחת אותם למרכז.
אורנה האוזמן בכור: ההסעות עולות הרבה כסף.
חנין זועבי: בסדר, אני מסכימה, אבל לפתח מקומות עבודה קרובים למקומות המגורים של האנשים.
חנין זועבי: ככה את גם כן לא יוצרת פתרון אינדיבידואלי למובטל, אלא מפתחת את הישוב כולו, ואני שואלת אם זו התפיסה שצריכה להוביל אותנו.
חנין זועבי: אני חושבת שמה שאמרת על שדרוג אזורי תעשייה, שנשארו במקומם במשך ארבעים וחמישים שנה ושלושים שנה, זו נקודה מאוד חשובה שכבר יש כמה אזורי תעשייה.
חנין זועבי: אני מכירה יותר אזורי תעשייה בחברה הערבית, יש ארבע בעילוט שנהפכו למחסנים, מחסנים ותחנות דלק.
חנין זועבי: רוב אזורי התעשייה בחברה הערבית אלה מחסנים ותחנות דלק, אלו לא אזורי תעשייה שמספקים מקומות תעסוקה.
חנין זועבי: על השקיפות בנתונים, אנחנו רוצים כאשר מדווחים לנו, לא להגיד מה המהות של התוכנית, אלא במספרים - כמה מפעלים נפתחו בפריפריה?
חנין זועבי: לא שיש תוכנית של לפתוח או לפתח מפעלים.
חנין זועבי: אני, ברשותך, אזכיר שלוש נקודות מהכותרות.
חנין זועבי: בצד העניין הזה של אזורי התעשייה, עניין התיירות, אני חושבת שיש פוטנציאל רב, אם מדברים על נשים בפריפריה לפתח תוכניות.
ציפורה ואנונו: העלאת נושא התיירות, אני ממשרד התיירות ואנחנו מקיימים קורסים מיוחדים לנשים שם.
ציפורה ואנונו: אני במקרה, הכשרה מקצועית.
חנין זועבי: בסדר, עוד פעם, לא רק קורסי הכשרה.
אורנה האוזמן בכור: רגע, תשמעי, אני לא יכולה לא להתייחס לזה שאת אומרת, תשמעי, באחד מהסיורים שלנו בחורה ובשגב שלום, ראינו ככה בצדי הדרך עבודות של נשים, עבודות שנשים מייצרות בעצמן.
אורנה האוזמן בכור: וכבר באותו סיור השר ביקש לפתח תוכנית, יחד עם משרד התיירות ונדמה לי גם עם משרד התמ"ת, שבשני צדי הדרך, מי שנוסע לים המלח, פעם היו נוסעים דרך באר שבע והיום נוסעים דרך חורה, דרך הכביש הזה, ויש תיירות בשני צדי הדרך שאפשר לפתח אותה, כבר רתמנו לצורך העניין את משרד התיירות, הכנסנו את זה ב-2010 כבר תקצבנו את זה.
אורנה האוזמן בכור: כי זה בסך הכל עבודות של נשים, עבודות ידיים שהן עושות ואפשר לפתח את זה וכבר זה נכנס בתוכנית.
אורנה האוזמן בכור: ואני חושבת שכבר זה עובד, לפי דעתי.
ציפורה ואנונו: וזה לא רק הכשרה, זה הכל.
חנין זועבי: לסיום, רק חצי דקה, אורלי לוטן, אני לא חושבת שהעניין של הסטטיסטיקה הוא עניין טכני.
חנין זועבי: כי זה מה שנתפס ונשאר בסופו של דבר בתפיסה שלך.
חנין זועבי: אני רוצה שכאשר אורנה תקרא את הדו"ח הזה, גם כן תעמוד על הפער בין התעסוקה בקרב נשים יהודיות לבין התעסוקה אצל נשים ערביות.
חנין זועבי: ותאמיני לי אני הייתי מאוד חזקה במדעים ובמתמטיקה ואני עושה כל מיני חישובים, אני לא מצליחה לחשב כמה אחוז מהנשים הערביות שעובדות בצפון, כי כל פעם יש אבסורד בנתונים האלה.
חנין זועבי: זה צריך להיות מתחת לאפס, שיעור התעסוקה אצל נשים ערביות, על מנת שהאחוז מהכללי ליהודי יפחת ביותר מעשרה או שתים עשרה אחוז.
חנין זועבי: אז ברשותך, אני לא יכולה לעשות את החישובים המתאימים, ואני מבקשת, זה גם כן אמירה פוליטית, זה גם כן אמירה חברתית, זה גם כן יותר קל לקרוא ולתפוס את הפער כאשר הפער עומד על ארבעים אחוז.
חנין זועבי: ארבעים אחוז בפריפריה בין נשים יהודיות לבין נשים ערביות.
חנין זועבי: אז זה גם כן ממקד את הבעיה.
אורנה האוזמן בכור: תודה, אנחנו לא רוצים להיכנס לפוליטיקה, אבל אין ספק שאנחנו, והגיע לכאן אבי פלדמן שהוא ראש המטה במשרד התמ"ת, הוא בעצם מנהל את כל היחידה הזאת, היחידה של ההעסקה בפריפריה.
