GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרגא ברוש: אני לא מאמין שיש איזשהו מעסיק שמחכה לעובדת ונותן לה חופשה ללא תשלום, וגם קולט אותה ובסוף מפטר אותה רק כדי לחסוך את שלושת החודשים ביטוח לאומי.
שרגא ברוש: רדו מזה.
שרגא ברוש: אין חיה כזאת בעולם.
שרגא ברוש: אם עמיר פרץ אומר שיש מעט נשים שעשו את זה, אין אפילו מעסיק אחד שכל תכלית הפיטורים הוא כדי לחסוך לה את ה-5 אחוזים פנסיה.
שרגא ברוש: אם היא לא שווה כלום, הוא יפטר אותה.
שרגא ברוש: אם היא טובה, הוא יעסיק אותה.
שרגא ברוש: אני מבקש שלא ניכנס להתפלפלויות.
שרגא ברוש: עובדת חוזרת, עובדת שנה, מגיעה לה הקופה בה היא החליטה לחסוך כאשר גם העובדת משלמת את חלקה והמעביד משלם את חלקו.
שרגא ברוש: נקודה.
שרגא ברוש: בואו לא ניכנס לשאלה מי פיטר ולמה.
ציפי חוטובלי: סיכמנו את זה.
עמיר פרץ: אם יש לך את הסעיף הזה, אנחנו ננסח את העניין הזה איך מגינים מפני רשעים.
שרגא ברוש: אין רשעים.
עמיר פרץ: אני חושב שצריך להודות לשרגא ברוש.
שרגא ברוש: לא, אין צורך.
ציפי חוטובלי: אנחנו נודה לו אחרי שנגיע בכל להסכמה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה שנחזור לעניין העקרוני של נשים שעבדו מתחת לשנה וההצעה שמקובלת עלי שיקבלו את מחצית מהתקופה בה הן עבדו כחופשה ללא תשלום.
שרגא ברוש: רבע.
עמיר פרץ: לכם יש בעיה עם העניין של חצי או רבע?
קריאה: רבע – כן, חצי – זה נסבל.
אבי ברק: אם זה שליש, היא תקבל יותר מזאת שהיא ותיקה שמקבלת שנה כי אחרי שנה מקבלים שלושה חודשים.
אבי ברק: אחרי תשעה חודשים אי אפשר לקבל גם שלושה חודשים.
ציפי חוטובלי: צריך לזכור את האינטרסים של הנשים.
אבי ברק: בואו נזכור את האינטרסים של כולם ובתוך זה גם של הנשים.
שרגא ברוש: היום אישה זכאית לצאת לחופשה ללא תשלום כרבע מתקופת עבודתה.
שרגא ברוש: שלושה חודשים, בנוסף ל-14 שבועות.
עמיר פרץ: בגלל שאתם קיבלתם את תביעתנו בעניין הפרשות לפנסיה, אני נקבל את תביעתכם בעניין הזה.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת עמיר פרץ, עד כמה שאני זוכרת, אתה לא יושב ראש הוועדה.
אבי ברק: אבל הוא מבין משהו ביחסי עבודה.
אבי ברק: הוא עוד זוכר.
גלי עציון: עובדת שעבדה 11 וחצי חודשים תקבל שבועיים ועובדת שעבדה שנה תקבל שלושה חודשים.
עמיר פרץ: הוא אומר לך רבע.
שרגא ברוש: חופשה ללא תשלום.
גלי עציון: כמה עובדות כאלה יש?
עמיר פרץ: אתן רוצות את החוק?
עמיר פרץ: תנו להתקדם לפני שהם יחזרו בהם.
עמיר פרץ: לדעתי צריך לקבל את עמדתם כי בין היתר עובדת שעבדה רק חצי שנה, רצוי שבמקום שאפשר ושזה לא דבר קריטי שהעובדת חלילה קרה משהו והיא לא יכולה לחזור, שתחזור לפני שמקום העבודה שלה ילך.
עמיר פרץ: רצוי.
עמיר פרץ: מי שעבדה שנתיים-שלוש, מקום העבודה יישמר לה.
עמיר פרץ: לכן בואו נקבל את עמדתם.
עמיר פרץ: הם הלכו לקראתנו ואני מציע שנלך לקראתם.
עמיר פרץ: ננסח ונגמור עניין.
נועה בן שבת: אני מניחה שכולם מבינים את ההסכמה אבל אני אנסה לוודא שזה אמנם מה שהוצע כאן.
נועה בן שבת: אנחנו מדברים על כך שעובדת שחופשת הלידה היא 26 שבועות, עובדת שעבדה פחות משנה תהיה חופשת הלידה 14 שבועות בתוספת רבע מהתקופה בה היא עבדה.
אבי ברק: חופשה ללא תשלום.
נועה בן שבת: התוספת שנחשבת חופשת לידה אבל היא ללא תשלום דמי לידה היא רבע מהתקופה בה היא עבדה.
אבי ברק: כחופשה ללא תשלום.
נועה בן שבת: לא כך הבנתי.
אבי ברק: הבנתי את זה מהיושבת ראש שאמרה שעד שנה זאת חופשה ללא תשלום כרגע מהתקופה, או שלא הבנתי נכון.
נועה בן שבת: חופשת לידה ללא תשלום דמי לידה.
שרגא ברוש: בשנה הראשונה היום לא מגיע לה כלום חוץ מאשר את 14 השבועות.
