GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל חנוך אחדות: לחשוב באיזו דרך יהיה יעיל בתוך הקהילה, לא רק על ידי אנשי מקצוע, וזה דבר חשוב.
מיכל חנוך אחדות: ואני מברכת - - -
אוריאל גנזל: זה נשק יום הדין ואמרתי שלא להפעיל אותו אלא רק לדעת שהוא קיים.
אוריאל גנזל: כל ציבור מדבר בשפתו.
מיכל חנוך אחדות: אמרתי שזו סנקציה, ומשפחה שיש בה אלימות צריכה גם המון חיבוק והמון תמיכה וכדי שבנאדם ירצה ללכת לטיפול ולהיות אמיתי שם הוא צריך גם את העניין הזה.
מיכל חנוך אחדות: חשוב לי לציין דברים שכן קיימים.
מיכל חנוך אחדות: למשל התכנית המשותפת של גשרים של משרד הקליטה ושלנו, אני יודעת שיש כוונה להכניס עובדים סוציאליים במרכזים, אומנם אלו עובדים סוציאליים בתוך מרכזים לטיפול במניעת אלימות במשפחה, שהתפקיד שלהם יהיה לאתר גורמים משמעותיים בתוך הקהילה לשיתוף פעולה בתוך התחום.
מיכל חנוך אחדות: זה לסמן משהו.
בהרן מולדה: זה היה בשנת 2007-8.
בהרן מולדה: זה מה שהם עשו כל העובדים במרכזים.
מיכל חנוך אחדות: יש עובד סוציאלי שעובד בתוך המרכזים, זה פרויקט מיוחד, בעצם איתרו בעיקר מהחברה האתיופית.
מיכל חנוך אחדות: אנחנו רוצים להחיל בכלל בחברה.
מיכל חנוך אחדות: אני רואה שאין כאן נציגות מהחברה הערבית, אני רוצה לספר למשל על החברה הערבית על דוגמה שאני יודעת של העמותה שכתבה מסמך מאוד יפה לוועדה בנושא אנשים נגד אלימות.
מיכל חנוך אחדות: למשל בנוגע לדירת מעבר שזה איזה שירות, עשו פעילות מאוד מאוד יפה בניסיון לרתום את הקהילה, הגיעו לקהילה לשתף, אמרו שהם נמצאים וכדי להסביר מה זה.
מיכל חנוך אחדות: העניין של ההסברה הוא כל כך משמעותי.
מיכל חנוך אחדות: אנשים מאוד נבהלים, שמים מהר מאוד סטיגמות.
מיכל חנוך אחדות: אגב אנחנו רואים את זה גם היום, יש יופי של הידברות ויש יחד עם זאת אנחנו כל יום שומעים אמירות חברתיות מהסוג הזה.
מיכל חנוך אחדות: הם הצליחו לרתום קהילה מאוד מאוד יפה בחברה הערבית.
מיכל חנוך אחדות: דוגמה נוספת, למשל בחברה הבדואית בדרום, שוב כי אולי חלוקות הדעות אבל זה עוד דוגמה מאוד מובהקת של שיתוף בשפתה של הקהילה, שיתוף עם השיחים במקום שיש שיח שהוא מקובל, שעבר הכשרה, שהוא כן נבחר מתוך אנשים כי חשוב שהדעות שלו לא תהיינה מנוגדות למה שאנחנו רוצים שתהיינה.
מיכל חנוך אחדות: השיחים מאוד מסייעים וזה עוד כלי בידי הקהילה שהאישה יכולה לקחת שם פסק זמן, הוא לוקח חסות.
מיכל חנוך אחדות: אני יודעת שזה בעייתי והדעות חלוקות, אבל אני בהחלט חושבת שזה כלי קהילתי שמדבר בשפתו ויכול להיות מאוד יעיל במצבים מסוימים.
ציפי חוטובלי: הייתי רוצה כעת לשמוע את רותי הורניק מהרשות לקידום מעמד האישה.
רותי הורניק: עקב ריבוי האירועים סביב היום הבינלאומי למניעת אלימות המנהלת וורד סויד לא יכלה להגיע ולכן מיכל סולומון ואני מייצגות את הרשות לקידום מעמד האישה.
רותי הורניק: הרשות לקידום מעמד האישה במסגרת חובתה להעמקת המודעות פועלת בכמה מישורים ודווקא בנושא הזה.
רותי הורניק: העמקת המודעות וכניסה לכמה שיותר קהילות כדי לדרבן להיות ערים לנושא ולקורא לנשים לפנות לעזרה.
רותי הורניק: ראשית יום העיון לציון יום המאבק לאלימות מתקיים כל שנה, גם השנה, זה בדיוק מחר בתאריך.
רותי הורניק: מי שמעוניין לקבל הזמנה מוזמן לקבל.
רותי הורניק: השנה הנושא יהיה נפגעות אלימות בראי התקשורת ואיך זה משפיע - - -
ציפי חוטובלי: אני אשמח אם תתייחסי לנושא הדיון בבקשה.
רותי הורניק: דבר נוסף שנעשה כל שנה זה הקמפיינים להעלאת המודעות.
רותי הורניק: אתן לדוגמה את הפעילות מלפני שלוש שנים, הנושא היה "אלימות שאינה מותירה סימנים חיצוניים".
רותי הורניק: הקמפיין התקיים ברדיו ובטלוויזיה.