אורנה האוזמן בכור: אני חושבת שהוא גם יגיד כמה מילים כי לו יש באמת את התמונה הכוללת.
אורנה האוזמן בכור: אז ברשותך היושבת ראש.
חנין זועבי: זה לא פוליטיקה, זה תעסוקה.
ציפי חוטובלי: אבי, כן, אתה יכול לתרום לנו.
ציפי חוטובלי: בעצם מה שבעיקר חסר לנו כאן בדיון זה נתונים על מקומות תעסוקה חדשים שנפתחו בתקופה הזאת.
אבי פלדמן: אז אנחנו לא באנו לדיון עם נתוני תעסוקה מעודכנים.
אבי פלדמן: אני גם הגעתי מדיון אחר, ככה נכנסתי ממש לסוף הדיון, אני לא יודע לגבי מה שדיברתם עד עכשיו.
אבי פלדמן: המשרד כמשרד מושקע כולו בנושא התעסוקה, זה הנושא הראשון והראשי שהמשרד עוסק בו.
אבי פלדמן: אתם בטח מעודכנים על כך שבשנה האחרונה השר הקודם מינה ועדה מיוחדת לכל נושא התעסוקה, שהגישה המלצה.
אבי פלדמן: והמשרד מארדן מחדש את כל מערך התעסוקה במשרד.
אבי פלדמן: אנחנו במסגרת הספציפית הזו של פיתוח התעסוקה בנגב ובגליל, ביחד עם משרד נגב גליל, עושים הרבה מהלכים ואם תרצו נוכל לתת כמה דגשים על מהלכים שאנחנו עושים לגבי פיתוח תעסוקה בפרויקטים ספציפיים בפריפריה, תוך דגש על מספר קבוצות של אוכלוסייה שבהן אנחנו מתמקדים.
אבי פלדמן: גם הנושא של צעירים וסטודנטים, גם הנושא של נשים בכלל וגם הנושא של תעסוקה במגזרי המיעוטים.
ציפי חוטובלי: בגלל שהנושא שלנו הוא באמת תעסוקת נשים אז רצינו לדעת בנושא הזה.
אבי פלדמן: אלה, אם את רוצה.
ציפי חוטובלי: לא, אלה דיברה.
ציפי חוטובלי: אם יש לך דברים חדשים לתרום לנו לדיון.
אלה אייל בר-דוד: לגבי התוכנית הספציפית שאנחנו מקדמים לגבי הבדואים, מבחינה מספרית, בתחום של אזורי תעשייה, אם אזור רהט-להבים, אם אזור שוקת ואזור ערוער, שלושה אזורים ביישובי אבו בסמה, תוך חמש שנים אנחנו מתעדים להגיע לבערך אלף שמונה מאות מקומות עבודה חדשים.
אלה אייל בר-דוד: התאמה של עשרות מפעלים חדשים.
קריאה: הכל כאן בשמיים, איזה מפעלים?
מאירה בסוק: להגיד אלף שמונה מאות, להגיד עשרות מפעלים, אנחנו יודעים את המצב.
ציפי חוטובלי: אבי, אם אתה יכול להאיר את עיננו.
אבי פלדמן: אני חושב שקריאת הביניים הזאת בהחלט נופלת על דברים שנעשים, רק לדוגמא, בשגב שלום מוקם היום, בסיוע של משרד התמ"ת, מפעל גדול, משחטה, כל אחד יכול להסתכל על זה איך שהוא רוצה, זאת המשפחה הכי גדולה במזרח התיכון.
אבי פלדמן: יועסקו בה בשלב הראשון כשבע מאות עובדים חדשים מתוך המגזר הבדואי.
אבי פלדמן: היא נחנכה רק לפני כחצי שנה והיא תתחיל את הפעילות שלה בחודש הבא.
רוני שוקן: מה עם מקומות עבודה איכותיים?
אבי פלדמן: כל אחד יכול להסתכל ולבחור על מה הוא מסתכל, האם הוא מסתכל על חצי הכוס המלאה או על חצי הכוס הריקה.
אבי פלדמן: יש שורה של פעילויות, גם בתחום של הבאת השקעות, גם בתחום של תעסוקה וגם בתחום של תעסוקה איכותית.
ציפי חוטובלי: אבי, אנחנו רוצים לתת מענה לנשים משכילות, ויש השכלה והבעיה היא שנשים משכילות לא יוכלו לעבוד במשחטה.
אבי פלדמן: אז המשחטה, קודם כל, חלק ניכר מהעובדים יהיו עובדות, מתוך היישובים הבדואים.
אבי פלדמן: כמו שנאמר קודם אנחנו מערך תעסוקה שלם בתוך היישובים הבדואים כדי באמת לאפשר את ההנגשה של שירותי התעסוקה לתושבי היישובים.
אבי פלדמן: וזה לא המהלך היחיד.
אבי פלדמן: יש, למשל, בתוך באר שבע, מוקם עכשיו פארק היי-טק חדש, כבר יש מפעלים, חברות ישראליות ובינלאומיות שמגיעות לשם.
