GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין: גברתי פרופ' עדה יונת, כלת פרס נובל לכימיה, אדוני שר החינוך, ידידי ורעי, שר המדע והטכנולוגיה, דניאל הרשקוביץ, יושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, מאיר שטרית, יושב ראש ועדת החינוך, התרבות ויושב ראש ישיבה זו, חבר הכנסת זבולון אורלב, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, צעירה מבטיחה וגם מקיימת, חברת הכנסת ציפי חוטובלי, אדוני נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, פרופ' מנחם יערי, נשיא הטכניון, פרופ' פרץ לביא, פרופ' אהרן צ'חנובר, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2004, פרופ' חיים גרטי, סגן נשיא מכון וייצמן למדע ופרופ' מיכאל סלע, לשעבר נשיא מכון וייצמן.
ראובן ריבלין: אדוני המנהל הכללי במשרד המדע, חברים, חברי כנסת, חברי כנסת לשעבר, חברת הכנסת תירוש, גם המנהלת הכללית של משרד החינוך לשעבר, חבר הכנסת מסעוד גנאים וחברת הכנסת לשעבר פולישוק.
ראובן ריבלין: גברתי כלת פרס נובל, הבוקר, כאשר לבשתי את חליפתי לכבוד מאורעות היום ורציתי כמובן לענוב את עניבתי, אמרה לי רעייתי, 'כלת פרס נובל היא אישה כל כך טובה ונהדרת, היא לא צריכה עניבה בשביל שתכבד אותה'.
ראובן ריבלין: אני מודה לרעייתי נחמה על העצה הטובה.
ראובן ריבלין: היא אמרה לי, היא אישה שהיא כל כך מיוחדת בצניעות הליכותיה ובעממיות שלה, אישה שלא גבה לבה וסגולתך ותפארתך על כך ואנחנו באמת מאוד שמחים ומתכבדים בנוכחותך ובנוכחות כל הסגל כאן בכנסת ביום בו אנחנו מציינים 61 שנה לכינונה של הכנסת.
ראובן ריבלין: ברוכה הבאה, ברוכים הבאים.
ראובן ריבלין: בהישגייך המדעיים פורצי הדרך הבאת כבוד רב ויוקרה עצומה למדינת ישראל בשדה המחקר.
ראובן ריבלין: בימים שבהם מדינת ישראל סופגת ביקורת קשה כמעט בכל פורום בין לאומי, כולל מפרופסורים בארץ, אין ספק כי זוהי נקודת אור משמעותית בכל הקשור למעמדה של ישראל.
ראובן ריבלין: מדינת ישראל מוכיחה שוב, הפעם בזכותך, כי בפרק זמן קצר השכילה להגיע להישגים כבירים בשורה של תחומים והמדע הוא מהבולטים שבהם.
ראובן ריבלין: מכובדיי, אני שומע את הקולות הביקורתיים שעולים בהקשר עם זכייתה של כלת פרס נובל, כי ההשקעה הרבה במחקר, בתקציבים, במשאבים ובתמיכות ממשלתיות, כמו זו שהיתה מנת חלקך, כבר איננה בנמצא.
ראובן ריבלין: שמעתי, אדוני שר החינוך, מנשיאי האוניברסיטאות, איתם נפגשתי, אליהם נלווה זוכה פרס נובל לכימיה, פרופ' אברהם הרשקו, הערכות מדאיגות ביותר על כך שהמחקר בישראל אכן נמצא לא רק בסכנה, כי אם גם בהידרדרות ממשית.
ראובן ריבלין: הפוטנציאל עצום, אבל החוקרים המעולים הרבים כבר אינם כאן, אלא באוניברסיטאות אחרות בעולם, שתקציבן המחקרי השנתי, רק כדי לסבר את האוזן, גדול משל כל האוניברסיטאות בארץ גם יחד.
ראובן ריבלין: צריך לזכור שהמדענים הישראלים הזוכים בפרסי נובל לא נולדים עם הפרס בידיהם ושהמצוינות הישראלית בשדה המחקר איננה אקסיומה ואיננה עובדה ברורה מאליה.
ראובן ריבלין: מדובר בהישג שמורכב מניצול נכון של המשאב האנושי בישראל, בשילוב השקעה תקציבית ממשלתית רצופה ותכנון ארוך טווח.
ראובן ריבלין: פרסי הנובל שיוענקו בעוד שלושים שנה הם תוצאה של מה שתעשה מדינת ישראל היום, ולא נוכל אפילו, אם נחנך למצוינות, להמשיך ולהימנות עם השורה הראשונה של המחקר בעולם מבלי שנבין זאת.
ראובן ריבלין: המסר והתרומה הסגולית של זכייתך, הן לתודעה הציבורית והן לסדרי העדיפויות השלטוניים, הוא בראש ובראשונה העלאת המודעות לדחיפות ולנחיצות שבקידום המחקר, ולכך שההון האנושי הוא המשאב היחידי המצוי כאן ובשפע.
ראובן ריבלין: עלינו לנהל אותו נכון, עלינו לנתב אותו נכון, עלינו להניח את ההשקעה בו בראש סדר העדיפויות כדי שלא לפגר אחרי אותן מדינות שהתברכו במחצבים טבעיים ובנתונים גיאוגרפיים מרובים ומשובחים משלנו.
