GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהל אס קורלנדר: תקרת זכוכית ברורה שמגובה בתקנות של נהלים, של כמה פרסומים אני יכולה להוציא בתקופה שאני גם הכי פוריה, שנשים הכי פוריות, זה בפירוש אפליה על רקע מין.
יהל אס קורלנדר: אין מה לומר.
ציפי חוטובלי: נורא חשוב לי להבין את היחס שלנו לעולם.
יהל אס קורלנדר: אני אגיד את זה עכשיו במשפט הבא.
שלמה מולה: רק שכחת להגיד, רק 19-20 אחוזי נשים בכנסת.
ציפי חוטובלי: צריך להתפאר בזה.
נחמן שי: אמרת שיש 25% בתפקידי סגל בכיר והסברת שנשים בשנות הפוריות לא יכולות לעשות מחקרים.
נחמן שי: אבל אי אפשר.
יהל אס קורלנדר: הן יכולות והן עושות.
יהל אס קורלנדר: תשמעו, עומק אפשר ב-40 עמודים.
יהל אס קורלנדר: במצגת של 18 דקות אי אפשר.
יהל אס קורלנדר: אני רוצה לעשות את ההשוואה לעולם...
נחמן שי: אלה כללי הקידום באוניברסיטה.
יהל אס קורלנדר: כללי הקידום מפלים נשים.
יהל אס קורלנדר: הכל כתוב.
יהל אס קורלנדר: בקצרה – צריך מספר פרסומים כדי לקבל תקן.
יהל אס קורלנדר: מספר פרסומים שהוא פונקציה של זמן.
יהל אס קורלנדר: כשנשים יולדות תוך כדי, וצריכות לטפל, לפחות שלושה חודשים, קשה לעמוד בקצב של האקדמיה.
יהל אס קורלנדר: נשים צריכות מעט יותר זמן כי הן בגילאי הפוריות כשהן מנסות לקבל את הקידום שלהן, את התקן שלהן.
ציפי חוטובלי: מאירה, את רוצה להתייחס לנושא האקדמיה?
ציפי חוטובלי: אני לא ממשיכה את הדיון לפני שיהיה כאן שקט מוחלט.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת חנין.
עו"ד מאירה בסוק: מאירה בסוק מנעמ"ת.
עו"ד מאירה בסוק: אני לא אברך, רק אגיד הערה.
עו"ד מאירה בסוק: לגבי האקדמיה, זה לא רק שהן לא מספיקות לעשות את המחקרים, אלא זה סיפור המילייה הידוע.
עו"ד מאירה בסוק: יושבים מרצים ומקבלים מרצים ולא מרצות.
דובר: זו גם הסיבה.
עו"ד מאירה בסוק: זה גם, וזה לא רק.
דוברת: אמות המידה שלהם, הם אם היא תוכל להשקיע את כל כולה באקדמיה.
דוברת: לא שואלים את זה אבל זה מובנה.
יהל אס קורלנדר: אני אספר סיפור אישי.
יהל אס קורלנדר: אני סיימתי את ה-M.A. שלי, ילדתי.
יהל אס קורלנדר: ..
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת וחבר הכנסת שי, אתם מנהלים שיחה ערה וזה מפריע לנו לשמוע.
נחמן שי: לא בנושאים פוליטיים, לשם שינוי.
יהל אס קורלנדר: אני סיימתי את ה-M.A. שלי וילדתי, ולכן סיימתי אותו בסמסטר יותר.
יהל אס קורלנדר: כשביקשתי את הסמסטר הנוסף כי ילדתי, אמרו לי "אין בעיה, גברת, אבל לא תוכלי לסיים מצטיינת, כי סיימת שלא בזמן, לא מן המניין".
יהל אס קורלנדר: אמרתי להם "סליחה, זו אפליה על רקע מין".
יהל אס קורלנדר: אמרו לי "אין בעיה, תגישי ערעור".
יהל אס קורלנדר: הגשתי ערעור וסיימתי M.A.
יהל אס קורלנדר: בהצטיינות.
יהל אס קורלנדר: שאלתי אחר כך, האם סידרתם את התקנה הזו, שלא כל אישה צריכה להיות אקטיביסטית כמוני ומודעת?
יהל אס קורלנדר: ענו לי שלא, מה פתאום.
יהל אס קורלנדר: צריכה כל אישה להגיש ערעור.
יהל אס קורלנדר: דוגמה.
יהל אס קורלנדר: ואם בקורות החיים שלי כתוב M.A.
יהל אס קורלנדר: בהצטיינות זה כן יעזור לי.
יהל אס קורלנדר: אולי.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להגיד לך שהנושא הזה באמת חייב להיות מטופל על ידי הוועדה ואנחנו לקחנו על עצמנו לקיים ישיבה משותפת עם ועדת המדע בנושא הזה של קידום נשים באקדמיה.
ציפי חוטובלי: אני מאוד מקווה שנוכל להגיע למסקנות אופרטיביות.
ורדה מור: אפשר להזכר איך אוניברסיטת תל אביב פיטרה נשים בהיריון, מרצות.
ורדה מור: לא מזמן.
יהל אס קורלנדר: אני אספר לנו גם שאנחנו כמובן במקום האחרון בסקר משווה לעומת מדינות האיחוד האירופאי שמדבר על ייצוג נשים בחברי הסגל האקדמי.