אבי פלדמן: ושהם יעסיקו, במספרים הולכים וגדלים, בוגרים מהאוניברסיטאות והמכללות בנגב.
אבי פלדמן: דובר קודם על הנושא הבדואי, גם במגזר הבדואי אנחנו פועלים.
אבי פלדמן: יש פרויקט שרץ כבר שנה שלישית של הכנסה של בוגרי תיכונים לתוך מערכת לימוד של הנדסאים במכללות הטכנולוגיות, וחלקם כבר נקלטו בתוך המפעלים באזור.
אבי פלדמן: זה לא דברים שקורים בלחיצת כפתור וזה לא קורה מהיום למחר.
אבי פלדמן: אבל התהליכים האלה, מי שרואה את התהליכים האלה לאורך זמן רואה את השינוי, ויש בהחלט שינוי בשנתיים-שלוש האחרונות במצב התעסוקה באזור הדרום ביחס לאזורים אחרים.
ציפי חוטובלי: אני מודה לך, אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לורד סוויד, בבקשה.
ורד סוויד: טוב, אני קודם כל רוצה לברך את יושבת הראש והוועדה על הדיון, את המנכ"לית אורנה האוזמן-בכור, שבעצם היא מהווה הוכחה חיה למה כדאי למנות נשים כמנכ"ליות של משרדים ממשלתיים.
ורד סוויד: שלשום מינו אישה נוספת למנכ"לית המשרד לאיכות הסביבה.
אורנה האוזמן בכור: אלונה שפר.
ורד סוויד: עורכת דין אלונה שפר, כאמור, ואני מאוד מאמינה הסגנון הניהול הנשי הוא סגנון שגורם להרבה יותר תוצאות ואפקטיביות, ואני מברכת אותך גם על כך שבראש אגפי המשרד אצלך עומדות נשים.
אורנה האוזמן בכור: תודה.
ורד סוויד: עכשיו לגבינו, השנה אנחנו נפעיל, בארבע מאות אלף שקלים, קורסי מנהיגות וקורסי נשים בצוותים כלכליים, כשהייעוד העיקרי של ההפעלה שלהם הוא בפריפריה בעדיפות ראשונה, וכן את פרויקט אם לאם בקהילה.
ורד סוויד: ומה שביקשנו להוסיף בפרויקט הזה, שהדגש יהיה מעבר לזה שיהיו חונכות שילוו נשים אחרי לידה ויעזרו להן בכל ההתמודדות הלא קלה, שיהיה דגש אחר כך גם על החזרה לעבודה לסיוע בהשמה ובכלים של שילוב עבודה לבין קרירה.
ורד סוויד: אנחנו בחודש הבא נגיש את המסקנות של הוועדה שעוסקת במקומות עבודה תומכי משפחה ונצא בקמפיין גם בטלוויזיה על הנושא הזה.
ציפי חוטובלי: אנחנו נדון בזה בוועדה.
ורד סוויד: כן, בהחלט.
ורד סוויד: השנה לראשונה תקצבנו תקציב מיודע, לא במסגרת החלטת ממשלה אלא תקציב קבוע, חמש מאוד אלף שקלים להכשרות וסדנאות במגזר הלא יהודי.
ורד סוויד: יש לנו עובדת בשם עורכת דין הימאת יונס שהיא מרכזת את הפרויקט הזה.
אורנה האוזמן בכור: ורד סליחה רגע, אז אולי כאן כדאי לעשות איגום משאבים, כי אנחנו עובדים יחד עם משרד התמ"ת.
אורנה האוזמן בכור: את יודעת, באיגום אז התוכנית - יש לה יותר נפח.
ורד סוויד: אני אשמח מאוד, גם הפרויקטים של מנהיגות שנעשה אותם.
ורד סוויד: אני מאוד בעד שנאגם ושיהיה שיתוף.
אורנה האוזמן בכור: חבל, יהיה יותר כסף בקופה.
ורד סוויד: בשנים האחרונות הופעל, סביב החלטת ממשלה, הפרויקט של מלגות וגם של קורסים וסדנאות.
ורד סוויד: יש לנו יועצות לקידום מעמד האישה ברוב המקומות בארץ, שהן עושות פרויקטים נפלאים.
ורד סוויד: אני יכולה לספר כדוגמא, בקצרה, על שניים-שלושה פרויקטים מאוד מעניינים.
ורד סוויד: בקרית גת, לראשונה, היועצת מזל שניר הקימה מנהל נשים והשנה אנחנו נעשה ביחד איתן ועם חברת בת של אינטל, מיקרונט, שמנוהלת על יד נשים, יום עיון שיעסוק בתעסוקה בראיה המגדרית והמשלב מקומות משפחה.
ורד סוויד: כפי שדיברנו, אני חושבת שהיתרון הראשי של נשים הוא בתפוקות, וצריך לעבור מהעידן של אנשים עובדים עד אחת עשרה בלילה רק כדי להגיד שנמצאים במקום העבודה, וכמו שאנחנו יודעים, פערי השכר נמצאים באמת סביב השעות הנוספות, ואלו הדברים שלא מאפשרים, הרבה פעמים, לנשים עבודה שוויונית.