ראובן ריבלין: לבסוף אני רוצה לציין את הממד החינוכי והערכי של זכייתך.
ראובן ריבלין: את נותנת השראה של ממש לצעירים ישראלים רבים, את משרטטת עבורם מחדש את תחום האפשר ואת הגבולות האינסופיים של החלום להעצמה אישית ולאומית.
ראובן ריבלין: התחושה הזאת מתעצמת כאשר אני שומע שוב ושוב אקדמאים השוקלים את דרכם מחדש ולפתע מבקשים להשקיע את מרצם ואת כישרונם בתחום כמו זה שלך, בכימיה ובמדעים אחרים.
ראובן ריבלין: זהו ערך מוסף שלא נוכל לעולם להעריך אותו באופן אמיתי, אולם ברור שבלעדיו לא נוכל להמשיך ולהתמיד בנוכחות הישראלית בזירת המחקר הלאומית.
ראובן ריבלין: אני מבקש שוב לברך אותך, בשם הכנסת כולה, על היותך מופת ליכולת, להתמדה, לכישרון ולחריצות שהופכים אותנו למגדלור של ידע לעולם כולו.
ראובן ריבלין: תודה לך.
ראובן ריבלין: תודה לך מקרב לב.
זבולון אורלב: יושב ראש הכנסת הודיע לנו מראש שהואיל ואנחנו היום נמצאים ביום חגה של הכנסת והוא מחויב בשפע אירועים, זמנו בישיבה יהיה קצוב, ולכן, עוד לפני שאני נותן את רשות הדיבור לעמיתתי, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, אנחנו רוצים לנצל את המעמד הזה בהפתעה מסוימת.
זבולון אורלב: בדרך כלל הכנסת איננה מעניקה תשורות ופרסים, אבל אמרנו שאם יש פרס נובל, אז צריך להיות גם פרס של הכנסת.
זבולון אורלב: בביקור של ועדת החינוך והתרבות בבית התפוצות נחשפנו לחנוכייה מאוד מאוד מיוחדת שתיכף נחשוף אותה, ואנחנו נשמע פה קריאת 'וואו', ואנחנו נכבד את יושב ראש הכנסת להעניק את התשורה הזאת, בשם הכנסת, לפרופ' יונת.
זבולון אורלב: אתה יכול להתחיל לחשוף את זה ואני בינתיים אספר את הסיפור של החנוכייה.
זבולון אורלב: מדובר בחנוכיית כלים שלובים שעיצבו הדס קרוק וענת שטיין מסטודיו ארמדילו, מתוך תערוכת יודאיקה טוויסט בבית התפוצות.
זבולון אורלב: יודאיקה טוויסט, הכוונה גם ישן וגם חדש.
זבולון אורלב: חנוכיית כלים שלובים נוצרה בהשראת השאיפה לשילוב בין עולם המדע, מבחנות, לעולם האמנות והיצירה היהודית.
זבולון אורלב: הדס קרוק וענת שטיין, מעצבות החנוכייה, שואבות את מקורות ההשראה ליצירתן מעולמות מחשבה שונים המשתלבים אלה באלה ומביאים למעין מיזוג בין דיסציפלינות שונות ואופני מחשבה.
זבולון אורלב: בחנוכייה זו הן משלבות את תחום העשייה המסורתי, חפץ יודאיקה של מנהג והמצווה של הדלקת נרות בחנוכה, עם עולם העשייה המדעי.
זבולון אורלב: החנוכייה שהן יוצרות היא חנוכייה שמבוססת על מראה המבחנות במעבדות המדעיות.
זבולון אורלב: גם בחנוכה תיזכרי במעבדות, זה ירדוף אחרייך.
זבולון אורלב: מעבדות שהכלים והמכשירים שבהם מרוחקים לרוב מעולמו של מעצב המוצר.
זבולון אורלב: פעם חשבת מה אפשר לעשות עם מבחנות?
זבולון אורלב: חנוכייה זו מעבירה את עולם הרוח והמצווה הדתית אל העולם השכלתני של המדע ועדיין העיצוב המיוחד מצליח להעביר את המסרים של מסורת ושל חדשנות בתחומה של מסורת.
זבולון אורלב: מוריי ורבותיי, עבודתה המדעית של פרופ' עדה יונת מתבססת אף היא על מסורת של חקר הטבע והמדע וחיפוש חסר פשרות אחר החדשנות.
זבולון אורלב: ההתחדשות וההפתעה שמצויה בעולם שסביב.
זבולון אורלב: יושב ראש הכנסת יעניק תשורה זו כסמל לחידושים הבלתי נדלים שניתן למצוא אם רק מחפשים בכל פרט ופרט סביבנו.
זבולון אורלב: אדוני היושב ראש, בבקשה.
ראובן ריבלין: אנחנו מאוד מודים.
עדה יונת: אני צריכה להודות לך.
ראובן ריבלין: מר דב לאוטמן, אנחנו מחכים גם לרגע שלך ניתן פרס, פרס על מפעל חיים גדול.
דב לאוטמן: פרסים זה לא הדבר שחסר לי עכשיו.
זבולון אורלב: רבותיי, הנה האמניות.
הדס קרוק: ---במים ואז שמן צף על פני המים.
