GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ורד בארי-סויד: אני רוצה לברך אותך על הדיון החשוב הזה וגם לציין לשבח את העבודה שארגון ויצ"ו עשה בעניין.
ורד בארי-סויד: זה נושא שצריך להיות על סדר היום, אתן עושות אותו באירוע מסוים בשנה ואני חושבת שצריך להמשיך את הקו שלכן ולהתמודד איתו על כל פרסומת שעולה.
ורד בארי-סויד: הראיה מה שהצלחתן מול חברת סלקום, צריך לאמץ את הדגם.
ורד בארי-סויד: אני מוכנה שנעלה גם באתר של הרשות לקידום מעמד האישה פניה לקהל הרחב שעל כל פרסומת פוגענית לפנות אלינו, אליכן - - -
ציפי חוטובלי: רעיון מצוין.
ורד בארי-סויד: עם צוות משותף של נציגות וגם של חברות כנסת, של טייקונים.
ורד בארי-סויד: כמו שאתן עושות את "אות הקלון" אני חושבת שצריך להיות גם להיות אות לשבח על פרסום הוגן.
ורד בארי-סויד: סגנית השר הוציאה השנה מכתב בנושא המטבחים שעזר למאבק בעניין.
ורד בארי-סויד: אנחנו נהייה מוכנים להוציא מכתב וגם לפרסם בפרסומים נוספים בתקשורת את הדברים האלה.
ורד בארי-סויד: אותי הכי זעזע זה לראות כאן פרסומת של אחת מהרשויות, ואני מתכוונת להוציא פניה, היא יכולה להיות משותפת.
ציפי חוטובלי: מה הייתה הפרסומת של אחת הרשויות?
ורד בארי-סויד: רשות הדואר לקחו דוגמנית עם מסר מאוד סקסיסטי, זה לא הגיוני שמכספי משלם המיסים, אני לא קוראת לזה צנזורה, לא תהייה ראיה של האינטרס הנשי.
ורד בארי-סויד: צריך לפנות לכל החברות ולכל הגופים מהסוג הזה.
ורד בארי-סויד: אני אדרוש הורדה של פרסומות כאלה.
שאנה שכטרמן: אני רוצה לתת דוגמה עד כמה הפרסומת הזאת פוגענית כי אולי במבט ראשון אפשר לצחקק ולעבור הלאה, אבל הפרסומת הזאת שרק כמה שניות ממנה ראינו, והיא בעלת מסר פוגעני.
שאנה שכטרמן: נערות מבתי הספר של החטיבות והתיכוניים התקשרו למרכזי הסיוע ודיברו על הפרסומת הזאת שבעקבותיה מאוד מציקים להן בבית הספר.
שאנה שכטרמן: "מה את מתעצבנת, מה את מתנפחת".
שאנה שכטרמן: זה ישירות מהטלוויזיה לבית הספר למחרת בבוקר.
קריאה: ולשיח בן ילדים, ובמקרה הזה של בני נוער.
ורד בארי-סויד: תראו בנו כתובת, אני מאוד אשמח אם נקים פורום משותף.
ורד בארי-סויד: בעוד חצי שנה נבוא ונמסור לך דוח שיצביע מה הפורום עושה.
שאנה שכטרמן: אנחנו מרימות את הכפפה כבר ומיד.
ורד בארי-סויד: תודה.
ורד בארי-סויד: כמובן שנעזר במרים שכטר שאמונה על חינוך של שוויון בין המינים בבתי הספר.
ורד בארי-סויד: אני חושבת שהפרסומות האלה הם קייס, כמובן נעזר בטלילה שחל-רוזנפלד ועם כל הממונות.
ציפי חוטובלי: מרים שכטר אני עוברת אליך, את ממונה על שוויון בין המינים במשרד החינוך.
ציפי חוטובלי: מה נעשה בתחום הזה במערכת החינוך?
מרים שכטר: אני רוצה לציין שבמשך שנים רבות אנחנו משתמשים בפרסומות האלה כדי ללמד איך מעבירים מסרים סמויים וגלויים כפגיעה בנשים, כפגיעה בנערות, כפגיעה בציבור.
מרים שכטר: אני רוצה לציין שמהרבה מאוד בתי ספר יש היום פניות גם לחברות האלה להוריד את הפרסומות וזה דרך יישום הלמידה שלהם.
מרים שכטר: כמעט בכל הנושאים שאנחנו עוסקים הנושא של פרסום פוגע הוא האחד מהנושאים המרכזים.
רונית ארנפרויד-כהן: אני יכולה להמשיך את מה שאמרה מרים שכטר, בוועדה שלנו, בוועדה הבכירה, יושבת פרופסור חנה הרצוג, היא יזמה וכבר הייתה לי שיחה איתה, היא ביקשה שאנחנו נשתף פעולה יחד.
