GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני בר-און: שלמעשה זה לא מאפשר לאישה לחזור ולהשתלב בשוק העבודה, במיוחד שזה ללא תשלום.
רוני בר-און: זה דברים שכבר דיברתם עליהם.
רוני בר-און: אנחנו יחד עם ארגוני הנשים ומצטרפים לעמדות שלהם.
רוני בר-און: אנחנו מתנגדים להצעה כאשר היא ללא תשלום.
רוני בר-און: לדעתנו צריך להשקיע את האנרגיות והמשאבים בלהאריך את חופשת הלידה ל-16 שבועות בתשלום, שם צריך להשקיע את האנרגיה והמשאבים וזה יאפשר להמשיך את המאבק לקידום מעמד האישה.
מרינה סולודקין: אבל אנחנו מעבירים את החוק הזה, ואחר כך - -
אורית זוארץ: אנחנו מדברות בדרך כלל על הכלל ועל הרחב.
אורית זוארץ: לצערי הרב עברתי מהצד האחד של השולחן לשני והבנתי שלפעמים אנחנו צריכות להסתפק בשינוי שיחלחל פנימה לתוך הממשלה המאוד שוביניסטית הזאת, שהנושא המגדרי הוא בתחתית סדר העדיפויות שלה.
אורית זוארץ: יש כאן יושבת ראש ועדה שמקדמת, למרות ולמורת רוחם של שרים רבים חקיקה מגדרית.
אורית זוארץ: אנחנו נמשיך את המאבק, הסירי דאגה מלבך.
רוני בר-און: אני, באופן אישי, מייצגת נשים שפוטרו מהעבודה בשל היריון וחופשת לידה במסגרת חברותי בשדולת הנשים.
רוני בר-און: זה ממש רעה חולה מה שקורה.
אורית זוארץ: נכון, זה מטופל גם על ידי יושבת ראש הוועדה.
רוני בר-און: אבל מה שקורה זה שאישה יוצאת ממעגל התעסוקה, המעביד סגר את ה-26 שבועות והוא אייש אותם במשרה אחרת, וגם אם היא רוצה לחזור אחרי 14 שבועות והיא צריכה להודיע, המשרה כבר אוישה.
אורית זוארץ: אבל גם היום המשרה מאוישת ל-3 חודשים.
אורית זוארץ: העובד יודע שהוא מגיע לפרק הזמן של חופשת הלידה שהיא בתשלום.
אורית זוארץ: מה ההבדל אם זה לא בתשלום?
אורית זוארץ: ואם זה חל"ת?
רוני בר-און: זה יכול מאוד להקשות על השילוב שלה אח"כ חזרה בעבודה.
אורית זוארץ: בכל מקרה, מעסיקים רבים מתעמרים בנשים שיוצאות לחופשת לידה, בין אם היא נהנית מחופשת הלידה או מהחל"ת.
מרינה סולודקין: אורית, זה ויכוח מיותר.
מרינה סולודקין: יש גישות אחרות.
מרינה סולודקין: יש 16 שבועות שאנחנו חייבים כולנו להתגייס אחרי שנעביר את החוק הזה.
מרינה סולודקין: דבר אחד לא מפריע לדבר השני.
סער פינטו: יותר מזה, כשזה יעבור יהיה לנו יותר קל להעביר את זה.
טלילה שחל רוזנפלד: אני מנהלת האגף לקידום ושילוב נשים בנציבות שירות המדינה.
טלילה שחל רוזנפלד: חלק מהדברים כבר נאמרו אז לא אחזור עליהם.
טלילה שחל רוזנפלד: אני אמנם תמיד אומרת את זה אבל אגיד את זה שוב: מדובר כאן על נושא מגדרי, ואני חושבת שאנחנו צריכים להתחיל לשנות גם את צורת החשיבה אם אנחנו מדברים על שינוי תודעתי.
טלילה שחל רוזנפלד: זה נושא חברתי שחשוב גם לנשים וגם לגברים.
טלילה שחל רוזנפלד: אם נצליח בכך שיותר גברים ייקחו חלק בחופשת הלידה, זה יהיה מצוין.
טלילה שחל רוזנפלד: אין ספק שיש יתרון מאוד גדול אם נצליח לעשות את המהפך הזה ולהגיע לחצי שנה.
טלילה שחל רוזנפלד: החשש שלי בענין הזה - קודם כל כבר נאמר הנושא שחצי לא בתשלום והרבה נשים לא תוכלנה לעמוד בזה.
טלילה שחל רוזנפלד: גם בשירות המדינה לצערנו יש הרבה נשים שהן במצב כלכלי לא טוב, שהן מאיישות את תחתית סולם הדרגות.
טלילה שחל רוזנפלד: אני מניחה שלהן לא ישנה החוק הזה בכלל, הן תצטרכנה בכל מקרה לקצר.
טלילה שחל רוזנפלד: אני גם קצת חוששת מהנושא של הטעיית נשים.
טלילה שחל רוזנפלד: זה יהיה צריך להיות מלווה בהמון הסברה.
טלילה שחל רוזנפלד: אנחנו, אמנם, תמיד עושים הסברה אבל עדין יש פה איזה שהוא חשש של הטעייה.