זבולון אורלב: לימדו אותה שיעור בכימיה שאם שמים מים ועל זה שמן, השמן צף מעל פני המים.
ראובן ריבלין: את זה אנחנו יודעים מהחיים, לא מהכימיה.
זבולון אורלב: רבותיי, אנחנו ממשיכים, ועכשיו נבקש מעמיתתנו, השותפה ליוזמה וארגון הישיבה המשותפת, חברת הכנסת ציפי חוטובלי, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה.
ציפי חוטובלי: אני מודה לחבריי יושבי הראש של ועדות המדע והחינוך, חבר הכנסת מאיר שטרית, חבר הכנסת זבולון אורלב, תודה ליושב ראש הכנסת על הדברים החשובים, שר החינוך שהנושא של קידום המדע לצד קידום הציונות עומד באמת בראש מעייניו ואפילו זכה שבכהונה שלו תוכרז אוניברסיטה נוספת בישראל, אוניברסיטת אריאל, וכמובן הכלה שלנו, פרופ' עדה יונת.
ציפי חוטובלי: פרופ' יונת, יש לי את הכבוד, כרחובותית, להרגיש גם גאווה במכון וייצמן שהוא כור מחצבתך המדעי.
ציפי חוטובלי: כל רחובותי יודע שיש מקום אחד ברחובות שנקרא 'המכון', לא מכון וייצמן, כי אם המכון, ואני רוצה לומר לך שכדוקטורנטית למשפטים ישבתי שעות ארוכות במכון וייצמן, שם שקדתי על המחקר שלי, ולמרות שאין לי שום קשר למדע, במכון וייצמן למעשה כתבתי חלקים מרכזיים מהמחקר של עבודת הדוקטורט שלי והמקום הזה הוא כמו אי של מדע אחר בתוך העולם האקדמי הישראלי וכל תלמידיו בדרך כלל מציינים את העובדה שמכון וייצמן רואה את עצמו כלא שייך למדינת ישראל בכלל, הוא רואה את עצמו כמיקרוקוסמוס גלובלי שנמצא בתוך עולם של מדע ולא מתוך חיבור לאוניברסיטאות רגילות בארץ, וגם מכאן סכומי הכסף הגדולים שמושקעים במחקר במכון וייצמן.
ציפי חוטובלי: פרופ' יונת, את הבאת בהישג הגדול שלך לא רק הישג של פרס נובל נוסף ברשימת הפרסים, כי אם היית האישה הישראלית הראשונה שקיבלה פרס נובל במדינת ישראל.
ציפי חוטובלי: כשאני מסתכלת על הנתונים שמראים שרק 41 נשים, מבין 806 מקבלי הפרסים, קיבלו וזכו לקבל את הפרס המכובד הזה, אין ספק שיש לנו כאן בעיה, בעיה אמיתית בכך שנשים רבות אינן צולחות את כל הדרך המדעית הארוכה בדרך אל פרס הנובל.
ציפי חוטובלי: יש כאן סוגיה פנים חברתית שצריך לשאול את עצמנו איך אנחנו ממשיכים את הדרך שבה נשים רבות היום הולכות בה.
ציפי חוטובלי: היום יש יותר דוקטורנטיות מדוקטורנטים ברוב תחומי המחקר, אבל לצערנו אנחנו יודעים שבשלבי הקידום נשים אינן מגיעות לפסגת האקדמיה בכל התחומים, לא רק בתחום המדעים, אלא גם בתחום מדעי הרוח והחברה והמשפט.
ציפי חוטובלי: צריך לראות בך מודל לאישה שהצליחה לצלוח את כל הדרך הארוכה אל עבר פרס הנובל, אולי פסגת היוקרה המדעית, ואני חושבת שאנחנו צריכים להתברך בך שתשמשי כמודל לנערות צעירות שמתחילו את דרכן המחקרית, לא משנה באיזה תחום, אבל צריך לזכור שאפשר לעשות את כל הדרך ולא לעזוב באמצע, מכל מיני סיבות חברתיות שאולי עוד נדון בהן.
ציפי חוטובלי: הנקודה האחרונה, פרופ' יונת, ואני בטוחה ששר החינוך גם ייתן דעתו על כך, לצערנו הרב אנחנו יודעים שאנחנו מאבדים רבים מהחוקרים הטובים במדינת ישראל לטובת אוניברסיטאות בחוץ לארץ.
ציפי חוטובלי: התופעה שזכתה לכינוי 'בריחת המוחות' היא התופעה אולי המדאיגה ביותר בשדה המדע הישראלי.
ציפי חוטובלי: אנחנו כאן בישיבה החגיגית הזאת צריכים להתברך בעובדה שיש מי שראה את כישוריו כמשרתים קודם כל את מדינת ישראל, לא רק את המדע במובן הבין לאומי שלו, אלא גם במובן הפנים ישראלי.
ציפי חוטובלי: לא נטשת אותנו לטובת מענקים באוניברסיטאות זרות ונשארת כאן.
ציפי חוטובלי: גם המסר הזה הוא מסר חשוב ועל כך גאוותנו.
ציפי חוטובלי: אז אני מודה באמת לכל מי ששותף בישיבה החשובה הזאת ומקווה שאת תהיי מודל ומופת לכלות פרס נובל נוספות שיבואו בעקבותייך.