רונית ארנפרויד-כהן: פרופסור חנה הרצוג היא מאוניברסיטת תל אביב, והיא ראש החוג למגדר, ביקשה שיתוף פעולה כדי לבנות ערכה ללימוד פרסומות סקסיסטיות באופן מבוקר.
רונית ארנפרויד-כהן: אנחנו עומדות להרים את הכפפה הזאת.
מרים שכטר: אני הייתי רוצה לבקש את הסרט שלכן, בשיעורים מחפשים פרסומות פוגעות.
רונית ארנפרויד-כהן: בשמחה.
רונית ארנפרויד-כהן: ביוזמת חנה הרצוג אנחנו לא רק בבתי הספר התיכוניים, היא רוצה את זה גם לאוניברסיטה, אנחנו נשתף איתה פעולה.
ציפי חוטובלי: טלילה שחל-רוזנפלד מנציבות שירות המדינה, בבקשה.
טלילה שחל-רוזנפלד: אני מברכת את ורד בארי-סויד על התפקיד המאוד מאוד חשוב.
טלילה שחל-רוזנפלד: דובר כאן על נקודת הקצה – על ההשפעה של בני נוער ועל התלמידים, אני רואה את זה גם אצל מבוגרים אצלנו בשירות המדינה, עובדים ועובדות.
טלילה שחל-רוזנפלד: אם אנחנו רוצים לקדם נשים ואנחנו רוצים שיתייחסו אליהן לפחות כשוות, חייבים שגם המסרים האלה לא יחזרו כל הזמן.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו רואים את זה באמצעי התקשורת השונים.
טלילה שחל-רוזנפלד: דיברנו על האופציות בפעולה.
טלילה שחל-רוזנפלד: מבחינת החקיקה דיברתם על החוק הפלילי.
טלילה שחל-רוזנפלד: אני חושבת גם על איזו אופציה שתאפשר תביעה אזרחית.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו יודעים שהחוק הפלילי לא תלוי בנו כי בסופו של דבר שלטונות האכיפה מחליטות מתי הן כן מעמידות לדין ומתי לא או אם יש עניין לציבור.
טלילה שחל-רוזנפלד: הסנקציה חייבת להיות באמת משהו רציני עם שיניים.
טלילה שחל-רוזנפלד: אם זה קנס זה צריך להיות קנס מאוד מאוד רציני, החברות המפרסמות משקללות אותו ולא כל איכפת להן שזה קנס של 20,000 שקלים.
טלילה שחל-רוזנפלד: אולי להקים גוף ושיהיו לו שיניים.
טלילה שחל-רוזנפלד: מבחינת החוק דובר על האפשרות לעשות רשימה סגורה או פתוחה, כמו שציינו כאן על כל מיני מקומות בעולם.
טלילה שחל-רוזנפלד: אני כן הייתי עושה רשימה לא סגורה לגמרי ומשאירה פתח.
טלילה שחל-רוזנפלד: אבל חשוב שתהייה רשימה ויהיה מוגדר הרציונל כדי שלא נגרר בדיון לדברים שעלו כאן על ידי חבר הכנסת ניסים זאב.
טלילה שחל-רוזנפלד: שיהיה ברור מה הרציונל שעומד בבסיס.
טלילה שחל-רוזנפלד: מאותה סיבה לא הייתי מכניסה את זה לנושא של הטרדה מינית כסביבה עוינת כדי שזה יעלה באיזו צורה כסביבה עוינת בזה שמראים נשים חשופות ושזה פוגע באוכלוסייה, או באוכלוסייה הדתית.
טלילה שחל-רוזנפלד: מאוד חשוב להראות מאיזה מקום זה בא.
ציפי חוטובלי: גם אני חושבת שזה צריך להיות ממוקד נטו בכבוד האישה, אני חושבת שהעניין הזה מאוד חשוב.
ציפי חוטובלי: אנחנו לא מדברים על כך שאנשים דתיים נפגעים, הנשים נפגעות מזה.
ציפי חוטובלי: חשוב מאוד לשים את הדגש.
רונית ארנפרויד-כהן: המונח "אלימות מגדרית" יכול להיות כאן.
ציפי חוטובלי: אני אומרת שגם עם "אלימות מגדרית" קשה לי כי זו לא אלימות.
ציפי חוטובלי: זה פשוט ביזוי.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שיש בזה אלמנטים של ביזוי, השפלה, אלמנטים של קיבוע תפיסת אלימות כפויה, יש הרבה מאוד מונחים אחרים.
ציפי חוטובלי: כשאנחנו משתמשים יותר מידי במונחים, זה כמו זילות של מילה אונס, אסור לנו לקחת מושגים שהם מאוד ברורים בתחום הזה של המאבק על כבודן של נשים ולערבב בינהם.
ציפי חוטובלי: השפה מספיק עשירה כדי לתת לנו את המינוח המדויק.
טלילה שחל-רוזנפלד: כשמדברים על כבודה של אישה גם הגישה החרדית מדברת על כובדה של האישה, על כך שלא יראו אותה חשופה, כלומר כבודה של אישה כצנועה.