שרגא ברוש: כן מגיע לעובדת אחרי שנה רבע מהתקופה שהיא עבדה.
שרגא ברוש: הכנסתם את מה שמגיע היום לעובדת אחרי שנה, גם לתוך השנה הראשונה.
נועה בן שבת: רוצים להוסיף את זה עם זכויות ותק.
נועה בן שבת: רוצים להוסיף את זה עם הגנה מפני פיטורים.
אבי ברק: אבל לא בשנה הראשונה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לחזור על הדברים שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ, שהערך המוסף היחיד של עובדת שהיא עובדת מתחת לשנה הוא שהיא יודעת שמקום העבודה שלה שמור.
ציפי חוטובלי: דווקא עובדות ללא ותק זקוקות לזה יותר מאשר עובדות עם ותק.
שרגא ברוש: גבירתי היושבת ראש, אני לא יודע למה היא זקוקה, אבל אני רוצה להסביר לך למה אני זקוק.
שרגא ברוש: אני מקבל עכשיו לעבודה בחורה שלא ידעתי שהיא בהריון.
שרגא ברוש: אחרי חצי שנה היא מודיעה לי שהיא הולכת ללדת מחר בבוקר.
שרגא ברוש: שתלך לשלם.
שרגא ברוש: היא הולכת ללכת – 14 שבועות חופש ואחרי כן היא גם הולכת לחופשה עוד רבע מהתקופה ואחרי כן אני גם צריך לשמור לה את מקום העבודה.
שרגא ברוש: עכשיו אני שואל אותך למה שאני בכלל אקבל אותה לעבודה.
שרגא ברוש: אנחנו באנו ואמרנו שצריך להבדיל בין עובדת בשנה ראשונה לבין עובדת אחר כך.
שרגא ברוש: עובדת שנה ראשונה היא עובדת של חודש וגם עובדת של 11 וחצי חודשים.
שרגא ברוש: לכן הגענו לסיכומים, וזה רלוונטי וסביר שכאשר מנסים לעשות משהו, מתפשרים אחד עם השני.
שרגא ברוש: לכן אמרנו שבשנה הראשונה היא לא צוברת – ואני חושבת שהכי טוב ייטיב לתאר את מה שסיכמנו סער – ואני לא יכול לומר שזה אידיאלי בשבילי וכנראה זה גם לא אידיאלי לנשים המסוימות האלה, אבל זאת פשרה סבירה שמצד אחד נותנת הטבות לעובדות בשנה הראשונה שלא עולה להן כלום חוץ מ-14 שבועות אין להן כלום, אלא רק 14 שבועות, ונותן גם הטבות לאלה שאחרי שנה ראשונה, שיש להן רבע מהתקופה והן מקבלות עוד דברים כמו ותק או כל מיני דברים אחרים.
שרגא ברוש: אי אפשר שכל אחד יצא עם מלוא תאוותו בידו.
ציפי חוטובלי: לפני שסער מסביר, אני רוצה לחזור ולומר שיש לנו כאן רצון שמבחינת הזכויות וצבירת הוותק וכל הדברים שדיברנו עליהם, אנחנו מדברים על מצב בו כל עובדת נמצאת בדיוק באותו מצב.
ציפי חוטובלי: הדבר היחיד שאנחנו מקיימים עליו דיון, וכאן אני אומרת לכם בכנות שאני רציתי שזה יהיה מחצית מהתקופה ולא רבע מהתקופה.
שרגא ברוש: ואני לא רציתי לשלם תנאים סוציאליים.
שרגא ברוש: אז מה?
ציפי חוטובלי: הנכונות ללכת לקראתכם בעניין רבע מהתקופה, אני חושבת שזאת פשרה משמעותית מאוד שהוועדה הזאת עושה בהצעת חוק שאני חוזרת ואומרת שכל עניינה הוא פשרה אחת גדולה עם העיקרון שחופשת לידה היא חופשה בתשלום.
ציפי חוטובלי: מלכתחילה התחלנו ממקום בו אנחנו רוצים לבוא לקראת המעסיקים, לבוא לקראת האוצר ולבוא לקראת כל הגורמים.
שרגא ברוש: אני מסתובב כאן בוועדות במשך חמש השנים האחרונות ואני אומר לכם שמנסים להגיע למשהו שכולם ביחד יכולים לחיות אתו בשלום.
שרגא ברוש: אין טעם שתאמרי במה הלכת לקראתנו.
שרגא ברוש: את כל הדרך הלכת לקראתנו ואנחנו הלכנו לקראתכם רבע קטן וחלק קטן מהדרך, אז מה?
שרגא ברוש: אין לנו שום יכולת להצביע בוועדה אלא רק לכם.
שרגא ברוש: עדיין אנחנו חיים במדינה מתוקנת ומנסים להגיע למשהו שמקובל על כולם.
שרגא ברוש: מה שראית כאן כרגע עם עמיר פרץ ואתי, זה לא שדיברנו קודם אלא ההגיון בסוף מנצח והרצון להגיע לשלמות, ברור למי שבקיא בזה שהוא לא עובד.
ציפי חוטובלי: אנחנו לא שם.
שרגא ברוש: אתם שם.
שרגא ברוש: אם העובדת היא בתקופת ניסיון, לא מגיע לה חופשה ללא תשלום.
שרגא ברוש: היא בתקופת ניסיון.