ציפי חוטובלי: מה בדיוק המצב?
ציפי חוטובלי: תני לי אחוזים.
יהל אס קורלנדר: אנחנו 10% מתחת לממוצע.
ציפי חוטובלי: יש לי שאלה שאני לא יודעת אם היא במסגרת הדוח, אבל אולי בכל זאת את יודעת.
ציפי חוטובלי: בנושא הספציפי הזה של תקרת זכוכית באקדמיה, מה בדרך כלל מאפשר לנשים בעולם להתקדם?
ציפי חוטובלי: האם הן מוותרות על האמהות כדי להגיע לשם, או שפשוט יש תנאים שמאפשרים להן.
יהל אס קורלנדר: זה פשוט שוויון.
ורדה מור: ורדה מור משדולת הנשים, הן גם לא משרתות בצבא.
יהל אס קורלנדר: נכון, בדיוק.
יהל אס קורלנדר: כשאנחנו מסתכלות על העולם צריך לזכור גם את זה.
יהל אס קורלנדר: בואו נעבור לנשים וכלכלה בבקשה.
יהל אס קורלנדר: נשים וכלכלה, בואו נסתכל על הטבלה הזאת.
יהל אס קורלנדר: המספר למעלה הוא מספר דמגוגי, כולנו מכירים, אבל עדיין יש לו חוזקה.
יהל אס קורלנדר: אישה מרוויחה 64% פחות משכרו של גבר.
יהל אס קורלנדר: בואו נסתכל ספציפית על מקצועות ונראה את ההבדלים.
יהל אס קורלנדר: יש שכר לחודש לעומת שעת עבודה.
יהל אס קורלנדר: תראו, במנהלים כמובן ההפרש הכי גדול.
יהל אס קורלנדר: מנהלים, גבר מרוויח לשעת עבודה 83 שקלים ואישה 72 שקלים לשעת עבודה.
יהל אס קורלנדר: כמו שאמרתי, מדובר פה על מקצועות ואותי הכי מעניין העניין של האקדמיה, כי אנחנו יודעים שהשכלה היא פונקציה שמביאה לשכר גבוה יותר.
יהל אס קורלנדר: זה נכון מאוד, אבל לא כשזה קשור לפערי שכר.
יהל אס קורלנדר: גבר מעל 16 שנות לימוד ירוויח 72 שקלים, אישה עם רמת השכלה דומה תרוויח רק 55 שקלים.
יהל אס קורלנדר: אפליה, פשוט אפליה.
ציפי חוטובלי: אפליה היא מילה גדולה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להבין, האם מדובר בכך שהגבר יכול לבצע יותר עבודה בשעות נוספות.
נחמן שי: מדובר בשעת עבודה, זה מותאם לשעת עבודה.
ציפי חוטובלי: אבל מחלקים את המשכורת החודשית שלו בשעות העבודה שהוא עובד, מן הסתם, ואז הוא עובד יותר שעות.
נחמן שי: את רוצה להגיד שיש גבר ואישה שניגשים לאותו מקצוע, לאותו תחום, לאותה חברה, והגבר יקבל שליש יותר מהאישה?
יהל אס קורלנדר: אני אומרת את זה בלב שלם, באופן מוכח על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ועל ידי התמ"ת.
יהל אס קורלנדר: אם היו לנו מקרים ספציפיים היינו ניגשים גם לבג"ץ תקדימי.
יהל אס קורלנדר: אבל אנשים לא מוכנים.
נורית צור: אני אסביר מאיפה זה מגיע.
נורית צור: יש גם אפליה בשכר שהיא אפליה ברורה בשכר לשעה, ויש בעיקר אפליה בתנאים הנלווים.
נורית צור: זאת אומרת, אישה תקבל אפשרות לרכב ויתנו לה שתי אופציות, בין רכב אל"ף לבי"ת, וגבר שיגיע לאותה משרה יקבל רכב יותר מפואר.
נורית צור: גבר יקבל טלפון והיא לא תקבל.
נורית צור: הגבר יקבל יותר שעות נוספות והיא לא.
נורית צור: כן, כמובן שזה תלוי בתפקיד המסורתי שלנו כנשים בו אנחנו צריכות לצאת מוקדם יותר הביתה כדי להוציא את הילד.
נורית צור: אבל אז אנחנו נכנסות לכל הסיפור של איזון בין עבודה למשפחה.
נורית צור: האם רק נשים צריכות לשאת בנטל בבית?
נורית צור: לא.
נורית צור: וזה מה ששדולת הנשים כל הזמן אומרת.
נורית צור: אנחנו שמות את זה על השולחן יום ולילה וכל פעם שאנחנו מגיעות לפה.
נורית צור: גברים ונשים צריכים לשאת בנטל גם במשפחה וגם בעבודה.
נורית צור: ברגע שיהיה איזון בין גברים לנשים במשפחה, זה ישפיע גם על העבודה ולהיפך.
נורית צור: אז אנחנו, כשאנחנו מדברות על נשים בעולם העבודה, אנחנו קושרות את זה באופן ישיר גם למשפחה ואנחנו קוראות לכנסת ולממשלה לקדם את הנושא של איזון בין עבודה ומשפחה.
נורית צור: זה משפיע על הכל, פערי שכר.
עמיר פרץ: אל תסתפקי בקריאה.
עמיר פרץ: תגידי שאת תובעת את זה.