טלילה שחל רוזנפלד: לגבי ההודעה שעליה כבר דובר, אני אולי בעמדה שלא תהיה כל כך אהודה.
טלילה שחל רוזנפלד: אני חושבת שכן חשוב שתהיה הודעה מוקדמת.
טלילה שחל רוזנפלד: קודם כל, כדי לשנות את התפיסה שמדובר על חצי שנה ולא נשאיר את המצב כמות שהוא היום.
טלילה שחל רוזנפלד: גם מבחינת המעביד, בסופו של דבר אני חושבת שזה לחזור אלינו כבומרנג אם נתחיל להתקיל אותו בכל מיני מצבים, שהוא לוקח מישהו לתקופה ולא יודע לכמה זמן.
טלילה שחל רוזנפלד: יכול להיות שאחד הפתרונות יהיה שאולי במקום שהנטל יהיה עליה להודיע אחרי 11 שבועות, המעביד יצטרך לברר אתה או אולי צריך לחשוב על איזה שהוא רעיון כי אחרי לידה, בעיקר אם זה לידה ראשונה כמו שנאמר כאן, מאוד קשה לחשוב על כל הדברים האלה ויכול להיות שזה יהיה הפתרון.
טלילה שחל רוזנפלד: אני מאוד מקווה שלא ייווצר מצב, ואצלנו הרבה פעמים יש נשים, אלה שכן יכולות לעמוד בזה, מאריכות לשנה, שזה משהו אפשרי מבחינת החוק.
טלילה שחל רוזנפלד: אני מקווה שגם בענין הזה לא יגידו: כבר לקחתן חצי שנה - -
אורית זוארץ: אין קשר בין החל"ת לחופשת הלידה.
אורית זוארץ: להיפך, אנחנו רק מרחיבים את זה.
טלילה שחל רוזנפלד: וכמו שנאמר, שזה לא ייתר - -
נועה בן שבת: יפחתו מספר השבועות, אבל באופן שהעובדת שזכאית היום לקחת שנה, היא זכאית לקחת היום שנה.
נועה בן שבת: נכון שהתקופה שאותה היא ניצלה כחופשת לידה תופחת ממועדי החל"ת אבל אפשר להגיד שעדיף לה לקחת את החופשה הזאת כחופשת לידה ולא כחל"ת.
אורית זוארץ: וזה לא יורד לה ממכסת החל"ת שלה.
אורית זוארץ: גם לגבי שכר אפשר לעשות חשיבה מחודשת בסקטור הציבורי על חלוקת ההון.
אורית זוארץ: אולי להוריד קצת מהבכירים ולהעביר קצת לצווארון הורוד.
אורלי אלמגור: יש אפשרות לאיזה שהוא מנגנון שתוכלי לקבוע בכזה מצב שלפני יציאה לחל"ת לעובד תינתן הזכות בחוק קודם כל לנצל את כל יתרת ימי החופשה שעומדים לרשותו?
אורלי אלמגור: זה לא קיים היום בשירות המדינה.
נועה בן שבת: את מציעה משהו אחר לחלוטין.
נועה בן שבת: לחוק חופשה שנתית היום יש כללים איך מנצלים את החופשה ומה עושים עם חופשה שנצברה, ובעצם החופשה ניתנת בתיאום עם המעביד.
נועה בן שבת: זאת אומרת, חובת המעביד לתת את החופשה בתיאום עם העובד ולא להיפך.
נועה בן שבת: אז אם רוצים להוסיף את זה, זה באמת נושא שצריך לדון בו ולחשוב עליו.
אורלי אלמגור: את מדברת פה על חצי שנה שהיא לא תהיה בעבודה.
אורלי אלמגור: אם את מדברת על עובדת בשירות המדינה, שזה לא מופרך שצבורים לרשותה 30,40 ימי חופשה ויותר, את נותנת לפחות עוד חודשיים בתשלום.
אורלי אלמגור: את מכירה את המצב בכנסת, את יכולה להגיע למצב של 90 ימי חופשה אבל בלי אפשרות לנצל אותם לצורך הענין הזה.
אורלי אלמגור: זה נראה לי קצת אבסורד שעובדת שיש לה לכאורה ימי חופשה כדי לצאת ל-3 חודשים לא תוכל להשתמש בהם לפני שהיא יוצאת לחל"ת.
נועה בן שבת: לפי החוק הצבירה היא הרבה יותר מצומצמת.
נועה בן שבת: לנשים שהן לא בשירות המדינה או שאין להן הסכם קיבוצי מיוחד, הצבירה היא רק לשנתיים וצבירה של 7 ימים בכל שנה, אז אנחנו מדברים על תקופה הרבה יותר מצומצמת.
אורלי אלמגור: עוד חודש למשל.
מאירה בסוק: 14 יום יש להן.
אורית זוארץ: אבל מה הקושי?
אורית זוארץ: היא מודיעה שהיא חוזרת לעבודה ועם חזרתה לעבודה היא מנצלת את ימי החופשה שלה.
שלמה מולה: אורית לא.
שלמה מולה: הענין של החופשות זה ענין של הסכם קיבוצי וכן הלאה, ולא כולם מאוגדים בהסכם קיבוצי וזה יכול לפגוע.
שלמה מולה: זה מאוד בעייתי.
סער פינטו: זה נושא אחר.