ורד סוויד: יועצת מפעילה פרויקט של נשים יזמיות בבאר שבע, היועצת מפעילה מגוון פרויקטים וקיים שם גם נושא של חונכות ביחד עם חברת המועצה, שנערות מתלוות לנשים בעמדות מפתח.
ורד סוויד: אתמול היית הלנו ישיבה באוצר, אנחנו רוצים מאוד להשתלב עם פרויקט המיועד לאוכלוסייה הבדואית בדרום, שיתחיל בסקר צרכים שימפה את הצרכים בקהילה וסביב זה לעשות פרויקטים שיתאימו לביקוש.
ורד סוויד: תודה.
ציפי חוטובלי: שתי הדוברות האחרונות שלנו, לפני דברי הסיכום אלו אורית חנקין ובקי כהן.
אורית שגיא: אני רוצה להוסיף רק משפט אחד, אם אפשר.
אורית שגיא: בהקשר של מעבר צה"ל לנגב, חשוב להסתכל על הפרויקט הזה גם כפרויקט שיביא מקומות תעסוקה לתושבי הנגב ולא רק למשפחות שיגיעו.
אורית שגיא: כי אנחנו מדברים על זה שחלק גדול מהמקצועות בתוך הבסיסים יופרטו לפעילות אזרחית ויצרו המון מקומות תעסוקה.
ציפי חוטובלי: אורית חנקין.
אורית נוקד: שלום, נעים מאוד, אני אורית, אני מעמותת תפוח.
אורית נוקד: אורנה, אנחנו התראינו לפני כחודש בפתיחה של המרכז הקהילתי בבאר שבע.
אורנה האוזמן בכור: לפי דעתי אתם אצלי גם בשבוע הבא.
אורית נוקד: סליחה?
אורנה האוזמן בכור: בשורה שיש לנו לבשר לכם.
אורית נוקד: אנחנו מעבירים הכשרות טכנולוגיות בכל רחבי הארץ למגוון מאוד רחב של אוכלוסיות.
אורית נוקד: יש לנו פרויקט מאוד גדול עם מיקרוסופט, שהכשרנו בשנה האחרונה אלפיים נשים מהפריפריה, מהמגזר החרדי, עולים חדשים וערבים.
אורית נוקד: אנחנו בעצם עוזרים להם להשתלב בתעסוקה.
אורית נוקד: אנחנו מדברים על אוכלוסייה עם פחות יכולות ועם השכלה יותר בסיסית, שבעצם מעולם לא נגעו במחשבים, ואנחנו נותנים להם את הפער הדיגיטלי המאוד קטן הזה שמקפיץ אותם מקפצה מאוד גדולה.
אורית נוקד: אם הם לא יודעים לפתוח מייל קודם והיום יש להם מייל עם קורות חיים שהם מוצאים בסוף הקורס, כי אנחנו לימדנו אותם וורד, הן היו יכולות לשלוח את הקורות חיים ולהוסיף עוד שורה אל קורות חיים, שהן למדו קורס אופיס וכולה.
אורית נוקד: אנחנו גם עובדים עם התמ"ת ועם תב"ת מאוד צמוד עם שירות התעסוקה ואנחנו מנסים ליצור כל הזמן שיתופי פעולה גם עם המעסיקים, שיקלטו את האוכלוסיות היותר חלשות האלו עם העזרה שלנו, ההכשרה.
אורית נוקד: ומה שאנחנו כל הזמן שמים לב זה שיש תקציבים, יש את הגופים שרוצים לעשות ובעצם הנשים עצמן, כשאת באות באמת, מחרדיות מאוד או אם זה עולות חדשות שבקושי, הן יגיעו לפה וייבהלו אפילו מהמנה, קשה להן מאוד לרצות לקדם את עצמן.
אורית נוקד: וכשאנחנו הולכים, נגיד, למוקד של סלקום או לכל מקום אחר, שרוצה התחייבות לשנה ונותן באמת שכר מינימום, נורא קשה לנו לבוא ולשכנע אותן: בואו ותשתלבו במקומות האלה כי שווה לכן.
אורית נוקד: בעצם הפער התרבותי הזה, זה מה שאנחנו רואים בתור הפער הכי קשה בפער הטכנולוגי.
אורית נוקד: אז אני אשמח לדעת איפה אתם באמת נותנים למעסיקים עזרה ממוקדת לחרדיות שלא יכולות יחד עם גרבים בחדר, לערבים שבאמת עם כל ההסעות וכולה.
אורית נוקד: יש ממש איזשהו משהו שמתמקד בעניין הזה?
אורית נוקד: כי כל עוד שאני רואה שזה לא מטופל, כמה שנרצה לעזור להם זה.
ורד סוויד: גם במירס יש פרויקט שעובד.
קריאה: אני חושבת שחסרה ההנגשה של המידע ועל זה אנחנו צריכים אולי.
ורד סוויד: כי עושים כל כך הרבה, פשוט לא יודעים.