נורית צור: אני אלמד ממך, עמיר, ואני תובעת.
דב חנין: עוד הערה, גברתי יושבת הראש, בהקשר הזה.
דב חנין: אנחנו צריכים, כשאנחנו בוחנים את השאלה, לראות שיש לה הרבה מאוד מימדים שהם כולם בעייתיים.
דב חנין: הוזכר הנושא של אפליה ישירה וגלויה בין נשים וגברים, קיים ובעייתי.
דב חנין: הוזכר הנושא של השפעת המשפחה וההסדרים בתוך המשפחה.
דב חנין: אבל גם הסדרים אחרים שלכאורה לא קשורים כלל לנשים פוגעים בפועל הרבה יותר בנשים מאשר בגברים.
דב חנין: אני אתן דוגמה לנושא שאני קצת מנסה לקדם, וזה נושא התחבורה הציבורית באוכלוסייה הערבית.
דב חנין: לכאורה, מה הקשר לנשים?
דב חנין: למעשה, נשים ערביות לא מועסקות, לא בגלל שהן לא רוצות לעבוד אלא כי הן לא יכולות לעבוד, בדרך כלל.
דב חנין: כי אין מקומות עבודה ביישוב שלהן ואין תחבורה ציבורית טובה ואם יש כבר רכב במשפחה אז הגבר נוהג בו.
דב חנין: אפילו נושא כזה, כמו תחבורה ציבורית, שהוא לכאורה לא קשור לפמיניזם, בפועל מאוד מאוד מחובר לפגיעה בנשים והעובדה שאין תחבורה ציבורית, למשל ביישובים ערביים, אין תחבורה ציבורית מספקת, פוגעת מאוד ביכולת של נשים לעבוד ולהתפרנס ופוגעת מאוד במצבן הכלכלי של משפחות ערביות ובכלל מייצרת בעיות חברתיות מאוד קשות.
רינה בר טל: חבר הכנסת חנין, רק הערה קטנה לעניין הזה, ליידע אותך, אנחנו נלחמנו תקופה ארוכה על הנושא של תקציב מגדרי.
רינה בר טל: כלומר, שכל משרד ממשלתי, בתוך תוכו ייבחן את הנושא המגדרי.
רינה בר טל: ותחבורה זה הדבר הכי נכון, הכי מתאים והכי התחלתי שאפשר כדי לבדוק את העניין הזה ואנחנו מאוד נשמח, אם אתה עוסק בעניין הזה, נסה לקדם בתוך התקציב של משרד התחבורה, לבדוק ולבחון את הנושא הזה, כי זה המקום שלו.
רינה בר טל: זה בדיוק המקום שלו.
נורית צור: אני רוצה רק להגיד פה משפט לגבי נשים וכלכלה.
נורית צור: שדולת הנשים בישראל שמה דגש על נשים בעולם העבודה ואנחנו רואות את האפליה מלמטה ועד למעלה, מהדרגים הכי נמוכים עד לדרגים הכי גבוהים.
נורית צור: בימים אלה, אתם בטח יודעים, אנחנו מקדמות את הצעת החוק לקידום שוויון בתוך מועצות המנהלים של חברות הנסחרות בבורסה, חברות ציבוריות.
נורית צור: הצעת חוק שהמחלקה המשפטית בשדולה כתבה ומקדמת בצורה מאוד רצינית.
נורית צור: יש הצעת חוק דומה שמגובה בהחלטת ממשלה מ-2007 לייצוג הולם של נשים בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות.
נורית צור: בעקבות הצעת החוק הזו, הבג"ץ שהגשנו והחלטת הממשלה מ-2007, יש היום 43% של ייצוג נשים בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות.
נורית צור: מה זה אומר?
נורית צור: זה אומר שאם אנחנו מקדמים בחקיקה את הצעות החוק לייצוג הולם של נשים בחברות בורסאיות, יש באמת סיכוי להגיע לשיוויון אמיתי גם בטופ, והטופ משפיע לאורך כך הדרך, עד הדרגות הכי נמוכות.
ציפי חוטובלי: נורית, אני רוצה כאן לחזור לנושא השכר.
ציפי חוטובלי: נתת דוגמה מצוינת שבה חקיקה עובדת.
ציפי חוטובלי: דווקא הדוגמה של השכר היא דוגמה שבה אנחנו רואים את אזלת היד של החקיקה, כי בעצם החוק שמדבר על שכר שווה לאיש ולאישה קיים, אני לא זוכרת מאיזו שנה, אבל הוא חוק ותיק במדינת ישראל.
ציפי חוטובלי: משנות החמישים, כמעט מקום המדינה.
ציפי חוטובלי: לעומת זאת, במציאות בפועל אנחנו כל הזמן רואים שאין למעשה אפשרות לאכוף את החקיקה הזאת והשאלה הגדולה היא מה אנחנו יכולים לעשות היום כי אני באמת חושבת שהנושא הבוער מכולם הוא הנושא הזה של שכר שווה לנשים וגברים שנמצאים באותו תפקיד, באותה משרה.
נורית צור: השאלה אם אתם יכולים פשוט לקרוא לממשלה לתקצב את גופי האכיפה והפיקוח בצורה הרבה יותר טובה, כמו, ועם כל הכבוד, שיש למשרד הפנים פקחי שבת, שיעשו פקחי שכר-שווה ושכר הוגן.
