GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית זוארץ: הם לא יוכלו להשתתף לא בשיפוץ, לא יוכלו להשתתף ב- matching ולא יוכלו ליישם את הרעיון הוירטואלי הזה.
איתי סבירסקי: הפיקוח של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שמתבצע בשנים האחרונות, למעשה ישנה הפרטה ומפריטים את הפיקוח ומעבירים אותו לגופים אחרים, אנחנו בשטח יום יום נתקלים בעיות קשות מאוד בנושא ההפרטה.
נעמי מורנו: אוכלוסיית היעד שלנו היא בוודאי האוכלוסייה המוחלשת, היא בוודאי אוכלוסייה בפריפריה אבל לא רק.
גלי עציון: אני חושבת שזה צריך להיות בזמן המאוד קרוב כי אם לא תהייה ביקורת הדוקה על ההתקדמות ובמיוחד על הקריטריונים של הבינוי והשיפוץ, אז גם שנת הלימודים תשע"ב לא תתחיל עם בינוי.
חזקיה משה: נוצר מצב שכל הילדים שנולדו בין 30.11.07 עד 9.12.07 הם נמצאים בשנתונים של משרד החינוך, הם לומדים בגני גיל שלוש אבל לצהרונים הם לא נכנסים.
נורית צור: אפשר שתהייה מחלוקת אידיאולוגית, אבל בינתיים אין שום פתרון.
זבולון אורלב: ישיבה משותפת של הוועדה למעמד האישה ו-ועדת החינוך, התרבות והספורט.
זבולון אורלב: מי נמצא מהתמ"ת?
זבולון אורלב: את הסגנית של מנהלת האגף?
ורדה מלכה: אני ראש ענף הכשרה, הגעתי כנציגה.
זבולון אורלב: חברים, הנושא המשותף שלנו זה אי-הכרה של משרד התמ"ת במשרות הוראה לצורך קליטת ילדי מורות, כתוב ילדי מורים, ילדי מורות, במעונות וזאת מתוך טענה שעל-פי הקריטריונים של משרד התמ"ת, כללי הזכאות קובעים שמינימום השעות שבו עובדת צריכה לעבוד, להיות זכאית להכרה של משרד התמ"ת, שחלק מזה זה גם סבסוד וגם מקום במעון, שבוע עבודה של 40 שעות מינימום.
ורדה מלכה: לא, המינימום זה 24 שעות שבועיות.
זבולון אורלב: מינימום 24 שעות ו- 40 שעות.
זבולון אורלב: ניתן רשות דיבור לכולם ולא להעיר תוך כדי, נכבד איש את רעהו, גם אם מישהו עושה שגיאה, נשמע את השגיאות בסבלנות ואחרי זה נתקן אותן.
זבולון אורלב: העניין הוא כזה שכידוע אחוז המורות מכלל עובדי הוראה הוא אחוז מאוד מאוד גבוה.
זבולון אורלב: אם אינני טועה, יתקן אותי מנהל אגף בכיר של כוח-אדם בהוראה שיושב על כסאי, כי פעם הייתי מנהל האגף הזה, בחינוך היסודי מדובר בסדר גודל של 85% ובחינוך העל-יסודי מדובר בסדר גודל של 60%.
זבולון אורלב: הואיל וציבור עובדי ההוראה הוא כ- 130,000 מורים, תבינו שאנחנו מדברים בסדר גודל של כ- 80,000 מורות וגננות בכל שלבי החינוך.
זבולון אורלב: כלומר, אולי זה המקצוע שבו יש את המספר הגדול ביותר של נשים עובדות וקודם כל, אני מעיד בפניכם שהן עובדות מאוד קשה.
זבולון אורלב: יושבת פה גם כן מנכ"לית לשעבר של משרד החינוך, ושנינו באים מתחום ההוראה, עובדות קשה מאוד.
אורי מקלב: יושב כאן בעל של מורה, אני אגיד לך.
זבולון אורלב: עובדות קשה מאוד ואנחנו מקבלים, קיבלנו כבר בשנים תלונות על כך שהמורות האלה, סופרים להן את שעת העבודה הפרונטאלית כמו שעת עבודה רגילה של עובד אחר במשק, בין אם מדובר בעובדת שהיא ראש אגף הכשרה ומכרזים במשרד התמ"ת, ובין אם היא מרכזת בכירה בוועדת החינוך והתרבות, מודדים את אותה שעה בדיוק כמו שעה של מורה.
זבולון אורלב: וכוונת הדיון הזה היא לנסות לשכנע את התמ"ת, שהספירה של משרת ההוראה צריכה להיבנות ולהימדד באופן שונה, כדי שזכאותן של המורות לא תיפול.
זבולון אורלב: צריך להבין שאנחנו אומרים משרה מלאה של מורה, שהוא X שעות, זה כמו שווה למשרה מלאה של 43 שעות שבועיות במשק.
זבולון אורלב: כלומר, זה צריך ללכת לפי משרה.
זבולון אורלב: כלומר, תאמינו לממונה על השכר במשרד האוצר, לדורותיהם, שהם לא היו משלמים שכר של משרה מלאה למי שעובד 24 שעות.
ציפי חוטובלי: ולא שהשכר כל-כך גבוה.
זבולון אורלב: צודקת במאה אחוזים.