אבי פלדמן: אני רק במענה, אם יורשה לי, במשרד התמ"ת במסגרת מרכז ההשקעות יש מסלול שלם שנקרא מסלול תעסוקה, עם העדפה גם לאוכלוסיות של חרדים ומיעוטים.
אבי פלדמן: העדפה הזאת בעצם נותנת, אמורה לטפל, גם באלמנט של הסעות ולמעסיק לעשות התאמות במקום העבודה כדי לפצוח על תוספת העלויות שאלה.
אבי פלדמן: כל שבאמת הדברים האלה נמצאים ומטופלים כבר היום.
אבי פלדמן: ואם יש הצעות כאלו או אחרות לשינוי כזה או אחר, אפשר בהחלט לבחון את זה ולראות איזה התאמות צריך לעשות במסלולים הקיימים.
חנין זועבי: הוויכוח הוא לא על התוכניות ולא על המאמץ שנעשה, כי הרבה מדברים על המאמץ.
חנין זועבי: הוויכוח הוא על הפער בין המעשים והתכוניות לבין התוצאה.
חנין זועבי: וכאש יש פער כזה, כי בסופו של גבר המבחן הוא מבחן התוצאה, וכאשר יש לנו את הסטטיסטיקה הזאת, של תשעה אחוז תעסוקת נשים בפריפריה ,ערביות, הדבר הזה הוא הבעיה, בין התוצאה ובין המאמץ.
חנין זועבי: לא מתווכחים עם המאמצים, ויש המון תכוניות.
חנין זועבי: הוויכוח הוא למה התוצאה בסופו של דבר היא תוצאה לפעמים קטסטרופה.
אבי פלדמן: השאלה, כשאת בוחנת את התוצאה הזאת, השאלה האם את מסתכלת על המגמה?
אבי פלדמן: זאת אומרת, יכול להיות- - -
חנין זועבי: כן, מסתכלים.
אבי פלדמן: קודם כל, המספר שאמת הוא לא המספר המדויק והעדכני, התעסוקה של נשים בפריפריה ונשים ערביות בפריפריה היא גבוהה יותר.
אבי פלדמן: עשרים ומשהו אחוז.
אבי פלדמן: וצריך להסתכל על המגמה, והמגמה היא מגמה של שינוי לאורך השנים.
אבי פלדמן: זה נכון שהקצב אולי נמוך אבל אם את מסתכלת, למשל, על הכלים הקיימים היום, הם בפירוש מוטים לאותם אוכלוסיות שאנחנו רוצים לטפל בהן.
אבי פלדמן: הם מוטים בשימושים שלהם ואפשר לראות את זה גם בתוצאות של המסלולים האלה, הם מוטים לטובת אוכלוסיות מיוחדות, חרדים ומיעוטים.
אבי פלדמן: ובתוך האוכלוסיות המיוחדות חרדים גברים, ונשים במגזר הערבי.
אבי פלדמן: כך שזה בהחלט נמצא שם, יכול להיות שצריך להתגבר את זה.
אורלי לוטן: לא היית קודם, אני ממרכז המחקר בכנסת.
אורלי לוטן: אם אני זוכרת נכון, יכול להיות ששיניתם את זה בחזרה, אבל לפני שנתיים או שלוש ביטלתם ממסלולי התעסוקה את האבחנה בין גברים לנשים.
אורלי לוטן: אני אז פניתי, בשביל מסמך, לחברת הכנסת זועבי וביקשתי לקבל מה הייתה ההשפעה של המסלולים האלה על נשים ערביות, המשרד לא ידע לתת לי את התשובה, אמרו שזה כבר בוטל.
אורלי לוטן: כלומר זה לא נראה שיש איזושהי אבחנה, יש לכם את מסלול התעסוקה שבאמת מקדם מגזר חרדי ומגזר ערבי, אבל לא מתייחס לצרכים הספציפיים של הנשים הערביות, אלא שוב הולך על המגזר כשלם.
אורלי לוטן: אם זה אחרת ואני טועה, תקן אותי, אבל זו התשובה שאז קיבלתי.
חנין זועבי: בישיבה עם השר לשעבר אנחנו ביקשנו מסלול שיהיה מיוחד לנשים.
אורלי לוטן: היה והוא בוטל למיטב ידיעתי.
אבי פלדמן: העידוד של אותם שני תתי המגזרים, גברים חרדים ונשים ערביות, לא נעשה על ידי תוספת תמריץ.
אורלי לוטן: היה תמריץ פעם והוא בוטל.
אבי פלדמן: נכון, כי הבעיה היא לא חסם של התמריץ.
אבי פלדמן: זאת אומרת ברגע שהמעסיק כבר רוצה ללכת לכיוון המגזרים האלה, הבעיה שלו היא לא תוספת התמריץ כדי לקחת אישה דווקא או גבר, אלא היא באמת באותו מערך תומך.
אבי פלדמן: זאת אומרת, נושא המעונות יום, נושא ההסעות ונושאים נוספים, שהפתרון שהם הוא במסגרת של מערכות תומכות אחרות ולא תרך מימון וסבסוד השכר.
אורלי לוטן: ונגיד, בקול סנטר שפתחו עכשיו, הרי פתחו קול סנטר לפני שנה, נכון?