טלילה שחל-רוזנפלד: זה מכיוון לגמרי אחר.
טלילה שחל-רוזנפלד: אני חושבת שחשוב שזה יוגדר.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה דבר נכון.
ציפי חוטובלי: אני אגיד לכם למה לדעתי קואליציות הן דבר חשוב.
ציפי חוטובלי: זה דבר שלומדים כאן בבית המחוקקים.
ציפי חוטובלי: הדבר הראשון שחבר כנסת לומד לעשות, מניסיוני המאוד קצר במקום הזה, ללמוד, לחבר ולשתף פעולה עם כל גורם שמקדם את האינטרס שלך.
ציפי חוטובלי: לצורך העניין למשל, אם יש הצעת חוק שאני ודב חנין יכולים לקדם יחד, אנחנו יכולים לחלוק ב- 180 מעלות בנושאים מדיניים, אבל אם באיכות הסביבה אנחנו רוצים לקדם הצעת חוק או בנושא של שוויון מגדרי, אז נחבור יחד.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שמה שצריך להיות כנגד עינינו זו קואליציה רחבה ככל הניתן.
ציפי חוטובלי: מה שקורה לאנשים שהם אליטיסטיים או איסטניסים בשיתופי הפעולה שלהם זה שהם בסופו של דבר לא מצליחים לקדם.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שכאן אסור להחמיץ את זה שהקואליציה צריכה להיות רחבה ועם כמה שיותר קבוצות בחברה.
ציפי חוטובלי: שידברו בקול אחד נגד השימוש בגוף האישה ככלי מקדם מכירות.
ציפי חוטובלי: לגבי הנקודה הקטנה של חמש פרסומות שלשיטתכן נכנסות או לא - אם נציל 80% מהפרסומות שלדעת כל הקבוצות הן פרסומות פוגעות אסור לפספס את הקואליציה הזאת.
ציפי חוטובלי: הרצון של הפמיניסטיות להתבדל מהחרדים כי כביכול הן מגיעות ממקום אחר לדעתי זו קצת החמצה של כלי המאבק.
ציפי חוטובלי: זה משהו שלומדים כאן בבית המחוקקים.
ציפי חוטובלי: זו הערה פרקטית יותר.
מרים שכטר: זו גם ההיסטוריה של הוועדה הזאת שתמיד היו שיתופי פעולה בין נשים עם מפלגות שונות.
ציפי חוטובלי: נשים וגברים.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי בבקשה.
אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה לברך את חברת הכנסת ציפי חוטובלי יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה על הדיון הזה, ואת כל האורחים הנכבדים שהגיעו לכאן.
אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שהדיון הזה יכול בעתיד לתרום למעמדן של הנשים גם בפוליטיקה וגם למעמד הנשים בכל האספקטים של החיים.
אנסטסיה מיכאלי: אני כחברה בוועדה של החינוך, תרבות וספורט הייתי צריכה להגיע לדיון בסמוך אלינו, אבל היה לי חשוב להגיע לדיון החשוב הזה.
אנסטסיה מיכאלי: יש לי הצעה שאנחנו נוכל בעתיד, בעקבות הדיון הזה ולאחר הדיון הזה, ליזום וועדה משותפת.
אנסטסיה מיכאלי: כמו שכאן ציינו כל האנשים שדנים בנושא הכל כך חשוב.
אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שהגברים שלנו צריכים להיות מודעים לזה, ולא רק הגברים אלא גם הילדים שלנו.
אנסטסיה מיכאלי: אני מציעה לשכנע את משרד החינוך להכניס לבתי הספר את לימוד נושא החינוך המיני בין הילדים.
אנסטסיה מיכאלי: מאיזה כיתה?
מרים שכטר: מבית הספר היסודי ועד לתיכון.
מרים שכטר: בכל תכניות הלימודים שמדברות על אלימות שמים את הדגש על הפריזמה.
מרים שכטר: זה לא מספיק וגם לא בכל בתי הספר, אבל את יודעת שבמדינת ישראל אין תכנית שמחייבת כל אחד.
מרים שכטר: אבל בכל בתי הספר אנחנו נכנסים.
אנסטסיה מיכאלי: זה במסגרת של סדנאות, הרצאות או שזה שיעור?
מרים שכטר: הרצאות, התנסות.
אנסטסיה מיכאלי: האם זה בכל בית ספר?
מרים שכטר: זה מה שאמרתי קודם, אין תכנית במדינת ישראל שאפשר - - -
אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שמשרד החינוך צריך לחייב לעשות את זה.
מרים שכטר: למשל תכנית "כישורי חיים", אומרים שזה צריך להיות בכל בית ספר אבל זה לא.
מרים שכטר: חינוך מיני זה בתוך תכנית "כישורי חיים.