זבולון אורלב: כלומר, המדינה, זרוע אחת של המדינה חתומה על הסכמים קיבוציים, שבהם מוגדרים משרות של מורים.
זבולון אורלב: ואגב, יש כאן שונות גדולה של מורים, זה יכול להיות בין 24 שעות מינימום ל- 36 שעות, אבל הן מוגדרות כמשרות, ולא על-פי שעות.
זבולון אורלב: כיוון ששעת הוראה פרונטאלית, יש מאחוריה עוד שעות רבות אחרות.
זבולון אורלב: אני מודה מאוד לחברת הכנסת ציפי חוטובלי, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, שהתגייסה ומתגייסת במלוא כוחה, אני יודע שלבד כנראה ועדת החינוך לא יכולה להרים את המטלה לבד, אני חושב שהשותפות הזאת היא מבורכת ואין ספק שיש פה מאבק על זכויותיהם של כ- 80,000 מורות במשק, ואני מתכבד להעביר לך את רשות הדיבור.
ציפי חוטובלי: לא יכולתי להציג את זה טוב יותר.
ציפי חוטובלי: אז תודה רבה.
ציפי חוטובלי: קודם כל, אני מברכת כאן על קיומו של דיון משותף של ועדת החינוך והוועדה לקידום מעמד האישה, מדובר אכן בדיון שהוא נוגע לשתי הוועדות האלה.
ציפי חוטובלי: מצד אחד, מדובר בציבור נשים שנשאר מקופח, אין לי מילה יותר טובה כדי לתאר את האפליה או את העוולה שנוצרה.
ציפי חוטובלי: לדעתי, באמת מטעמים טכניים, טכנוקראטיים, שבדיוק לשם כך נתכנסנו היום כדי לטפל באנומליה הזאת, שמצד אחד אתן עובדות משרה מלאה, אתן משקיעות את כולכן, את כל מרצכן במשרה המלאה שאותה אתן מממשות ומצד שני, אתן לא מוגדרות כמשרה מלאה לצורכי הכרה בזכאות להנחה וסבסוד במעונות ואני רוצה לפתוח אולי בנימה קצת אישית.
ציפי חוטובלי: כיושבת-ראש הוועדה, אני מקבלת הרבה מאוד פניות אישיות.
ציפי חוטובלי: הגיעו אלי, הגיעה אלי סדרה של מכתבים ממורות ואני מסתכלת בכוונה על האגף השמאלי כאן, כי המורות האלה הגיעו וכיבדו אותנו בנוכחותן, והן יספרו, ברמה האישית, מה המשמעות שלהן כאימהות עובדות, כמורות עובדות, לעובדה שהן לא יכולות ליהנות מההנחה הבסיסית הזאת במעונות, כשהן זקוקות לזה לא פחות מאשר אישה שעובדת כמזכירה או אישה שעובדת כעובדת סוציאלית או אישה שעובדת כרופאה או כעורכת-דין, זה לא משנה כרגע מה תחום העיסוק שלך כאישה, בסופו של דבר, הציבור הזה, ציבור המורות בישראל, זקוק להנחה הזאת כאוויר לנשימה.
ציפי חוטובלי: אני אגיד למה הדגשתי את העובדה שמדובר בשכר מורה ולא שכר של מנהלת בחברת הייטק.
ציפי חוטובלי: מורה שמרוויחה 5,000 שקל ואני נדיבה אתכן, אני יודעת שחלקכן מרוויחות פחות, לא יכולה להרשות לעצמה לצאת לעבודה אם בסופו של יום היא תצטרך לממן את שני הילדים שלה ולהשקיע בהם בדיוק את המשכורת שלה, בדיוק כדי לשים אותם בכל מסגרת שהיא לטיפול ולכן אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לסבול את המציאות שבה נשים שעובדות משרה מלאה ואני חוזרת על צמד המילים הזה, מבחינתי, כמו שאמר יושב-ראש ועדת החינוך, זה צמד המילים שהוא מפתח כאן, נשים שעובדות משרה מלאה, אני לא נכנסת בכלל להיסטוריה של למה נקבע שמורה עובדת משרה מלאה מספר כזה וכזה של שעות.
ציפי חוטובלי: אתם יודעים מה?
ציפי חוטובלי: זה גם לא מעניין אותנו.
ציפי חוטובלי: מה שמעניין אותנו, שתהיה הלימה בין המציאות של אישה שעובדת משרה מלאה, לבין הזכאות שלה לקבל סבסוד במעון.
ציפי חוטובלי: זאת המטרה של הישיבה הזאת.
אורי מקלב: הסיבה היא שמורה לא נגמר בשעות.
ציפי חוטובלי: נכון, אבל אתה יודע מה, חבר הכנסת מקלב?
ציפי חוטובלי: אני אפילו לא רוצה להיכנס להבדלים שבין אופק חדש ל-לא אופק חדש.
ציפי חוטובלי: הרי אופק חדש ניסה לגלם בתוך שעות העבודה את אותן שעות שהן לא פרונטאליות, זה לא משנה.
