GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ברכה סעד: הכוונה היא להמשכיות, החל מהשבוע ה- 15 היולדת שהאריכה את חופשת הלידה צריכה להיות מודעת שהזכויות שלה לא מופרשות עבורה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזו נקודה מאוד חשובה.
ציפי חוטובלי: הזמנו את נציג האוצר שיצא.
ציפי חוטובלי: אנחנו נחפש אותו.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לפנות כרגע ליועצת הרמטכ"ל לענייני נשם, לגברת גילה כלפי.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת לשאול איך אתם נערכים ליידע את החיילות בצבא ההגנה לישראל.
גילה כלפי: בוקר טוב לכולם.
גילה כלפי: היידוע הוא החלק הפחות בעייתי בצבא ההגנה לישראל מאחר שכמו כל פקודה או נוהל צבאי אחר הוא עובר בפרסום של פקודות והוראות מעבר לאתר, ולכן נושא היידוע הוא החלק הפחות בעייתי.
גילה כלפי: נשות הקבע מבצעות את כל תהליך מעקב הרפואי דרך מרפאות צבאיות, כך שאם היינו רוצים לפרסם את זה במרפאות דרך קצין רפואה ראשי.
גילה כלפי: הן חשופות לזה ממילא כחלק מכל התהליך שהן מקבלות של מה הן זכויותיהן ומהן חובותיהן.
גילה כלפי: היידוע הוא חלק מינורי - - -
ציפי חוטובלי: יש כבר פרסום?
גילה כלפי: תחולת החוק כמו שאושרה צורפה בשיטת 'העתק הדבק' לאתר של יוהל"ן – יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים.
גילה כלפי: לגבי החוקים שמדינת ישראל מחוקקת אנחנו מתקינים תקנות צבאיות ומפרסמים אותן והן לא עומדות עצמן, אנחנו מתאימים אותן למציאות הארגונית שלנו.
גילה כלפי: אנחנו פועלים, וזו עבודת מטה שמובלת על ידי אגף כח אדם כדי לבחון את ההשפעות, מהן ההשלכות של חוק כזה על כל אורח החיים, על כל סביבת העבודה.
גילה כלפי: צריך להבין שהארגון הצבאי לא דומה לארגון ציבורי רגיל.
גילה כלפי: מהדברים ששמעתי פה, זה נכון להשקיע לא מעט ביידוע ציבור הנשים, אבל לדעתי לא פחות מכך יש להשקיע בציבור המעסיקים.
גילה כלפי: כי בסופו של יום המעסיק צריך לדעת מהן החובות המוטלות עליו.
גילה כלפי: זה לא תפקידה של האישה לומר למעסיק שהיא זכאית.
גילה כלפי: אנחנו כל הזמן שמים אותה במקום של המצטדקת והמסבירה.
ציפי חוטובלי: כל הרעיון של הצעת החוק, זה לפתור אותה מכל התמודדות עם המעסיק.
גילה כלפי: הוא צריך להבין שחובת ההוכחה חלה דווקא עליו ולא על האישה.
גילה כלפי: כאן צריך, אם יורשה לי להמליץ בפני פורום הוועדה, שזה לא מספיק להביא את זה למודעות הנשים אלא ליידע את המעסיק וזה לא מהמקום שנתון לבחירה שלו, נקודת היסוד צריכה להיות שהיא יוצאת לחצי שנה שבועות.
גילה כלפי: אני חושבת שבאמת האבן בוחן המשמעותית היא לבחון את ההשפעות של חוק כזה על אורח החיים, זה מבחן המציאות.
ציפי חוטובלי: האחריות שלנו להביא לשינוי החברתי דרך היידוע של המעסיקים והיולדות, אנחנו לא יכולים להיות אחראים על תגובת החברה.
ציפי חוטובלי: אנחנו מקווים שבסופו של דבר זה ייטמע כנורמה שחופשת הלידה היא חצי שנה.
גילה כלפי: זה לא מדויק להגיד "אנחנו לא אחראים על החלק הזה" כי בעצם זאת שאנחנו יוזמים הצעת חוק כזאת אנחנו צריכים לדעת שלהצעת חוק יש השלכות, ומה המשמעות שלהן במעגל העבודה.
גילה כלפי: יכול להיות שהיום יותר מתמיד יהיה לגיטימי, במרכאות, מצידו של המעסיק לשאול את עצמו כשהוא מפרסם מכרזים לתפקידים, האם היא נמצאת בגיל הפוריות, או האם לקחת אותה לתפקידים משמעותיים.
גילה כלפי: אני לא אמרתי שאני חושבת כך, אמרתי שחובתנו לא פחות מלהוביל הצעות חוק מהסוג הזה זה לבחון את ההשפעות על מעגל העבודה והמשק.
גילה כלפי: זה הרעיון ולא בגלל שאני מצודדת בזה, אבל אני גם לא רוצה לנהוג כבת יענה.
ציפי חוטובלי: גילה, את לא לקחת חלק בדיוני הוועדה על נוסח הצעת החוק?
ציפי חוטובלי: נכנסה דנה ספקטור, שלום דנה, אנחנו מדברות על פרסום ויידוע של הארכת חופשת הלידה לחצי שנה, הארכה ללא תשלום.