זבולון אורלב: תודה רבה לחברת הכנסת חוטובלי.
זבולון אורלב: אנחנו ביקשנו מיושב ראש הכנסת, אף על פי שהוא היה צריך לצאת, עדיין להמתין, והוא נענה לנו, כדי שנוכל לשמוע עכשיו את דבריה של כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2009, פרופ' עדה יונת.
עדה יונת: מקובל להתחיל בתודות.
עדה יונת: מפאת קוצר הזמן אני רוצה להעביר את התודות לסוף ואני מקווה שתסכימו איתי.
עדה יונת: אני רוצה להתחיל במספר מלים עם מעט תוכן.
עדה יונת: בחרתי להתמקד היום במספר קטן של נושאים שמעסיק אותנו, המדענים, מתוך מכלול מאוד גדול.
עדה יונת: את עניין הכספים ובריחת המוחות אמרו מצדדיי, אין צורך לחזור.
עדה יונת: בכל אופן בידינו, כמדענים, הבחירה אם אנחנו מובילים את המדע או מובלים במדע וזה בחיים, זה לא רק במדע.
עדה יונת: אם אנחנו יוזמים או משתרכים.
עדה יונת: התשובה ברורה, אנחנו רוצים להיות מובילים ויוזמים.
עדה יונת: אבל כדי לבצע את זאת עלינו לפעול לקידום המחקר שפירושו הקצאת משאבים.
עדה יונת: ברמת הפרט, משכורת, תנאי עבודה הולמים, שמאפשרים למשוגעים לדבר, אני יודעת שאנחנו משוגעים ואנחנו מסתכלים על דובים, אבל עדיין למשוגעים כמונו וכחברינו, לבצע מחקר ללא פזילה החוצה למקומות עבודה נוספים רק על מנת להתקיים.
עדה יונת: אנחנו גם רוצים, ברמת הפרט, תנאי מחקר, זמן מוגן, גם לרופאים, גם לרופאים חוקרים, גם לפרמקולוגים חוקרים, גם למורים שנשאר להם מעט מאוד זמן למחקר.
עדה יונת: אנחנו רוצים לשפר את התדמית שלנו, כי אמנם שמעתי כאן מלים נהדרות, אולי רק עליי ואולי על כולנו, אבל התדמית של חוקרים בארץ היא לא בספֵירה העליונה ואני חושבת שעל ידי שיפור האפשרויות שלנו במדע וההישגים המדעיים שיבואו עקב כך נוכל להגיע לכך.
עדה יונת: כל מה שאמרתי עד עכשיו מתבטא בהקצאת משאבים.
עדה יונת: דיברו כבר כאן על דרדור בגלל הורדת משאבים, אני מדברת לא רק על שמירה של מה שיש היום, אלא על הקצאה גדולה יותר, לפחות כמו שהיתה בזמנים קודמים, לפני 10 שנים, 15 שנים, לפחות לכך שנוכל לבצע מחקרים בלי לבזבז רוב זמננו ורוב האנרגיה האינטלקטואלית שלנו על איך לחפש כספים, במקום על איך לפתור בעיות מדעיות.
עדה יונת: שמעתי שבעוד ימים מספר יהיה כאן דיון על מיסוי מלגות של סטודנטים.
עדה יונת: בתור דוגמה, זה בדיוק הפוך למה שצריך לעשות כיום, ואני לא רוצה להיכנס לנקודות המשפטיות, החוקיות, הלאומיות, אני חושבת שזה לגמרי מובן.
עדה יונת: הנקודה השנייה שאני רוצה להתמקד בה היא, אולי זה לא בדיוק המקום לדבר עליו, אבל אתם חברי הכנסת, אתם המחליטים, אנחנו מבקשים מכם מאוד שתמזערו את החלק הפופוליסטי בהחלטות מדעיות, שתתבססו בבקשה על מחקרים מושכלים, על צרכי המדע ופחות על דעת הכלל ועל מה נראה יותר טוב, וברגע זה מה שעומד על הפרק זה ניסויים בבעלי חיים שצריך לשקול אותם גם מבחינה מדעית, לא רק מבחינה פופוליסטית.
עדה יונת: הגיע הזמן להגיד תודות.
עדה יונת: דבר ראשון אני רוצה להגיד תודה למכון וייצמן שאפשר לי לבצע מחקר כל כך ארוך ומסובך.
עדה יונת: הנשיא שהרשה לי מהתחלה ותמך בי, פרופ' סלע, יושב כאן, ואין מלים בפי, אבל יש לי הערה אלייך, חברת הכנסת חוטובלי.
עדה יונת: אנחנו לא מרגישים שאנחנו מחוץ למדינת ישראל, אנחנו יושבים במכון וייצמן במדינת ישראל ועובדים בה.
עדה יונת: נכון, יש ספריה נחמדה, כבר עוד מעט גם לא תהיה---
ציפי חוטובלי: אמרתי את זה כמחמאה למכון במובן הזה שהוא רואה את עצמו כמי שיכול להתחרות בכל---
עדה יונת: יכול להתחרות כן, אבל לא מחוץ למדינה.
עדה יונת: בתוך המדינה ועובדה שאנחנו כאן.