נועה בן שבת: עובדת שעבדה שנה היא בתקופת ניסיון?
שרגא ברוש: לא, לא שנה.
שרגא ברוש: עבדה חמישה חודשים והיא בתקופת ניסיון.
שרגא ברוש: אם אתם רוצים, אני מסכים לכל חוץ מאשר תקופת ניסיון.
שרגא ברוש: אני חתום על הסכמי עבודה ויש שם הגדרה מהי תקופת ניסיון.
שרגא ברוש: בתקופת ניסיון, מה פתאום חופשה בתקופת ניסיון?
שרגא ברוש: אני מפטר אותה ונגמר.
קריאה: מהי תקופת ניסיון?
שרגא ברוש: שנה.
שרגא ברוש: אצלי בהסכם הקיבוצי.
נועה בן שבת: אחת העילות לפיטורים בתקופת ההריון היא משך תקופת העבודה אצל המעביד.
שרגא ברוש: אני רוצה להסביר דבר פשוט.
שרגא ברוש: אני אומר דבר פשוט, שלא תספרו לי עכשיו מה אומר החוק כי אני יודע, וגם אל תספרו לי במה הלכתם לקראתנו כי גם את זה אני יודע.
שרגא ברוש: אל תספרו לי במה אני הלכתי לקראתכם, כי גם את זה אני יודע.
שרגא ברוש: כל מה שאני מנסה לומר הוא שיש הבדל מובהק - ואם אתם רוצים להתעלם, תתעלמו – בין עובד בשנה ראשונה, עובד או עובדת, לבין עובד או עובדת אחר כך.
שרגא ברוש: אתם עכשיו השגתם הטבות לעובדות בשנה ראשונה והטבות אחרות לעובדות אחרי השנה הראשונה.
שרגא ברוש: הניסיון לתת לעובדות בשנה ראשונה כמו עובדות אחרי זה, הוא לא נכון בהגדרה.
שרגא ברוש: הוא לא נכון במערכת יחסי עבודה.
שרגא ברוש: בפרקטיקה, ביום יום, זה לא נכון.
ציפי חוטובלי: על מה הוויכוח כרגע?
ציפי חוטובלי: הייתה בינינו הסכמה.
סער גדעון: הוויכוח הוא האם את ארבעת החודשים הנוספים אנחנו נותנים במסגרת חופשה ללא תשלום בסעיף 7, מה שלא היה עד היום למי שעבדה פחות משנה או אם אנחנו נותנים את זה במסגרת סעיף 6.
סער גדעון: מה שמפריע, זה פחות הרבע או החצי אלא זה בדיוק הזכויות שנלוות.
סער גדעון: דיברנו על זה היום בבוקר, כאשר אתה מכניס את זה לסעיף 6, זה אומר שמישהי שעבדה 4 חודשים והיא יוצאת לפי הצעתך לעוד 14 שבועות ועוד מחצית התקופה, דהיינו עוד חודשיים, ואחר כך עוד שישים ימים אתה לא יכול לפטר אותה, ואחרי כן צריך לתת לה הודעה מוקדמת של שלושים ימים, ועכשיו היא כבר עברה שנה עם כל התקופות האלה, אז את רוצה לצבור לה את הזכויות לוותק ופתאום אתה גם צריך לשלם לה פיצויי פיטורים ופתאום מישהי שעבדה ארבעה חודשים, אתה בעצם נאלץ להמשיך להיות במערכת של יחסי עבודה אתה עד אחרי תקופה של שנה.
סער גדעון: התקופה של שנה, בכל מה שאנחנו מדברים על זכויות שתלויות בוותק, התקופה של שנה היא תקופה מאוד משמעותית וכאן היה עניין שגם המעסיקים הלכו הרבה לקראתנו בכל העניין של כל מי שמעל שנה כי אמרנו שמי שמעל שנה, אנחנו לא רוצים שה-14 השבועות ייספרו לה כך ו-12 שבועות ייספרו לה בצורה אחרת, אבל מי שהיא פחות משנה, יש הגיון, יש שכל בבקשה.
יאיר פז: דיברנו על זה הבוקר.
יאיר פז: זה אחוז קטן ומזערי של נשים.
סער גדעון: זה לא חשוב.
סער גדעון: הטענה שיש מעט נשים, משרתת את שני הצדדים.
סער גדעון: שני הצדדים יכולים לטעון את זה והטענה עובדת לשני הכיוונים.
סער גדעון: לכן אני באמת מאמין, אחרי שיחות רבות, והייתי שותף גם לניסוח הצעת החוק המקורית, כך שאני לא נחשד בכך שאני רוצה לפגוע בזכויות נשים, אבל אני חושב שההתייחסות לתקופת זמן של שנה בדרך בה מוצע שהן יוכלו לקבל את הרבע הנוסף כחופשה ללא תשלום, מה שלא היה להן בעבר, אני חושב שזאת הצעה הגיונית וזוהי הטבה לעומת מצבן של הנשים היום.
סער גדעון: אם זה מה שמביא לנו את ההסכמה של כל מי שיושב סביב השולחן, כולל משרדי הממשלה, כולל המעסיקים וגם אותן נשים שהיום לא זכאיות לדבר הזה, מצבן משתפר.
גלי עציון: אתה מציע לפצל, מבחינת הניסוח, בין אלה שהן עד שנה, שהן ייכנסו לסעיף 7, לבין אלה שהן אחרי שנה וייכנסו לסעיף 6?