ציפי חוטובלי: מה שמשנה לנו כרגע, זה שציבור המורות בישראל יוצא נפסד ומקופח מהעובדה שמשרה מלאה היא לא שווה להגדרות בתמ"ת ואנחנו רוצים לגשר בין שתי ההגדרות האלה.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני חושבת שכדאי שנתחיל דווקא מהפן האישי.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לפנות כאן, נעשה ככה, יש כאן ארבע מורות שהגיעו לדבר, אני אתן לשתיים מהן לדבר עכשיו ואחר-כך נעבור לנציגות המקצועית.
רונית תירוש: אני פשוט רוצה משהו לבקש ממך, לפני.
רונית תירוש: לא לקנטר, באמת, אבל דווקא בגלל ובזכות המשפטים שכרגע אמרת, אני חושבת שבהלימה יש להתייחס לנושא של הכרה לצורכי מס להוצאות של מטפלת.
רונית תירוש: זה ויכוח, זה לא ויכוח אפילו בינינו, אבל את זוכרת את כל הסאגה שהיתה והפיתרון שמשרד האוצר נתן באמצעות הגדלת מספר המעונות, ואני חושבת שכל הנימוקים שהעלית, הם בדיוק כפי שהם, באופן מדויק, נכונים גם כנימוק לאותה הצעת חוק ישנה וחביבה.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת תירוש, אני רק אזכיר ואומר שאף אחת מהמורות לא יכלה ליהנות מההטבה הזאת, כי הן לא מגיעות בכלל לשיעור המס.
ציפי חוטובלי: אני לא חושבת שזה יעזור לנו כאן, בסדר?
זבולון אורלב: אני חושב שיושב-ראש ועדה צריך להתערב, חבר'ה, תקיימו על זה דיון בוועדה למעמד האישה.
ציפי חוטובלי: זה לא הדיון, רונית, זה לא הדיון.
רונית תירוש: באמת, בואי נחדש דיון על זה.
ציפי חוטובלי: זה לא יעזור לכל ציבור המורים.
ציפי חוטובלי: אני אמרתי ואני נשארת בעמדתי, אני מאמינה בחינוך חינם לגיל הרך לכמה שיותר, שיגיע הסבסוד במעונות צריך להגיע לכמה שיותר אנשים ובגלל זה אנחנו עובדות כרגע להוסיף עוד 80,000 נשים למעגל הסבסוד.
רונית תירוש: את לא רוצה לקיים על זה דיון?
ציפי חוטובלי: לא, אני לא מאמינה בזה.
ציפי חוטובלי: זה מחלוקת ערכית.
זבולון אורלב: את לא מתכוונת שיהיה דיון משותף של שתי הוועדות, נכון?
ציפי חוטובלי: לא, אל תדאג.
זבולון אורלב: אז בואו נסכם.
ציפי חוטובלי: בואו נעשה את הדיון הזה.
זבולון אורלב: זהו, או תעשו.
זבולון אורלב: את יכולה במסגרת הוועדה למעמד האישה, תקיימו את הדיון.
רונית תירוש: אבל היא לא רוצה.
ציפי חוטובלי: אני לא מאמינה בזה.
זבולון אורלב: תפני אלי בתלונה.
אורית זוארץ: מה, בהכרה בהוצאות בילד לצורכי מס?
ציפי חוטובלי: זה סוטה מהנושא.
זבולון אורלב: חברות, אני צריך להגן עכשיו על יושבת-הראש?
זבולון אורלב: חברת הכנסת זוארץ, אני מבקש, בואו נקיים קודם כל את הדיון בעניין שלנו, אם ייוותר זמן, אנחנו נשאיל לכם את החדר לקיים את הדיון של הוועדה למעמד האישה.
זבולון אורלב: בואו נכבד כרגע את מעמד המורה.
זבולון אורלב: את מעמד המורה.
אורי מקלב: אם אנחנו מדברים על בעיה של מחנכות, שאצלן בתלוש משוכרת מופיע 24 חלקי 30, שמורה מחנכת, גם אם היא עובדת 24 שעות, יש לה משרה מלאה.
זבולון אורלב: אנחנו מתייחסים למשרה.
אורי מקלב: או מה שאני מכיר את הבעיה מכיוון אחר, מהכיוון של המחנכות.
אורי מקלב: אבל מורות מקצועיות, שכשהן מלמדות 30 שעות, וזה נקרא משרה מלאה, בתלוש מופיע משרה מלאה ואז אני לא יודע שיש בעיה.
ציפי חוטובלי: אני קראתי את החומרים שהכינה כאן מחלקת המחקר של הכנסת.
זבולון אורלב: זה המקום גם להודות לאורלי אלמגור לוטן.
זבולון אורלב: מסמך יפה.
ציפי חוטובלי: אכן, מסמך יפה.
ציפי חוטובלי: לפי המסמך, גם מורות שעובדות 30 שעות ולמעלה מ- 30 שעות, העובדה שהן מוגדרות כמשרה מלאה, לא מספקת להן, הקריטריונים של התמ"ת היו ונשארו סביב ה- 40 שעות.
זבולון אורלב: לא הגדרה של היקף המשרה, אלא מספר שעות, שכתוב בתלוש.
אורי מקלב: אנחנו ריחמנו פה, אם מותר לספר, נשאלנו איפה הן היו עד עכשיו.
זבולון אורלב: לא לא, זה מאבק.