רותי הורניק: בימים שהקמפיין עלה מספר הפניות לקו החירום היה פי ארבע מהרגיל.
רותי הורניק: כשספרו את הנתון השנתי הגיעו לפי שש.
רותי הורניק: זה באמת העמיק מאוד את המודעות ועשרות פנו לעזרה.
רותי הורניק: בנוסף, בעקבות ביקורו של ראש שהממשלה במרכז לנשים מוכות בשנה שעברה הוא הורה להקים צוות שימליץ על דרכי שיקום נשים נפגעות אלימות.
רותי הורניק: הוקם צוות כזה, הרשות מפעילה אותו והוגשו כבר ההמלצות ויש המשך לפעילות הזאת.
רותי הורניק: כל שנה הרשות מפיצה את המידעונים בארבע שפות בבתי חולים, מתנ"סים קופות חולים ובכל מקום שניתן לחלק מידעונים כאלה כדי שהמסר יגיע לציבור.
רותי הורניק: השנה הרשות מממנת הרצאות בנושא אלימות בכל מסגרת משרדי הממשלה, חברות ציבוריות - - -
ציפי חוטובלי: אולי ישנה אפשרות שהרשות תסייע בכל מה שקשור להגברת מודעות בקרב קהילות שזה בעצם הנושא היום.
ציפי חוטובלי: הגענו בעצם לעניין, כולם אומרים "אנחנו רוצים אבל אנחנו צריכים תקציב וגיבוי".
ציפי חוטובלי: אתם הגורם שיכול לתת תקציב וגיבוי.
רותי הורניק: יתכן שאת מסגרת ההרצאות האלה נרחיב גם לאחריות בנושא הטרדה מינית, הרשות מנהלת את מאגר האחראיות, זה כבר נוגע לכל.
ציפי חוטובלי: אני פשוט מרימה את הכפפה של הדיון הזה, אנחנו מדברים על רבנים, קהילות סגורות, קהילות אחרות והאפשרות לצאת מהדיון הזה עם רשימת קהילות שניתן לפנות אליהן ושאתם תתנו את הגיבוי לפעילות.
קריאה: זה משהו שמתייחס ליום הבינלאומי ולא משהו שמתחרש כל השנה.
ציפי חוטובלי: כדאי לפחות להתחיל מהעניין הזה.
ציפי חוטובלי: שרי מאיר אני אתן לך משפט סיום קצר.
שרי מאיר: אני מצטערת שאני חוזרת למקום ממנו אני באה והוא האוכלוסייה הדתית והחרדית אבל אם זה משפט סיכום אני אומר משפט אחד.
שרי מאיר: בזמנו דיברנו אנשי המקצוע והרבנים ואמרתי שבעצם הרבנים הם הראשונים שאליהם פונים, אני זוכרת בזמנו הרב מרדכי אליהו זכר צדיק וקדוש לברכה, בכל פעם שאישה הייתה פונה אליו ושואלת אותו מה לעשות פה ומה לעשות שם, הוא היה תמיד עונה, אנחנו שמענו את זה מהמון נשים "לכי להתייעץ עם אנשי מקצוע, על מה שהם אומרים אני מברך".
ציפי חוטובלי: אני מבקשת לסכם.
ציפי חוטובלי: אני חייבת להודות שהדיון הזה הפתיע אותי בעובדה שהוא לא רק התחיל באיזה ניסיון של אמירה מרחפת שלקהילה יש אחריות.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שהצלחנו גם להוריד אותה לעולם המציאות.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להודות באופן אישי לכל מי שהעשיר את הדיון הזה, אני מודה גם למי שהגיע מהמרכזים הדתיים, אני חושבת שזה דבר שלא נחשף בפני הוועדה בדיונים הרגילים.
ציפי חוטובלי: אני מאוד אשמח אם תהיו שותפים לדיוני הוועדה בנושאים האלה בכל אחד מהדיונים העתידיים.
ציפי חוטובלי: הסיכום שלי בנושא הזה הוא די ברור.
ציפי חוטובלי: ברור לגמרי שיש כאן כלי אדיר שעדיין לא מממש את הפוטנציאל שלו.
ציפי חוטובלי: אם אני חושבת על משהו שברור שצריך לצאת מכאן זה להעביר סדנאות בנושא העמקת מודעות לכל אותם גורמים שיש להם את מרכז הכובד הקהילתי.
ציפי חוטובלי: אני חושבת באופן עקרוני שהמגזר הציבורי הוא לא הדבר עצמו.
ציפי חוטובלי: אני מודה לרב אוריאל גנזל שהעלה את הנושא לדיון.
ציפי חוטובלי: לדעתי ניתן לצאת מכאן עם דברים מעשיים.
ציפי חוטובלי: הרב אריאל גנזל תרים את הכפפה יחד עם הרשות לקידום מעמד האישה, כאן אני בהחלט מוכנה לסייע בחיבור בנושא של ימי עיון לרבנים בנושאים האלה.
ציפי חוטובלי: להתחיל להעביר את זה לפאזה יותר פומבית כדי שזה יגיע לכולם שהעולם הקהילתי רבני מתגייס לעניין הזה.
אורית עירון: ואני מוכנה להופיע בהתנדבות בפני חברי כנסת שיהיו מוכנים לשמוע על התופעה, גם הם נציגי ציבור.