ציפי חוטובלי: גילה, אני רוצה לומר שחלק מהדיונים כאן הוקדשו לשאלה האם מעסיקים בעקבות הארכת חופשת לידה ימנעו מהעסקת נשים בגיל הפוריות.
ציפי חוטובלי: התשובה הייתה שאם אנחנו נהייה ממוקדים בחשיבה שכל שינוי לטובת נשים יגרום לאי העסקתן אנחנו לא נתקדם, אנחנו לא נצליח להטמיע נורמות חשיבה חדשות שבאות להיטיב עם נשים.
ציפי חוטובלי: הדוגמה הטובה ביותר היא אירופה, כמו שמעסיק באירופה יכול להתמודד עם חופשת לידה של חצי שנה ושנה, גם המעסיק הישראלי צריך ללמוד להתמודד עם זה.
ציפי חוטובלי: הכל עניין של הטמעת הנורמה כנורמה טובה.
ציפי חוטובלי: מי כמוך יודע שכח העבודה הנשי הוא כל כך איכותי ומי שבאמת יודע להעריך אותו לא יתחיל לעשות את השיקולים עד כמה יש סיכוי שהאישה תצא לחופשת לידה.
ציפי חוטובלי: אנחנו צריכים לא לפחוד ,וצריך ולרוץ עם המהפכה.
ברכה סעד: בזכות שאני מסתובבת בשטח אני יודעת שהרבה נשים רוצות לחזור אחרי חודש לעבודה.
ציפי חוטובלי: הצעת החוק מגנה על נשים והיא לא מאפשרת להן לחתוך מאותה חופשה ראשונית.
ציפי חוטובלי: זה לא קשור לחוק שלנו.
אנסטסיה מיכאלי: זה עניין אחר, זה דיון אחר שצריך לדון אם יש מקום לתת לאישה לבחור.
אנסטסיה מיכאלי: זו גם שאלה שלא נשאלה עד היום, היא שאלה נכונה.
אורלי לוטן אלמגור: דיברו כאן על לוחות זמנים, דיברת על הצורך לתקן פקודות של הצבא.
אורלי לוטן אלמגור: זה משהו שנעשה היום?
גילה כלפי: אתן דיברתן על הנושא של היידוע.
אורלי לוטן אלמגור: היידוע וההערכות.
גילה כלפי: לא שמעתי כאן
גילה כלפי: התייחסות מאף אחד מהגורמים שהציגו את הנושא מעבר ליידוע של ההערכות.
אורלי לוטן אלמגור: אני שואלת על היידוע, זו שאלה שעולה לי מבלי להכיר את המערכת הצבאית, האם במהלך שלושת החודשים האלה החיילת צריכה לנצל קודם כל את ימי החופשה.
גילה כלפי: לא מדובר בחיילות חובה.
גילה כלפי: כי חיילת חובה שנכנסה להיריון משתחררת מהצבא.
לוטן אלמוגר: השאלה היא לגבי נשות הקבע.
לוטן אלמוגר: הרי כשאת מיידעת את אמורה לדעת על מה את מיידעת אותן.
לוטן אלמוגר: היום אשת קבע שלוקחת חופשה ללא תשלום, אם איני טועה, צריכה קודם להשתמש בימי חופשה בתשלום ואחר כך לצאת לחופשה ללא תשלום.
לוטן אלמוגר: אני שואלת על הערכות, האם לזה למשל התכוננתם?
לוטן אלמוגר: כשמיידעים אותה היום על שלושת החודשים האלה האם היא צריכה לנצל חופשה בתשלום ואחר כך לצאת לחופשה ללא תשלום?
לוטן אלמוגר: מה קורה עם ההפרשות?
לוטן אלמוגר: אני לא מכירה מספיק את ההפרשות לפנסיה בצבא.
גילה כלפי: לכן חלקתי את ההתייחסות לשניים, לנושא של היידוע בחקיקה החדשה וללשון החוק וזכויותיה, זה פורסם.
גילה כלפי: דובר כאן פעם אחת על לשון החוק כפרסומו, ופעם שנייה בלשון העם כי לא כולם יודעים לקרוא את לשון החוק.
ציפי חוטובלי: מתי זה פורסם?
גילה כלפי: מ- 22 במרץ.
גילה כלפי: זה החלק הפשוט ביותר בצבא.
גילה כלפי: ההתאמה של הפקודה אין לה קשר אם היא מכירה את החוק או לא.
אורלי לוטן אלמגור: אני חושבת שיש לזה קשר לחיילת, היום עברו שישה שבועות מיום פרסום החוק, יש עוד שמונה שבועות שהיא צריכה להודיע אם היא חוזרת או לא, היא צריכה להחליט בעוד שמונה שבועות אם היא חוזרת או לא, מה קורה בסוף שלושת החודשים האלה?
אורלי לוטן אלמגור: האם החיילת יודעת?
גילה כלפי: מבחינת ההשלכות ציינתי שאנחנו עושים עבודת מטה שמובלת על ידי אגף כח אדם שבוחן את ההשלכות על הארגון הצבאי, כי הוא לא כמו כל ארגון אחר.
אורלי לוטן אלמגור: מבחינת לוחות הזמנים.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להבין, את אומרת שיש את הנוהל הסטנדרטי, ועם כל הכבוד זה לא דבר חקיקה סטנדרטי, זו חקיקה שמשנה את סדרי היציאה לחופשת הלידה.