סער גדעון: כן.
סער גדעון: ממילא מוצע לפצל.
סער גדעון: בכל מקרה בכל מה שדיברנו, הרי יהיה פיצול של 26 שבועות למי שהיא מעל שנה ומי שמתחת לשנה, 14 שבועות.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר לך משהו.
ציפי חוטובלי: במהלך כל הדיונים שהתקיימו בינינו וגם עם שרגא ברוש, היה דיבור אחד ודיברנו על העיקרון שחשובות לנו ההגנות של סעיף 6.
ציפי חוטובלי: זה היה העיקרון.
ציפי חוטובלי: העיקרון הזה לא חילק בין שנה ללא שנה.
ציפי חוטובלי: דיברנו על כך שהעיקרון הזה יחול.
אורית זוארץ: ההבחנה מעוגנת בחקיקה לגבי נשים שעובדות עד שנה ונשים שעובדות מעל שנה.
גלי עציון: מבחינת סגירת מועדים, אני מבינה את החשש של המעסיקים מהשנה, אבל מי שעובדת עד מועד הלידה במשך שבעה חודשים, למעשה כבר נכנסת לשנה כי אלה שבעה חודשים פלוס 14 שבועות של חופשת לידה פלוס חודשיים של חובה להחזיר אותה לעבודה.
גלי עציון: תראו כמה זה מצטמצם ואנחנו ממילא אומרים שהקבוצה הזאת היא קבוצה מאוד מצומצמת.
גלי עציון: אני מודה לתעשיינים על כך שהם באים לקראת אבל מדובר במשהו מאוד קטן מצד אחד.
גלי עציון: כל החוק הזה הוא משהו מאוד קטן בסופו של דבר, עם כל הכבוד, והדבר העיקרי בו הוא הדקלרציה ולכן בשביל הקבוצה הכל כך מצומצמת, כי הקבוצה היחידה שבה יש איזושהי משמעות היא הקבוצה שעבדה פחות משבעה חודשים.
גלי עציון: ניקח מישהו שעבדה שישה וחצי חודשים, תוריד אותה משם?
גלי עציון: המספר הולך ומצטמצם.
שרגא ברוש: כבר אמר מי שאמר שאם זה כל כך מעט, זה עובד לשני הצדדים, אז במה אנחנו מתעסקים?
שרגא ברוש: את אמרת שממילא הם קיבלו כל כך מעט, אבל מנית אחרי שבעת החודשים בין היתר גם את החופשה הנוספת שהן מקבלות.
שרגא ברוש: זה דבר קטן?
שרגא ברוש: אחרי שבעה חודשים מגיעים לה 14 שבועות ועוד 12 שבועות שכרגע החוק מסדיר.
גלי עציון: אני אומרת שמי שעבדה שבעה חודשים היא כבר ממילא מבחינת המעסיקים צברה ותק.
שרגא ברוש: בחשבון הפשוט מי שעבדה שבעה חודשים יוצאת ל-14 שבועות.
שרגא ברוש: היום היא צריכה לחזור לעבודה אחרי 14 שבועות והיא לא יכולה לקבל חופשה ללא תשלום.
שרגא ברוש: ממחר בבוקר היא יכולה לקבל חופשה ללא תשלום.
שרגא ברוש: זאת כבר תוספת שהחוק החדש הוסיף לה, כך ששיפרת את מצבה.
שרגא ברוש: תראי במי את דנה.
שרגא ברוש: את דנה במישהי שיוצאת לחופשת לידה אחרי שבעה חודשי עבודה.
שרגא ברוש: כלומר, כולנו מסכימים שתקופת ההריון היא תשעה חודשים, כלומר, היא התקבלה לעבודה כאשר היא הייתה חודשיים בהריון.
שרגא ברוש: אני מוכן להמר על כך שהמעסיק שקיבל אותה כנראה לא בדיוק הבין לאן הוא הולך ומה לעשות, הוא תקוע עם העניין הזה.
שרגא ברוש: בואו נהיה עכשיו פרקטיים.
ציפי חוטובלי: זאת ההתייחסות להריון?
שרגא ברוש: יש לי ילדים ואני מתייחס בכבוד רב להריון ובטח לנשים.
שרגא ברוש: אני אומר לכם משהו מציאותי.
שרגא ברוש: אסור לומר את זה?
שרגא ברוש: טוב, אז אני חושב שהמעסיק הנאור לא שאל את האישה כאשר היא התקבלה לעבודה והיא בהריון, האם גבירתי כבר בהריון, גם כי אסור לו וגם כי זה לא אסתטי לשאול.
שרגא ברוש: הוא לא שאל ולכן היא גם לא מצאה לנכון לעדכן אותה, כך שהוא גם לא ידע.
שרגא ברוש: אחרי חודשיים הסתבר לו שהיא כבר בהריון ארבעה חודשים והוא אומר לה שהוא מאוד שמח שהיא בהריון אבל חבל שהוא לא ידע את זה, אבל אין מה לעשות.
שרגא ברוש: אם היא הייתה אומרת לו שהיא כבר חודשיים בהריון, הוא היה אומר לה שאין שום בעיה, שהוא מאוד שמח שהיא בהריון, שאם היא תרצה אחר כך חופשה, היא תקבל אותה, אבל זה לא המצב העובדתי בשטח ובואו לא נתעלם מזה.