זבולון אורלב: צריך להודות ביושר, שהשאלה הזאת לא עולה בפעם הראשונה, זו שאלה ותיקה.
זבולון אורלב: אני יכול אפילו לומר מתקופת עבודתי, אני פעם הייתי מנהל אגף כוח אדם בהוראה ונמצא פה ציון, אז זה היה אגף, היום זה אגף בכיר וגם בהיותי מנכ"ל משרד החינוך השאלה עלתה.
זבולון אורלב: אני מודה, לא יכולנו אז להתגבר על הבעיות, אבל אני חושב שאז, אני לא זוכר שהכנסת התערבה.
זבולון אורלב: אני חושב שאם הכנסת מתערבת, יש לזה משקל.
רונית תירוש: זה הולך כהצעת חוק, הדיון הזה?
זבולון אורלב: אולי נגיע למסקנה בסוף, אם משרד התמ"ת יסכים, אז אולי.
אורית זוארץ: לא צריך, הצעת חוק זה מיותר בשלב הזה.
רונית תירוש: לא, אפשר להגיע להסדר.
אורית זוארץ: בהסדרת מערכת הרישום של שעות העבודה של מורות בצורה כזו שתבטיח את ההנאה שלהן מהסבסוד, היא פיתרון, לא צריך לרוץ לחקיקה.
אורית זוארץ: אני חושבת שזה מול משרד החינוך.
אורית זוארץ: זה איזה שהיא התאמה.
אורית זוארץ: ישיבת צוות בין משרדית.
זבולון אורלב: חברת הכנסת זוארץ, מייד נדבר.
זבולון אורלב: מי המורות שלוקחות רשות דיבור?
ציפי חוטובלי: בבקשה, הגב' איילת רגב, בבקשה.
זבולון אורלב: איילת רגב, מה את עושה?
איילת רגב: שלום.
איילת רגב: אני מורה למתמטיקה בבית-ספר רעות בירושלים.
זבולון אורלב: באיזה כיתה את מלמדת?
איילת רגב: אני מלמדת בתיכון ובחטיבה, ז-ח, י"א – י"ב.
זבולון אורלב: מכינה גם לבגרות?
איילת רגב: כן.
זבולון אורלב: זה חשוב לצורך הדיונים האלה.
איילת רגב: כן, מכינה לבגרות.
זבולון אורלב: אנשים לא מבינים מה זה מורה מכינה לבגרות.
איילת רגב: ואני לא מחנכת, אבל מורה מקצועית, עובדת 22 שעות שזה משרת אם מלאה, אבל בעצם אני עובדת 40 שעות.
איילת רגב: אני עובדת 40 שעות שמתוכן 22 שעות אני בכיתה.
איילת רגב: כי לא רק מחנכת נמצאת בשיחות אישיות.
איילת רגב: גם אני, כמורה, עובדת המון שעות מעבר לשעות ההוראה שלי.
איילת רגב: בשביל להגיע לשיעור, אני צריכה להכין ביסודיות את החומר, לפני שאני מגיעה לשיעור, כמו שעיתונאי מכין לפני כן את הכתבה ולא נספרות לו רק 30 דקות השידור שהוא עולה, אלא הרבה הרבה מעבר, שיושב לפני כן גם אני יושבת המון על הכנת השיעור, על בדיקת מבחנים וכתיבת תעודות, על ישיבות מורים, על אסיפות הורים, על ישיבות ושיחות פרטניות עם תלמידים, עם הורים, עם מורים, אי-מיילים עם הורים, כל השעות האלה בעצם אני עובדת גם במשך היום בבית-הספר וגם בלילה, בערב.
איילת רגב: אני מגיעה לבית-הספר כמעט כל יום בשמונה עד שלוש, ונמצאת או בבית-הספר, רוב השעות בכיתה ושאר השעות עובדת ומכינה לבית-הספר ואני ממש מרגישה שזה פשוט פגיעה בזכויות הכי בסיסיות שלי, כאימא עובדת.
איילת רגב: גם ככה המשכורות שלנו, המורות, לא גבוהה ואני מרגישה שזה פשוט אבסורד שמצד אחד אני לא מרוויחה הרבה וזכאית לקבל כ- 500 שקל הנחה כל חודש, אבל אני לא נכנסת בכלל למעגל הזכאות כי אני לא עובדת 24 שעות.
זבולון אורלב: כי את לא עובדת 40 שעות.
ציפי חוטובלי: באופן פורמאלי, היא לא עובדת 40 שעות.
זבולון אורלב: לא כתוב לך בתלוש.
אורית זוארץ: לא כתוב לה בתלוש, היא עובדת, זה הפרדוקס.
איילת רגב: זה הפרדוקס.
איילת רגב: אני מצד אחד עובדת משרד החינוך בעצם, יש כאן שני גופים ממשלתיים שיש ביניהם סתירה.
איילת רגב: אני עובדת של משרד החינוך, מקבלת דרכם את המשכורת ולפי החישוב שלהם אני עובדת משרה מלאה ומאידך, על-פי משרד התמ"ת, אני בכלל עובדת פחות משני-שליש משרה ואני, לא מסתכלים בכלל, ואני מרגישה שזה גם זלזול במקצוע כל-כך חשוב של ההוראה.