ציפי חוטובלי: האם יש פרסום נוסף, מעבר לנוהל הסטנדרטי להטמעת חקיקה חדשה.
ציפי חוטובלי: אני שואלת שוב, בפרסום ובדברים שהם לא אתר אינטרנט כי זה לא מספק.
גילה כלפי: קודם כל יפה שאת עונה לפני שאני הספקתי לענות.
גילה כלפי: אבל ציינתי, ולמי שלא הייתי מספיק ברורה ולא מספיק מובנת, אמרתי שמובלת עבודה על ידי אגף כח אדם כדי לבחון את ההשפעה ותיקון הפקודה בהתאם.
גילה כלפי: אמרתי את זה ואני חוזרת על זה שוב.
גילה כלפי: צריך להבין שבמשך הקדנציות שיש לתפקידים, אופי התפקידים, אנחנו בודקים את ההשלכות היותר רחבות מאשר להעביר רק את לשון החוק ולהתאים את הפקודה.
גילה כלפי: יש לזה השפעות מאוד משמעותיות.
גילה כלפי: כי משך קדנציה של תפקיד ליבה הוא שנתיים, ועכשיו מתוך השנתיים היא חצי שנה בחופשת לידה, אני צריכה לבחון האם בשינוי התרבותי הזה או הנורמה אנחנו לא יוצרים פערים במקומות אחרים.
ציפי חוטובלי: את נוגעת בנקודה שהיא מיוחדת לצבא, באזרחות רוב התפקידים הם לא לשנתיים.
גילה כלפי: בצבא התפקידים הם, או לשלוש שנים או לשנתיים.
גילה כלפי: לכן אנחנו חייבים לבחון את ההשפעות במעגלים היותר רחבים.
ברכה סעד: אפשר להעלות את זה באתרי ההסתדרות.
ברכה סעד: אני מוכנה שזה יופיע באתר שלנו.
ציפי חוטובלי: את זה ניתן לעשות בקלות.
ציפי חוטובלי: אני לא חושבת שזה דבר סותר.
ציפי חוטובלי: בשמחה ואני כמובן מעודדת כל סוג פרסום.
ציפי חוטובלי: אני בעיקר פונה לגופים הרשמיים שצריכים לפרסם.
ציפי חוטובלי: נציג האוצר בבקשה.
רן רידניק: אני רפרנט תעסוקה באגף התקציבים, מתנצל על האיחור.
ציפי חוטובלי: הדיון שלנו עוסק בכל הזכויות הפנסיוניות, אתה מוכן לזה?
ציפי חוטובלי: אני חושבת שחלק מהוויכוח שלנו עם האוצר בסוגיה הזה היה בנושא ההפרשות.
ציפי חוטובלי: כרגע אנחנו נמצאים במצב שהצעת החוק מקפיאה את כל ההפרשות של הנשים שלוקחות חופשת לידה על פי החוק החדש, זו הבעיה שנצטרך להתמודד איתה מולכם.
ציפי חוטובלי: ראשית מה המציאות ביידוע של משרד האוצר בעניין.
רן רידינק: למיטב הבנתי נושא ההפרשות הפנסיוניות פוצל מהחוק.
ציפי חוטובלי: כרגע כן.
ציפי חוטובלי: אנחנו נדון בזה ואנחנו לא מתכוונים להשאיר את באוויר, בתקופת הביניים מה אתם עושים כדי שלא יוצר מצב שנשים לא תדענה על כך?
רן רידינק: אם הבנתי נכון שהדיון כאן הוא על פרסום הצעת החוק.
רן רידינק: אז כרגע הסעיף של ההפרשות הפנסיוניות הוא לא חלק מהצעת החוק שעברה.
רן רידינק: זה לא משהו שצריך להיות מפורסם.
ציפי חוטובלי: אני אבהיר את השאלה.
ציפי חוטובלי: אישה שמשתמשת כרגע בזכויותיה על הפי החוק החדש, ההפרשות הפנסיוניות שלה מוקפאות.
ציפי חוטובלי: בהנחה שהאישה רוצה לשמר את הזכויות הפנסיוניות, ועד שהוועדה כאן תסדיר את הנושא, ואני מקווה ששר האוצר כן יסכים ללכת לקראתנו ולהבין שעסקת החבילה אחת היא.
ציפי חוטובלי: מה הנשים צריכות לעשות כדי להגן על רצף הזכויות שלהן במהלך שלושת החודשים בהם אין הפרשה?
רן רידינק: האם את מתכוונת להיבט הפרסומי, להבהיר להן כיצד עליהן לפעול כדי להגן על הזכויות?
ציפי חוטובלי: אני שואלת אותך ברמה המהותית, לא ברמה הפרסומית.
רן רידינק: הן יכולות לבצע הפרשה בעצמן כדי לשמור על הזכויות, כמו כל אדם.
אורית זוארץ: מצבן הוא של חופשה ללא תשלום רגילה.
אורית זוארץ: זה משנה.
אורית זוארץ: האוצר לא יכול לעשות כאן כלום, אני לא מבינה את השאלה.
אנסטסיה מיכאלי: לדעתי אם היא בוחרת לשבת בבית זו הבחירה שלה וכנראה יש לה תקציב לזה והיא יכולה להרשות לעצמה, משרד האוצר לא מחויב בהפרשה.