עדה יונת: אני רוצה להודות גם למי שיזם את הפגישה הנחמדה הזאת, למי שהגיע אליה, ותודה רבה לכולכם.
זבולון אורלב: אנחנו נפרדים מיושב ראש הכנסת.
זבולון אורלב: עכשיו אנחנו ניתן לממשלה לומר את שלה, היא ודאי רוצה להודיע ולבשר על תוספת תקציבים ועל החזרת מדענים צעירים שלנו, אבל השרים שלנו בוודאי עושים את כל המאמץ וכולנו ערים לרוח החדשה הנושבת היום במוסדות להשכלה גבוהה ואני מתכבד לתת למי שאחראי לכך, שר החינוך ויושב ראש המועצה להשכלה גבוהה, השר גדעון סער.
גדעון סער: גברתי כלת פרס נובל, פרופ' עדה יונת, כל המכובדים מהאקדמיה, ראשי הוועדות, גבירותיי ורבותיי.
גדעון סער: זה בוודאי מדהים לראות עד כמה הישג אישי יוצא דופן מצליח לעורר תחושות של גאווה ושל שמחה אצל אומה שלמה, ובוודאי שכולנו שותפים בתחושה הזאת וביטאנו אותה.
גדעון סער: היתה לי גם את הזכות להיפגש עם פרופ' יונת וללמוד גם מספר דברים.
גדעון סער: שוחחנו על נושא של מודל תקצוב, בהקשר של מחקר.
גדעון סער: אבל אני, ברשותך וברשות
גדעון סער: כם, רוצה להשתמש בדברים שנאמרו כאן גם על ידי כלת פרס נובל, גם על ידי יושב ראש הכנסת, ולחדד נקודה אחת קריטית; הפירות שאנחנו רואים היום בכל התחומים, במדע, בשדה ההשכלה הגבוהה, בכלל בהון האנושי של מדינת ישראל, הן תוצאות של השקעת מדינת ישראל בעבר בחינוך ובהשכלה גבוהה, בתנאים של מדינה עם אמצעים הרבה יותר דלים, וזה לא המצב היום.
גדעון סער: אנחנו מצויים אחרי עשור קשה ביותר לחינוך ולהשכלה הגבוהה.
גדעון סער: יצא לי בחצי השנה הראשונה לתפקידי להיות פעמיים במה שקראתי 'קרבות בלימה'.
גדעון סער: אלה רק קרבות בלימה, אבל במניעת קיצוצים במצב הנוכחי אין די.
גדעון סער: אנחנו הגענו לימים טובים שהבוקר, מי שקרא בדה מרקר, גם ראש אגף התקציבים, שזה ודאי חיזיון נפרץ, שהוא אדם ישר והגון שמבין בצורה נכונה את הבעיות האמיתיות של מדינת ישראל, ואני תולה בו תקוות גדולות, שם את האצבע על הנושא הזה של המחסור התקציבי בשדה החינוך וההשכלה הגבוהה.
גדעון סער: לכן פרופ' עדה יונת רשאית להתנאות בהישג המדהים שלה, אנחנו לא יכולים.
גדעון סער: לנו יש מבחן.
גדעון סער: המבחן שלנו, ואמרתי את זה, אדוני היושב ראש, גם כאן בשבוע שעבר, הוא תקציב המדינה הבא, של הממשלה ושל הכנסת, האם אנחנו משנים את סדר העדיפויות הלאומי, מבטאים באופן אמיתי שההשכלה הגבוהה והחינוך, שהם המפתח לעתיד המדינה, הם בראש סדר העדיפויות ויש לזה גם מחירים, או אנחנו ממשיכים לפגוע בעתיד ולשעבד אותו לדברים אחרים.
גדעון סער: וההכרעה הזאת היא ההכרעה של מדינת ישראל, האם היא בוחרת בעתיד או לא, ואני גם רוצה לומר את הדברים בצורה.
גדעון סער: .. הרי הכי קל להגיד שהחינוך בראש סדר העדיפויות הלאומי, אני רוצה להגיד יותר מזה, זו בחירה בין חלופות, בין אלטרנטיבות, אי אפשר גם וגם, וההכרעה היא האם מוותרים על העתיד, האם ממשיכים לנפח את תקציב הביטחון ולמדינת ישראל יש צרכי ביטחון אדירים שגם אם כל תקציב המדינה, מעל 300 מיליארד שקלים, היו מוקצים לביטחון, עדיין היה חסר בכך כדי לתת מענה לאיומים הביטחוניים, אבל זאת ראייה לא נכונה, כי האיומים העיקריים הם השדה הזה, איום של ירידה בהישגים ואיום של אובדן ערכים.
גדעון סער: אם בשתי הנקודות האלה לא ניתן מענה, לא יהיה עתיד לישראל.
גדעון סער: לכן, לצד החגיגה, לצד השמחה, חשבתי שזה הדבר שצריך לומר, זה הדבר שעליו צריך להתחייב וזה הדבר שבו כולנו ניבחן עוד זמן קצר.
זבולון אורלב: נמצא איתנו כמובן גם שר המדע והטכנולוגיה, הרב פרופ' דניאל הרשקוביץ.
דניאל הרשקוביץ: באמת, ברשות כל המכובדים, מן הממשלה ומן הכנסת והאורחים, היום באמת יום של שמחה.