ציפי חוטובלי: לדעתי משהו שאפשר לחתור אליו זה דיון משותף עם וועדת כלכלה, אדבר עם חברי למפלגה אופיר אקוניס.
ציפי חוטובלי: יחד יהיה לנו כוח יותר גדול למשוך מפרסמים להגיע ולגבש אולי יחד קוד אתי בנושא הזה.
אנסטסיה מיכאלי: לגבי הרשות המבצעת כשמוטל עונש.
אנסטסיה מיכאלי: מיהי הרשות המבצעת בנושא הזה?
ציפי חוטובלי: מהי השאלה?
אנסטסיה מיכאלי: כשכותבים שיש עונש.
ציפי חוטובלי: אם זה עבירה פלילית אז השלטונות.
אנסטסיה מיכאלי: כשבזמנו נסעתי ברחוב קפלן, יש שם שלטי חוצות גדולים ועל השלט שוכבת בחורה עם ג'ינס, לכאורה פרסומת תמימה, ראיתי שחצי הגוף יערום והיא לבושה רק בג'נס.
אנסטסיה מיכאלי: מה כתוב?
אנסטסיה מיכאלי: אני לא הייתי רוצה לומר מה כתוב, אבל זה היה מסר מאוד ברור, החלק התחתון היה אצלה מאוד מאוד יפה, אני לא רוצה לומר את המילים שהיו שם, זה פוגע גם בבנות וגם בבחורות.
יאיר פז: גם בגברים.
אנסטסיה מיכאלי: יש גם קליניקות שמפרסמות את הניתוחים הפלסטיים, תמונה של בחורה צעירה עם בגדים אבל עם חזה מאוד גדול, זה מעודד את כל הבנות הצעירות לחשוב פעמיים.
אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שזה לא נכון ולכן צריך גם להתייחס לפרסומות מהסוג הזה ולהפסיק אותן.
אנסטסיה מיכאלי: צריך לעודד את האישה שתכבד את עצמה כפי שהיא נולדה, כפי שהאלוקים יצר אותה.
אנסטסיה מיכאלי: בהצלחה.
אנסטסיה מיכאלי: אני מניחה שזה דיון לקראת יום האישה הבינלאומי.
אנסטסיה מיכאלי: בהצלחה בחקיקה.
ציפי חוטובלי: מה שאני מציעה זה לפני שאתן משיקות את קמפיין "אות הקלון" באירוע המרכזי שלכן לפני יום האישה, שנדבר בינינו איך אפשר למנף את האירוע הזה כאירוע חשוב שלא עוברים עליו על סדר היום, בעצם שיהיה אירוע שיש עליו משוב ומעקב בהמשך לקראת הפעילות המשותפת שלנו.
ציפי חוטובלי: זה מאוד חשוב לקבוע לעצמנו יעדים בנושא הזה, אפילו פעם בשנה.
ציפי חוטובלי: אפילו לעשות דרוגים של הפרסומות, אני לא יודעת כמה זה אפשרי בכימות, עד כמה יש אבולוציה חיובית בפרסום, כמו למשל מה שאמרת בעניין קוקה קולה.
ציפי חוטובלי: אולי כדאי לעשות פגישות התייעצות עם מפרסמים, לבחון עד כמה זה במודעות שלהם ועד כמה הם מוכנים להכניס את זה לשיקולים שלהם.
שאנה שכטרמן: זה שיתוף הפעולה עם וועדת הכלכלה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת ששייך מאוד לחשוב על חשיבה של שולחן סגור או חדר סגור לפני שאנחנו יוצאים למאבק פומבי, באמת לחשוב יחד מה אפשר ואולי לפעול בשיטה של הגזר ולא רק המקל, במובן של תגמול והעצמה והאדרה של חברות שבאופן עקרוני מחליטות לקבל על עצמן שוויון מגדרי בפרסום.
ציפי חוטובלי: אלו פחות או יותר כיוונים שנראים.
ציפי חוטובלי: בעניין החקיקה, שוב ננסה קודם כל ללכת על מנגנוני הסדרה פנימית ומודעות ציבורית.
ציפי חוטובלי: אחרי זה אני מקווה שנוכל להתקדם ואופציות החקיקה גם כן תבדקנה.
עירית גזית: היה על זה פעם דיון לגבי פרסום של משרד החוץ כשפרסמו את החיילות חשופות חזה עם הדיסקט, זה היה בפרסום לקידום ישראל והבאת תיירים לישראל.
עירית גזית: אכן בעקבות פניה שלנו ודיון מהיר נקבע שייקבעו כלליים לפרסום ראוי של מדינת ישראל מבלי להשתמש בפרסום פוגע.
עירית גזית: חברות או גופים כאלה יכולים להתיישר עם כללי האתיקה של הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
עירית גזית: יש הסדרה אבל צריך שהיא תיאכף כמו שצריך.
ציפי חוטובלי: יש הסדרה בנושא של גופים ציבוריים.
ציפי חוטובלי: כמו משרד החוץ שהעלאת?