נורית צור: הרי אפשר לקדם את הדבר הזה.
נורית צור: אם לממשלה יש מספיק כוח כדי לקדם את חוקי השבת, אז שיקדמו גם את חוקי השוויון.
ציפי חוטובלי: אבל אני לא בטוחה כאן שפקחים זה מה שאנחנו צריכים.
ציפי חוטובלי: אני מנסה לחשוב על מצב שמלכתחילה אישה תוכל לדרוש את המגיע לה כי זה מעוגן בחוק.
נורית צור: אם הרשות לניירות ערך, כרגולטור, תדרוש מכל החברות הבורסאיות והציבוריות שנסחרות, לדווח גם על הדבר הזה, גם על השכר, אז הם יעשו את זה.
נחמן שי: אבל אמרנו שאין מעקב גם על ייצוג של נשים בחברות ציבוריות.
נורית צור: זה נכון, אבל אנחנו מדברות על שכר כרגע.
נחמן שי: אבל החברה מדווחת.
נחמן שי: האם בדיווח של חברה בורסאית, בין כל הדברים שהיא צריכה להציג, האם היא מדווחת על שכר נשים וגברים?
נורית צור: מגדרית, לא.
נורית צור: תחייב אותן לעשות דיווח.
דובר: בחקיקה?
נורית צור: קודם תעשה בלי חקיקה.
נורית צור: אחר כך, אם זה לא יעזור, תעשה בחקיקה.
נורית צור: יותר מזה, בדיווח שלהם על דירקטוריונים חיצוניים, הם לא מדווחים אם דירקטוריון בשם "זוהר" זה זכר או נקבה.
נורית צור: דווקא אתמול קיבלנו, לאחר שפנינו לרשות לניירות ערך, קיבלנו דוח מאוד יפה, הם היו ממש בסדר, אני חושבת, ונתנו לנו דוח על מספר הדירקטורים החיצוניים והרגילים בחברות הבורסאיות.
נורית צור: יש 741 דירקטוריות מתוך כ-4400.
ציפי חוטובלי: אבל אני מנסה לחשוב אם זה מה שיעזור, אם יש שיקוף.
ציפי חוטובלי: כי אנחנו חיים בעולם קפיטליסטי שבו רוב האנשים עובדים בחוזים אישיים.
ציפי חוטובלי: כמעט ואין לך מקום, חוץ מממש בדרג הנמוך ביותר, שעובדים תמורת שכר מינימום – בבורגר ראנץ' ובאיזו עבודה סטודנטיאלית בבית קפה שכולם מרוויחים 20 שקלים לשעה.
ציפי חוטובלי: חוץ מאשר בעבודות מהסוג הזה, ברוב העבודות אנשים יכולים להגיד שהכישורים אחרים ואי אפשר לעשות השטחה על כל העובדים ולהוכיח שמדובר בעניין מגדרי.
אורית זוארץ: זה מאוד מגדרי.
אורית זוארץ: את עושה בדיקה של הנתונים ואת נחשפת למציאות העגומה, ואת מבינה שזה עניין מגדרי.
יהל אס קורלנדר: זה מתחיל מהחינוך.
אורית זוארץ: אנחנו גם רואים פה את המקצועות.
אורית זוארץ: גם אצל העובדים הלא-מקצועיים יש הפרשים.
אורית זוארץ: זה בכל מקום.
אורית זוארץ: כשעוד היינו מועמדים ל-OECD אז אחת הסוגיות הבוערות שהיו הוא נושא הבדלי השכר בין גברים לנשים.
אורית זוארץ: עכשיו כשהתקבלנו אני מאוד מקווה שזה לא ייזנח וימשיך להיות על סדר היום.
ציפי חוטובלי: רגע, הערה קצרה של חבר הכנסת שלמה מולה.
שלמה מולה: מהדברים של נורית, אני מציע, יש עכשיו בימים אלה חקיקה שנידונה בוועדת הכספים של סמכויות הרשות לניירות ערך.
שלמה מולה: גם ההרחבה שלהם וגם נושא של דיווחים, אפשרות לכך שתהיה ענישה אזרחית במקום ענישה פלילית וכן הלאה.
שלמה מולה: אני מציע שהתיקון שאת מדברת עליו, נקיים עליו דיון ונעלה את זה במסגרת התיקון.
שלמה מולה: אולי אפשר כבר להכניס בחקיקה את הנושא של הדירקטוריון – יש פרק שלם על נושא הדירקטוריון.
ציפי חוטובלי: מאירה, אולי נסיים את הסקירה?
עו"ד מאירה בסוק: התייחסת בפערי השכר לנושא שירות המדינה?
עו"ד מאירה בסוק: כי המצב שם הוא הרבה יותר חמור.
ציפי חוטובלי: הקדשנו דיון מיוחד לזה.
ציפי חוטובלי: בבקשה, יהל, ניתן לך לרוץ עם המצגת.
יהל אס קורלנדר: תודה, תודה.
יהל אס קורלנדר: אני ממשיכה בנשים וכלכלה.
יהל אס קורלנדר: חבל שעו"ד ציונה קניג-יאיר לא נמצאת פה אבל יש עלייה, כל הזמן עלייה במספר הבקשות שמוגשות לתמ"ת לפיטורים עקב הריון, עקב טיפולי פוריות, וכמחציתן אושרו וזה כמובן, רק הבקשות שהוגשו.