דניאל הרשקוביץ: אשר לבשורה ולהבטחות, האתגר שהציב לפתחנו יושב ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת אורלב, אני מתחייב להעביר כמעט את כל תקציב משרד המדע ולהעמיד אותו לרשות המחקר בארץ.
דניאל הרשקוביץ: זה באמת מה שקורה, אבל לצערנו---
מאיר שטרית: אין הקומץ משביע את הארי.
דניאל הרשקוביץ: וזה באמת קומץ, אבל בכל אופן בואו נסתכל על, אני לא רוצה לעשות רציונליזציה, בוודאי לא אידיאליזציה של מצב, אבל כמעט הייתי אומר שהמדע במדינת ישראל מתנהג לפי מה שמאפיין את פרשיות השבוע, וכאשר יענו אֹתו כן ירבה וכן יפרֹץ, זאת אומרת, מקצצים תקציבים וההישגים במדע פורחים.
דניאל הרשקוביץ: אני לא חושב שזו הנוסחה להביא להישגים, אבל אני חושב שהדברים האלה מעצימים את ההישגים.
דניאל הרשקוביץ: אז בואו נסתכל באמת על חצי הכוס המלאה.
דניאל הרשקוביץ: אני יושב פה בין פרופ' עדה יונת, שהיא כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2009, לבין פרופ' אהרן צ'חנובר, שהוא חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2004.
דניאל הרשקוביץ: אני בעצם יושב פה בין הריבוזום לבין היוביקוויטין.
דניאל הרשקוביץ: הריבוזום, כפי שהסביר לנו יושב ראש ועדת המדע, אותו חלק בתא שמייצר את החלבונים והיוביקוויטין, אותו חלק שמסמן את אותם חלבונים שהגיע זמנם למות.
דניאל הרשקוביץ: אני זוכר שלמחרת ההודעה על זכייתה של פרופ' עדה יונת ביקרתי אותה במכון וייצמן ושם עשו גם במחלקה לכימיה קבלת פנים, ואז אמרתי שזה בעצם חדר הלידה והחברה קדישא, מעגל החיים של החלבון, אבל למען האמת בעצם הדבר הזה הוא הדבר שמאפיין את עולמנו.
דניאל הרשקוביץ: הדבר הזה הוא הדבר שמאפיין אותו וזה התחדשות.
דניאל הרשקוביץ: דור הולך ודור בא.
דניאל הרשקוביץ: זו כבר ההגדרה שבה הקדוש ברוך הוא מגדיר את עצמו כשהוא מציג את עצמו לאברהם אבינו, כשהוא אומר לו, 'אני אל שדי', והגמרא במסכת חגיגה מסבירה: אני הוא שאמרתי לעולמי די, שהיה העולם מרחיב והולך, עד שאמרתי לעולמי די.
דניאל הרשקוביץ: במלים אחרות כל הזמן נוצרים חלבונים חדשים, נוצרים תאים חדשים, יש לנו ריבוזום, אבל יש גם יוביקוויטין.
דניאל הרשקוביץ: הדברים האלה גם רמוזים בחנוכייה שפרופ' יונת קיבלה, זו חנוכייה של ריבוזום ויוביקוויטין, את יודעת למה?
דניאל הרשקוביץ: יש מחלוקת ידועה בין בית שמאי לבין בית הלל, איך סדר הדלקת הנרות בחנוכה.
דניאל הרשקוביץ: לפי שיטת בית הלל, כך אנחנו נוהגים, ביום הראשון מדליקים נר אחד , ביום השני שני נרות, ביום השלישי שלושה נרות, דהיינו מוסיף והולך.
דניאל הרשקוביץ: לפי שיטת בית שמאי מתחילים בשמונה נרות, ביום השני שבעה נרות, ששה נרות.
דניאל הרשקוביץ: במלים אחרות, לבית הלל יש גישה ריבוזומית, ולבית שמאי יש גישה יוביקוויטינית.
דניאל הרשקוביץ: כמו שאמרנו, מחזור החיים.
דניאל הרשקוביץ: אני באמת חושב שהדברים האלה מאפיינים את כל מה שקורה בחיינו ובמיוחד את ההתחדשות שרואים אצל המדענים המאוד מיוחדים שמייחדים את עמנו בכלל ואת השוכנים בציון בפרט.
דניאל הרשקוביץ: אני חושב שזו היא זכות גדולה להיות חלק מאותה קבוצה מובחרת, זו זכות גדולה לנו כאן שהתברכנו במדענים שכאלה.
דניאל הרשקוביץ: הדברים האלה מעצימים את המחויבות שיש לנו לשמר את אותה מצוינות, כי באמת העתיד נמצא כאן.
דניאל הרשקוביץ: אנחנו מדינה שהיא, לצערנו, נטולת אוצרות טבע, או אולי יש מעט, עוד לא ברור לגבי הגז, ובכל זאת אנחנו עניים מאוד באוצרות טבע, אבל אנחנו עשירים מאוד באוצר אחד גדול, זה ההון האנושי.
דניאל הרשקוביץ: המשימה שמוטלת עלינו היא להפיק את המרב מן ההון הזה.