עירית גזית: האמת שלא עשינו את המעקב עד הסוף, אבל בהחלט הייתה נכונות לעשות את זה.
ציפי חוטובלי: בואו נבדוק את.
ציפי חוטובלי: זה יכול להוות בסיס, ולפחות שהפרסום הציבורי יהיה נקי.
ציפי חוטובלי: תודה רבה לכל מי שהגיע לדיון.
ציפי חוטובלי: בוקר טוב לכולם ויום אישה שמח.
ציפי חוטובלי: שאלו אותי היום באחד הראיונות ברדיו אם זה יום עצוב או שמח ואמרו שמצד אחד מציינים את יום האישה ומצד שני תמיד נשים מספרות כמה קשה ורע להן.
ציפי חוטובלי: האם זה יום שמח או עצוב?
ציפי חוטובלי: בעיניי, לפחות זה יום שמח כי זה יום שבו אנחנו מעלים למודעות הציבורית סוגיות חשובות.
ציפי חוטובלי: הוועדה בחרה השנה לקחת כנושא מרכזי ביום האישה הבינלאומי את סוגיית ייצוג נשים במערכת הפוליטית ובעיניי השינוי צריך לקרום עור וגידים מלמעלה ומלמטה.
ציפי חוטובלי: תפקיד הוועדה הוא לדאוג לכך שמצד אחד יהיו שינויים מלמטה, ואני מדברת על כל השינויים שנוגעים לרווחת נשים, להשוואת שכר נשים, לכל מה שמתרחש בעולם העבודה, אבל השינוי לא יכול להיות שלם ומושלם אם הוא לא יונהג גם מלמעלה.
ציפי חוטובלי: הכוונה היא להנהגה של נשים, שוויון בייצוג במפלגות ולראות פוליטיקה מאוזנת יותר, שמשקפת את החברה שלנו שיש בה למעלה מ-50% נשים, אבל לצערנו פחות מ-20% ייצוג של נשים בפרלמנט הישראלי.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר שיש חשיבות מאד גדולה לעמותת כ"ן, שרואה בזה את נושא הדגל שלה.
ציפי חוטובלי: נכון להגיד את זה ככה, מיכל?
מיכל יודין: חד משמעית.
מיכל יודין: זה כבר שלוש כנסות שאנחנו מנסות להוביל ואני מקווה שהפעם נצליח.
ציפי חוטובלי: כולנו תקווה שבאמת נצליח.
מיכל יודין: כשיהיו 60 נשים בכנסת, עמותת כ"ן נסגרת.
ציפי חוטובלי: אני משבחת את חברי הכנסת הגברים שהגיעו לדיון הזה כי באמת חשוב שדיונים שמיוחדים ליום האישה לא יהיו נחלת נשים בלבד אלא דיונים שרלוונטיים לכלל החברה.
ציפי חוטובלי: מיכל, ספרי לנו קצת על הרקע של הצעת החוק ומה הקשיים, למה הצעת חוק כל כך לגיטימית עוברת קשיים בתהליך החקיקה בכנסת.
מיכל יודין: תודה רבה וברכות ליושבת ראש.
מיכל יודין: הייתי שמחה אם האירוע היה מתקיים במקום גדול יותר ועם נוכחות גדולה יותר, אבל זה חלק מהסימפטום שהנושא ייצוג נשים לא נמצא על סדר היום הציבורי, לא של הנבחרים ולא של הציבור.
מיכל יודין: לצערי הרב, זה מלמד על האווירה.
מיכל יודין: אנחנו בעמותת כ"ן טוענות שמדינת ישראל היא אמנם דמוקרטיה, אבל היא דמוקרטיה מקרטעת מאחר ו-51% מהפוטנציאל לא נמצא במוקד ההשפעה, במוקד המנהיגות של מדינת ישראל ולא יעלה על הדעת שבבית המחוקקים שלנו יהיה כל כך נמוך.
מיכל יודין: למדנו, חקרנו, בדקנו וראינו שבמדינות רבות בעולם שבהן עבר החוק להבטחת ייצוג, אכן הייצוג של נשים גדל באופן משמעותי.
מיכל יודין: לכן, בפעילות שלנו מעבר לכל הנושא של הסברה ומודעות לחשיבות הנשים, הכשרת נשים מתמודדות ומערכת חינוך הנוער למעורבות אזרחית, אנחנו עוסקות בחקיקה.
עמיר פרץ: אני רואה שעברתם למדיניות של שכר ועונש.
עמיר פרץ: המוטיב של הצעת החוק, כפי שהיא מונחת כאן, יש בו מידה מסוימת של פיצוי.
מיכל יודין: תמריץ.
עמיר פרץ: במחקרים שלכם יש הלימה בין התייחסות מפלגתית לנשים לבין הצבעת נשים לאותה מפלגה?