חנין זועבי: אני מנהלת את הישיבה הזאת במקום יושבת הראש ציפי חוטובלי, כי היא לא יכלה להגיע בזמן.
חנין זועבי: הנושא שעל סדר-היום: יחס המשטרה כלפי אלימות נגד נשים בחברה הערבית.
חנין זועבי: זה נושא שעומד בפני עצמו.
חנין זועבי: הנושא הוא לא על האלימות בכלל או על אלימות בתוך החברה הערבית.
חנין זועבי: הנושא הוא ספציפי על יחס המשטרה כלפי מקרי האלימות נגד נשים ערביות.
חנין זועבי: אנחנו כן יכולים לגלוש לעניין של חוסר מסגרות טיפוליות, אנחנו יכולים לגלוש לעניין של החינוך בתוך החברה הערבית, אבל אנחנו מדברים על תופעה של עבריינות, תופעה שהיא מחוץ לקונצנזוס והנורמות החברתיות.
חנין זועבי: אנחנו מדברים על החברה, על תחושת הביטחון בתוך החברה הערבית.
חנין זועבי: אני לא אציג את המחקרים של אית"ך כי במוקד היוזמה לדיון הזה עומד המחקר של עמותת אית"ך על יחס המשטרה ואופן טיפול המשטרה כלפי מקרי האלימות כנגד הנשים הערביות.
חנין זועבי: הם יציגו את תוצאות המחקר שלהם.
חנין זועבי: ישנן פה גם נשים נגד אלימות שיציגו תוצאות של המחקר שלהן.
חנין זועבי: אולי זה המחקר הראשון שבודק תלונות ספציפיות של מגזר האוכלוסייה הערבית, כי אין בדוחות המשטרה התייחסות ספציפית לאוכלוסיה הערבית.
חנין זועבי: פה יש הכרה, כלומר, הטענה הנלוות לדיון הזה היא, שיש מיוחדות ויש אופן הזנחה, שכל המחקרים מצביעים עליו, בנושא טיפול המשטרה באלימות נגד נשים ערביות.
חנין זועבי: אני כמובן לא אציג את המחקר של אית"ך ולא של מחקרים אחרים אבל אתן הקדמה קצרה.
חנין זועבי: אני מבקשת שהמשטרה לא תיתן סקירה כללית ושלא תתחיל לדבר על האופן שבהן היא מטפלת במקרי האלימות בכלל נגד נשים ערביות ומקרי הרצח בכלל, שהם סוג האלימות הקשה.
חנין זועבי: אני כן מבקשת מהמשטרה להתייחס בצורה ספציפית לטענות שהעמותות פה מציגות.
חנין זועבי: יכול להיווצר מצב שהדיון יסתיים והמשטרה תציג רק דיון כללי והעמותות יציגו את העמדה שלהן, בלי שום התייחסות ספציפית לטענות.
חנין זועבי: אני מבקשת מהמשטרה - אני מודה לנציגי המשטרה שנוכחים בדיון, כמו שאני מודה לכלל הנוכחים.
חנין זועבי: אני מבקשת מהם שיתייחסו בצורה עניינית קונקרטית וספציפית לטענות שנשמעות.
חנין זועבי: המטרה היא להגיע לתוצאות על-מנת לייעל את אופן הטיפול.
חנין זועבי: רק כמה מהנתונים ואני רוצה גם התייחסות המשטרה אליהם.
חנין זועבי: רק רבע מתיקי האלימות נגד נשים ערביות מגיעים לבתי המשפט.
חנין זועבי: יש תיקים שלא נפתחים בכלל ותלונות שלא נבדקות.
חנין זועבי: מתלוננות שנשלחות חזרה לבתיהן.
חנין זועבי: חלק מהנרצחות היו מבין אלה שהתלוננו במשטרה ונשלחו חזרה לבתיהן.
חנין זועבי: 60% ממקרי הרצח בכלל הם בחברה הערבית, כאשר רוב מקרי הרצח לא מפוענחים.
חנין זועבי: מדובר ברמת אמון נמוכה ביחס בין המשטרה לחברה הערבית.
חנין זועבי: זה חלק מהמיוחדות והצורך בטיפול המיוחד.
חנין זועבי: מדובר ברמת אמון נמוכה.
חנין זועבי: מדובר ב-11% לפי סקר הדמוקרטיה ל- 2009, לעומת 43% בקרב החברה היהודית.
חנין זועבי: למרות תת הדיווח, רק 11% מכלל התלונות הן מטעם הנשים הערביות.
חנין זועבי: קראתי בחלק מהפרוטוקולים שהמשטרה אמרה: אין לנו שום טענה על חוסר משאבים או חוסר אמצעים.
חנין זועבי: כלומר, אנחנו מדברים על תת דיווח ואנחנו אומרים שהבעיה אינה חוסר משאבים ובכל זאת שלושת רבעי התיקים נסגרים.
חנין זועבי: עוד אני רוצה לדבר על היחס התרבותי אבל אני שומרת לעצמי את הזכות בסוף הדיון כי אני כן רוצה להתמקד בתוצאות המחקר ולהתמקד בדיון שבין העמותות לבין נציגי המשטרה.
חנין זועבי: אם חברי הכנסת רוצים לומר דברים בתחילת הדיון, נשמע את חברי הכנסת.