אורית זוארץ: אם היא מחליטה להפריש שתפריש.
אורית זוארץ: השאלה היא האם היא מחליטה לחזור לעבודה והאם המעביד והיא יכולים להפריש רטרואקטיבית.
אורית זוארץ: אם היא בוחרת.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להבהיר את הבעייתיות ואני פונה אליך נציגת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
ציפי חוטובלי: נוצר מצב שבו כשאישה יוצאת על פי החוק החדש לחופשת לידה, היא נמצאת במצב ביניים, במצב הביניים זה יש מצד אחד הגנות מפני פיטורין, מצד שני היא לא צוברת זכויות בגלל העובדה שכרגע, נכון לעכשיו ואני מקווה שזה ישתנה, אין הפרשות לזכויות פנסיוניות לתקופה של שלושת החודשים הנוספים.
ציפי חוטובלי: במהלך התקופה הזאת האישה יוצאת לחופשת לידה והיא לא מתעסקת בהיבטים הכלכליים של חופשת הלידה שלה.
ציפי חוטובלי: השאלה כיצד אתם חוברים יחד, משרד האוצר ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אולי השאלה שלי תובן טוב יותר, אישה בחופשת לידה לא בדיוק מנהלת תיק השקעות והיא עסוקה בדברים אחרים.
אורית זוארץ: בואי ניתן קרדיט לאינטליגנציה של הנשים.
ציפי חוטובלי: זה לא קשור לאינטליגנציה זה קשור לכך שמרכז תשומת הלב של חופשת הלידה, אני מקווה שגם של האב וגם של האם, צריכה להיות לחידוש במשפחה ולא לניהול תיקי ההשקעות שלהם, לכן אני באמת חושבת שצריכה להיות הכנה לתקופה הזאת.
ציפי חוטובלי: יכול להיות שלפני שהאישה יוצאת לחופשת לידה ובהנחה שהיא יוצאת לחצי שנה, שהיא תארגן את ענייניה כמו שמארגנים כל עניין אחר, כך שבמה
ציפי חוטובלי: לך אותם שלושה חודשים היא לא תצטרך לרדוף אחרי הזכויות הפנסיוניות האבודות של שלושה חודשים.
ציפי חוטובלי: הדבר הזה צריך להיות במודעות של נשים.
ציפי חוטובלי: כרגע כמו שזה נראה ומה שהאוצר אומר "אין לכם זכויות תעשו מה שאתן מבינות", ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה רואה את עצמו אחראי בעיקר על עניין שמירת הזכויות.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזו עסקת חבילה ולכן חשוב מאוד שיהיה תאום ביניכם באותה אגרת ליולדת.
רבקה ורבנר: אין לנו בעיה לתאם את הנושא הזה, אני רק רוצה לחזור למשהו אחר.
רבקה ורבנר: לא תהייה בעיה לתאם את זה ואנחנו בהחלט נושפע אחד מהשני לטובה.
רבקה ורבנר: בפתיח אמרתי שזה תלוי תקציב, וברמת המידע ברור שחשוב שהאישה תדע הכל על התקופה הזאת.
רבקה ורבנר: אין ספק שככל שהמידע יהיה מקיף יותר זה יהיה נכון יותר, וככל שהזמן יחלוף והדברים ייטמעו האישה תדע שכדאי לה לעשות כך או אחרת.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שחשוב שעיקרי הדברים יגיעו לאישה.
ציפי חוטובלי: ראשית ההגנה מפני הפיטורין, שנית, הודעה בשבוע ה- 11 היה והיא תחליט לחזור לעבודה, שלישית, אובדן זכויות פנסיוניות.
ציפי חוטובלי: לכן יש מקום הערכות בהתאם כדי ששלושת החודשים האלה לא ייעלמו מתקופת הצבירה.
ציפי חוטובלי: אלו שלושת הדברים שלדעתי חשוב שיופיעו באגרת, אני לא חושבת שצריך להכביר במילים.
רבקה ורבנר: שוב, זה תלוי תקציב ואני מסייגת כי זה לא תלוי רק בי.
רבקה ורבנר: אני מבקשת להעיר הערה לגבי מה שנאמר בנוגע לפרסום למעסיקים ופרסום לנשים.
רבקה ורבנר: אני כן אוהבת את הפרסום לנשים, אני רוצה שנשים תדענה את זכויותיהן, אני רוצה שנשים תבקשנה את מה שמגיע להן, תדרושנה.
רבקה ורבנר: היידוע למעסיקים יכול להיעשות בקמפיין וכמו שאמרתי זה יתאפשר.
רבקה ורבנר: הייתי רוצה שיהיה קמפיין כדי שהעובדים והמעסיקים ידעו כאחד.
רבקה ורבנר: אבל אני לא רואה באור שאת רואה שהמידע לנשים בבתי חולים וכדומה הוא בכייני.
רבקה ורבנר: אני חושבת להפך, דווקא ישנה חשיבות ביידוע האישה כי אלו זכויותיה והיא צריכה ללכת עם זה הלאה.
רבקה ורבנר: גם למעסיק זה חשוב, אבל ראשית האישה צריכה לדעת, כי אם היא לא תבקש כשהוא ידע הוא לא יאמר לה.