עמיר פרץ: יש הלימה כלשהי פרט לכך שאנחנו יודעים – אני לא יודע אם זה מבוסס על מחקרים – שלקדימה, למשל, הצביעו יותר נשים בגלל העובדה שעומדת בראש המפלגה אישה.
עמיר פרץ: האם זה בדוק?
עמיר פרץ: חשוב מאד שהמפלגות יידעו זאת.
מיכל יודין: נכון.
מיכל יודין: התוצאות מדברות בעד עצמן.
מיכל יודין: חודש לפני הבחירות הפנימה יושבת ראש קדימה את החשיבות של כוחן האלקטורלי של נשים ומסקר שנערך חודש לפני הבחירות, עם 19 מנדטים, ביום הבחירות קדימה קיבלה 28 מנדטים, כשהיא בעצם השקיעה הרבה מאד בכל נושא מעמד האישה ומגדר, התייחסות אחרת לכוח האלקטורלי של נשים.
מיכל יודין: אין ספק שיש הלימה.
מיכל יודין: אנחנו רואות את החוק הזה כחוק מחויב המציאות על מנת לפרוץ את תקרת הזכוכית ותקרת הפלדה וכל מה שנמצא תחתיהן.
מיכל יודין: אנחנו חיות במדינה שההשפעה המיליטריסטית וההשפעה האורתודוכסית קשות ביותר ולכן הדרך היחידה לפרוץ את המחסום היא דרך של חקיקה.
מיכל יודין: אני מקווה שהפעם כל חברי הכנסת, גברים ונשים כאחד, יתמכו בחוק הזה.
מיכל יודין: הגיע הזמן שהמדינה שלנו תהיה מדינה מתוקנת.
מיכל יודין: אנחנו נמצאות במקום מאד לא ראוי מבחינת ייצוג פרלמנטרי, אנחנו במקום ה-70 בעולם אחרי מדינות מאד מאד לא דמוקרטיות, כך שהדמוקרטיה שלנו צריכה שיפור.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני אתן כמה נתונים ולא יותר מדי כדי לא להלאות.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מיכל יודין ציינה שאנחנו במקום ה-70 בעולם בדירוג שעשה IPU – Inter Parlamentry Union.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: יש דירוג של נשים בפרלמנטים, שמתעדכן מעת לעת.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מי שמסתכל על המקור רואה שאנחנו מופיעים שם במקום קצת יותר גבוה, מקום 65, אבל יש להם טעות במספר והיינו במקום ה-70 אחרי הבחירות, כשהדירוג מתייחס למספר חברי פרלמנט שנבחרו.
עמיר פרץ: איזו מדינה מובילה בעולם?
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: רואנדה.
מיכל יודין: 56%.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: דווקא רואנדה היא מדינה שאני מעדיפה לא להתייחס אליה אלא למדינות אחרות שיש בעשיריה הראשונה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כשמסתכלים על העשיריה הראשונה של המדינות מבחינת נשים בפרלמנטים – זה נמצא גם בדף המידע הסגול – אנחנו רואים את מדינות סקנדינביה, המדינות הנורדיות: שבדיה, איסלנד, נורבגיה, שאלה מדינות שבאופן חצי היסטורי נמצאות במקום גבוה ברשימה, אבל אנחנו רואים גם בעשיריה הראשונה וגם בעשיריה השניה מדינות של אמריקה הלטינית, וכאן אי אפשר לדבר על משהו היסטורי.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו רואים את בלגיה במקום ה-11 ואני בכוונה מתייחסת לכך שיש שתי קבוצות שונות, המדינות הנורדיות ומדינות אחרות.
אורית זוארץ: יש קורולציה בין חוק לבין ייצוג?
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: תודה על השאלה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: המסמך שלפני
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כם מדבר על חקיקה לייצוג הולם של נשים בפרלמנטים וזה מסמך שוועדת החוקה ביקשה בכנסת הקודמת, ושם נשאלה השאלה הזאת – האם יש קורולציה בין המדינות שמדורגות גבוה ברשימה לבין קיומה או העדר קיומה של חקיקה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: התשובה היא שלא, אבל השאלה הזאת קצת בעייתית.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו רואים שכמעט חצי מהמדינות בעשיריה הפותחת הן מדינות נורדיות, שבהן לא היתה חקיקה ולא קיימת חקיקה לייצוג הולם של נשים, אבל זאת מדינות שלא קיימת בהן חקיקה כי הן לא היו צריכות אותה.
מיכל יודין: אבל היה תקנון מפלגתי.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני לא מדברת על תקנונים אלא על חקיקה כי גם את מדברת היום על חקיקה ולא על תקנונים של מפלגות, שזה וולנטרי.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: ההערה של מיכל מביאה אותי לדבר אחד והוא שגם התיקונים בחוקות של המפלגות לא נכנסו בשלב הראשון אלא רק כאשר שיעור הנשים במפלגות כבר הגיע לרף מסוים, כלומר, ככל שאחוז הנשים עלה, היכולת שלהן להשפיע גם בכיוון הזה, של ייצוג נשים, היה גבוה יותר.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: לא היתה בהן חקיקה, אבל היתה להן תרבות פוליטית שמעודדת את זה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: את רואה לאורך עשרות השנים האחרונות עליה הדרגתית בשיעור הנשים בפרלמנטים בלי צורך בחקיקה.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על מפלגות דמוקרטיות, שמתקיימות בהן בחירות פנימיות?