חנין זועבי: אחר-כך נשמע הצגת נתוני המחקר של אית"ך ושל עמותת נשים נגד אלימות.
חנין זועבי: נמצאת פה אורלי ממחלקת המחקר של הכנסת, שגם היא תציג כמה נתונים.
עמיר פרץ: האמת, שמאוד מעניין אותי לשמוע קודם את המחקר.
דב חנין: קודם כל, ברכות, גברתי היושבת ראש, נחמד להגיד את זה.
דב חנין: אני מקווה שעוד תהיינה הזדמנויות בכל מיני פורומים של הכנסת להגיד את זה.
דב חנין: אני גם מברך אותך על יוזמת הדיון הזה שהיא מאוד חשובה ועל מיקוד הדיון שאני חושב שהוא מאוד חיוני.
דב חנין: אני, כמובן, לא רוצה לבוא במקום העמותות.
דב חנין: אני רוצה לברך את עמותת אית"ך-מעקי וגם את עמותת נשים נגד אלימות, גם על הדוחות שהם מביאים לנו הפעם וגם על הפעילות המסורה שלהן לאורך השנים בנושא הזה.
דב חנין: אנחנו מדברים על בעיה קשה וחמורה במיוחד.
דב חנין: הבעיה הזאת קיימת גם בציבור היהודי וגם בציבור הערבי, אבל כמו שאמרה יושבת הראש, אנחנו נמצאים במציאות שבה האמון של האוכלוסייה הערבית ברשויות החוק ובמשטרה וביכולתה לתת מענה הוא לא גבוה.
דב חנין: על רקע זה אנחנו רואים חוסר לגיטימציה חברתית באוכלוסייה הערבית לאפיק הזה של פניה למשטרה כי הרבה אנשים חושבים שהמשטרה ממילא לא עוזרת ולא עושה שום דבר.
דב חנין: דווקא הדברים האלה מטילים על המשטרה נטל כבד יותר.
דב חנין: מבחינת המשטרה זה לא יכול להיות חלק מהרקע העובדתי אלא בעצם זה מצב שמאתגר את המשטרה לתת מענה הרבה יותר רציני ממה שהיא נותנת.
דב חנין: נתון אחד שזועק לי מתוך כל הנתונים שבוודאי יוצגו כאן בדיון הוא שיש שתי חוקרות ערביות בכל המדינה, מהצפון ועד הדרום, בנושא של טיפול באלימות נגד נשים.
דב חנין: אני חושב שהנתון הזה לבדו, אפילו אם לא היה כל נתון אחר, היה אומר שיש כאן איזו בעיה מבנית איומה.
דב חנין: ברור לכולנו שבנושא הזה עדיף שתטפלנה חוקרות נשים.
דב חנין: כולנו מכירים את הסוגיה וערים לה.
דב חנין: שתי חוקרות בכל מדינת ישראל?
חנין זועבי: מבין 148.
דב חנין: 2
דב חנין: מבין 148?
דב חנין: 148 זה גם מספר שצריך לשפר אותו אבל שתי חוקרות ערביות לנושא של אלימות נגד נשים?
דב חנין: זה פשוט אומר שיש לנו פה איזה צוואר בקבוק אדיר.
דב חנין: אני אומר זאת מבחינת המשטרה ולא מבחינת הרשויות האחרות.
דב חנין: אנחנו חייבים להגיע למצב שהמתלוננת הפוטנציאלית תדע שכשהיא מגיעה למשטרה היא מגיעה לחוקרת שמכירה את הרקע, מכירה את הרגישויות, יודעת להתמודד עם הבעיות, היא יכולה לדבר איתה בשפתה.
דב חנין: אלה דברים אלמנטאריים.
דב חנין: כבוד יושבת הראש,, הייתי מציע שאחת ההחלטות תהיה פניה לשר לביטחון פנים להעלות באופן מיידי את מספרן של חוקרות ערביות בתיקים של אלימות נגד נשים ערביות, לפחות לשיעור היחסי של מספר האזרחים הערביים במדינת ישראל.
דב חנין: לא אוכל להישאר עד סוף הדיון.
דב חנין: כמובן אשמח לשמוע את הנתונים ואת החומרים שאתם תציגו.
דב חנין: אני מתנצל מראש כי יש לי דיון אחר.
דב חנין: אני רוצה לחזור ולברך על הדיון ועל כל העבודה שנעשית בנושא הזה.
חנין זועבי: נשמע את הנציגה של עמותת אית"ך.
חנין זועבי: עמותת אית"ך הוציאה את המחקר האחרון.
רואן אבו תאיה: קודם כל אנחנו רוצים לברך את הוועדה לקידום מעמד האישה ואת חברת הכנסת חנין זועבי על קיום הדיון הדחוף בנושא שהוא מאוד חשוב.
רואן אבו תאיה: תודה על הזימון לדיון.
רואן אבו תאיה: הנושא מאוד חשוב ולא מקבל תשומת לב ראויה בנושא של אכיפת החוק וטיפול המשטרה בנושא של אלימות במשפחה בפרט.
רואן אבו תאיה: אנחנו יושבות פה נציגות מעמותת אית"ך-מעקי, חונכות לזכויות, חברות הנהלה וסטודנטיות שרוצות להציג את הנתונים שקיבלנו מהמשטרה.
רואן אבו תאיה: עבדנו כשנתיים על הממצאים כדי להגיע לתוצאות האלה.