יהל אס קורלנדר: אנחנו לא יודעים, אבל מגיעות אלינו פניות לקו החם של השדולה.
יהל אס קורלנדר: יש חוסר מודעות, הרבה מאוד נשים מפוטרות ואומרים להן שזה חוקי, אבל הן לא מכירות מספיק את הנוהל כדי לדעת שאם לא זימנו אותן לשימוע, הן אומרות שאם אמרו להן שזה חוקי אז זה חוקי, קיבלו אישור, אבל בעצם לא.
יהל אס קורלנדר: כל התחום האפור הזה של התנכלויות וזה פשוט בדיחה, במדינה שכל כך מעודדת ילודה, אבל שוק העבודה שלנו מתנכל, מתנכל לאמהות, מתנכל להריון וזה בהחלט מגלגל את זה שוב לבתי המחוקקים, גם מהבחינה של קמפיינים למודעות ותקציבים וכדומה.
יהל אס קורלנדר: אני ממשיכה ואני רואה את הנתון המדהים הזה של 20 שנה, 50% מהנשים עובדות במקצועות נשיים מסורתיים, ואני מדברת על שישה מקצועות, אך ורק שישה מקצועות.
יהל אס קורלנדר: במשך 20 שנים, 50% מהנשים עובדות בהם, בכל אחד מהם נשים מהוות 70%, כל ששת המקצועות האלה מאופיינים בשכר נמוך.
יהל אס קורלנדר: אני אתן לכם דוגמאות – מוכרות, מטפלות, עובדות מזכירות, עובדות ניקיון, עובדות מטבח, עובדות מכבסות ופקידות.
יהל אס קורלנדר: שישה מקצועות, אלו הן שש קטגוריות.
עמיר פרץ: את לא מכניסה את המקצועות – מורות, אחיות, עובדות סוציאליות?
יהל אס קורלנדר: פה לקחתי את המקצועות כלומר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לקחה ...
עמיר פרץ: אם מציגים תמונה מאוזנת.
עמיר פרץ: .. אורית זוארץ אנחנו מדברים על הכשרה אקדמית של עובדות סוציאליות ומורות.
עמיר פרץ: בואו לא נתבלבל.
עמיר פרץ: מוכרת, עם כל הכבוד, לא עברה הכשרה אקדמית של עובדת סוציאלית והתמחות של עובדת סוציאלית.
עמיר פרץ: בואו לא נערבב, בוא נסתכל על התמונה בצורה ממוקדת.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת חנין, לפני שאתה אומר את מה שאתה אומר אני חושבת שמה שחבר הכנסת פרץ התכוון, זה פשוט לגבי מקצועות נשיים במובן של שכר נמוך.
ציפי חוטובלי: והמקצועות האלה מאופיינים בשכר נמוך.
שלמה מולה: זאת אומרת, אם עובד ניקיון ועובדת ניקיון לא מרוויחים אותו הדבר, זו אולי הצרה הגדולה ביותר.
יהל אס קורלנדר: פה מדובר על 50% של נשים שעובדות במקצועות האלה בלבד.
יהל אס קורלנדר: אם אצל גברים אתה רואה חלוקה הרבה יותר רחבה של העניין, אז פה אתה רואה שחצי מהנשים עובדות רק בשש המקצועות האלה.
עמיר פרץ: מה שהיא פירשה עכשיו זה נכון?
יהל אס קורלנדר: ש-50% מהנשים עובדות בששת התחומים האלה.
עמיר פרץ: 50% מכוח העבודה הנשי בישראל עובד בששת המקצועות?
עמיר פרץ: אוקיי, אז דברו לעניין.
יהל אס קורלנדר: זה גם מדבר פה על רצפת הבוץ.
עמיר פרץ: תראו לי מספרים, בבקשה.
יהל אס קורלנדר: כמה זה באלפים?
יהל אס קורלנדר: הכל כתוב פה.
יהל אס קורלנדר: סליחה, אני לא זוכרת את כל המספרים בראש.
ציפי חוטובלי: מעניין, אגב.
ציפי חוטובלי: שאר ה-50%, עוסקות גם כן במקצועות נשיים?
ציפי חוטובלי: חינוך, עבודה סוציאלית.
יהל אס קורלנדר: רוב הנשים עובדות במקצועות נשיים.
יהל אס קורלנדר: לגברים יש שוויון הזדמנויות.
יהל אס קורלנדר: אנחנו מדברים פה על שוויון הזדמנויות.
יהל אס קורלנדר: 20 שנה, 50% מהנשים במקצועות של רצפת הבוץ, זה אומר דרשני.
יהל אס קורלנדר: זה אומר שאין שוויון הזדמנויות.
נורית צור: אני אנסה לבאר את זה יותר.
נורית צור: פחות מ-70% מהנשים נכנסות לשוק העבודה בכלל, מהוות כוח עבודה.
ציפי חוטובלי: רגע, מה זה הנתון הזה?
ציפי חוטובלי: פחות מ-70%?
נורית צור: 70% מהנשים הן בכוח העבודה, מועסקות.
נורית צור: ואז מתוך ה-70% האלה אנחנו מסתכלות על חצי מהן שעובדות בששת המקצועות הללו.
דב חנין: קיימת בעיה נוספת.
דב חנין: קיימת בעיה נוספת שהיא אפילו במובן מסוים יותר מזעזעת ויותר קשה.