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו מדברים על מדינות דמוקרטיות.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני לא מכירה את השיטה בכל מפלגה במדינות סקנדינביה, אבל אני רוצה להניח שכן.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: את יכולה להסתכל על זה מלמטה למעלה, להסתכל על המצב הסופי ולשאול: האם יש מכסה, אבל את יכולה להסתכל על זה אחרת.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: את יכולה להסתכל על מדינות, וזה בהמשך למה שאמרה מיכל, שבהן לא היתה מכסה ואיך הכנסה של מכסה כזאת השפיעה על ייצוג הנשים.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני אומר כרקע שהיום יש מכסות לייצוג הולם של נשים בפרלמנטים לא בהרבה מדינות, בערך בשלושים מדינות בעולם ובקרוב לארבעים יש מכסות שמתייחסות לרשויות המוניציפליות ולא תמיד זה חופף.
אורית זוארץ: על איזה אחוזים מדברים כשמדובר במכסות?
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הגובה שנקבע במכסה מאד שונה ומאד משתנה בין המדינות.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בירדן יש מכסה לייצוג הולם שמדברת על 6%-7% אם אני לא טועה ולכן אני לא בטוחה שאפשר לספור את זה בתור מכסה באמת, יש מדינות עם מכסה של 30% ומדינות עם מכסה של 50%.
עמיר פרץ: יש מקום בעולם שבו יש תמריץ אחר מזה שמוצע בהצעת החוק?
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני לא מכירה תמריץ, אני מכירה בעיקר גזר.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו מכירים סנקציה כספית בהקשר הזה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: ההשפעה של המכסות משתנה בהתאם לגורמים שונים ואי אפשר לומר באופן גורף שמכסות תמיד עובדות.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כמו שמיכל אמרה, זה צריך לעבוד בצורה נכונה אבל גם אם זה עובד בצורה נכונה, זה עדיין תלוי קונטקסט.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה חוזר למה שחבר הכנסת פרץ שאל קודם:
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: האם זה שמפלגה בוחרת יותר נשים גורם ליותר נשים להצביע לה?
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: יש מדינות, למשל בלגיה, שבפירוש נושא הנשים הוא issue במערכת הבחירות ולכן למפלגות היה תמריץ, בנוסף לחוק, להעלות את שיעור הנשים במפלגה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מידת ההשפעה של מכסות נובעת מכמה דברים וראשית, ניסוח החקיקה – אם החקיקה קובעת באופן ברור על איזה אחוז של נשים שאנחנו מדברים ומה אחוז הנשים שנקבע.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: האם נקבע אחוז נשים שבאמת משקף ייצוג הולם או שנקבע אחוז נשים שהוא בעצם סוג של מס שפתיים כדי להגיד שיש לנו מכסה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: פקטור מאד חשוב הוא האם קיימת דרישה להציב נשים במקומות ריאליים.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו יכולים לדבר על זה שמדינה דורשת בחוק ש-30% מהמועמדים של מפלגה לפרלמנט יהיו נשים ואם אנחנו מדברים על הכנסת, יכולים להיות 120 מועמדים ברשימה של מפלגה, 90 הראשונים הם גברים, 30 האחרונות הן נשים והמפלגה עמדה בחוק.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה מצב שיכול לקרות אם אין דרישה להצבה במקומות ריאליים.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה עדיין עונה על הדרישה החוקית וראית את זה בחלק מהמדינות.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: ראינו בכמה מדינות שיישום טוב של דרישות לייצוג הולם מחייב סנקציות והסנקציות העיקריות יכולות להיות או פסילה של רשימה, כלומר רשימה שלא עומדת בדרישה החוקית נפסלת, או סנקציה כספית.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כשאני אגיע לדוגמה של צרפת נראה את ההבדל במידת ההשפעה של שתי השיטות הללו.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: שיטת הבחירות במדינה משפיעה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: מדינות שמתקיימות בהן בחירות יחסיות כמו ישראל נחשבות למדינות יותר ידידותיות לנשים לעומת בחירות שהן רובעיות.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הפקטור האחרון הוא מוסדות ובקרה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הכוונה היא לקיום מנגנונים, גם מנגנון בתוך המפלגה, שיידע איך ליישם את הדרישה החוקית, איך לקדם את הנשים גם מבחינת הצבה שלהן במקומות ריאליים וגם מבחינת חינוך, העלאת המודעות וקידום נשים כך שיותר נשים יגיעו לשם.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: הצד השני הוא מנגנון מדינתי, שיפקח על יישום החוק.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: נקודה נוספת היא האקלים הפוליטי במדינה, שמאד משפיע על יישום המכסות האלה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: למרות שההשפעה של המכסות היתה שונה בכל מדינה, ראינו שבסך הכל המכסות השפיעו.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: כלומר, במקום שבו נקבעה מכסה באופן נכון ויושמה באופן נכון, היתה לה השפעה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני מבקשת לתת שלוש דוגמאות שמלמדות על זה יפה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בלגיה היא מדינה שבה הדרישה לייצוג הולם נכנסה בהדרגה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בהתחלה דובר על 30%, אם אני לא טועה, בהמשך נטען ש-30% זה לא שוויוני ולכן חייבים להעלות את המכסה לייצוג הולם של נשים ל-50%.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: האקלים הפוליטי בבלגיה תמך בזה.