שרגא ברוש: השגתם לגברת הזאת עכשיו עוד שישים ימים ולאחרות, אחרי שנה, השגתם תנאים נוספים.
שרגא ברוש: יכול להיות שלא השגתם את כל מה שרציתם להשיג, בסדר, אבל גם המעסיק הדפוק, לא הנאור, יצטער על השינוי בחוק הזה ובכל אופן נעמוד מולו ואני אומר לו שאנחנו כבר במאה ה-22.
שרגא ברוש: תבינו שצריכים להתחלק בהישגים, וכמו שאומרת חברת הכנסת דליה איציק, כולנו מבינים שהחוק הזה ילך קדימה, אז זה לא בקדנציה שלי, בטח בקדנציה שלכם, ובטח תשפרו אותו, אבל לאט לאט.
שרגא ברוש: גם כאשר עשינו עכשיו את הפנסיה חובה ועוד מיליון וחצי אנשים קיבלו פנסיה חובה, סיכמנו על 15 אחוזים ולא על 17 וחצי אחוזים.
שרגא ברוש: אז מה, יושב ראש ההסתדרות אידיוט?
שרגא ברוש: הוא לא ידע שכולם מקבלים 17 וחצי אחוזים?
שרגא ברוש: אבל האלטרנטיבה הייתה אפס למיליון וחצי אנשים.
שרגא ברוש: אז בואו נתחיל עם 15 אחוזים.
שרגא ברוש: תאמינו לי שלפני שיגיע ל-15 אחוזים, זה יגיע ל-17 וחצי אחוזים כי אלה הם החיים.
שרגא ברוש: לכן, בואו נהיה פרקטיים.
שרגא ברוש: אף אחד לא ישיג את כל מה שהוא רוצה, אבל את הרוב כבר השגתם ואני לא מרגיש נלחץ אלא אני די שמח שהשגתם את זה.
שרגא ברוש: לכן בואו נעצור, בואו לא נעשה עוד משהו ועוד משהו.
שרגא ברוש: עצרו את זה כאן.
שרגא ברוש: נתנו מה שנתנו כאן לעמיר פרץ, ואני לא מרגיש שנתנו אלא אני מרגיש שעשינו משהו נכון, ותלכו עם זה קדימה.
דליה איציק: ברשותכם, גלי, אני מבקשת את ההקשבה שלך.
דליה איציק: ברור שאם היינו עכשיו כאן שרי ממשלה, נניח יושבים כאן שלושים שרים והייתה להם זכות הצבעה וכולנו היינו מאוד מרוצים, אבל יש לי יסוד סביר להניח של היית מצביעה על הצעת החוק שאת רוצה כי הייתי שם.
דליה איציק: זה מאוד קשה שם.
דליה איציק: אנחנו לא שם, כך שיש לנו פריבילגיה לומר מה שאנחנו רוצים.
דליה איציק: אני באופוזיציה וקל לי עכשיו להציע כל דבר.
דליה איציק: לחברת הכנסת ציפי חוטובלי יהיו חיים קשים מפני שזאת הצעה עם עלות תקציבית.
דליה איציק: אנחנו הבנו שתפסת מרובה, לא תפסת כלום.
דליה איציק: כי הממשלה מתנגדת והיא לא אישרה את זה בוועדת שרים לענייני חקיקה.
דליה איציק: אני רוצה לומר משהו לטובתו של שרגא ברוש ולא רק לטובתו.
דליה איציק: ההצעה הזאת, יש לה עלות תקציבית ואנחנו התחייבנו שלא תהיה לה עלות תקציבית.
דליה איציק: זאת כבר השתה של בין 10 ל-13 אחוזים מהכיס שלהם ואל תשכחו שלא רק המעסיקים אלא גם המדינה מעסיקה וגם האוצר הוא מעסיק ענק.
דליה איציק: לכן אני מציעה שאנחנו נקבל את ההצעה הזאת ונחטוף אותה.
דליה איציק: אנחנו אחר כך נצטרך לגייס את השרים והעבודה רק מתחילה כאן.
דליה איציק: אני רואה בזה הישג ענק בעצם העובדה שהעובדת יודעת.
דליה איציק: החברות שלי מתקשרות ואומרות לי שהבת שלהן מברכת אותי כי סוף כל סוף הן לא יילחצו כאשר הן מאריכות את חופשת הלידה.
דליה איציק: זה ייקח זמן, זה גם תהליך חינוכי ופסיכולוגי.
דליה איציק: אנחנו היום שמנו את היסוד לחופשה עם תשלום.
דליה איציק: זה מה שעשינו היום.
דליה איציק: לציפי חוטובלי יותר קשה כי היא במקום שיותר קשה לה.
דליה איציק: אני רוצה שבסוף היא תגיע לתוצאת החוק הזאת ואני רוצה גם להיות הוגנת ולומר שהרבה יותר קשה לה מאשר לי.
דליה איציק: אני ראיתי את גדעון סער נלחם עד טיפת דמי האחרונה בפעם הקודמת, הוא שר החינוך והיה יושב ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, והוא סיפר לי שזה כל כך חשוב ועכשיו הם אינם ונעלמו וכולם שרים ולא יצביעו בעד.
דליה איציק: אל תראו את מה שקורה כאן.