ציפי חוטובלי: אורלי, נשתמש בזה כמנוף להצעה נוספת.
טלילה שחל רוזנפלד: בהתייחס לנושא של ניצול חופשה, שכמובן מצוין מבחינת התשלום, אני יודעת שכן עושים את זה הרבה בשירות המדינה אבל הבעייתיות היא שברגע שעובדת מודיעה שהיא חוזרת ומנצלת חופשה, היא לא יכולה לצאת אחר כך לחל"ת.
קריאות: היא חזרה לעבוד.
טלילה שחל רוזנפלד: הבעיה מבחינת מקום העבודה, והרבה פעמים אומרים לנו את זה, שכשהיא חוזרת, בעיקרון, אי אפשר שיהיה מישהו במקומה במילוי מקום.
טלילה שחל רוזנפלד: אז הפרקטיקה הרבה פעמים בשירות המדינה למי שלוקחת חל"ת, היא קודם לוקחת את החל"ת ואז היא מודיעה שהיא חוזרת ולוקחת עוד תקופה שזה בחופשה בתשלום.
טלילה שחל רוזנפלד: זה רק בשירות המדינה.
מאירה בסוק: זה רק בשירות המדינה.
מאירה בסוק: בשוק הפרטי זה לא קיים, זה מרע את מצבה של היולדת מאוד.
מאירה בסוק: אין דבר כזה בשירות הפרטי.
אורלי אלמגור: אני אומרת לאפשר, לא לחייב.
ציפי חוטובלי: אנחנו חד משמעית צריכים לסגור את הדיון.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת שלמה מולה הוא הדובר האחרון שלנו להיום.
ציפי חוטובלי: לאחר מכן, נצביע.
שלמה מולה: אני מודה שאחרי ששמעתי את מאירה, אני מהרהר.
שלמה מולה: יש קואליציה מאוד מעניינת של ההסתדרות, של התמ"ת ומשרד המשפטים וארגוני נשים.
שלמה מולה: יחד עם זאת, אני מציע שנאשר את הצעת החוק בנוסח הקיים, ואנחנו נשמור לנו את הפריבילגיה וזה ייכתב בפרוטוקול, שאם נראה שזה לא ילך תמיד אפשר להביא לתיקון כל הצעת חוק.
נועה בן שבת: זו סמכותה של הכנסת.
שלמה מולה: זה בדיוק מה שאני אומר ולכן, יכול להיות שבשלב הזה זה מה שצריך לעשות, גם בגלל שאנחנו רוצים להתקדם.
שלמה מולה: דבר שני, דיברנו על הנושא של ההסברה וכן הלאה ודבי, את אמרת שאתם מפרסמים באתר האינטרנט - -
דבורה אליעזר: אני אומרת שברגע שיש חקיקה כזאת - -
שלמה מולה: אמרת שאתם מפרסמים את זה באתר האינטרנט.
שלמה מולה: אני מציע שזה לא רק יישאר באתר האינטרנט אלא שהפרסום יהיה גם בטלוויזיה, בכלי התקשורת, בביטוח לאומי ובשפות נוספות.
שלמה מולה: לא רק בשפה העברית אלא שיהיה בערבית, שיהיה ברוסית, שיהיה באמהרית.
שלמה מולה: שזה יהיה נגיש ולא לסמוך רק על אתרי אינטרנט.
שלמה מולה: למען האמת, כשאני נכנס לאתר אינטרנט של משרדי ממשלה, ואני לא משמיץ, זה ויה-דולורוזה.
שלמה מולה: הציבור רוצה משהו קליט, פשוט.
שלמה מולה: משפט אחרון: האמת היא שבמסגרת הנושאים של להביא לשוויון חברתי מוחלט בין נשים לגברים, צריכים לעשות החלפת דיסקט ולחשוב בכיוון הזה, ולצערי הגדול המנורה במשרד האוצר עדין דולקת כשמדברים על נושא של שוויון.
שלמה מולה: היה את הבג"ץ המפורסם בנושא של הוצאה מוכרת וכן הלאה.
שלמה מולה: חשבנו שזה באמת יהיה מהפכה אמיתית, ואיך שהוא לקבע אותנו במתן 40 מיליון שקל לארגוני נשים שימנע את הנושא של המעונות ובזה נגמר הענין.
שלמה מולה: אבל אני אומר לכם שאני יודע שכל חברי הכנסת שנמצאים כאן וגם אלה שלא, אנחנו לא נרפה ממשרד האוצר עד שבסופו של דבר גם הנושא של הוצאה מוכרת ייכנס לחקיקה, ובוודאי ובוודאי הרחבת ימי החופשה בתשלום.
שלמה מולה: אני מסכים עם ידידתי מרינה.
שלמה מולה: אנחנו הולכים לאט ונמשיך להתקדם אבל הדבר החשוב בעיניי הוא שנעביר את הצעת החוק הזאת בקריאה שנייה ושלישית במליאה - -
ציפי חוטובלי: והכל יהיה בסדר.
שלמה מולה: צריך להמשיך לעבוד.