עמיר פרץ: למה היא לא נמצאת ברשימות?
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בלגיה נמצאת במקום ה-11 ויכול להיות שהכנסתי רק את העשיריה הראשונה.
אורית זוארץ: רואים שטוניס נמצאת לפני ישראל וגם קובה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: קובה בעשיריה הראשונה.
אורית זוארץ: קובה היא מדינה קומוניסטיות ובמדינות קומוניסטיות רואים השתתפות פעילה של נשים.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני מתייחסת למדינות דמוקרטיות.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: החוק הראשון בבלגיה נכנס לתוקף בשנת 96' והוא קבע שיעור ייצוג מקסימלי של 75% לכל מין, בהמשך זה ירד לדרישה ל-66% ייצוג לכל מין, שזה בעצם לפחות 33% לנשים.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: לפני חקיקת החוק שיעור ייצוג של נשים בפרלמנט נע סביב 10% ובבחירות בשנת 95', לפני שהחוק נכנס לתוקף, שיעור הנשים עמד על 12%.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בבחירות בשנת 99', הראשונות אחרי יישום החוק, שיעור הנשים עלה ל-19% ובבחירות 2003, שהיו אחרי החוק המתוקן, שבו כבר דרשו 50% וכן מנגנון להצבת נשים במקומות ריאליים, שיעור ייצוג הנשים בפרלמנט עלה ל-35%.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: יש שני מנגנונים עיקריים לקביעה של הצבת נשים במקומות ריאליים, כשאפשר לדבר על אחוז מסוים של נשים מתוך כל קבוצה, נניח מתוך כל חמישיה אנחנו רוצים שיהיו שלוש נשים ומתוך כל עשיריה אנחנו רוצים שיהיו שלוש נשים, תלוי בגובה שיעור הייצוג שנקבע.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: המנגנון השני שמדבר על ייצוג מלא – 50% - נקרא שיטת הרוכסן.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה אומר מועמד גבר ומועמדת אישה או להיפך ובכל מקרה, שיהיו גבר ואישה לסירוגין.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה המנגנון שמביא בצורה הקרובה ביותר ל-50%, אבל זה עדיין לא מביא למספר הזה כי לרוב הגבר ממוקם במקום הראשון.
עמיר פרץ: בפוליטיקה קוראים לזה שיטת הריץ'-רץ'.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: זה בדיוק זה, רוכסן.
אורית זוארץ: מקומות 1, 3 ו-5 זה לא כמו מקומות 2 ו-4.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אמרתי שגם כשיש את שיטת הרוכסן בדרך כלל לא תראי ייצוג של 50% נשים בפרלמנט, אלא של כ-40% כי זה מתחיל מ-2.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: במקרה של בלגיה, אחרי התיקון לחוק שקבע את המקומות הריאליים והעלה את השיעור ל-50%, אנחנו רואים עליה משמעותית בשיעור הנשים בפרלמנט, שהוא 35% ובלגיה מדורגת היום במקום ה-11 בעולם.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: המדינה השניה שרציתי לדבר עליה היא קוסטה-ריקה.
עמיר פרץ: הדןגמה דומה?
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני לא מכירה את המדינה מבחינת בחירות, אבל אני חושבת שאפשר ללמוד מהתהליכים שעברו עליה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: צרפת, לדעתי היא הדוגמה החשובה.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: אני מדלגת על קוסטה-ריקה כי חבר הכנסת פרץ מבקש ממני להתחיל בדוגמה אחרת.
מיכל יודין: תחזרי אחרי כן לקוסטה-ריקה כי חשוב לנו ללמוד.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בקוסטה-ריקה יש חוק מ-96' שקובע ייצוג הולם.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: החוק לא קבע דרישות למקומות ריאליים ולא קבע שום סנקציה אלא דרישה לייצוג הולם.
עו"ד אורלי אלמגור-לוטן: בבחירות הראשונות אחרי חקיקת החוק שיעור הנשים בפרלמנט עלה מ-16% ל-19%, עליה של 3% בלבד.