איילת רגב: אני באופן אישי ממש מרגישה פגיעה אישית של חוסר הבנה ומודעות מה זה להיות מורה.
איילת רגב: זה לא להיכנס רק לכיתה, זה הרבה הרבה מעבר.
איילת רגב: ואם אני, היו לי המון שיחות ופניתי להרבה גורמים, ביניהם לחברי הכנסת חוטובלי ואורלב וגם תודה על תשובתך ובאמת, כפי שכתבת, אני מרגישה שזה ממש חוסר צדק וממש פגיעה במקצוע כל-כך חשוב ואני מבחירה נשארת במקצוע הזה, אני רואה את החשיבות ואני מגיעה יום-יום לבית-הספר והעבודה החינוכית חשובה לי ואני רוצה שיכירו לי בזה, מינימום לקבל כמו החברות שלי שעובדות כמוני ומרוויחות לפעמים הרבה יותר ממני ומקבלות הנחה.
איילת רגב: אני בשנה שעברה הייתי במשפחתון, לא קיבלתי, וגם השנה אני במשפחתון, ושוב לא מקבלת ואני ממש מרגישה שזה עוול ואני ממש אשמח שיטופל.
זבולון אורלב: תודה רבה, גב' רגב.
זבולון אורלב: איזה עוד מורה?
לילי בן עמי: אני מלמדת בתיכון זיוו מרכס פה בירושלים.
זבולון אורלב: מבית הכרם?
לילי בן עמי: כן, יש לי שני ילדים קטנים.
זבולון אורלב: מה את מלמדת?
לילי בן עמי: תנ"ך, אני בוגרת תוכנית רויבין, תנ"ך, מחשבת ישראל, מחשבים, מדע.
זבולון אורלב: את גם מחנכת?
לילי בן עמי: חינכתי בשנה שעברה.
זבולון אורלב: באיזה כיתות את מלמדת?
זבולון אורלב: באיזו שכבת גיל?
לילי בן עמי: אני מלמדת ז' עד י"ב וכאימא לילדים קטנים, כמורה שמשתכרת באמת בסביבות 5,000 שקל, כמו שאמרה חברת הכנסת חוטובלי, אנחנו זקוקות נואשות להנחות האלה.
לילי בן עמי: לשים היום תינוק במעון זה 2,000 שקלים בחודש, 2,000 שקלים בחודש, כשהמשכורת שלי היא בערך 5,000 שקל.
לילי בן עמי: ויש לי שני ילדים קטנים.
לילי בן עמי: כמורה, אני יכולה להגיד לכם שלא רק שאני לא מקבלת הנחות כמו נשים אחרות שעובדות כמוני, אני עובדת משמונה עד שלוש וחצי, אני באה לקחת את הילדים שלי בארבע מהגן ומהמעון, בדיוק כמו כל שאר האימהות, כל האימהות באות בארבע, אני באה אתן, אני יוצאת בבוקר, אני שמה את הילדים שלי בגן והולכת לעבודה.
לילי בן עמי: אבל אני, בניגוד לכל שאר האימהות האחרות בגן, לי לא מגיעה הנחה ואם מגיעה לי הנחה, זה באמת עושים חישוב פר נפש, מעלים אותי שלוש דרגות למעלה, כי את עובדת רק 24 שעות.
לילי בן עמי: אני אומרת לכם, אני עובדת 40 שעות, אני עובדת 40 שעות מתוכן 24 שעות בכיתה.
לילי בן עמי: 24 שעות בכיתה.
לילי בן עמי: אתם סופרים לי רק את השעות בכיתה ולכן נוצר פה העוול הזה שהוא אלפי, עשרות אלפי מורות, במשך עשרות שנים וכל הנוגעים בדבר מכירים את הפניות של המורות מכיוון שזה הנחות משמעותיות.
לילי בן עמי: במקום 2,000 שקלים בחודש, לשלם 700 שקל בחודש, שלפעמים מורות, ובאמת המסמך שהכינה הגברת כאן הוא מעולה, הוא ממש מסכם ואהבתי מאוד את מה שכתבת בסוף שמורה גבר, יש פה אפליה מדהימה, מורה גבר, מגיעה לו הנחה ולמורה אימא לא.
לילי בן עמי: למורה גבר, מכיוון שמסתכלים על השעון, משרד התמ"ת, מסתכלים על האישה ואם אתה מורה – מגיעה לכם הנחה, ואם את מורה – לא.
לילי בן עמי: זה בכלל אבסורד.
לילי בן עמי: מה שאנחנו דורשות מכם זה להסתכל על אחוז המשרה.
לילי בן עמי: 100% משרה.
רונית תירוש: מורה שעובד 24 שעות?
לילי בן עמי: מקבל הנחה.
אורלי אלמגור לוטן: כי לפי הקריטריונים של משרד התמ"ת, במבחני התמיכה, הסבסוד נקבע לפי היקף שעות העבודה של האישה.
אורית זוארץ: אם אשתו מזכירה ועובדת 40 שעות, הוא לא יקבל.
זבולון אורלב: אם הגבר עובד 40 שעות והמורה עובדת 24 שעות, אז המורה לא זכאית.
זבולון אורלב: אבל אם זה הפוך, אם האישה עובדת 40 שעות והגבר עובד 24 שעות, אז הם זכאים.