רבקה ורבנר: המעסיק בדרך כלל לא מעוניין ליידע את העובדת ולומר לה שמעכשיו מגיעים לה 26 שבועות ללא תשלום.
רבקה ורבנר: תמיד זה יגיע מהעובדת והיא זו שתדרוש את זה, ככל שהיא תדע יותר ותתחזק בדרישות שלה, כך יותר מעסיקים ידעו שאי אפשר לשחק עם זה.
רבקה ורבנר: אני דווקא חושבת שצריך לפנות לעובדת ולמעסיקם.
רבקה ורבנר: הייתי רוצה לעשות את זה בקמפיין כללי שיפנה גם לעובדות וגם למעסיקים, אין ספק שישנה חשיבות רבה ליידוע העובדת.
ארנון אולמן: אני סטודנט למדעי המדינה והיסטוריה, באוניברסיטה העברית.
ארנון אולמן: אנחנו לומדים מגדר ופוליטיקה.
ארנון אולמן: אף אחד לא מזכיר בכלל את בן הזוג המלווה.
ארנון אולמן: לרוב הנשים היולדות יש גבר או אישה, גם אותם צריך ליידע, למה להם לא להסביר כי הם אלה שמבחינה רגשית יכולים לקבל את המידע, הם אלה שיקבלו את המידע כי לא הם אלה שיצטרכו לקום שש פעמים בלילה לטפל בילד.
ציפי חוטובלי: אנחנו בהחלט חושבים שהאחריות היא הדדית.
ארנון אולמן: אם נסביר להם את הזכויות הם יוכלו לעזור יותר מאשר רופא שאומר את זה לאישה כשהיא בחודש השמיני, אבל אם זה יובא למי שמלווה אותן כך פחות יחמיצו.
ציפי חוטובלי: לי ברור שאגרת ליולדת היא אגרת שמגיעה לשני בני הזוג.
רבקה ורבנר: בתנאי שנקבל את הנתונים מהמוסד לביטוח לאומי.
רבקה ורבנר: אני לא יכולה לפנות לקהל שאני לא יודעת מיהו.
אורית זוארץ: אני חושבת שהדיון הזה באמת מתקדם למטרות וליעדים שהצבנו לעצמנו.
אורית זוארץ: כשאנחנו מדברים על שינוי חקיקה אנחנו מדברים על הנגשת מידע שהוא ציר מאוד משמעותי וחשוב בעיקר שמדובר בזכויות נשים.
אורית זוארץ: אנחנו רואים שבמקרים רבים כשיש זכויות ושהזכויות לא מונגשות אנחנו יכולים פחות להנות מהן, אני מדברת על כל התא המשפחתי ולא משנה איך התא המשפחתי בנוי.
אורית זוארץ: אני מבינה שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לוקח על עצמו את היידוע ואת ההסברה.
אורית זוארץ: חשוב לי מעבר לעובדה, על מה שנאמר קודם שאישה לא ממוקדת בנושאים הכספיים, בואו ניתן קרדיט, אנחנו כן ממוקדות, אנחנו מנהלות עסקים ומקבלות החלטות.
אורית זוארץ: בנוגע לשמירת הזכויות הפנסיוניות שלנו כן חשוב שזה יהיה במידעון אבל יחד עם זאת צריך לתת לנו קרדיט שדעתנו אינה משתבשת כשאנחנו יולדות.
ציפי חוטובלי: את יודעת שאין כל קשר בין זה לדברים שנאמרו כאן, התא המשפחתי כולו עסוק בילד או בילדה החדשים.
אורית זוארץ: כמי שתרמה את תרומה לריבוי האוכלוסייה במדינת ישראל, דעתי לא נשתבשה.
אורית זוארץ: חשוב ליידע ולהנגיש את המידע, יידוע המעסיקים.
אורית זוארץ: כעצמאית לפני שהגעתי לכנסת כל שינוי בחקיקה הובא לידיעתי באופן מידיי על ידי רואה החשבון שלי.
אורית זוארץ: לדעתי זה קבוע בחוק שכל שינוי בחוק צריך להגיע למעסיקים, הם צריכים להיות מודעים וצריכים ליישם את השינוי.
אורית זוארץ: דובר בזמנו על פנסיה בכלל שהוא חלק מהעבודה השוטפת שלנו מול רואי החשבון.
אורית זוארץ: לדעתי הוא גוף שחשוב להיעזר בו ודרכו ניתן להעביר את המידע כמו בכל חקיקה שיש בה השלכות כלכליות.
אורית זוארץ: חשוב לי לחדד, כמו שאמרת, יידוע היולדת העובדת.
רבקה ורבנר: מבחינתי כל עובדת יכולה מחר להיות יולדת.
אורית זוארץ: זאת אומרת שאין כאן עבודה ממוקדת דרך המוסד לביטוח לאומי לגבי יולדת.
אורית זוארץ: חשוב לי שהידוע יהיה מנוגש בשפות, אמהרית, רוסית, ערבית, שיהיה מונגש לנשים שאינן שולטות באופן מלא בשפה העברית.
אורית זוארץ: אנחנו מוצאים את זה בחקיקות אחרות כשאנחנו מדברים על הנגשת שירותים.
אורית זוארץ: ברכות ובתקווה שנמצא תקציב לפרסום.