אורלי לוטן: , בצפון, דרך מסלול תעסוקה.
אורלי לוטן: יש שם מעון יום?
אבי פלדמן: אני לא יודע להגיד לך ספציפית, אפשר לעשות את הבדיקה הספציפית, אבל דוגמא של קול סנטרים למשל כסוג תעסוקה, זה סוג תעסוקה שהוא מותאם יותר לנשים.
אבי פלדמן: יש שני קול סנטרים כאלה במגזר הערבי ואנחנו רואים שעיקר המועסקות הן מועסקות.
ציפי חוטובלי: הדוברת האחרונה, בקי כהן ממעכי.
בקי כהן קשת: איתך-מעכי, משפטניות למען צדק חברתי, אני מבקשת להתייחס לשני עניינים בקצרה.
בקי כהן קשת: אחד זה, כמובן, אנחנו בעד שיהיו כמה שיותר באחוזים נשים עובדות וכמה שיותר משרות, אבל אם מסתכלים על הטבלה כארבעים וחמש אחוז מהנשים שעובדות, עובדות עד שכר ארבעת אלפים שקל בחודש.
בקי כהן קשת: ואני חושבת שלדבר על איכות התעסוקה והתעסוקה הפוגענית או לא לדבר על זה, זה מאוד לחטוא לארבעים וחמש אחוז נשים שכן עובדות, ולכן גם זה חייב להיות על השולחן שלנו בדיון כזה.
בקי כהן קשת: ככה, ממש בנקודות, מפאת קוצר הזמן, הבעיה של הנשים היא בשכר מאוד נמוך, בעיה מורכבת, ואני אבקש להתמקד רק בכמה נקודות אפשריות.
בקי כהן קשת: אחד, אני רוצה להביא, למשל, עובדות סוציאליות בתור דוגמא, לעובדות בשכר מאוד נמוך, רובן הגדול, כאשר זה מקצוע חסר בפריפריה, זה מקצוע שצריך עוד עובדות מצד אחד.
בקי כהן קשת: מצד שני, העובדות האלו עובדות, חלק ניכר מהן, דרך עמותות בהפרטה, בתנאים לא תנאים.
בקי כהן קשת: בעייני שחושבים על תעסוקה בפריפריה אסור לנתק את זה מהסתכלות על זה שההפרטה הקיצונית הזאת, העזיבה הטוטאלית של אחריות לעובדות האלו, לנשים האלו, זה פגיעה משמעותית.
בקי כהן קשת: כי הנשים האלו עובדות בשכר זעום, בלי יציבות תעסוקתית, בעיניי עידוד נשים בפריפריה זה גם דברים כמו החשיבה העמוקה של העסקה ישירה של המדינה של עובדות כאלה, כמו עובדות סוציאליות לדוגמא.
בקי כהן קשת: בנוסף, כמובן בשביל נושאים כאלה, שיהיה כמה שיותר נשים בשוק העבודה, אסור לנו לשכוח את האיכות של החיים שלהם, וזה כן דברים שהתמ"ת מזכיר מאוד חושבים.
בקי כהן קשת: לגבי ההקפדה על איכות, אם זה נושא של איגודי עובדים, אם זה פיקוח על עובדים, ובנושא הזה, כמובן אני מברכת על העבודה של התמ"ת, אבל אני מאוד מצערת שהנציבות החדשה הנהדרת שקיימת על כל ירושלים והדרום יחדיו, משרה.
בקי כהן קשת: להגיד שחשוב לנו תעסוקת נשים בפריפריה, ויש עובדת, שאני לא זוכרת אם זה פעם בשבוע או פעמיים בשבוע, מגיעה לכל הדרום, זה לא דר בכפיפה אחת להגיד באותה נשימה את הדברים.
בקי כהן קשת: וזה מסוג הדברים שבעיניי חייבת להיות משרה כזאת, מלאה, לפחות רק בדרום, שמישהי שהיא נמצאת שם.
בקי כהן קשת: לטפל.
בקי כהן קשת: נושא אחר שגם קצת לתמ"ת וקצת לנציג האוצר, שאיננו כבר, הנושא של המעונות שזה כמובן, אני חושבת שלכולנו ברור, שהבית ויציאה לעבודה הם דברים ביחד במקשה אחד.
בקי כהן קשת: אבל למשל מעונות, אני שמחה לשמוע שיש יותר תקציב, אני לא שמעתי שיש יותר מגוון פתרונות.
בקי כהן קשת: ואנחנו מכירים את הסיפורים שמדי פעם שומעים בחדשות על אישה שצריכה לעבוד, ובחופש הגדול, משאירה ילדה בת שש וחצי לבד בבית, ואנחנו לא צריכים מדי פעם לראות את האסונות האלה בעיתונות, כדי לזכור שזו בעיה קבועה.
בקי כהן קשת: לא יכול להיות שמתעלמים מזה שחודשיים בשנה ילדים שהם לא במעונות.
אלה אייל בר-דוד: בתוכנית של החד הוריות, אנחנו נותנים מענים גם לחודשי הקיץ בקייטנות.