רואן אבו תאיה: לציין גם שהפרויקט הזה הוא שיתוף פעולה עם עמותת נשים נגד אלימות, עמותת אלסואר ועמותת כיאן, יחד עם הקליניקה לפמיניזם משפטי באוניברסיטת חיפה.
רואן אבו תאיה: מהסקר הזה עלו כמה נתונים שהם מאוד מדאיגים.
רואן אבו תאיה: ידענו שהמצב הוא לא כל כך טוב א בל לא ידענו שהוא עד כדי כך חמור.
רואן אבו תאיה: הנתון הראשון, שמאוד מדאיג, כמו שאמר חבר הכנסת דב חנין, זה בקשר למספר החוקרות הערביות שנמצאות במערכת.
רואן אבו תאיה: מדובר בשתי חוקרות ערביות מתוך 148 חוקרים ביחידה לטיפול באלימות במשפחה.
עמיר פרץ: מה תפקיד החוקרות?
רואן אבו תאיה: לדבר עם המתלוננות ולחקור אותן.
עמיר פרץ: לבצע את הנוהל הפלילי?
רואן אבו תאיה: כן.
עמיר פרץ: אבל לפני כן הייתי מעוניין לשמוע יותר על הנתונים.
עמיר פרץ: אחר-כך נגיע לטיפול.
עמיר פרץ: האם יש חפיפה בין הנתונים של המשטרה ושל מחלקות הרווחה לבין המציאות בשטח?
עמיר פרץ: אנחנו יודעים שבמגזר הערבי היכולת של נשים להחליט שהן מגישות תלונה, היא סוגיה בפני עצמה.
חנין זועבי: אורלי תיתן תשובה לשאלה שלך.
עמיר פרץ: אין בעיה, אבל אני רוצה לשמוע מהן.
עמיר פרץ: הן יכולות לתת לנו דברים שאורלי לא יכולה.
עמיר פרץ: אורלי יכולה לקבל רק נתונים רשמיים והיא יכולה להביא לנו נתונים מהשטח.
עמיר פרץ: אישה שאמרה לה: אני נפגעת אלימות אבל אני לא מוכנה להתלונן.
עמיר פרץ: כי יעשו עלי חרם משפחתי וכדומה.
עמיר פרץ: זה מה שמעניין אותנו, מהי המציאות?
קרן שמש-פרלמוטר: אני רוצה להגיב בקצרה על הדבר הזה וזה באמת הולך יד ביד עם הנתונים.
קרן שמש-פרלמוטר: מהנתונים אנחנו רואים שלא מעט נשים ערביות כן מתלוננות והמדיניות כרגע של המשטרה בטיפול בפניות לא מעודד נשים נוספות להתלונן.
קרן שמש-פרלמוטר: לכן, בעצם, הרבה נשים שכבר מנסות להתלונן ופונות למשטרה מגיעות למצב של חוסר אונים כי הן לא מקבלות את המענה.
קרן שמש-פרלמוטר: הדבר הזה משפיע על היעדר המוטיבציה של שאר הנשים להתלונן.
קרן שמש-פרלמוטר: בעצם המשטרה היא לא כתובת.
עמיר פרץ: כך את מסיקה?
קרן שמש-פרלמוטר: בהחלט.
עמיר פרץ: נראה לי שזאת מסקנה מרחיקת לכת.
קרן שמש-פרלמוטר: רואן תציג אחר-כך את הנתונים.
קרן שמש-פרלמוטר: העובדה ש-50% מהתלונות שמוגשות נסגרות, היא תמונה מאוד מדאיגה.
קרן שמש-פרלמוטר: אנחנו כארגונים פמיניסטים שמגיעים לנשים בכל מיני מובנים ורמות, בהחלט מודאגים מהעובדה שהמשטרה לא מהווה כתובת שאכן היא יכולה להוציא את האישה הזאת ממעגל האלימות.
דב חנין: יש היום נתון אחד שממש צועק לי לשמים, והוא גם מופיע במחקר של מרכז המחקר והמידע.
דב חנין: מתוך התיקים שנסגרים 85% נסגרים בגלל חוסר ראיות.
דב חנין: אני שואל, האם יש עוד תחום חקירתי כלשהו בעבירות פליליות, ששיעור כל-כך גבוה נסגר בגלל חוסר ראיות והאם הדבר הזה לא מחייב גישה אחרת לחפש ראיות?
נעילה עוואד: אני יכולה להתייחס לעניין של מה קורה בשטח.
נעילה עוואד: אני מנהלת על מרכז סיוע שעמותת נשים נ גד אלימות מפעילה לנפגעות תקיפה מינית ופיסית.
נעילה עוואד: מתחילת השנה עד אוקטובר 2010 הגיעו למרכז הסיוע 520 פניות.
נעילה עוואד: רק 24% מהפניות האלה הגיעו למשטרה.
עמיר פרץ: איך זה במגזר היהודי?
נעילה עוואד: זה קרוב ל-45%-46% בחברה היהודית.
עמיר פרץ: המשטרה אומרים שהיחס אותו יחס.
נעילה עוואד: ממה שאני יודעת מדיווחי מרכזי הסיוע, אני יודע שזה מגיע ל-45%-46%.
נעילה עוואד: זה מה שידוע לי מהדוח של מרכזי הסיוע.