ציפי חוטובלי: אמרתי שזה חלק מהאחריות של משרד האוצר שבכל הצעת חוק שכרוכה בשינוי חברתי, שינוי תודעה, צריך להיות סעיף מובן מאליו, סעיף שלא לא יהפוך את הצעת החוק להצעה תקציבית, כי ברור שמדובר בסכומים קטנים לעומת 5 מיליון שקלים שהופכים הצעת חוק להצעה תקציבית.
ציפי חוטובלי: כל הצעת חוק שכרוכה בשינוי צריכה לכלול לצידה פרסום ויידוע.
ציפי חוטובלי: כדי להטמיע את זה צריך לפרסם, ופרסום עולה כסף ומי שצריך לתת את הכסף הוא משרד האוצר, וכל משרד רלוונטי, ובמקרה שלנו משרד התעשייה, והמסר והתעסוקה, כדי שהדברים יגיעו לציבור.
ציפי חוטובלי: אני מניחה שזו לא אחריותך לתת כרגע תשובה בעניין הזה, אבל אני בהחלט חושבת שזה חלק מאחריות משרד האוצר.
ציפי חוטובלי: לפחות שירשם בפרוטוקול שאנחנו מתכוונים לבקש את זה ממשרד האוצר.
אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה בקצרה לברך את כל המשתתפים בדיון וגם את כבוד יושבת ראש הוועדה שמשתדלת לקדם חקיקה למען הנשים ובמיוחד בנושא הכל כך חשוב.
אנסטסיה מיכאלי: כשמגיע אדם חדש למשפחה אנחנו צריכים לחשוב איך אפשר לטפח ולתת את המקסימום מזמננו.
אנסטסיה מיכאלי: עלתה כאן סוגיה בשאלה שחשוב לדון בה ולקחת את זה בהמשך החקיקה למען חופש הבחירה, מדובר בלתת חופש בחירה לאישה להחליט וזו זכותה להחליט ובוודאי לא של המעסיק ולא של המדינה להחליט אם היא רוצה לשבת בבית או שהיא מחליטה לחזור לעבודה.
אנסטסיה מיכאלי: זו אופציה שלא קיימנו עליה דיון וחשוב מאוד להתייחס לנושא כי יש נשים שכן רוצות לחזור לעבודה ויש להן את האפשרות הזאת.
ציפי חוטובלי: דעתי האישית שבמצב כזה המעבידים ינצלו את העובדה שהיא יכולה לחזור, הם יפעילו לחץ על האישה לחזור לעבודה ויבטלו דה פקטו את חופשת הלידה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שטוב עשה המחוקק שקבע חופשת לידה שהיא בלתי ניתנת להמרה.
אנסטסיה מיכאלי: צריך אולי להעביר את זה לחקיקה או אולי להשאיר אופציה שגבר יישאר בבית.
ציפי חוטובלי: זו אופציה קיימת.
אנסטסיה מיכאלי: זו אופציה קיימת, אבל אחרי שישה שבועות יכול להיות שהגבר ייעשה את זה.
מאירה בסוק: אופציית הגבר כוללת את הארכה?
אנסטסיה מיכאלי: דבר נוסף, בדרך כלל כשאישה יולדת אין לגבר חופשה ביום הלידה, לדעתי זו סוגיה שצריך לדון בה.
אנסטסיה מיכאלי: מספיק יום אחד שהוא יושב בחדר הלידה, היום זה בדרך כלל חופשה על חשבונו.
דנה ספקטור: מדוע אין אפשרות להאציל את חופשת הלידה למישהו אחר?
דנה ספקטור: לסבתות למשל.
דנה ספקטור: אם את חד הורית ואין לך בעל מדוע אי אפשר להעביר את חופשת הלידה למישהו אחר?
אנסטסיה מיכאלי: שאלה טובה וזו אותה שאלה שאפשר לשאול על אישה עיתונאית, כמו דנה ספקטור שמכבדת אותנו בנוכחותה כאן, היא עיתונאית והיא יכולה להמשיך לכתוב.
אנסטסיה מיכאלי: למה היא מחויבת לצאת לחופשת עבודה בעוד שאופי העבודה שלה והקריירה שלה מאפשרים לה לשבת לעבוד מהבית.
אנסטסיה מיכאלי: צריך לקחת בחשבון את כל המקרים.
אורית זוארץ: צריכים לקחת את השינויים בעולם התעסוקה.
ציפי חוטובלי: אני רושמת את ההערה שלך לגבי אמהות חד הוריות.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שהיעדרותו של המוסד לביטוח כאן באמת מאוד משמעותית.
ציפי חוטובלי: תצא קריאה מהוועדה למוסד לביטוח לאומי להעביר למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה את המידע על הנשים שילדו ונמצאות בתוקפת המעבר בין גרסת החוק הקודמת לחוק החדש.
ציפי חוטובלי: לא צריכה להיות בעיה חוקית.
אורית זוארץ: אתם תכינו את האיגרת ואנחנו נדאג שתקבלו את המידע.
ציפי חוטובלי: עד כמה שאני יודעת מידע על לידה זה דבר פומבי ולא נעשה בחדרי חדרים.
רן רידינק: אם המטרה להרוויח מהתקופה הקצרה שנשארה זה צריך להיעשות מיד.
רן רידינק: יותר הגיוני לבקש מהם את מה שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יציע.