ציפי חוטובלי: במסגרת הרצון שלנו ליידע את העובדת, חשבתי על רעיון שיכול מאוד לתרום לשיפור הטמעת הצעת החוק הזאת, והיא חובת הודעה של המעביד לעובדת על הזכויות שלה כשהיא יוצאת לחופשת לידה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה הכרחי כאן כדי שהעובדת - -
דבורה אליעזר: יש סעיף בחוק שמדבר על ידיעת העובד ויש תקנות ישנות, ואולי צריך לתקן את התקנות.
נועה בן שבת: התקנות מדברות על לתלות על הקיר, על שלטים על הקיר - -
ציפי חוטובלי: לא, אני לא רוצה שהיידוע יהיה פורמליסטי.
ציפי חוטובלי: אני רוצה שהיידוע יהיה על בסיס שיחה אישית.
ציפי חוטובלי: בעצם כל הענין הזה, בגלל שהוא כרוך במהפכה, צריך שהמעבידים ייקחו אחריות - -
שלמה מולה: לכל ארגון יש משאבי אנוש.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שצריך לצאת בהנחיה שהמעביד יהיה מחויב להודיע לעובדת על הזכויות שלה בעקבות שינוי הצעת החוק.
איה דביר: במקומות קטנים זה עלול להיות נטל מורכב מבחינת מעבידים שאולי בעצמם - -
שלמה מולה: אני רוצה לענות לך: כל מעביד שמדפיס תלוש משכורת ימצא את הדרך ליידע את אותה עובדת על הזכויות שלה.
אורית זוארץ: שלמה, המעבידים הם לא אויבי העם, בואו לא נתבלבל.
אורית זוארץ: יש את המוסד לביטוח לאומי - -
ולי מועלם: הביטוח הלאומי לא אחראי על זה.
אורית זוארץ: זאת חופשת לידה.
ולי מועלם: בתשלום.
אורית זוארץ: ביטוח לאומי אחראי.
ולי מועלם: לא, אנחנו לא שייכים לזה.
ציפי חוטובלי: דווקא במקומות העבודה הקטנים אני רואה לנגד עיניי יחסים קרובים בין מעביד לעובדת ולא איזה מפעל הי-טק ענק.
ציפי חוטובלי: המעביד הישיר של העובדת יחויב, אותו אדם שהעובדת מספרת לו על כך שהיא עומדת לצאת לחופשת לידה - -
אורלי אלמגור: זה סותר את כל מה שרציתם להשיג.
אורלי אלמגור: יצאת מנקודת הנחה שהשיחה בין העובדת למעביד על להאריך את חופשת הלידה היא שיחה לא נעימה במצב הישן, ומופעל לחץ על העובדת לחזור לעבודה.
אורלי אלמגור: ברגע שמעביד מתקשר לעובדת 3 שבועות לפני - -
ציפי חוטובלי: יש כאן אי הבנה מוחלטת.
אורית זוארץ: מה פתאום המעביד צריך ליידע אותה על זכויותיה?
אורית זוארץ: המדינה צריכה ליידע אותה על זכויותיה.
ציפי חוטובלי: לא, כל מה שמגיע ממשרד ממשלה הוא טכנוקרטי כי האישה לא מרגישה קשר אישי עם משרד ממשלה, עם כל הכבוד.
ציפי חוטובלי: יש לה קשר אישי עם האדם - -
אורית זוארץ: מה זה קשור לקשר אישי עם האדם?
ציפי חוטובלי: אני אסביר לכם.
ציפי חוטובלי: תורידו רגע את להבות האנטגוניזם, אני רוצה להסביר למה התכוונתי: אין מצב שבו אישה נעלמת בוקר בהיר אחד ומתקשרת ואומרת למעביד: ילדתי.
ציפי חוטובלי: ביחסים תקינים בעולם העבודה, האישה בהיריון והיא הודיעה באיזה שהוא שלב של ההיריון למעביד שלה שהיא בהיריון, וכולם יודעים מתי היא אמורה לעזוב את מקום העבודה לטובת חופשת הלידה.
ציפי חוטובלי: זה המצב התקין.
ציפי חוטובלי: במצב כזה, המעביד הישיר, הרי היא מתכוננת כמה ימים לפני שהיא יוצאת לחופשת הלידה ואומרת לו: אני צריכה ללדת כל יום, עוד רגע אני יוצאת לחופשת לידה והוא נערך, לוקח מחליפה.
ציפי חוטובלי: יש דיבור על זה בין העובדת למעביד.
ציפי חוטובלי: בשלב הראשוני, לפני שהיא יולדת, המעביד צריך לקחת את האישה ובאותה שיחה שהוא מאחל לה לידה קלה, הוא צריך לומר לה שחוק חופשת לידה שונה ואלה הזכויות שלה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שמדובר בחיוב שיחה אנושית בין מעביד לעובדת.
ציפי חוטובלי: לא מדובר בהוצאות דרמטיות.
אורית זוארץ: זה הוצאות דרמטיות וזה נטל דרמטי על המעסיקים.
טלי אלפי: מי יאכוף את זה?
אורית זוארץ: יש חוק.
אורית זוארץ: מדינת ישראל אמונה על יידוע האזרחים בדבר החוק.
נועה בן שבת: יש שתי הוראות לגבי הפרסום של המידע: הוראת סעיף 12 אומרת שמעביד שחייב לנהל פנקס לגבי העובדות שלו, הוא בעצם הביא לידיעת הנשים המועבדות אצלו חוק זה, כולן או מקצתן.