חנין זועבי: אולי נסיים את הצגת המחקר ואחר-כך שהמשטרה תגיב על כל הנקודות בבת אחת.
רואן אבו תאיה: אני מחזירה אתכם לנקודה שהתחלתי בה בקשר למספר החוקרות.
רואן אבו תאיה: בוועדה הבין משרדית שהוקמה בשנת 1998 הומלץ אז להקצות תקנים לחוקרות ערביות.
רואן אבו תאיה: חיפשנו ולא מצאנו שום פעילות מתמשכת לוועדה הזאת מאז 1998.
רואן אבו תאיה: יש את הדוח של הוועדה ומאז 1998 דבר לא השתנה.
רואן אבו תאיה: גם ההמלצות של הוועדה לא יושמו מאז.
עמיר פרץ: מה ה קריטריונים כדי להיות חוקר?
רואן אבו תאיה: אני לא יודעת.
עמיר פרץ: מה היא אמורה להיות ברקע שלה?
עמיר פרץ: בוגרת קרימינולוגיה, בוגרת סוציולוגיה?
עמיר פרץ: אז נדע אם יש מספיק מועמדים.
עמיר פרץ: יכול להיות שיגידו שאין מספיק מועמדות בעלות רקע מתאים.
עמיר פרץ: כדי שלא תהיה טענה כזאת, אולי כדאי שנשאל אותם.
קרן שמש-פרלמוטר: ללא קשר לקריטריונים, אני מבטיחה לך שיש יותר משתי נשים שמתאימות.
עמיר פרץ: אל תבטיחי לי.
עמיר פרץ: אני בוועדה, אני רוצה לשמוע עובדות.
עמיר פרץ: בשביל מה הבאנו את המשטרה?
עמיר פרץ: שיגידו את העובדות.
חנין זועבי: אולי ניתן לרואן לסיים את הבאת הנתונים שלה?
רואן אבו תאיה: אחד הנתונים המדאיגים זה האחוז הגבוה של סגירת התיקים.
רואן אבו תאיה: כ-50% מהתלונות שמגיעות למשטרה נסגרות ולא עוברות לפרקליטות או לכל טיפול אחר.
רואן אבו תאיה: העילה של סגירת התיקים היא חוסר ראיות.
רואן אבו תאיה: מה זה חוסר ראיות?
רואן אבו תאיה: התלונה מגיעה למשטרה, אישה מדווחת על אלימות מצד אחד מבני המשפחה שלה ואומרים חוסר ראיות.
רואן אבו תאיה: טענה כזאת היא לא מקובלת עלינו.
רואן אבו תאיה: להדגיש, 1% מהתיקים נסגרים בגלל שהתלונות שהן לא מצדיקות.
עמיר פרץ: מה המצב במגזר היהודי?
רואן אבו תאיה: אנחנו חקרנו את הנושא בגזר הערבי.
חנין זועבי: המשטרה תיתן לנו מבט משווה.
רואן אבו תאיה: מידי שנה יש לנו כ-2,000 פניות מנשים ערביות שפונות למשטרה.
רואן אבו תאיה: זה נתון לא מבוטל.
רואן אבו תאיה: המשטרה אומרת שנשים ערביות אינן פונות בדרך-כלל למשטרה אבל הנתון הזה מפריך את הטענה הזאת.
רואן אבו תאיה: הנתון הזה מראה את אוזלת היד של המשטרה שגורמת לנשים להרגיש חסרות אונים ושאין להן כתובת שהן יכולות לפנות אליה.
רואן אבו תאיה: כמו שאמרה חברתי, זה מעמיד אותנו, העמותות הפמיניסטיות, לשאול את עצמנו כי אנחנו אמורות להפנות את הנשים האלה למשטרה שהיא אמורה לטפל בבעיות שלהן.
רואן אבו תאיה: אנחנו רואים שזה לא קורה בשטח.
רואן אבו תאיה: קיבלנו את הנהלים של המשטרה בקשר לפניות נשים כאשר יש אלימות במשפחה.
רואן אבו תאיה: הנהלים מתייחסים לאלימות של בן זוג כנגד אשתו ולא גורם אחר במשפחה, כמו אחים או אב.
רואן אבו תאיה: אנחנו חושבים שצריכה להיות התאמת נהלים, איך לטפל גם בבעיות של אחים.
רואן אבו תאיה: למשל, אם אישה פונה למשטרה ואומרת שאח שלה מרביץ לה או מתעלל בה, שיחקרו את זה לעומק.
חנין זועבי: הם לא חוקרים?
קרן שמש-פרלמוטר: זה בעצם לא חלק מהחשיפה של הנתונים כי זה לא תחת היחידה לחקירות אלימות במשפחה.
קרן שמש-פרלמוטר: אלה הנקודות שרצינו להביא.
חנין זועבי: נעילה, בבקשה.
נעילה עוואד: קודם כל אני מברכת על היוזמה ומברכת את אית"ך-מעקי על המחקר שהם עשו.
נעילה עוואד: אני כן אתייחס לכל העניין של אי האמון במערכת החוק ובמיוחד במערכת המשטרתית.
נעילה עוואד: זה עלה גם בסקר הדמוקרטיה משנת 2009, שהגיע לאחוז של 19% מול 44% בחברה היהודית.
נעילה עוואד: כאן אני יכולה לציין את כל הנתונים שהגיעו למרכזי הסיוע.