ציפי חוטובלי: אני מקבלת את ההצעה שלך.
ציפי חוטובלי: תודה אני חושבת שבאמת נכון לבקש את זה מהמוסד לביטוח לאומי.
ציפי חוטובלי: תודה שנתת לנו גם את השיקול הבירוקרטי.
ציפי חוטובלי: במסגרת השיקול הבירוקרטי זה נכון שהמוסד לביטוח לאומי יעשה את זה.
ציפי חוטובלי: אנחנו נדרוש את זה.
ציפי חוטובלי: לסיכום, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה נדרש לתאריך יעד לקמפיין, הבטחתם דברים יפים.
ציפי חוטובלי: תאריך היעד מותנה בתקציב ולדעתי בהקדם תפנה הוועדה לגורמים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה כדי לדרוש את עניין התקציב ולהסדיר אותו מול משרד האוצר.
רבקה ורבנר: רוב הדברים כבר אפויים.
ציפי חוטובלי: מאחר והחומרים כבר מוכנים להשקה אנחנו מבקשים לשמוע במהלך השבועיים הקרובים על השינוי.
ציפי חוטובלי: אני מודה לכל המשתתפים בדיון הזה ועל התרומה, הישיבה נעולה.
ציפי חוטובלי: אנחנו התכנסנו לכאן היום כדי לבצע רוויזיה בהחלטת הוועדה הקודמת.
ציפי חוטובלי: אני רק מזכירה כאן בתקציר.
ציפי חוטובלי: יש כאן שני חברי כנסת שאנחנו דנים בהצעות החוק שלהם, חבר הכנסת עתניאל שנלר וחבר הכנסת זבולון אורלב.
ציפי חוטובלי: הצעת החוק של שני חברי הכנסת מאוחדת מבחינתנו לכדי הצעה אחת, שתמציתה הכנסת קטגוריה חדשה של יחסים במסגרת עברות של הטרדה מינית.
ציפי חוטובלי: הדברים נעשו על רקע של פגיעות של אנשי רוח, רבנים וכולי, באנשים שהיו תלמידיהם, גם אם לא בתקופה שאותם אנשים שימשו כרבנים הרשמיים שלהם ומה שבעצם עמד במחלוקת, בין שתי גרסאות הצעות החוק כרגע הוא לא רלוונטי, מאחר וחבר הכנסת זבולון אורלב, שהוא מציע הצעת החוק, נסוג בו מהדרישה.
ציפי חוטובלי: מאחר והפריבילגיה היא שלו, כמציע הצעת החוק, מה ברצונו לעשות, חבר הכנסת אורלב בחר להמשיך את תהליך החקיקה, בהתאם להסכמות שהושגו עם משרד המשפטים, ולכן אני, כיושבת ראש הוועדה, מכבדת את רצונו של חבר הכנסת שזו היא שאיפתו.
ציפי חוטובלי: עלתה כאן סוגיה נפרדת של התיישנות שהיא בכל מקרה ראויה לדיון נפרד והיא תידון במסגרת הצעת חוק שלי, שהיא הצעת חוק שמדברת על הארכה גורפת של תקופת ההתיישנות, לא רק לגבי המקרה הספציפי הזה.
ציפי חוטובלי: זה סיכום העניינים ואני רוצה שנצביע.
תמי סלע: התוספת של הקטגוריה היא בעצם לא שהחוק קודם לא חל על סיטואציות של הטרדה מינית על ידי איש דת, או בסיטואציה של הדרכה רוחנית, החוק חל, אבל יש פה את ההקלה בעניין של להראות שהגורם שמוטרד לא היה מעוניין בהטרדות וזו הקטגוריה החדשה שמבקשים להוסיף פה.
תמי סלע: העניין השני הוא באמת רק שהוועדה תזכור שבכפוף למחויבויות והכיבוד שלהן יש את ההחלטה של הוועדה שהיא החלטה שעומדת בפני עצמה.
תמי סלע: מבחינת סדר הדיון, קודם צריכה להיות הצבעה על הבקשה לדיון מחדש, לפי סעיף 110 לתקנון.
תמי סלע: אם הבקשה לרוויזיה מתקבלת, אז הוועדה יכולה לשנות את החלטתה ולקבל החלטה אחרת.
תמי סלע: קודם כל ההצבעה היא על הבקשה לקיים דיון מחדש בהחלטת הוועדה.
ציפי חוטובלי: אני שוב פונה לחברי הכנסת הנוכחים באולם, אנחנו מצביעים כרגע על הרוויזיה, כלומר על קיום הדיון המחודש הזה בהחלטה שהתקבלה בוועדה לקידום מעמד האישה.
ציפי חוטובלי: מי בעד הרוויזיה?
ציפי חוטובלי: מאחר ואין מתנגדים ואין נמנעים, הרוויזיה אושרה.
ציפי חוטובלי: הרוויזיה אושרה.
תמי סלע: עכשיו צריך להיות דיון מחדש.
זאב אלקין: את זה כבר הוועדה תעשה.
זאב אלקין: כשהוועדה תרצה לאשר, היא תאשר.
זאב אלקין: הרוויזיה היתה רק לצורך---
נסים זאב: לא, אבל צריך להצביע מראש על הדיון מחדש.
נסים זאב: לא הצבענו.
ציפי חוטובלי: הצבענו על זה שעכשיו זה נפתח מחדש.