נועה בן שבת: חוץ מזה ישנה הוראה שנקראת "פרסום הוראות החוק".
נועה בן שבת: הוא יביא לידיעת הנשים המועבדות אצלו את הוראות חוק זה, כולן או מקצתן, הכל כפי שנקבע בתקנות.
נועה בן שבת: התקנות מאוד ארכאיות אז יכול להיות שבתקנות, אם תהיה נכונות לתקן אותן.
אורית זוארץ: אז יש מענה היום.
נועה בן שבת: מענה שני הוא בסעיף 22א, שהוא מדבר על פרסום מידע על זכויות לפי חוק זה, והוא אומר ששר התעשייה, המסחר והתעסוקה הוא זה שאמור לפרסם.
ציפי חוטובלי: אנחנו צריכים כאן את עזרתו של משרד התמ"ת להטמיע את ההצעה שלנו.
דבורה אליעזר: יש בתקנות עבודת נשים בקשר להבטחת פנסיה שהותקנו בשנה שעברה, הוספנו הודעה של המעביד לעבודת בקשר לזכויותיה של העובדת, זכויות פנסיוניות במהלך חופשת הלידה.
נועה בן שבת: את חושבת שזה יחול גם על חופשת הלידה הנוספת?
ציפי חוטובלי: מאחר וזה ענין נפרד אנחנו נצביע על הצעת החוק כפי שהיא.
ציפי חוטובלי: אני מקווה שמשרד התמ"ת יטמיע את מה שנאמר כאן אל תוך התקנות וההנחיות הקיימות.
ציפי חוטובלי: מיכל, לא נקיים על זה דיון עכשיו.
ציפי חוטובלי: חברים, אנחנו מצביעים בשעה טובה.
ציפי חוטובלי: תודה על הדיון הפורה ועל כל ההערות.
ציפי חוטובלי: מי בעד נוסח הוועדה?
ציפי חוטובלי: ההצעה תועבר למליאת הכנסת להצבעה לקריאה שנייה ושלישית.
ציפי חוטובלי: זו תהיה הצעת החוק הראשונה של הוועדה אז אנחנו מאוד מתרגשים.
ציפי חוטובלי: מטרת הישיבה היא לבדוק כיצד מביאים לידיעת הנשים את השינוי שחל בתנאי חופשת הלידה בעקבות תיקון שהוועדה הזאת אחראית עליו.
ציפי חוטובלי: ב- 22 במרץ בסוף מושב החורף העברנו את הצעת החוק להארכת חופשת הלידה ללא תשלום, כאשר החקיקה מאפשרת מצד אחד לנשים להישאר בבית במהלך חצי שנה ללא הודעה מוקדמת למעביד, וללא חשש למקום העבודה, ומצד שני יש השלכות לכל אותן נשים שרוצות לחזור לעבודה בזמן שמסתיימת חופשת הלידה בתשלום צריכות להודיע למעביד שלהן שהן חוזרות למקום העבודה.
ציפי חוטובלי: לכן חשוב מאוד שזה יבוא לידיעת הציבור כי ציבור הנשים בישראל עדיין חי בפורמט החשיבה הקודמת שבו חופשת הלידה נמשכת 14 שבועות ללא הודעה מוקדמת ובתום 14 שבועות היא חוזרת לעבודה.
ציפי חוטובלי: זימנו את משרדי הממשלה השונים כדי לבדוק כיצד הדבר יובא לידיעת הנשים, אנחנו מדברים על נשים שהחוק כבר חל עליהן, ולכן ההודעה המוקדמת.
ציפי חוטובלי: פרסום .
ציפי חוטובלי: הנוסח החדש של החקיקה קריטיים וחשובים לכל אותן נשים שרוצות מצד אחד לממש את זכותן לחופשה הארוכה על פי החוק החדש, וגם לאותן נשים שרוצות לחזור לעבודה בסוף מסגרת הזמן בתשלום.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לפנות ראשית לנציגת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
רבקה ורבנר: אנחנו רואים חשיבות רבה בפרסום והעלאת המודעות לתיקון לחוק.
רבקה ורבנר: נערכנו כבר לחוק למרות שהוא פורסם רק ב- 22 במרץ.
רבקה ורבנר: נמסרה כבר הודעה עם עיקרי החוק באתר משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, עם הנוסח המלא של החוק.
רבקה ורבנר: זה כולל גם את האתר של היחידה ליחסי עבודה, גם באתר היחידה לאכיפה.
רבקה ורבנר: אם ניכנס היום לאתר המשרד נוכל למצוא את עיקרי החוק ואת נוסח החוק המלא -המתוקן.
רבקה ורבנר: זה שלב א'.
ציפי חוטובלי: לגבי שלב א', אני מבקשת לומר שגם אני מרבה להשתמש במחשב ובאינטרנט, אני לא חושבת שזו הדרך לקבלת אינפורמציה לגבי תיקון חקיקה, זו דרך, אבל מעבר לעובדה שהיא לא רלוונטית להרבה נשים בפריפריה שלא ראות בזה כדבר שבשגרה לקבלת מידע דרך אתר אינטרנט.
רבקה ורבנר: אנחנו נערכנו, ואנחנו רואים את זה כחובתנו, ולכן התייחסנו לכך ברצינות.