דב חנין: ואני לא מזלזל בנתון הזה של ששת המקצועות, שהוא מאוד חשוב.
דב חנין: ישנו תהליך מחריד שמאפיין ומתרחש כאשר מקצוע מסוים הופך למקצוע נשי.
דב חנין: אם נשים נעשות מורות אז מעמד המורים יורד.
דב חנין: ככל שהמקצוע הופך להיות יותר נשי, המקום שלו, השכר שלו, המעמד שלו, הכבוד שלו, נפגע.
דב חנין: וזה תהליך מאוד בעייתי מבחינה חברתית שאנחנו חייבים, ויש כל מני כלים להתמודד איתו, אבל לדעתי החברה הישראלית לא משתמשת באף אחד מהם.
ציפי חוטובלי: דב, תן דוגמה.
דב חנין: למשל, נושא הוראה.
דב חנין: אנחנו מבינים שהוראה היא מקצוע נשי.
דב חנין: כדי למנוע את תהליך השחיקה במעמד המורות המדינה יכולה לעשות מערכת של צעדים כדי להגדיל את השכר, להגדיל את היוקרה החברתית.
נורית צור: זה מה שמשרד החינוך עושה עכשיו.
נורית צור: כל תכנית אופק היא בדיוק מה שאתה אומר.
אורית זוארץ: אבל צריך להתאים את זה לכל המערכת הציבורית.
דב חנין: על זה נאמר: הלוואי, הלוואי.
נורית צור: אני יכולה לתת לך דוגמה אחרת, יושבת הראש – רפואה.
נורית צור: יותר ויותר נשים נכנסות לעולם הרפואה והרופאים מרוויחים פחות ופחות והמעמד שלהם יורד.
שלמה מולה: הרופאות או הרופאים?
רינה בר-טל: רגע, רגע, בואו נמשיך את הקטע הזה ומה שמעניין בקטע הזה הוא השאלה איך זה קרה?
רינה בר-טל: הרי הם צריכים להשתכר שכר שווה וזה קרה כך שבבתי החולים הנשים נשארות לנהל את המחלקות עד הערב או עד אחר הצהריים והגברים פורשים לקליניקה הפרטית בשעה 12.
רינה בר-טל: זה בדיוק הפער שנוצר.
רינה בר-טל: בעבר לא היו נשים שהיו רופאות והגברים נאלצו להישאר בבית החולים עד מתי שצריך.
רינה בר-טל: זה נתון אמיתי, זה נתון אמיתי.
ציפי חוטובלי: בעצם את אומרת שהנשים עושות את העבודה השחורה של הרופאים.
רינה בר-טל: זה אמיתי, יש לזה עוד סיבה מרתקת ומעניינת והיא ההבדל בין המגדרים.
רינה בר-טל: ההתייחסות של נשים וגברים למקום העבודה וההתייחסות של נשים וגברים לעולם הסוציאלי שבו הם עובדים.
רינה בר-טל: רפואה היא מאד אנושי בקרב נשים ובקרב גברים היא הופכת להיות עניין מאד כלכלי.
רינה בר-טל: לכן, הסיפור של הרופאות התחיל כשיותר נשים נכנסו לבית הספר לרפואה.
רינה בר-טל: כשלא היו שם נשים, הכל היה בסדר.
נחמן שי: מה את רוצה להגיד?
נחמן שי: שנשים אין להן פרקטיקה פרטית?
רינה בר-טל: הרבה פחות ובמספרים הרבה הרבה הרבה יותר נמוכים.
דוברת: בתחום המשפט?
נורית צור: במשפט אני לא יודעת.
נחמן שי: גברים הולכות לכירורגיה ונשים הולכות לרפואת משפחה.
נורית צור: בכל מה שקשור לשכירים מול עצמאים יש הרבה פחות עצמאיות מאשר עצמאים במספרים ברורים ומוכחים.
ציפי חוטובלי: בואו נמשיך את המצגת כדי שנוכל לתת חוות דעת על התמונה הכוללת.
ציפי חוטובלי: חברים, אבקש מכולכם לרשום לכם את ההערות על דף וניתן לה להציג את המצגת כולה כי באמת אנחנו קוטעים אותה ולא נותנים לה רצף.
יהל אס קורלנדר: שירות המדינה הוא תחום שידו של המחוקק יכולה להגיע אליו ביתר קלות ואם אני מסתכלת אני רואה שהמדינה היא המעסיק הגדול ביותר במשק והרוב שם הוא נשים, 65%.
יהל אס קורלנדר: בזה אני אפילו לא כוללת את עובדות חברות כוח האדם שמועסקות במשרדי שירות המדינה כי אם הייתי כוללת אותן, אחוז הנשים שעובדות שם הרבה הרבה יותר גבוה.
יהל אס קורלנדר: למרות שאני מסתכלת על 65% נשים בשירות המדינה, בתפקידים הבכירים בדרג א' – אוי, פחות מחצי, רק 34%.
יהל אס קורלנדר: כלומר, אנחנו כבר רואות את תקרת הזכוכית אפילו במקום שבו יכולה להיות שליטה יחסית מוחלטת לגבי שוויון ולגבי ייצוג.
יהל אס קורלנדר: אני ממשיכה.
יהל אס קורלנדר: מפה כבר התחלנו לדבר על נשים בעוני ואני אתן לכם רק כמה מהמספרים.