נעילה עוואד: אם נערוך השוואה בין הנשים שהגיעו לפני אירועי אוקטובר באותה תקופה ואנשים שהגיעו מתחילת השנה עד היום, האחוז שהגיעו למשטרה 24% בזמן שלפני אירועי אוקטובר, אנשים שהגיעו למרכזי הסיוע ואחר-כך למשטרה, הגיע עד ל-40%.
נעילה עוואד: זה אומר שיש הבדל משמעותי בכל הנושא של אמון במערכת המשטרתית, כי אנחנו חלק ממיעוט לאומי, חלק שסובל מאפליה ואי-אפשר לנטרל את מצבנו כנשים מכלל החברה הפלסטינית בישראל.
נעילה עוואד: חוץ מזה אני יכולה להתייחס גם למעמדות.
נעילה עוואד: ב-2005 נשים נגד אלימות מחקר על עמדות כלפי זכויות נשים בחברה הערבית.
נעילה עוואד: לגבי נושא ההגנה, דהיינו, מה התהליך של ההגנה ועל מה החברה כן תומכת ומסתייגת?
נעילה עוואד: יצא ש-33% מהנסקרים כן הסכימו שהנשים הערביות יגיעו למשטרה מול 67% שסירבו סירוב מוחלט להגיע.
נעילה עוואד: זה אומר שגם החברה שלנו ואנחנו כנשים ערביות בחברה, המצב קצת קשה.
נעילה עוואד: מצד אחד, את האמון, מצד שני את התמיכה.
נעילה עוואד: אבל, לרוב כל העניין של האמון במערכת המשטרתית מאוד משפיע עלינו.
נעילה עוואד: אני רוצה להתייחס לעניין של החוקרות.
נעילה עוואד: אנחנו מדברות על שתי חוקרות או 4 חוקרות, או אפילו, בנתונים שהעברתם לאית"ך-מעקי, יצא ש-4 נשים ערביות ושתי נשים דוברות ערבית, אחת נוצרייה ואחת דרוזית.
נעילה עוואד: אני לא הבנתי את ההקשר הזה.
נעילה עוואד: חוץ מזה אני רוצה להתייחס באיזה תקנים מדובר.
נעילה עוואד: בשאלה שהעבירו לאית"ך-מעקי הם דיברו על 6 חוקרות מתוך 80 חוקרות, 4 ערביות ושתיים דוברות ערבית, אחת דרוזית ואחת נוצריה.
עמיר פרץ: מה רע בזה?
עמיר פרץ: אני רואה בזה יתרון.
נעילה עוואד: אני לא מבינה איך יכולות להיות אישה דרוזית ונוצרית פלוס 4 ערביות.
נעילה עוואד: איך עשו את הפילוג הזה אני לא מבינה.
נעילה עוואד: מצד אחר, אני כן שואלת - - -
עמיר פרץ: אני לא מבין את הטענה.
דב חנין: יש היום נוצרים בישראל שאינם ערבים אבל יש הרבה נוצרים ונוצריות שהם ערבים.
עמיר פרץ: אני לא רואה בזה שום בעיה, להיפך.
חנין זועבי: לא, לא, יש בעיה.
חנין זועבי: הנוצרית במקרה הזה היא ערבייה.
עמיר פרץ: את זה תגידי במליאה.
עמיר פרץ: שתהיה סינית?
נעילה עוואד: אני שואלת בעניין של התקנים.
חנין זועבי: עכשיו אתה - - -
עמיר פרץ: אני?
עמיר פרץ: את.
עמיר פרץ: אנחנו צריכים לטפל ביכולת של החוקרות האלה.
עמיר פרץ: אם יש הן יכולות לחקור מה אכפת לי אם היא תהיה מפה או משם.
חנין זועבי: אבל זאת גישה.
חנין זועבי: היא מדברת על גישה כללית לחברה הערבית וזה חלק מהעניין.
נעילה עוואד: אני כן רוצה לשאול את המשטרה בעניין של תקנים.
נעילה עוואד: על איזה אחוז של תקנים מדובר ולא על כמה חוקרות?
נעילה עוואד: בזמנו, לפני 8 שנים, אני זוכרת שהיתה הכרזה במשטרה במשרד לביטחון פנים על לקלוט 9 תקנים של נשים ערבים ואנחנו בעצמנו הובלנו למצב שהנשים יפנו על אף הידע שלנו שיש קושי להגיע למשרות האלה מבחינה פוליטית.
נעילה עוואד: דחפנו את זה ונשים נרשמו.
נעילה עוואד: אנחנו יודעות שהן הגישו קורות חיים אבל אנחנו יודענו באותו זמן שהמשרות לא אוישו.
נעילה עוואד: השאלה שלנו למה המשרות לא אוישו?
נעילה עוואד: אחד הקריטריונים להתקבל לקורס היה שהאישה צריכה לעזוב את הבית שלה 6 חודשים.
נעילה עוואד: במהלך 6 חודשים לא לחזור הביתה.
נעילה עוואד: זה אחד החסמים בפני אישה ערבייה כי אי-אפשר לעזוב משפחה.
חנין זועבי: לאן היא עוזבת במשך 6 חודשים?
נעילה עוואד: 6 חודשים לעזוב את הבית למשך הקורס.
עודד מזרחי: זה יותר מ-6 חודשים, זה מצטבר.