רבקה ורבנר: בשלב הבא אנחנו כמובן מתכננים קמפיין, הוא נמצא בשלבי ייזום.
רבקה ורבנר: הקמפיין יכלול טלוויזיה, רדיו, כתבות, והוא תלוי תקציב, ולכן אני לא יכולה למסור לכם הערכות מדויקת, אבל בגדול אנחנו מעוניינים לערוך קמפיין בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: מה תאריך היעד?
רבקה ורבנר: אנחנו כרגע עומדים ביעדים תקציביים, אני מניחה שנוכל לקבוע תאריכים והוועדה תבדוק את זה שוב.
רבקה ורבנר: בימים אלה אני כותבת את העלונים לחוק ולתיקוני החוק, ונוסח הדברים העיקריים, בלשון שווה לכל נפש.
רבקה ורבנר: יש צפי והכתיבה תסתיים עוד מעט זמן, אבל זה לא רחוק מאוד והם צפויים לצאת.
רבקה ורבנר: הם יחולקו גם בשירות התעסוקה, בארגוני נשים, בקו לעובד, וגם בבתי חולים זה רעיון שאפשר לחשוב עליו.
ציפי חוטובלי: אפשר לתת משהו יותר ממוקד.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שמעבר לכך שציבור הנשים בכללותו צריך להטמיע במודעות שהחקיקה השתנתה, אני חושבת שמי שצריך להיות היעד שלנו הן אותן נשים שילדו בטווח של שלושה חודשים אחורה, ובעצם כל אותן נשים שתחולת החוק חלה עליהן.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שאפשר בקלות להגיע אליהן והמספרים הם הרבה יותר קטנים ממספר הנשים בכלל.
ציפי חוטובלי: פשוט לדאוג להעביר אליהן גלויה בולטת שבה מפורטות כל הזכויות.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזו הדרך האישית הטובה ביותר שיכולה להיות.
ציפי חוטובלי: קמפיין חוצות שאולי יקום בעוד חודשיים יחמיץ את אותן נשים שכרגע לא מודעות בכלל לשינוי בחקיקה.
רבקה ורבנר: זו אפשרות מעניינת לחזור איתה הביתה, לעלות אותה על השולחן, זה רעיון טוב, כמובן יש את עניין התקציבי.
ציפי חוטובלי: העלות התקציבית של זה לעומת קמפיין טלוויזיוני היא זניחה, כאן מגיעים לקהל המטרה ואני חושבת שזו חובה, כי אישה צריכה להודיע בשבוע ה- 11 שהיא חוזרת לעבודה, היה והיא רוצה, נשים יכולות להיתקל במצב שהן חוזרות לעבודה בטבעיות ומסתבר שיש מישהי שמחליפה אותה.
רבקה ורבנר: לכן כדאי שהיא תקבל את המידע עוד כשהיא בבית החולים.
ציפי חוטובלי: העניין שחלק מהנשים כבר השתחררו הביתה.
רבקה ורבנר: איך נוכל לדעת מיהן הנשים שילדו?
רבקה ורבנר: אולי דרך המוסד לביטוח לאומי.
ציפי חוטובלי: לצערנו, נציגי המוסד לביטוח הלאומי לא הגיעו וזה חבל.
רבקה ורבנר: אם המוסד לביטוח לאומי היה מוכן להעביר אלינו את הנתונים היינו יכולים לעשות את זה די בקלות.
רבקה ורבנר: אם מבחינת צמית הפרט הם יהיו מוכנים להעביר אלינו.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שכאן זו האחריות של המוסד לביטוח לאומי לעבוד בשיתוף פעולה אתכם.
רבקה ורבנר: בהנחה שהרעיון אכן יתקבל, אני מניחה שכן, אנחנו נפנה למוסד לביטוח לאומי בעניין הזה ואני מקווה שיתנו לנו נתונים.
רבקה ורבנר: זה נראה לי רעיון טוב וזול יותר.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שהמוסד לביטוח חסר כאן, אני חושבת שאנחנו לא יכולים לדבר בכלל על זה בלי המוסד לביטוח לאומי נפנה לנציגות של ארגוני נשים, בבקשה מאירה בסוק.
מאירה בסוק: הייתה לנו ישיבה בוועדה לקידום מעמד האישה בנושא של ביטוח לאומי ובנושא של ההפרשות בתקופת חופשת הלידה.
מאירה בסוק: המוסד לביטוח לאומי הוציא פרסומים בשבועות האחרונים ולא פרסם את זה בגלל.
מאירה בסוק: דיברנו על זה בוועדה שהוא יפרסם את זה באופן גלוי, והוא לא פרסם את זה.
מאירה בסוק: דבר שני, לא יכול להיות שהוא לא יהיה כאן.
מאירה בסוק: הוא חייב להכניס את הנושא הזה וזה נכון שלא הוא משלם.
מאירה בסוק: אני חושבת שהכנסת יכולה להכריח את המוסד לביטוח לאומי לבוא הנה ולהציג את דבריו.
מאירה בסוק: זה חייב להיות יחד עם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.
מאירה בסוק: למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה אין נתונים וגם לא צריך שיהיו לו נתונים, אבל באותו פרסום כשהאישה יוצאת מבית החולים צריך להיות המידע שאם היא חוזרת אחרי 14 היא חייבת להודיע שהיא חוזרת, אחרת היא יכולה לאבד את זכויותיה.