יהל אס קורלנדר: לא מזמן התבשרנו על סיומה של תכנית ויסקונסין או בשמה מעלה באורות התעסוקה, תלוי מתי אנחנו תופסות אותה.
יהל אס קורלנדר: אנחנו סוקרות אותה באופן נרחב בדוח ומהבחינה המגדרית אנחנו מברכות על כך שהיא נגמרה.
יהל אס קורלנדר: מהפרספקטיבה המגדרית יכולנו לראות כיצד לנשים, ונשים הן הרוב בעוני, היא לא יכלה לעזור להן.
יהל אס קורלנדר: אנחנו מדברות על כמה אוכלוסיות מאד מאד ברורות כמו, למשל, משפחות חד הוריות.
יהל אס קורלנדר: הרבה מאד דובר על עונין ולא צוין, גם לא בדוח העוני של ביטוח לאומי, ש-94% מהמשפחות החד הוריות נשים עומדות בראשן.
יהל אס קורלנדר: התכנית הזאת מתקשה להתמודד עם המצבים האלה.
יהל אס קורלנדר: נשים ערביות בוודאי וכבר הסביר חבר הכנסת חנין את החסמים הברורים, המבנים ליציאה לעבודה של נשים ערביות: העדר תחבורה או העדר מסגרות לגיל הרך.
יהל אס קורלנדר: כשאני מסתכלת על נשים שמשתכרות עד שכר מינימום אני מדברת על שליש מהנשים העובדות, 35%.
יהל אס קורלנדר: אם דיברתי על תקרת הזכוכית פה אני מדברת על רצפת הבוץ.
יהל אס קורלנדר: זה בוץ, זה סמיך, קשה מאד לצאת משם.
עמיר פרץ: מה אחוז הגברים?
יהל אס קורלנדר: אני לא זוכרת, סליחה, זה יותר מפי שתיים, 14.2% מהגברים.
יהל אס קורלנדר: אני רוצה לעשות קישור למשפחות החד הוריות ולדבר על זה שחוק המזונות מ-1972 קובע שנשים שעובדות ומרוויחות שכר מינימום אינן זכאיות לדמי מזונות מביטוח לאומי.
יהל אס קורלנדר: אנחנו מבינות בצורה מאד ברורה איך זה שמשפחות בעוני כי אם אני מרוויחה משכורת מינימום ולא מקבלת עזרה מביטוח לאומי על המזונות, בוודאי שאני בעוני.
יהל אס קורלנדר: כשהאיחוד האירופי עשה את מדד העוני וההדרה החברתית נשים בישראל היו במקום הראשון המפוקפק של סיכון לעוני.
אורית זוארץ: חשוב לחדד שבמקרים האלה, כשביטוח לאומי משתתף, זה כשבן הזוג לא משלם.
אורית זוארץ: זאת אומרת, שלא ייווצר מצב שבו את מקבלת איזושהי הטבה שלא מגיעה לך.
נחמן שי: הרי הביטוח הלאומי נכנס בנעליו של בן הזוג שלא משלם וזה בסדר, אבל כשאשה מקבלת שכר מסוים ביטוח לאומי לא מסייע בעדה?
יהל אס קורלנדר: היא לא זכאית.
אורית זוארץ: ככה, שאלה טובה.
יהל אס קורלנדר: לא ברור.
נחמן שי: אם הוא היה משלם.
יהל אס קורלנדר: היא לא היתה בעוני.
אורית זוארץ: הן לא יוצאות לעבוד או שהן עובדות בשחור.
שלמה מולה: למה צריך לכרוך את זה בשאלה כמה היא מרוויחה בכלל?
נחמן שי: זה מה שאני שואל.
דוברת: זאת בדיוק הבעיה של הנשים המאד מאד עניות ולא של הבורד, אלה שמגיעות לדירקטוריונים.
דוברת: נשים שמצליחות להתגרש ומקבלות מזונות מן הבעל מצבן פי אלף טוב מנשים אחרות משום שכל שקל שהן תרווחנה, הן יכולות לחסוך ולהשתמש בו.
דוברת: אישה שמקבלת דמי מזונות מביטוח לאומי, יש לה גובה של מה שהיא יכולה להשתכר גם אם היא חרוצה ורוצה להשקיע משום שמעל 2,700 שקל תיפגע הגמלה שלה מביטוח לאומי.
דוברת: אני מנהלת תכנית של אישה לאישה, של נשים שרוצות לעבוד, הן רוצות לעבוד ולא יכולות מפני שזה לא משתלם להן.
דוברת: הן מראות לי את זה.
דוברת: נשים צעירות שרוצות להשתלב בשוק העבודה.
נחמן שי: ברגע שהן עובדות ביטוח לאומי מקזז להן את זה?
אורית זוארץ: גורע להן, גורע, לא מקזז.
דוברת: הן יפסידו את הגמלה של הביטוח הלאומי.
דוברת: זה בדוק.
נחמן שי: אה, ביטוח לאומי אומר שהן במצב טוב.
אורית זוארץ: 3,800 שקלים לחודש זה מצב מצוין.
נורית צור: חבר הכנסת שי, הזכרת קודם את תכנית ויסקונסין ומה היתה הבעיה בה.