קריאה: יש כאן בעיה מערכתית.
שחר רדובסקי: אני נציגה של אמונה, תנועת האישה הדתית.
זבולון אורלב: דתית לאומית.
שחר רדובסקי: אני תמהה בכלל מדוע כל ההתייחסות, כל ההסתכלות היא על המשכורת של האישה בלבד, שזה גם דבר שמפריע לי, כי בעצם מה שיוצא פה, שכדי שילד ילך למעון, אימא שלו צריכה להיות מסוגלת לאפשר לו ללכת למעון וזה בעצם בני הזוג אמורים.
ציפי חוטובלי: זה, אגב, אלה הקריטריונים בתמ"ת.
ציפי חוטובלי: הקריטריונים בתמ"ת נקבעים לפי הכנסה לנפש, הבעיה היא שאם מראש אין לאישה משרה מלאה, מה שמוגדר משרה מלאה במספר השעות שהתמ"ת דורש, כאן אנחנו נכנסים לבעיה של תנאי מקדמי שהוא תנאי סף.
שחר רדובסקי: הבעיה היא אולי טרמינולוגית, אולי יש פה איזה שהוא עניין של איזה שפה אנחנו מדברים, אבל עצם ההסתכלות על האישה כמאפשרת את המעון ולא הזוג מאפשר, זאת אומרת סך כל ההכנסות שלהם, אנחנו, הדגש הוא כמה האישה מרוויחה או כמה שעות היא עובדת, הוא גם בעייתי, כי בעצם אנחנו אומרים, וגם הרבה פעמים נשים אומרות – לא שווה לי ללכת לעבוד, כי זה לא יאפשר לי, כי זה לא שווה לי מבחינה כלכלית.
אורלי אלמגור לוטן: קודם כל, זה לא מדויק.
אורלי אלמגור לוטן: משרד התמ"ת מסתכל על ההכנסה של שני ההורים, הוא מסתכל על היקף שעות העבודה של האישה, ההכנסה היא של שני בני הזוג ביחד.
שחר רדובסקי: ועל זה אני מדברת, על היקף העבודה.
שחר רדובסקי: למה לא להסתכל על היקף העבודה.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, אחרי ששמענו שתי מורות, אני חושבת שכדאי שנעבור לאנשי המקצוע, כי אנחנו רוצים לעזור למורות, לא רק לשמוע אותן.
לילי בן עמי: יש מעונות שלא מקבלים מורות, למשל מעון ויצ"ו בית הכרם, אפילו לא מקבלים מורות.
זבולון אורלב: תלכי לאמונה.
זבולון אורלב: זה לא רק שאלת הסבסוד, אלא גם קדימות לקבל מקום במעון, כידוע, מספר מבקשי המקומות במעונות עולה על ההיצע ולכן יש גם היררכיה, סדר קדימות, מי זכאי ראשון ומי, ראשון זוכה, שני בוכה, לצערי לפעמים המורות בוכות והפקידות צוחקות.
זבולון אורלב: חברים, ביקש מר חכם מהסתדרות המורים, בבקשה.
אליהו חכם: אני מצטרף לפתיח שאמרת, שעבודת המורה לא מסתיימת ב- 24 שעות.
אליהו חכם: עבודת המורה זה מעבר לכך, במיוחד שכיום מרבית המורים מצטרפים בבתי-הספר היסודיים והגנים והחטיבות לאופק חדש, אנחנו כבר מדברים על 36 שעות.
אליהו חכם: עבודת המורה.
אליהו חכם: מרבית העובדים הן מורות.
אליהו חכם: והעבודה לא מסתיימת ב- 36 שעות.
אליהו חכם: למרות שהגענו להסדר עם התמ"ת, לגבי אופק חדש, מדובר רק באופק חדש, זה לא מספיק, משום שגם המורות שעובדות 24 שעות, עובדות מעבר לשעות האלה.
אליהו חכם: הן שוהות בבית-הספר לא בצד הפרונטאלי בלבד, יש להן את הצד החינוכי שבדבר, שעות בבית-הספר.
אליהו חכם: אוי ואבוי אם היינו במצב שמורה גומרת את העבודה ועולה לרכב ונוסעת הביתה, אנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה.
אליהו חכם: לכן, גם אם התמ"ת בא לקראת המורים באופק חדש, ודירג אותו במקום השני, אני חושב שיש מקום שכלל המורים, שכלל הגננות, כל עובדי ההוראה, אני אומר, ידורגו במקום הראשון, בעדיפות ראשונה.
אליהו חכם: מוכר כמשרה, ואני אומר מעבר למשרה אפילו של 40 שעות, כך שמישהו נתפש ב- 40 שעות, עושה טעות והייתי שמח שמכאן תצא הקריאה שכלל המורים והמורות, אני אומר, יקבלו את מה שמגיע להם.
ציפי חוטובלי: אנחנו שותפים לדעתך.
ציפי חוטובלי: אז בוא נשמע את משרד החינוך.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לפנות למר ציון שבת.
זבולון אורלב: ציון שבת, מנהל אגף בכיר, כוח-אדם בהוראה.
ציון שבת: קודם כל, אני רוצה לחזק את ההגדרה של מהו היקף עבודתה של מורה בבית-הספר, כי ההגדרות כאן הן קריטיות.