מאירה בסוק: גם אז התרענו על זה בישיבות.
ציפי חוטובלי: אני מסכימה איתך, אני חושבת שגם הנקודה של ההפרשות הסוציאליות זו נקודה הכרחית, המידע על זה צריך להיות חלק מאותה אגרת ליולדת.
רבקה ורבנר: מי אחראי לזה במוסד לביטוח לאומי?
מאירה בסוק: יש אחראית על תחום האמהות, היא הייתה כאן, ואני חושבת שצריך לערוך שוב ישיבה ולהביא אותה.
ציפי חוטובלי: אנחנו נעביר את סיכום הישיבה הזאת למוסד לביטוח לאומי.
רבקה ורבנר: למי אנחנו פונים ספציפית?
רבקה ורבנר: מי האדם שכדאי לפנות אליו.
ציפי חוטובלי: לא זאת הבעיה.
ציפי חוטובלי: אנחנו נאמר למוסד לביטוח לאומי שהוא חלק בלתי נפרד מהשינוי הזה בין אם הוא משלם ובין אם לא, כל מערך חופשת הלידה המופקד בידיים שלו חייב להיות מערך תומך לשינוי החקיקה.
ציפי חוטובלי: הוא גם צריך להגיד בשלושת החודשים הנוספים שכדי שהיה רצף זכויות האישה חייבת להפריש למוסד לביטוח לאומי כי אחרת היא תפסיד את זכויותיה, זו גם חובה שצריך להגיד אותה.
ציפי חוטובלי: אם היא לוקחת חופשה היא חייבת להפריש את התשלום למוסד לביטוח לאומי.
עידית מילמן: אני רוצה להצטרף למה שנאמר כאן שמדובר בחוק ישן שמחיל תיקונים רבים, עם התיקון הזה הוא הפך למסורבל, וכמו שציינה כאן נציגת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, גם לא כל כך קריא.
עידית מילמן: בקו הפתוח של שדולת הנשים אנחנו מקבלות המון פניות של נשים שלא יודעות מה משך חופשת הלידה, כמה זמן מגיע להן כעת עבור שעת הנקה.
עידית מילמן: הם יוצאות מתוך נקודת הנחה שאם זה נקרא חופשת לידה הכל בתשלום.
עידית מילמן: בעניין הזה חשוב להזכיר שאנחנו באמצע תהליך שהמטרה בסופו להאריך את תקופת החופשה בתשלום ואת כל נושא הזכויות הפנסיוניות.
עידית מילמן: אני רוצה להצטרף לדבריה של מאירה בסוק בנוגע לזכויות הפנסיוניות.
עידית מילמן: הנקודה מאוד אקוטית מבחינתנו לגבי התייחסת לנושא ההודעה.
עידית מילמן: יכול להיווצר מצב שהמון נשים תרצנה לחזור כי המציאות הכלכלית מחייבת אותן והן תאלצנה להישאר בבית כי מעבידים ינצלו את זה לטובתם.
עידית מילמן: אנחנו מציעות שחוץ מלהפיץ את המידע בבתי חולים לנסות לעשות גם משהו במקביל לתקנון של מניעת הטרדה מינית ולפרסם תמצית שתהייה באתר של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ושהמעבידים יוכלו לראות את זה כולל כל התיקונים.
עידית מילמן: התיקון הזה הוא מאוד קריטי כי יש לו השפעות כלכליות על נשים רבות.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שאת נוגעת בצד השני של הסיפור והם המעסיקים.
ציפי חוטובלי: בעצם יש כאן שני צדדים, יש את היולדות ואת המעסיקים.
ציפי חוטובלי: ההבדל הוא שבהטרדה מינית שהוא על בסיס קבוע, וכל הזמן צריך להיות במקום העבודה, כאן זו סיטואציה מסוימת שלדעתי בתקופת הרצת החוק כן ראוי שהוא יהיה ממוקד וראוי לשלוח את זה אישי ישיר למעסיקים וגם לחייב תליית המידע.
מאירה בסוק: זה לא יעבוד, כי חיוב בנושא של הטרדה מינית זה בחוק, אין לה סמכות להגיד להם את זה.
מאירה בסוק: אולי דרך ארגוני המעסיקים.
רבקה ורבנר: אני לא יודעת אם אני יכולה להמליץ על זה, אין לי סמכות.
רבקה ורבנר: את המידע צריך כן להעביר.
ציפי חוטובלי: אני מרגישה בתפקיד של יועצת פרסום וזה לא תפקידי, לפחות לגבי המעסיקים וגם לגבי הנשים נראה לי שבמקום ללכת על קמפיין מגה ענק, אפשר להביא לידיעת הציבור באמצעות מודעה באחד מהעיתונים הגדולים או במספר עיתונים.
רבקה ורבנר: זה נבחן כחלק מהקמפיין.
רבקה ורבנר: אמרתי שזה תלוי תקציב ויתכן שבסופו של דבר זו תהייה הודעה בשלוש שפות כולל הציבור הערבי.
רבקה ורבנר: אנחנו היינו רוצים לעשות הרבה יותר מזה.
ציפי חוטובלי: יתכן שמה שתעשו הרבה יותר מזה יהיה מאוחר מדי.