דליה איציק: מה שקורה בינינו, מה שקורה בין שר התעשייה, יושב ראש ההסתדרות, אלה הכל שיחות שהנשמה יצאה לנו וכמעט היו מכות.
דליה איציק: אני מאוד מודה לכם ואני בטוחה שהיושבת ראש מסמיכה אותי לומר לכם תודה כי מזל שיש אתכם ואתם סוחבים למקום אחר אבל בסוף זה מתגבש לכדי הסכמה.
דליה איציק: אני מאוד מעריכה את מה שאמרת היום אבל אנחנו לא נשבח אותך.
דליה איציק: תזכרו שבסוף צריך להצביע למעלה.
דליה איציק: ההצבעה כאן היא פשוטה אבל בסוף צריך להביא את זה למעלה, למליאת הכנסת, ואני רואה לנגד עיניי איך יושב ראש הקואליציה מוציא את זה וקורא לחברת הכנסת חוטובלי הצידה ואומר לה שהיא הפרה הסכם וכולי.
דליה איציק: זה לא פשוט.
ציפי חוטובלי: אני הלכתי אתך על הצעת החוק הזאת ודיברנו על פשרה אחת גדולה וענקית.
דליה איציק: מבחינתי, אני על הכל הולכת אתך.
דליה איציק: הנה, אני כבר אומרת לך.
דליה איציק: אם את תעמדי בזה, יופי.
דליה איציק: אני על הכל הולכת אתך.
דליה איציק: אני רוצה להיות הוגנת כי אני יודעת שלמעלה יהיה קשה.
דליה איציק: אני מקבלת את זה שאם תפסת מרובה, בסוף לא תפסת והייתה כאן הבנה ופשרה שלפי דעתי היא בסדר ולכן צריך לעלות למעלה, להריץ את הנושא ואחר כך ללכת להצעת החוק הבאה.
ציפי חוטובלי: אני שומעת כאן את כל הצדדים.
ציפי חוטובלי: בסופו של דבר המטרה שלנו היא שהצעת החוק הזאת תעבור והיא תעבור טוב ושנקבע עוד יתד בדרך לקדם את נושא חופשת הלידה של נשים.
ציפי חוטובלי: אני באמת מסכימה ששינויים צריכים להיות באופן הדרגתי ואין ספק שיש כאן הישגים.
ציפי חוטובלי: בכל זאת, זה מותיר כמה שאלות שהיועצת המשפטית של הוועדה רוצה לשאול.
ציפי חוטובלי: אם אנחנו כאן בעניין של סגירת הפינות של הצעת החוק, בבקשה.
נועה בן שבת: אני רוצה לבקש הבהרות.
נועה בן שבת: אנחנו בעצם אומרים ש-26 שבועות ייתנו כחופשת לידה רק לעובדת שהיא עובדת למעלה משנה אצל המעביד או במקום העבודה.
נועה בן שבת: 26 שבועות ייתנו לעובדת שעובדת מעל שנה.
נועה בן שבת: זה תיקון בסעיף 6.
נועה בן שבת: אותן הוראות, היא תוכל לקצר את חופשת הלידה ואי אפשר יהיה לדחות את חזרתה וכולי.
נועה בן שבת: אנחנו עוברים לסעיף 7, סעיף החופשה ללא תשלום.
נועה בן שבת: אנחנו בעצם מורידים שם את התנאי של עובדת שעובדת 12 חודשים אצל המעביד.
נועה בן שבת: אנחנו נצטרך לעשות בהתאמה גם את התיקונים לגבי עובד, יתכן שגם לגבי חופשת הלידה.
נועה בן שבת: זאת אומרת, אם אנחנו נותנים את חופשת הלידה של 26 שבועות רק לגבי עובדת שעבדה למעלה משנה אצל המעביד, יתכן שאנחנו צריכים גם לצמצם את הזכות של עובד לקחת את יתרת חופשת הלידה.
גלי עציון: למה הוא לא יכול להתחלק?
נועה בן שבת: היום הוא יכול להתחלק עם האישה.
נועה בן שבת: היום הוא יכול לקבל חופשת לידה חלקית ביתרת תקופת חופשת הלידה של אשתו.
נועה בן שבת: לכאורה, אם היא עבדה 12 חודשים אצל המעביד, היא זכאית ל-26 שבועות, אבל השאלה אם צריך גם להתנות את הזכאות שלו בעבודה במשך איזושהי תקופה.
שרגא ברוש: אם הוא עובד שבוע, הוא יצא עכשיו לשלושה חודשים חופש?
אורית זוארץ: מה אומר החוק לגבי גבר שעובד פחות משנה ורוצה להתחלק בחופשת הלידה עם אשתו?
שרגא ברוש: היום אין הגבלה כי גם לאישה אין הגבלה.
נועה בן שבת: שישה שבועות אחרי הלידה, כל יתרת חופשת הלידה, העובד יכול להתחלק בה.
אורית זוארץ: אין התייחסות למקום עבודתו בפרק הזמן שהוא עבד קודם לכן?
נועה בן שבת: אין היום הגבלה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לרכז את הדיון בנושא זכויות בן הזוג.
ציפי חוטובלי: סער אומר שההגיון אומר שזה ייגזר מהזכות של האישה.
סער גדעון: בדיוק.
שרגא ברוש: בוא נצייר מצב בו עובדת יצאה ל-14 שבועות חופשת לידה בתשלום.