עודד מזרחי: זה לא 6 חודשים רצוף.
עודד מזרחי: הלימודים הם במסגרת פנימייה במרכז להכשרות לימודי משטרה.
עודד מזרחי: זה מחולק למספר קורסים וזה על-מנת למקצע את אותם שוטרים שמתגייסים בהתחלה.
עודד מזרחי: קודם כל הם לומדים מה זה שוטר ומה הסמכויות.
נעילה עוואד: אני אומרת בהמלצות שלנו, איך אפשר להתאים את זה לצרכים ולייחודיות.
נעילה עוואד: אני אישה שעובדת ואני לא מוכנה לעזוב את הבית ולהתנתק מהאווירה כי זה עולה לי יותר במחירים משפחתיים וחברתיים.
חנין זועבי: יש נתונים השוואתיים בין אופן הטיפול בתיקים של אלימות נגד נשים ערביות לעומת אלימות נגד נשים יהודיות.
נעילה עוואד: אין לי כאן.
נעילה עוואד: אני רוצה להתייחס לנקודה מהי האסטרטגיה בזמן המשפטים שעוסקים בנושא הטרדות מיניות ואלימות ומה נעשה בזמן ההליך הפלילי הארוך, מה שעלול לפגוע בנפגעות.
נעילה עוואד: זה אחד הדברים שכן נתנו דעתנו עליהם.
נעילה עוואד: איך פועלת המשטרה לאכיפת חוק מניעת אלימות במשפחה בזמן שיש לפעמים דיווחים מתוך החברה שיש אלימות וכשמגיעים הביתה יכול להיות שכולם מסתירים את זה.
נעילה עוואד: כל בני המשפחה מסביב יודעים ואז מסתירים את זה.
נעילה עוואד: השאלה, מה עושים הלאה?
נעילה עוואד: חוץ מזה באיזה אסטרטגיה תנקוט המשטרה על-מנת לפתח אמון בינה לבין הנשים הערביות?
נעילה עוואד: מה היא הצליחה לעשות לאחר ועדת לפיד ואור.
נעילה עוואד: איך היא תיישם את זה?
נעילה עוואד: איזו הכשרה עוברים החוקרות והחוקרים כחלק מההיכרות של הצרכים הייחודיים.
נעילה עוואד: אני יודעת מניסיון אישי, כשהייתי רכזת לפרויקט ליווי נפגעות בהליך פלילי, היה קושי אדיר בעניין של התקציבים המוקצים למשטרה בכל העניין של הכשרות.
נעילה עוואד: יש הכשרות של המשטרה שהיה קשה להיכנס על אף שלפרקליטות היה יותר נוח להיכנס ולדבר על הייחודיות של החברה ועל האלימות בתוך החברה, מאשר המשטרה.
נעילה עוואד: מתוך 18 שנים של פעילות בתחום נפגעות אלימות, עשינו אך ורק יום עיון אחד עם חוקרי אלימות במשפחה.
עמיר פרץ: אני חושב שאנחנו צריכים לתת למשטרה לדבר, הם המוקד המרכזי.
אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו בדקנו את הנתונים של המגזר הערבי מול הנתונים של המגזר היהודי בכל מה שקשור לסטאטוס של טיפול בתיקים.
אורלי אלמגור-לוטן: כל הזמן אנחנו כותבים במסמכים של יום המאבק באלימות, שכנראה שיש תת דיווח על אלימות במשפחה במגזר הערבי.
אורלי אלמגור-לוטן: בשנת 2010, תלונות של נשים על אלימות מבני זוג היו 13.5% מהתיקים, שזה פחות מהשיעור של האוכלוסייה הערבית באוכלוסיה.
אורלי אלמגור-לוטן: אבל, ב-3 השנים האחרונות, בין 2008 לעכשיו, רואים עלייה בשיעור של הנשים הערביות מתוך כלל התלונות.
אורלי אלמגור-לוטן: בהקשר זה תמיד צריך להיזהר כי אי-אפשר לדעת אם יש התגברות באלימות או התגברות בדיווח.
אורלי אלמגור-לוטן: בכל אופן, יש איזו עליה בדיווח.
אורלי אלמגור-לוטן: חבר הכנסת פרץ שאל כדרך אגב, מה יודעים מנתונים - - -
עמיר פרץ: אני אף פעם לא שואל כבדרך אגב.
אורלי אלמגור-לוטן: נשאלה שאלה מה קורה עם רווחה?
אורלי אלמגור-לוטן: לא בדקנו את נושא הרווחה למסמך הזה אבל במסמך שהכנו על יום המאבק באלימות ראינו שגם בפניות של נשים ערביות למרכזים לטיפול באלימות במשפחה, היתה עליה בשנת 2009 לעומת השנה הקודמת.
אורלי אלמגור-לוטן: זה היה 17% לעומת 12% בשנה לפני.
אורלי אלמגור-לוטן: רואים כאן איזו עליה במספר הנשים הערביות שכן פונות לקבל טיפול.
אורלי אלמגור-לוטן: מבחינת סוג העבירות, יש טבלה בעמוד 3 למסמך, שמדברת על סוג העבירות שנשים ערביות מתלוננות עליהן לעומת סוג העבירות שנשים יהודיות מתלוננות עליהן.
אורלי אלמגור-לוטן: אני חושבת שזה מעניין.