תמי סלע: בעצם יש מולנו את שתי הגרסאות שבישיבה הקודמת הוחלט לגביהן, האחת שהיא יותר מצמצמת והיא מדברת על הדרכה או ייעוץ של כהן דת, או מי שמתחזה להיות כהן דת.
תמי סלע: זו הגרסה שהממשלה תמכה בה.
תמי סלע: והגרסה השנייה, שהיא רחבה יותר, שמדברת על הדרכה או ייעוץ רוחניים או דתיים, לרבות של כהן דת.
תמי סלע: ועכשיו, אם אני מבינה נכון, הוועדה בעצם רוצה למחוק את הגרסה המרחיבה ולהשאיר רק את הגרסה המצמצמת בשלב הזה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לשתף את הנוכחים בדיון בפגישה שאני קיימתי עם נציגי משרד המשפטים.
ציפי חוטובלי: למעשה מפגישה מקצועית שדנה ביחס בין שתי הגרסאות, אני די שוכנעתי, באופן אישי, שאין תוספת משמעותית באותם מקרים שהרחיב המרחיב כביכול.
ציפי חוטובלי: זאת אומרת לא הצלחנו למצוא מקרים שבהם הצעת החוק, שהיא כידוע לנו רק מתקנת מצב חוקי קיים, זאת אומרת יש לנו הרבה מאוד קטגוריות אחרות שדרכן ניתן להכניס את כל המקרים שלכאורה הורחבו באותה הרחבה מדוברת.
ציפי חוטובלי: לכן כרגע לפחות לא הצלחנו לחשוב על מקרה שייכנס בקטגוריה הזאת ולא יהיה לו מענה אחר, בחוק כולו.
תמי סלע: הדרכה רוחנית?
ציפי חוטובלי: יש בחוק עצמו.
תמי סלע: בחוק למניעת הטרדה מינית, סיטואציה של הדרכה רוחנית?
תמי סלע: גם הדרכה דתית שהיא לא על ידי כהן דת, אגב, והמודרך הוא לא קטין, אז היא גם לדעתי לא נכנסת כרגע.
ציפי חוטובלי: דיברנו בעיקר על מדריכים בישיבות, או דברים כאלה שהם---
תמי סלע: והוא לא כהן דת.
ציפי חוטובלי: נכון, והם אמרו שבהחלט יש קטגוריה שאני יכולה להקריא אותה.
ציפי חוטובלי: יש נציג של משרד המשפטים?
ציפי חוטובלי: בבקשה תפני אותנו לסעיפים הרלוונטיים.
לילך וגנר: דבר ראשון רציתי להסביר את העמדה שלנו, כי אני מבינה שזה לא כל כך ברור למה אנחנו בעמדה המצמצמת.
לילך וגנר: העמדה המצמצמת שלנו באה אחרי שאנחנו בהחלט דנו ברציונלים שעומדים מאחורי הצעת החוק של המציעים וקיבלנו אותם.
לילך וגנר: אנחנו באמת חושבים שסיטואציות מסוימות שבהן יש יחסי אי שוויון מאוד מוגדרים בין המטריד למוטרד, הן סיטואציות שעונות על הקריטריונים של יתר הנסיבות בסעיף 6, שבהן המוטרד לא צריך להראות את חוסר הסכמתו לפנייה המינית.
לילך וגנר: אבל אנחנו רצינו להגביל את הסיטואציות האלה למצבים מובהקים שאפשר לבדוק אותם ולהוכיח אותם מבחינה פלילית, כי מדובר בעברה פלילית, ולנסות לדייק בהגדרה עד כמה שאפשר.
לילך וגנר: אמנם אנחנו מסכימים שההגדרה שלנו אינה קולטת את כל המצבים שמבחינה אידיאלית היינו רוצים להכניס לתוך הסיטואציה הזאת, אבל היא עומדת בקריטריונים של עברה פלילית, של ודאות, בהירות ודיוק, והיא מכסה את מרבית המצבים שאליהם אנחנו מכוונים.
זבולון אורלב: מה היא לא מכסה?
לילך וגנר: היא לא מכסה מישהו שמכנה את עצמו גורו ויש לו איזה עדת מאמינים בכת לא מוכרת ומדובר בבגירים.
זבולון אורלב: יש כת מוכרת ויש כת לא מוכרת?
לילך וגנר: יש עדות דתיות מוכרות, ויש כתות לא מוכרות.
לילך וגנר: במצבים כאלה הסיטואציה הזאת לא תחול.
עתניאל שנלר: וזה בכל מקרה בגירים.
לילך וגנר: בנוגע לקטינים, יש את סעיף (א), בנוגע לתלמידים יש את (ד) ו-(ה), יחסי עבודה, מטופלים.
לילך וגנר: העניינים האלה מכוסים ביתר הנסיבות.
לילך וגנר: הסיטואציה שאנחנו מדברים עליה היא סיטואציה של יחסים בין בן אדם שפונה לייעוץ דתי מכהן דת, שכהן דת זה מונח שמופיע בחקיקה וגם בתי המשפט מתייחסים אליו בפסיקה שלהם, למרות שאין לו הגדרה חד משמעית ואנחנו מבינים אותו כמישהו שהוא בא לסמכות או משרה מוכרת בדת לגיטימית.