שרגא ברוש: אחר כך מגיעים לה עוד שישים ימים והיא החליטה שבמקום שהיא תצא לשישים ימים, היא מעבירה את השישים ימים לבעלה.
נועה בן שבת: השישים ימים, זה מאוד מבלבל.
נועה בן שבת: השישים ימים הם התקופה בה היא מוגנת כאשר היא חוזרת לעבודה.
שרגא ברוש: 12 שבועות.
שרגא ברוש: את 12 השבועות האלה שהם לא בתשלום, היא מעבירה לבעלה.
שרגא ברוש: בעלה התחיל לעבוד אתמול בבוקר במקום עבודה.
שרגא ברוש: הרי זה לא הגיוני שהוא התחיל לעבוד אתמול בבוקר ומחר הוא בא ואומר למעביד שלו שעכשיו הוא יוצא לחופשה.
שרגא ברוש: אני לא מדבר על כסף אלא על חופשה.
שרגא ברוש: קלטתי אתמול לעבודה מנהל חשבונות והוא מודיע לי ביום ראשון בבוקר שאשתו החליטה לחזור לעבודה ובשעה טובה היא ילדה, והוא עכשיו במשך 12 שבועות איננו.
קריאה: גם היום מותר.
קריאה: היום הוא יכול לצאת לשבעה שבועות מהיום השני של העבודה.
שרגא ברוש: לכן השאלה שאני שואל היא מה מגיע לו היום.
גלי עציון: היום אין הגבלה של זמן לא לו ולא לה.
גלי עציון: היום אין הגבלה של זמן לא לאישה ולא לגבר לצאת לחופשת לידה.
שרגא ברוש: ל-14 שבועות.
גלי עציון: זה המצב היום.
גלי עציון: אגב, לגבי ה-26 שבועות, יש משהו בטענה הזאת שגם לגביו צריך להפעיל את הדרישה הזאת.
גלי עציון: מצד שני יש בעיה בביטוח לאומי וזאת לא צריכה להיות דרישה כפולה.
גלי עציון: לגבי דמי לידה, לגבי גבר, יש דרישה כפולה, שגם האישה זכאית וגם הוא זכאי, ורק אז הוא יוכל לקבל דמי לידה.
גלי עציון: נא לעשות את אותה טעות או עוול בחוק עבודת נשים.
גלי עציון: זאת אומרת, זה לגיטימי לדרוש שמי שממשיך בין ה-14 ל-26, יש לו תקופה של שנה אבל לא לדרוש שנאמר הייתה אישה, היא עבדה פחות משנה ולכן היא צריכה לחזור לעבודה, אבל בעלה לעומת זאת עובד חמש שנים.
גלי עציון: למה שהוא לא יוכל לנצל את התקופה הזאת ולצאת לחופשת לידה?
גלי עציון: לכן הדרישה צריכה להיות או מהעובד או מהעובדת, שלא תהיה עליו דרישה כפולה, זאת אומרת, גם היא צברה שנה וגם הוא צבר שנה.
נועה בן שבת: אם הוא צבר שנה והיא לא צברה שנה, הוא יוכל לצאת לחופשה ללא תשלום או לחופשת לידה?
נועה בן שבת: למה הוא יוכל לצאת?
גלי עציון: לאותה חופשת לידה.
נועה בן שבת: כי הוא כבר צבר חמש שנים.
שרגא ברוש: זה צריך ללכת לפי האישה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לדבר על זכאות של בן זוג.
ציפי חוטובלי: האם אנחנו חייבים להתייחס לזה?
ציפי חוטובלי: האם החוק כרגע לא מסדיר את המציאות של בן זוג בתקופת חופשה ללא תשלום?
ציפי חוטובלי: הרי יש מציאות של מעל שנה ובכל מקרה יש אפשרות לחופשה ללא תשלום.
ציפי חוטובלי: מה דינו של בן הזוג באותה תקופה?
נועה בן שבת: יש הוראה נפרדת לגבי הזכות שלו לצאת לחופשה ללא תשלום ויש הוראה נפרדת לגבי הזכות שלו לחופשת לידה.
נועה בן שבת: הזכות שלו לחופשת לידה היא חלה אחרי שבעה שבועות מהלידה.
נועה בן שבת: מהשבוע השביעי שלאחר הלידה, אז הוא זכאי ליתרת חופשת הלידה.
נועה בן שבת: זאת אומרת, אם העובדת הייתה זכאית לחופשת לידה של 26 שבועות, הוא לכאורה יהיה זכאי לכל אותה תקופה של יתרה.
נועה בן שבת: השאלה היא אם אנחנו אומרים לעובדת שהיא לא זכאית אלא כעבור 12 חודשים, האם אנחנו צריכים גם להתייחס באותה מידה לזכאות של הגבר.
נועה בן שבת: זאת שאלה אחת.
נועה בן שבת: אפשר לומר כן ואפשר לומר לא, אבל צריך להתייחס לשאלה הזאת.
נועה בן שבת: שאלה נפרדת היא לגבי החופשה ללא תשלום.
נועה בן שבת: הזכות היום של החופשה ללא תשלום, גם לגבר, מותנית בתקופת עבודה אצל מעביד או במקום העבודה.
נועה בן שבת: השאלה אם אנחנו עכשיו מפתלים את תקופת האכשרה הזאת שנדרשת לעובד כדי לצאת לחופשה ללא תשלום, אולי גם לעובד אנחנו צריכים לבטל את תקופת האכשרה ליציאה לחופשה ללא תשלום.