ציפי חוטובלי: לכן העניין של המידיות חשוב.
ציפי חוטובלי: וזאת הסיבה שלוועדה חשוב היה שהדיון הזה יתקיים כבר עכשיו כדי שאף אישה לא תיפול בתקופת המעבר של יישום החקיקה החדשה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה מאוד הכרחי ואשמח שתחזרי למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה במסר על המיידיות ומחשבה על שני פרסום, האחד הודעה ליולדת והשני הודעה שתשרת גם את היולדות וגם את המעסיקים בנוגע לחובתו של המעסיק לאפשר לאישה חופשת לידה בעקבות שינוי החקיקה, וכמובן עם פירוט כל הזכויות והחובות.
ציפי חוטובלי: יש אפשרויות רבות לפרסם כדי שזה יגיע למקסימום נשים.
ציפי חוטובלי: תחשבו איך לעשות את זה כדי שזה יגיע לידיעת מקסימום נוגעים בדבר ולא להמתין עם זה לקמפיין גדול שצריך לתכנן.
רבקה ורבנר: כבר עכשיו הכנסנו את זה לאתר המשרד, עוד קודם הוועדה וטרם דיון, לנו זה ברור.
ציפי חוטובלי: אני מבינה אבל כשאני רואה את אתר המשרד שהוא בדרך כלל לא נגיש לאנשים כדבר שבשגרה.
רבקה ורבנר: תלוי מי, כן האוכלוסייה שנעזרת באינטרנט ויש מקום שהיא תיכנס לאתר של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה האוכלוסייה הזאת בדרך כלל מכירה את הזכויות שלה.
רבקה ורבנר: כמובן ישנן אפשרויות נוספות.
ציפי חוטובלי: צריך לחשוב על משהו מידי שיגיע לידיעת הציבור הרחב, זו ממש המשימה שלכם לשבועיים הקרובים.
ציפי חוטובלי: זה לא סובל דיחוי של עוד חודש.
רבקה ורבנר: אני בשלב האחרון של הטיוטה הסופית של דף המידע.
רבקה ורבנר: יש לנו מה לעשות וזו שאלה תקציבית ואיך זה יעשה.
רבקה ורבנר: מבחינה מקצועית החומר מוכן, וגם מהבחינה המשפטית.
ציפי חוטובלי: זו נקודה נוספת שאנחנו כוועדה צריכים לקחת בחשבון, כל הצעת חוק שכרוכה בשינוי חברתי מקיף, אני חושבת שהיא צריכה לכלול שורת חובת יידוע.
ציפי חוטובלי: זה צריך להיות חלק מהחוק כדי שיוקצה לזה תקציב.
ציפי חוטובלי: שלא נגיע למצב שיש שינוי חקיקה בלי שיש תקציב ליידוע השינוי.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שאם מדובר בסכומים של 100,000 שקל זה לא עונה על ההגדרה של חקיקה תקציבית.
ציפי חוטובלי: כשאנחנו מדברים על חקיקה תקציבית מדובר בדרך כלל על למעלה מ- 5 מיליון שקל.
ציפי חוטובלי: ברוב המקרים תקציב הפרסום נופל בהרבה מהסכומים של חקיקה תקציבית.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה הכרחי.
ציפי חוטובלי: אני רושמת הערה בעניין הזה.
רבקה ורבנר: אם יורשה לי להוסיף, יש אפשרות להעביר מידע שיגיע הכי טוב ליולדת זה באמת פרסום במחלקת יולדות לגבי הזכויות וחובות עם הדגשה של העובדה שהיא צריכה להודיע שלושה שבועות מראש שהיא מאריכה את החופשה.
ציפי חוטובלי: הייתי מגדירה שגם רופאי הנשים הם קהל יעד.
ציפי חוטובלי: ברור לחלוטין שכל אישה לפני לידה באה במגע עם רופא נשים, אפשר לרתום את האוכלוסייה הזאת לטובת העניין.
רבקה ורבנר: אפשר לחשוב גם על קופות החולים, טיפת חלב.
רבקה ורבנר: אפשרויות הפרסום הן הגיוניות ורבות, השאלה איך עושים את זה במסגרת התקציב.
ציפי חוטובלי: מה התקציב שהוקצב לכך?
רבקה ורבנר: אנחנו עדיין לא יודעים, אנחנו נמצאים בשלב ראשוני, וצריך לזכור שרק ב- 22 למרץ זה התקבל.
ציפי חוטובלי: אם יש צורך בעזרה שלי אם יש צורך בפניה שלי לשר או לסגנית שר התעשייה, המסחר ותעסוקה אני אעשה את זה.
ציפי חוטובלי: צריך לזרז את התהליכים.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת לפנות לברכה סעד.
ציפי חוטובלי: בבקשה ברכה.
ברכה סעד: אני מבקשת להודות ליושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת ציפי חוטובלי, ולנציגי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, שאפשרו למזכיר איגוד מקצועי להיכנס לוועדה, מה שקודם זה היה בלתי אפשרי.
ברכה סעד: תודה רבה.
ברכה סעד: כדאי להתייחס גם לכך, שבהודעה לעובדת להודיע לה גם שלא מפרישים לה קופות גמל וגם לא לכל הזכויות.