ציון שבת: אנחנו מדברים על הגדרות של 24 שעות למשרה או 30 שעות למשרה או 36 שעות למשרה, ולמי שלא מכיר, מי שמכיר את המערכת ויודע על מה אני עומד לדבר, אבל מי שלא מכיר, זה יכול להיות לו זר וצריך הסברים אחר-כך.
ציון שבת: אין כמעט מורה או מורה במערכת, שלא עובדים בנוסף להגדרת התפקיד שלהם כמורים לדיסציפלינה מסוימת בתוך חדר הכיתה, שלא פועלים בעוד תפקידים, גם שמצריך אותם לעשות את זה בבית או אפילו בבית-הספר, להאריך את יום העבודה בבית-הספר, כמו רכזי שכבות, כמו רכזי מקצוע.
ציון שבת: בבתי-הספר התיכוניים, מורות במכינות לבגרות, גם באופן אישי לתלמידים וגם לכיתה שלמה, והדברים האלה לא באים לידי ביטוי בהגדרה המצומצמת הזאת של כך וכך משרתו של מורה בחודש ולנו אין דרך אחרת להביע או להגדיר את המשרה של המורה, כי זה עניין של הסכמים קיבוציים שמורה בבית-הספר היסודי, ההיקף שלה היה 30 שעות, היא מורה בתיכון, 24, אבל המערכת וגם המורים בוודאי, אבל גם המערכת יודעים במה המדובר, כשמדובר בהיקף משרה של מורה.
ציון שבת: אין מורה שעובדת 30 שעות בשבוע, אין דבר כזה.
ציון שבת: אולי פיסית, פיסית היא נוכחת 30 שעות, אבל מסביב לזה יש את כל המטלות האחרות, ואני כבר לא מדבר על אסיפות ועל מסיבות סיום ועל אסיפות הורים וכו'.
ציון שבת: ואין לנו דרך להגדיר את זה.
ציון שבת: אגב, אם ידרשו מאתנו להגדיר, לנסות ולהגדיר בצורה יותר מרוכזת את כל עבודת המורות, בשביל לראות איך מיישרים קו, אני חושב שאנחנו יכולים לעשות את זה.
ציון שבת: אנחנו יכולים למדוד את הנפח של העבודה של מורה במהלך שבוע, על פני שבוע.
ציון שבת: עד היום לא נזקקנו לזה.
אורית זוארץ: כי לא צריך לשלם להן על עבודה מהבית, זה ממש, אתה יודע, מתוחכם מאוד.
ציון שבת: לא מבין.
אורית זוארץ: זה מאוד מתוחכם.
אורית זוארץ: זה הערה למשרד החינוך, שהם לא נדרשו לשלם למורות שכר על עבודתן מהבית וזו הלקונה.
אורית זוארץ: אם הייתם מחשבים להם את השעות ואם הייתם משלמים את שכר עבודתן, הן היו מגיעות לשכר הרבה יותר גבוה מ- 5,000 שקלים על 24 שעות פרונטאליות.
ציון שבת: לא רוצה להיכנס כעת לפרטי הפרטים.
אורית זוארץ: לא, אני מאירה.
זבולון אורלב: אין עובד אקדמאי במשרד האוצר עם תואר ראשון בשנה הראשונה, שעובד גם 40 שעות ומקבל 5,300 שקל.
זבולון אורלב: בואו נשים את הדברים בפרופורציה.
זבולון אורלב: ברור שהתשלום הוא לא רק על השעות הפרונטאליות.
זבולון אורלב: השעות הפרונטאליות, מה שנקרא בסיסי המשרה, זה היה לצורך החישובים, החישובים השונים.
זבולון אורלב: אופק חדש, נתן בעצם הכשר למציאות די קיימת, זה לא, תאמינו לי, המורים לא עובדים יותר, עבדו גם קודם, רק קודם זה לא היה מוגדר, עכשיו זה מוגדר – ארבע שעות פרונטאליות, שעות פרטניות, שעות זה, שעות זה, שעות זה.
זבולון אורלב: המורה לא מקבל את השעה פר השעה שהוא נמצא בכיתה, הוא מקבל עבור המשרה.
זבולון אורלב: זו המשרה המלאה שלו, שהיא כוללת גם הכנת השיעורים וגם הספרייה וגם השעות עזרה לתלמידים החלשים וגם ריכוז המקצוע וריכוז השכבה וריכוז הביטחון וריכוז המסיבות וריכוז הטיול של בית-הספר וריכוז של מיליון ואחד דברים שנמצאים בבית-הספר.
אורית זוארץ: אז אתה מסכים שיש כאן עוול?
זבולון אורלב: בוודאי, אני כבר צועק על זה, יש לי ארבעה קלסרים על העוול הזה, בחייך.
אורית זוארץ: אז אני שמחה שהרמתם את הכפפה ואתם מתכוונים לטפל בזה.
זבולון אורלב: זה חידוש, אני חושב שזה דיון ראשון בכנסת.
זבולון אורלב: אני עשר שנים, 11 שנים בכנסת, אני לא זוכר כזה דיון שהיה לנו.
זבולון אורלב: זה תמיד ניסו לסדר את זה בכל מיני הסדרים, אבל לא היה דיון מסודר ואני חושב שהיוזמה הזאת היא יוזמה חשובה כי אולי הכנסת כן תוכל להיות מנוף לפתרון הבעיה הזאת.