אורית זוארץ: למה צריך לעסוק בזה עכשיו?
נועה בן שבת: אני חייבת להעלות את השאלות האלה כי כאשר אנחנו מדברים על חקיקה, אם אנחנו נהיה במצב שהעובדת לא צריכה לעבוד 12 חודשים כדי לצבור את הזכות והעובד כן צריך לעבוד, אנחנו נצטרך לתת את התשובות למה זה כך.
נועה בן שבת: צריך לפחות לתת את הדעת.
נועה בן שבת: אפשר להחליט כן ואפשר להחליט לא, אבל צריך לתת את הדעת על השאלה הזאת.
אורית זוארץ: מה אומר החוק היום במקרה של גבר שמממש את הזכות של לחופשת לידה?
אורית זוארץ: מה קובע החוק?
נועה בן שבת: החוק אומר שהוא זכאי ביתרת חופשת הלידה מהשבוע השביעי, הוא זכאי לצאת לחופשת לידה חלקית.
שרגא ברוש: לעובדת קבענו מגבלה של שנה.
שרגא ברוש: אתם בעד זה שלא תהיה אפליה.
שירלי בבאי: אנחנו לא רוצות אפליה, זה נכון, וצריך שיהיה שוויון, אבל כאן בכל זאת מדובר על איזושהי תכלית קצת יותר רחבה.
שירלי בבאי: אנחנו מדברים על מפתח לקידום השוויון בין המינים, לזה שאישה תוכל להתקדם ולצאת למקומות עבודה וכל הנושא הזה של האחריות לילד לא תוטל רק עליה.
שירלי בבאי: המצב כיום הוא שבערך 5 אחוזים מהגברים מנצלים את העניין הזה.
שירלי בבאי: יש מחסום מאוד מאוד כבד בניצול ולכן צריך כמה שיותר לאפשר לגברים ולא לחסום אותם לא בשלב הזה ולא בכלל.
שירלי בבאי: אם באמת האחוזים יעלו יותר ויותר, יכול להיות שיצטרכו להידרש לסוגיה הזאת.
שירלי בבאי: כרגע המצב הוא שצריך לעודד כמה שיותר גברים לצאת לחופשת לידה ולא לשים סייגים נוספים.
שרגא ברוש: לא שמים סייגים על המצב הנוכחי.
ציפי חוטובלי: לדעתי גבר, כמו אישה לצורך העניין.
ציפי חוטובלי: אם אנחנו קובעים את הוותק של השנה, אני חושבת שזה לגיטימי.
ציפי חוטובלי: אני לא רואה איך זה הופך להיות תמריץ כאשר הגבר עובד פחות מחצי שנה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה לא נכון.
ציפי חוטובלי: נשאיר את זה כמו שזה עכשיו.
שירלי בבאי: צריך לעודד כמה שיותר.
ציפי חוטובלי: אני מסכימה, אבל זאת לא הדרך.
ציפי חוטובלי: לדעתי זאת לא הדרך.
דליה איציק: שירלי, אני לא רוצה לנהל אתך ויכוח למה צריך לעודד, אבל אם כאשר אני ילדתי הייתה אפשרות לבעלי או לי, אני לא הייתי מוותרת והייתי נלחמת בכוח להישאר בבית עם הילדים.
דליה איציק: מה שאת אומרת, את רוצה לתת להם את אותה הזדמנות אבל אני לא רוצה לעודד דווקא שהגבר יצא לחופשת לידה.
שירלי בבאי: אני חושבת שכן צריך.
דליה איציק: אני לא רוצה להיות גורם מעכב.
דליה איציק: אני לא רוצה שגבר יאמר שהוא לא יכול ללכת לעבודה.
דליה איציק: לכן אני אומרת לו שלא ימצא תירוצים, הנה, יש לו את אותן זכויות שיש לנשים.
ציפי חוטובלי: הבעיה שגברים לא מממשים את העניין הזה לא קשורה לשנה.
ציפי חוטובלי: רוב הגברים עובדים מעל שנה במקום עבודתם והם לא מממשים את זה, כך שלא זה מה שיעזור.
ציפי חוטובלי: אני מסכימה שבמסגרת הסוגיה של שוויון חשוב לחשוב איך מתמרצים גברים לקחת חופשת לידה אבל זאת לא הדרך.
ציפי חוטובלי: בעניין הזה אני אתכם.
נועה בן שבת: זאת אומרת, אם הגבר יבקש לנצל את יתרת חופשת הלידה של אישה עם 26 שבועות, זאת אומרת, אותם 12 שבועות, זה מותנה בוותק שלו.
ציפי חוטובלי: זה מותנה בוותק שלו.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה לא סיפור גדול כי רוב הגברים עקביים במקום עבודתם והם לא נאלצים לנדוד ממקום למקום.
נועה בן שבת: לגבי החופשה ללא תשלום.
נועה בן שבת: שאלה דומה עולה לגבי החופשה ללא תשלום, כיוון שבחופשה ללא תשלום, הזכאות של הגבר לחופשה מותנית בכך שהוא עובד 12 חודשים אצל המעביד ובאותו מקום עבודה.
נועה בן שבת: אם אנחנו מבטלים את זה לאישה, יש יסוד לומר שמבטלים את הזכאות הזאת גם לגבי גבר.