דניאל הרשקוביץ: אז ברכות שוב לפרופ' עדה יונת, וגם לפרופ' צ'חנובר, שחוגג היום חמש שנים לפרס שלו.
דניאל הרשקוביץ: ואנחנו מאחלים לעם ישראל שנזכה עוד להרבה שמחות מעין זו.
זבולון אורלב: תודה רבה לשר הרשקוביץ.
זבולון אורלב: האמת היא שדיבר שר החינוך על המשימה שלנו בתקציב 2011, לא רק לבלום את הקיצוצים, אלא להביא באמת לידי שינוי משמעותי.
זבולון אורלב: אגב השינוי המשמעותי הוא לא מהפכה כלכלית גדולה, השינוי בתקציב של 300 מיליארד שקלים, תוספת להשכלה הגבוהה ולחינוך בסדר גודל של 10 מיליארד שקל, 3 להשכלה גבוהה ו-7 לחינוך, שיכולים ודאי לעשות מהפכה, גם בהשכלה הגבוהה וגם בחינוך, זו לא מהפכה כלכלית של סדרי עדיפויות של מהפכת עולם, זה דבר בהחלט אפשרי.
זבולון אורלב: רק תעשו את השר מאיר שטרית שר האוצר, תראו איך כל הבעיות נפתרות.
זבולון אורלב: יחד עם זה חשבתי, שר החינוך, שכל הבעיה זה בריבוזום של אנשי אגף התקציבים.
זבולון אורלב: אם היינו יכולים שהריבוזום שלהם יפענח את הד.נ.א לחלבון שלהם והחלבון הרי מחולל את החיים, אז אולי יכולנו דרך הריבוזום...
זבולון אורלב: אולי אפשר להזמין מחקר אצלךְ, אפשר לשתול ריבוזום שם, כדי שנוכל בכל זאת להביא לשינוי סדרי עדיפויות.
זבולון אורלב: אנחנו מתקדמים בדיון.
זבולון אורלב: ביקש מר דב לאוטמן רשות דיבור, אז אני אתן לו, בבקשה אדוני.
דב לאוטמן: תודה.
דב לאוטמן: קודם כל, כבוד לי לשבת פה ולדבר בין כל השרים והמכובדים והמדענים.
דב לאוטמן: אז קודם כל ברכותיי.
דב לאוטמן: אין ספק שפרס נובל הוא דוגמה לחיקוי ויש לו חשיבות רבה על כל החינוך.
דב לאוטמן: אני עוסק בחינוך ולא בהשכלה הגבוהה בשנתיים האחרונות, ואני שמח ששר החינוך שלו כמעט אמר את כל מה שרציתי לומר.
דב לאוטמן: אני יודע שאנחנו מדברים היום על העשירון העליון, אולי על המאיון העליון של המדינה, שאלה מקבלים פרס נובל, אבל לצערי אם לא נטפל בעשירונים התחתונים, אם לא נסגור את הפערים בחברה, אני טוען, זו מנטרה שלי, שהפערים בחברה הישראלית מסכנים את עתידנו יותר מאשר האירנים.
דב לאוטמן: אני שמח שהשר אמר שבעצם החינוך יביא לנו ביטחון ושאין דבר חשוב יותר לביטחון מאשר אנשים ברמה, בהשכלה.
דב לאוטמן: אני באמת חושב שההנהגה צריכה לא להתבייש, לקחת מהתקציב הענק בביטחון, לקחת את הסיכון ולהשקיע אותו בחינוך, מפני שאין דרך לסגור פערים בחברה הישראלית אלא דרך מערכת החינוך.
דב לאוטמן: כל מחקר שנעשה, ולא משנה אם הפער הוא עוני ועושר, בריאות ציבור, אלימות, שמים אותו מול חינוך, הוא בקו מקביל.
דב לאוטמן: אני שמח שיש לנו היום שר, שבאמת קורא את המפה נכון.
דב לאוטמן: כל מה שיש לי עכשיו לבקש, שראש הממשלה , הממשלה והכנסת, אני יודע שיושב ראש ועדת החינוך תומך בנושא, נחולל שינוי אמיתי.
דב לאוטמן: בלי בושה, נחולל שינוי, ואז גם יהיו לנו הרבה יותר מדענים ויותר נובליסטים, מפני שאם נדחף את העשירונים התחתונים כלפי מעלה, גם מהם יצמחו.
דב לאוטמן: אני אומר לכם באחריות, מניסיון שעשינו, יש בהם אנשים מוכשרים שאם תשקיע בהם בחינוך הם מסוגלים פעם להגיע גם לפרס נובל.
דב לאוטמן: הדבר האחרון שנשאר לי.
דב לאוטמן: כולם פה תולים את המחקר שלך, ועל המחלה שלי לא יודעים שום דבר, אולי דרך הכימיה תמצאי פתרון למחלה ואני אוכל לברך אותך ויחכה לך פרס גדול מאוד שהצבנו למי שימצא את התשובה למחקר הזה.
דב לאוטמן: אז באמת שוב ברכותיי ואין דבר חשוב יותר.
דב לאוטמן: וגם לפרופ' סלע, שאני מכיר אותו כל כך הרבה שנים, שהוא מצא את התרופה האמיתית למחלה דומה, להולדמן או הולדיס שהיום מעשירה את חברת טבע וגם נותנת תשובה למאות אלפי חולים.