נורית צור: אני נפגשתי עם ראשי התכנית בצפון והמסקנה העיקרית שלי מהפגישה בכל הנוגע לנשים היתה שאין להן שום טיפול מיוחד לנשים, זאת אומרת שהם לא מטפלים בנפרד בנשים ובגברים, הם לא שמים את הדגש על הבעיות הספציפיות, על החסמים הספציפיים שעומדים בפני נשים וזאת היתה הבעיה שלי עם התכנית הזאת, ואני גם אמרתי להם את זה.
נורית צור: שדולת הנשים מפעילה שתי תכניות שמטפלות בתעסוקת נשים, בהעצמה של נשים: אשת חיל וזינוק.
נורית צור: לכל תכנית כזאת יש מאפיינים ייחודיים לטיפול בנשים, להעצמה של נשים, לשליחתן ולהכנתן לעולם העבודה, אבל זה לא מה שהיה שם.
נורית צור: עכשיו, כשהכנסת והממשלה עומדות בפני החלטה על איזו תכנית חדשה הן רוצות לקדם.
נורית צור: ..
נחמן שי: או, זה העיתוי הכי נכון עכשיו, כשראש הממשלה ושר האוצר בלחץ.
נורית צור: צריך לשים דגש על העניין הזה.
אורית זוארץ: צריך לשים איזושהי תכנית על השולחן.
נחמן שי: הם מנסים לעשות תכנית חדשה.
נורית צור: אני לא יודעת איזו תכנית תהיה.
נורית צור: הדבר החשוב ביותר הוא שטיפול בנשים שיוצאות לעבודה והכנתן לעבודה יהיה מובחן, יהיה ייחודי.
נחמן שי: תעבירו את ההערות שלכן אלינו כדי שתהיה תמיכה ציבורית לתכנית.
נחמן שי: התכנית נפלה בהעדר תמיכה ציבורית והם התעוררו מאד מאוחר.
נחמן שי: עוד ילמדו למה, אבל עכשיו, כשיש הזדמנות כי הם הולכים לבנות תכנית חדשה – אין לי ספק בזה, זה הבייבי של ביבי – זאת ההזדמנות להכניס לתוך התכנית הזאת כמה מהדברים שאתן חושבות.
אורית זוארץ: להניח על השולחן אלטרנטיבה.
אורית זוארץ: יעל, ברשותך, בואו נמשיך.
אורית זוארץ: חבר הכנסת חנין, אנחנו נמשיך עם המצגת.
עמיר פרץ: שאלת הבהרה לפני כן לדוברת הקודמת.
אורית זוארץ: אוקיי, אבל בקצרה.
עמיר פרץ: למה הגדרת את המזונות כגמלה?
נורית צור: כך זה מוגדר על ידי הביטוח הלאומי.
נורית צור: כך הם מגדירים את זה.
עמיר פרץ: אבל בכל מקרה זה למעשה גביית חוב, נכון?
אורית זוארץ: לא בהכרח, לא בהכרח.
אורית זוארץ: כשהבעל הוא חדל פרעון.
עמיר פרץ: גם אם הוא חדל פרעון.
עמיר פרץ: אני מדבר על העקרון.
עמיר פרץ: בעקרון זאת גביית חוב.
עמיר פרץ: בקונספט זאת לא גמלה.
אורית זוארץ: יעל, בואי נתקדם.
יהל אס קורלנדר: אני עוברת פה לנושא יותר קשה.
יהל אס קורלנדר: אני רוצה לדבר עכשיו על פליטות מבקשות מקלט ועל מהגרות עבודה בקשר לנשים וזכויות אדם.
יהל אס קורלנדר: אני רוצה לעשות קודם כל סדר כי יש הרבה מאד בלבול בציבור.
יהל אס קורלנדר: בואו נעשה קצת הבדל בין מהגרות לבין פליטות.
יהל אס קורלנדר: כשאני מדברת על מהגרות עבודה אני מדברת על מהגרות עבודה חוקיות, שמגיעות לכאן לארץ באשרה, הן תעבודנה פה את הזמן שיוקצב להן ותחזורנה לארץ המוצא שלהן.
יהל אס קורלנדר: כשאני מדברת על פליטות ומבקשות מקלט הכוונה לנשים שנמלטו מארצות המוצא שלהן ושיש סכנה לחייהן ולחיי משפחתן.
יהל אס קורלנדר: אני מדברת על הסוגיה המגדרית של שני התחומים האלה.
יהל אס קורלנדר: בעצם, אין אף התייחסות מגדרית בשום ועדה ובשום דוח וגם בארגונים.
יהל אס קורלנדר: כשאספתי את החומרים בשביל הדוח היה צריך לעשות ממש עבודת מחקר ייחודית כי לא היה על זה שום דבר.
יהל אס קורלנדר: נתחיל מפליטות – באופן יחסי יש פחות נשים מגברים בכל מה שקשור לפליטות ולמבקשות מקלט ואנחנו מדברות בערך על 15% נשים, מרביתן מגיעות בגפן.
יהל אס קורלנדר: הן מגיעות לארץ במצב גופני ונפשי רעוע.
יהל אס קורלנדר: מרביתן חוו אלימות קשה, מקרי אונס מזעזעים, חלקן בהריון עקב מקרי האונס ואני מדברת גם על הדרך שלהן במצרים.
יהל אס קורלנדר: מצרים היא חור שחור, יש שם אלימות מאד מאד גדולה כלפי נשים והן מגיעות לכאן במצבים של פוסט-טראומה מאד מאד קשה.