בקי כהן קשת: זה מצוין, זה לא כל הקיץ למיטב ידיעתי, ויש הרבה נשים שלא מקבלות, וכל זה גם רק החד הוריות.
בקי כהן קשת: שזה חשוב, אבל אנחנו מדברים על תעסוקה של שני בני הזוג במשפחה, אנחנו מדברים על זה שלא יכול להיות שאין פתרונות על כל יולי-אוגוסט, על זה שאין פתרונות אחר הצהריים.
בקי כהן קשת: יש ילד שעובר גיל מאוד צעיר, ואני לא יודעת איזה, אבל בוודאי בוא נומר ילד בגיל שש, אין לו מענה, אם זה לא ילד שמוציאים אותו מהבית לאיזה מסגרת מיוחדת בגלל בעיות במשפחה, מצוקה, אין לזה מסגרת.
בקי כהן קשת: לעובדת בשכר שמרוויחה חמשת אלפים-ארבעת אלפים שקל אין איפה לשים ילד שיוצא באחת בצהריים מבית הספר, בשתיים עשרה וחצי מבית הספר.
בקי כהן קשת: לכן אני חושבת שמערך מעונות היום, לא מעונות היום, כי מעונות מדבר על ילדים קטנים.
אלה אייל בר-דוד: צהרונים ומשפחתונים.
בקי כהן קשת: חייב לקבל מענה וחייבים לחשוב על הקיץ ועל אחר הצהריים.
ציפי חוטובלי: בקי, יקירתי, אנחנו חייבים.
בקי כהן קשת: אחרונה, במרכזים מאוד משמח שיש שינויים שחוק המכרזים ומאוד משמח, אבל עדיין עשר אחוז מהניהול לדרום, עשר אחוז?
בקי כהן קשת: זה ממש, אני מצטערת לומר, עצוב.
בקי כהן קשת: אני רוצה לראות שיש משמע שלושים אחוז תעסוקה לדרום בכלל ועשר אחוז להנהלה, זה מצוין, אבל ממש לא מספיק.
בקי כהן קשת: הציפיה שלי זה לקנה מידה, פשוט קנה מידה אחר לחלוטין, כי אנחנו מדברים לא על מקומות זנוחים, שניתן להם פירורים, אלא משהו משמעותי.
בקי כהן קשת: אני הייתי רוצה לראות חמישים אחוז במינימום ושאיפה ליותר אפילו.
ציפי חוטובלי: בקי, תודה רבה.
ציפי חוטובלי: מאירה, משפט.
מאירה בסוק: מאירה בסוק מנעמ"ת, אני רוצה להצטרף לדבריה של בקי ועוד שני דברים.
מאירה בסוק: אלף הנושא של המעונות, יושבת ראש הוועדה, לדעתי עושה מעל ומעבר בנושא המעונות ונקווה שזה יקרה.
מאירה בסוק: בינתיים התמ"ת, על כל הכבוד לכל הסקירה, לא עושה הרבה, רק מדבר, לא עושה הרבה.
אלה אייל בר-דוד: את יודעת מה, תבחנו אותנו, יצאו עכשיו מכרזים חדשים בתחום של מעונות יום, אני מציעה לכם לבדוק אותנו.
מאירה בסוק: עבודה של שנה וחצי, חברת הכנסת, שנה וחצי שנתיים, אנחנו מכירים את המערכת.
מאירה בסוק: אבל אנחנו צריכים להתמקד בנושא שמאוד חשוב לי, בתור נעמ"ת אני מקבל המון פניות בנושא הזה, זה נושא שרוב הנשים, זה גם מתחבר לדברייך, גברת כהן, נושא של עובדי קבלן, גם במקצועות שלא היו פעם.
מאירה בסוק: אנחנו לא מדברים על מקצועות של עובדי קבלן של מנקות, שזה גם כן כואב הלב, אלא רופאות שיניים, מורות, עובדות סוציאליות, מרצים באוניברסיטאות, במכללות.
מאירה בסוק: כל המשכורות שאנחנו רואים פה את ארבעת האלפים שקל וקצת יותר, זה רובן נשים שעובדות בתנאים שהם מחפירים.
מאירה בסוק: אני אומרת לכם את זה, יש רופאות שיניים בערים, שהן עובדות קבלן, העירייה לא מעסיקה אותן.
מאירה בסוק: אחיות לבריאות הציבור, זה עובדות קבלן, אין להן תנאים.
מאירה בסוק: למשל מורות מקבלות רק עשרה חודשים בשנה משכורת, את החודשיים האחרונים הן לא מקבלות.
מאירה בסוק: למשל, עובדות סוציאליות, שעבודות דרך עמותות, מקבלות משכורות גם נמוכות וחודשיים בשנה הן, למשל, עובדות שעתיות, אז הן לא מקבלות בחודשיים בשנה משכורות.
מאירה בסוק: כל העובדים האלה הם עובדים שעתיים, אין קביעות.
מאירה בסוק: יש קרן קורת שמחזיקה את העובדות הסוציאליות, העמותות היום זה עמותות שהן עובדות קבלן, זה לא עמותות, המילה עמותה זו מילה מאוד מכובסת.