זבולון אורלב: עמדת משרד החינוך היא כן להכיר במשרות של המורים כמשרות מלאות ולא לספור את השעות.
ציפי חוטובלי: אבל זה קיים כבר בכל מקרה.
ציפי חוטובלי: הבעיה שזה לא עוזר לנו מול התמ"ת.
ציפי חוטובלי: כי הם כותבים בתלוש השכר 24 שעות.
יהודה קיסר: זה גם עתה במשא ומתן שבו אנחנו דרשנו.
זבולון אורלב: מר קיסר חשב משרד החינוך, בבקשה, אתה רוצה להשלים?
יהודה קיסר: זה עלה במשא ומתן שציון היה שותף לו, בוודאי, אני רק הייתי אורח, וזה עלה שם בדיונים מול הממונה על השכר באגף התקציבים, שהם יטפלו מול תמ"ת, שהם יכירו במשרת מורה כמשרה, לצורך העניין.
זבולון אורלב: ומה ענה הממונה על השכר?
יהודה קיסר: הוא לא הסתייע.
ציון שבת: זה עדיין לא נעשה.
יהודה קיסר: הוא חשב שזה מוצדק לטעון את זה.
יהודה קיסר: לתבוע.
זבולון אורלב: גם הממונה על השכר.
אורית זוארץ: מתי זה קרה, הדיון הזה?
יהודה קיסר: זה היה לפני שנתיים.
אורית זוארץ: שנתיים זה לא הסתייע?
ציפי חוטובלי: בוא נתחיל רגע מהצד של משרד החינוך, מר קיסר.
ציפי חוטובלי: אם אומר ציון שבת שאתם מודעים לזה שהמשרה היא מעבר לשעות הפרונטאליות, האם אפשר באופן מעשי לרשום בתלוש,
יהודה קיסר: כי יש הסכמי שכר איך מדווחים ואיך משלמים.
ציפי חוטובלי: אז כרגע זה פוגע, כרגע זה פוגע בציבור המורים?
יהודה קיסר: כן, בוודאי.
אורית זוארץ: בוא תגיד לנו איך אפשר.
זבולון אורלב: הוועדה היא משותפת.
זבולון אורלב: אני אסביר לך את הבעיה.
זבולון אורלב: המסורת או התרבות של תשלום השכר מול ארגוני המורים של המדינה, מול ארגוני המורים זה הבסיס של השעות הפרונטאליות המחויבות, אגב, בין אם השעות הפרונטאליות הן מול כיתה שלמה או, זה החידוש של אופק, בין אם הפרונטאליות הן מול קבוצה קטנה.
זבולון אורלב: זה החידוש של אופק ולכן עלו ל- 36.
קריאה: לא, החידוש של אופק גם בשעות שהייה.
זבולון אורלב: היכולת שיהיה בהסכם הקיבוצי, כי זה צריך לעשות הסכם קיבוצי, שבתלוש השכר יהיה כתוב את מלוא השעות שעובדת מורה, האוצר לעולם לא יסכים, לדעתי גם ארגוני המורים לא יסכימו, כי זה דבר כל-כך אמורפי, כל-כך מורכב, כל-כך מסובך, אני קצת לא אופטימי כמו ציון שאפשר כן לרשום והאוצר יסכים וארגוני המורים.
ציון שבת: אם זה מה שיפתור את הבעיה, אנחנו יכולים לעשות את זה.
זבולון אורלב: אתה יכול להגיע למצב שבו יירשם בתלוש השכר, אתה יכול להגיע למצב שבו יירשם תיאורטית שמשרת מורה זה 40 שעות?
זבולון אורלב: כלומר, אי-אפשר, צריך להבין.
זבולון אורלב: היכולת להגיע למצב שבו יירשם בתלוש השכר 40 שעות, למרות שאנחנו יודעים שהמורים עובדים 40 שעות, לדעתי הוא מאוד בעייתי.
ציפי חוטובלי: אז אולי רק נשמע את עמדת משרד האוצר בעניין הזה?
ציפי חוטובלי: רן, עמדת משרד האוצר רק בעניין הזה.
זבולון אורלב: מאיזה אגף אתה?
רן רידניק: אני מאגף התקציבים, רפרנט תעסוקה.
רן רידניק: ברשותכם, אני אתן קצת תמונה כוללת על התפישה, גם טיפה מה ההיגיון מאחורי המערכת, אני חושב שזה גם חשוב.
רן רידניק: באופן כללי, ממשלת ישראל, זה כבר אמרנו כמה פעמים, רואה חשיבות בעידוד תעסוקת נשים עובדות, היא רואה בסבסוד שהות ילדים במעונות יום כלי מרכזי לכך.
רן רידניק: בתקציב 2011 – 2012, יש תוספת תקציב מאוד מהותית לסוגיית הסבסוד, במידה רבה תודות למעורבות הוועדה לקידום מעמד האישה, תוספת תקציב של מעל ל- 300 מיליון שקלים, אבל עדיין יש תקציב נתון בסופו של דבר וצריכים להחליט איך נחלק אותו ומה ההקצאה האפקטיבית לעידוד תעסוקה.