דב לאוטמן: אז שוב ברכה לכנסת שעורכת דיון כזה.
דב לאוטמן: אני, כיושב ראש תנועת הכל חינוך, מבטיח למי שעוסק, אנחנו נהיה רוח גבית תומכת.
דב לאוטמן: נפגשתי בתוקף תפקידי עם מעל 60 חברי כנסת, לא היה אחד שלא הסכים שהתשובה האמיתית, גם לפערים, גם לביטחון, גם לחברה הישראלית, הוא להשקיע יותר בחינוך.
דב לאוטמן: דרך אגב, זה לא רק כסף, יש עוד דברים שאפשר להשקיע.
דב לאוטמן: אז אני מברך את הכנסת ובבוא היום אני מצפה שחברי הכנסת באמת לא רק ינענעו בראש ויסכימו איתנו, אלא גם ידאגו באמת לתת את התשובה.
דב לאוטמן: תודה לך ושוב ברכותיי על הרבה שנים, שתזכי לקבל עוד פרסים ועוד מחקרים, בלי נובל, עם נובל, העיקר מחקרים שיועילו לאנושות.
זבולון אורלב: תודה לחתן פרס ישראל, מר דב לאוטמן.
זבולון אורלב: אני לא רציתי לקרוא לך קריאת ביניים, לא צריכים 60 חברי כנסת כדי להשיג את התקציב.
זבולון אורלב: אם יש לך כשרים אישיים עם יושב ראש הקואליציה, העניין מסודר.
זבולון אורלב: אני יודע שלשר החינוך, שכאמור מקבל רוח גבית גם מוועדת החינוך, לכל המהלך לעשות שינוי גדול מאוד בסוגיה הזאת, יש גם השפעה על חבר הכנסת זאב אלקין, אני מקווה שגם לי יש השפעה קטנה, אבל לא צריך, הוא בעצמו איש מדע, בא אלינו גם מהאקדמיה, אז בבקשה.
זאב אלקין: קודם כל ברכות לפרופ' יונת.
זאב אלקין: אני חושב שזו תופעה מבורכת של השנה האחרונה שלאט לאט זכייה בפרס נובל מתחילה להתקרב אצלנו במדינה לניצחון ספורטיבי גדול.
זאב אלקין: עוד לא הגענו לשם, אבל לפחות אנחנו בכיוון הנכון, כי הערך בפרס המדעי, בעיניי לפחות, הוא הרבה יותר גדול, אבל זה תמיד בא כשהוא מוצנע וסוף סוף זה מתחיל לעלות לתודעה ציבורית.
זאב אלקין: אני רוצה במסגרת הזאת לברך את הכנסת ואתכם, יושבי ראש שלושת הוועדות, על היוזמה למפגש הזה.
זאב אלקין: אני חושב שאין דבר יותר סמלי מכך ששתי הישיבות המרכזיות שהכנסת מקיימת לכבוד יום ההולדת שלה, שתיהן קשורות לנושא חינוך.
זאב אלקין: הישיבה הזאת עוסקת במצוינות במחקר, יחד עם ועדת המדע והוועדה לקידום מעמד האישה, והישיבה הבאה של ועדת חינוך תעסוק בפן הערכי, יחד עם ועדת חוץ וביטחון, על השאלה של הגיוס והסרבנות.
זאב אלקין: אני חושב שההחלטה הזאת של הכנסת לציין את יום הולדתה דווקא בשתי הישיבות האלה, ולא במצעד צבאי או אפילו דיון על חוקה למדינת ישראל, היא החלטה מאוד משמעותית, מאוד סמלית, מה הכנסת הזאת חושבת על חשיבות נושא החינוך במסגרת של אותו מאבק על סדר העדיפויות.
זאב אלקין: כבר דיבר עליו כאן שר החינוך, ואני חושב שהוא צודק.
זאב אלקין: הנושא של החינוך הוא בעיה אסטרטגית מספר אחת של מדינת ישראל.
זאב אלקין: אנחנו מרבים בממשלות האחרונות בשרים לאיומים אסטרטגיים, אבל השר לאיום האסטרטגי הכי חשוב שיש זה שר החינוך, וכאן האתגר הגדול.
זאב אלקין: דיברו כאן לפניי על כך שהזכייה והזכיות של השנים האחרונות של המחקר הישראלי הן כמובן תוצאה של ההשקעות בעבר, ואם אנחנו נגיע לאותו מקום, שלא לדבר על זה שנצעד קדימה בעוד כמה עשרות שנים, זה תלוי בהשקעות של היום.
זאב אלקין: המבחן על ההשקעות של היום הוא בסופו של דבר עובר לשדה ששם מתקבלות הכרעות בסדר עדיפויות וזה השדה הזה של הכנסת והשדה של הממשלה.
זאב אלקין: אנחנו זכינו בממשלה הזאת בשר חינוך מאוד לוחמני, יש לו תמיכה מקיר לקיר בקואליציה, הוא יודע את זה, וזה נכון שהמבחן האמיתי של כולנו הוא יהיה בתקציב 2011.
זאב אלקין: דיברנו על זה כאן לפני חודש בדיוק, בפתיחת השדולה של ההשכלה הגבוהה.