מאירה בסוק: אבל אני רוצה להגיד לגברת אורנה האוזמן, שתשימו לב לזה בתור מנכ"ליות, שמורות היום הן לא עובדות משרד החינוך, הן עובדות בירושלים דרך עמותת רנה קסין, בתל אביב, בדרום, דרך עמותות.
מאירה בסוק: כל הדברים האלה מורידים את השכר, זה לא שכר של עובדי מדינה או עובדי רשויות.
מאירה בסוק: רשויות היום עושות עבודות מאוד קלות, נותנים לעמותות והן יוצאות מהנושא של האחריות.
ציפי חוטובלי: מאירה זה פשוט גולש לנושא של עובדי קבלן, אז אני חושבת.
מאירה בסוק: לא, זה מה שקורה בפריפריה.
ציפי חוטובלי: נכון, את צודקת במאה אחוז.
מאירה בסוק: לכן אנחנו רואות את המשכורות האלה, לא?
ציפי חוטובלי: נכון מאוד, את צודקת במאה אחוז.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לסכם את הדיון הזה ולומר.
ציפי חוטובלי: קודם כל אני מודה למנכ"לית אורנה האוזמן שהייתה איתנו כאן ובהחלט תרמה תרומה משמעותית.
ציפי חוטובלי: יש פרויקטים שאתם מדברים עליהם, שהם פרויקטים שבלי ספק יתרמו למערך של פיתוח הנגב והגליל בטווח של חמש ושבע שנים קדימה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שאסור להזניח גם את השנים הקרובות שעומדות כרגע על הפרק ובעיקר את העובדה שגם סביב הסיפור הזה של בית הספר לרפואה וגם סביב הנושא של המעבר של צה"ל לנגב, אני חושבת שיש עדיין הרבה תחומי השכלה, היי-טק וכולה, שלא מקבלים מענה כרגע בתוך המערך התעסוקתי.
אורנה האוזמן בכור: הם ייכנסו בפרויקטים האלה, זה היה מענה רחב.
ציפי חוטובלי: אני מאוד מקווה, אבל אני באמת חושבת שמה שחסר לנו ממשרד התמ"ת זה בעיקר נתונים על מקומות תעסוקה, אנחנו כן חושבים שהמצב, כפי שהוא משתקף בסקר של המרכז מחרק ומידע הוא לא משביע רצון, מאוד רחוק מלהשביע רצון.
ציפי חוטובלי: ההתייחסות המיוחדת לנשים ולמגזרים ייחודיים, נשים חרדיות, גברים חרדים, שזה לא נושא הוועדה, ונשים ערביות, במיעוטים אני חושבת שזה כן חשוב.
ציפי חוטובלי: יש כאן קריאת כיוון נכונה, עלו כאן הערות מאוד חשובות, גם ההערות של עובדי קבלן, בעיקר הנקודה האחרונה שבקי הזכירה, העובדה שהרבה מאוד נשים בפריפריה מועסקות בשכר נמוך.
ציפי חוטובלי: זאת נקודה נוספת שהיא מאוד משמעותית.
ציפי חוטובלי: ואני מאוד מקווה שהדיון הזה, שבאמת עיקרו הוא לקבל נתונים, יפתח פתח לשנוי ותמריץ לכם להמשיך לפעול בכיוונים האלה של לקחת לנגד עינכם את הנושא של תעסוקת נשים כשאתם בונים את כל התוכניות הטובות והחשובות.
ציפי חוטובלי: אני משחררת את כולם לדיון המרכזי באולם ירושלים.
אורנה האוזמן בכור: תודה רבה.
אורי מקלב: בעצם כמעט ב-0 אחוז, 2 אחוז שנקבעו להם דרגות.
אורי מקלב: נאמר כאן על ידי גברת אלמוג שהטפסים ששלחו דרך האינטרנט, יטופלו מיידית.
אורי מקלב: אדם שבא ואומר לי, שבראשון בפברואר, אמור לרדת לו מהחשבון 10,000 ₪.
אורי מקלב: בעקבות כך שהוא הזדרז וטלפן למוקד, אומר המוקד הבקשה שלך לא נקלטה.
תמר אלמוג: לאור השנים, בד בבד עם גידול הילדים במערכת, והגידול הזה היה באופן משמעותי ואינטנסיבי במיוחד ב-5 שנים האחרונות, לא הייתה שנה שבה ב-1 בספטמבר כל ההורים ששמו את הילדים שלהם במעון יום או במשפחתון או בצהרון מוכר, ידעו איזו דרגה יקבלו ולפי מה ישלמו.
תמר אלמוג: אחר כך פתח איזה שהיא שלוחה על ידי איזה שהוא מוקד שטיפל בשאלונים, דרך מנהלות המעונות ודרך רכזות המשפחתונים שריכזו את כל החומר מההורים ושלחו לשם.
תמר אלמוג: ערכות ההרשמה נשלחו, וגבירתי חברת הכנסת פה שהזכירה, שהציבור לא יודע על הדברים שאנחנו עושים, אני מבקשת רק לומר דבר מאוד פשוט.