GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי תמיר: זה בגלל שהתפיסה שלכם את מעונות היום מלכתחילה היא תפיסה של לשחרר נשים לעבודה ולא תפיסה של טיפוח הילד.
יולי תמיר: את יודעת את מאבקי במשך שנים שאסור שזה יהיה במשרד התעשייה כי זה צריך להיות במשרד החינוך ואני אומרת את זה גם כשאני לא שרת החינוך.
יולי תמיר: ילדים שלא הולכים למעון יום, רמת ההיקלטות שלהם היא יותר נמוכה משל ילדים שהולכים למעון יום.
יולי תמיר: בזה מנציחים כאן את הפערים החברתיים כי עושים את זה תלוי עבודת האם.
יולי תמיר: במקומות שהאימהות עם השכלה נמוכה והן לא עובדות, הסיכוי שהן יקבלו זכות לשלוח ילד למעון היא יותר קטנה ולכן הילדים לא הולכים למעון והם לא מקבלים את התמיכה.
יולי תמיר: אם כל המהלך הזה היה עובר למשרד החינוך והיו נותנים את זה לפי פרמטרים סוציו-אקונומיים, כל מפת המעונות במדינת ישראל הייתה משתנה וכל הטיפול בגיל הרך היה משתנה.
יולי תמיר: הטיפול של משרד התעשייה הוא תלוי עבודת האם.
יולי תמיר: אני לא מאשימה אותך.
יולי תמיר: תמיד זה כך היה, אבל זה עיוות של השירותים של הגיל הרך במדינת ישראל ואתם מנציחים אותו כי אתם לא מאפשרים לו לעבור למקום שם טובת הילד ולא עבודת האם היא הקריטריון.
ציפי חוטובלי: את מעלה כאן נקודה משמעותית וחשובה.
ציפי חוטובלי: לצערנו אנחנו פועלים כרגע במערכת שאין לה את תנאי היסוד שלך ואנחנו מנסים לפעול מתוך מה שיש.
ציפי חוטובלי: אני אומרת שוב שכרגע יש תחושה לא נוחה מכך שהכסף הזה שמוקצה לבינוי מעונות, לא ברור לנו מה יאפשר לו להתממש בפועל.
ציפי חוטובלי: עושה רושם שאת אומרת שגם אחרי שהכסף יועבר לאותם אזורים שאת כרגע מזהה כאזורים שהם אזורי חסר, גם אז לא ברור מה יהיה כי את אומרת שאת תלויה במה שהעירייה תיתן ואת תלויה בנכונות של העירייה.
ציפי חוטובלי: מה יגרום לכסף הזה להתממש ולהפוך למחרת השנה שתעבור למעון יום בנוי ומוכן לקבלת עשרות ומאות ילדים חדשים?
מרינה סולודקין: היא ציינה את תל-אביב ומודיעין.
אורית זוארץ: אנחנו חוטאים למטרה כי בעצם כל הוויתור של הוועדה על הסעיף של הכרה בהוצאות טיפול בילד אל מול החלופה הזאת היה לאחר בחינת הצרכים.
אורית זוארץ: ממה שמוצג כאן, הצרכים נבחנו בדיעבד ולא בטרם.
אורית זוארץ: לא נעשתה בחינה אמיתית של הצרכים לפני שהוקצו הכספים האלה למעונות.
אורית זוארץ: לא נעשתה בדיקה איפה צריך כי המטרה הייתה לחזק אוכלוסיות חלשות ולכן ירדנו מהסיפור של הכרה בהוצאת טיפול בילד, כי שם נטען שזה מחזק את הנשים החזקות.
יולי תמיר: גם עכשיו מחזקים את הנשים החזקות.
אורית זוארץ: אז מה עשינו עכשיו?
אורית זוארץ: מעבירים את הכספים לישובים חזקים.
אורית זוארץ: אני באה מהשלטון המקומי ואני יודעת איך זה עובד בנושא תמיכות וארגונים.
אורית זוארץ: הם מגישים בקשה, הם עוברים ויה דלרוזה, עם כל הטופסולוגיה הזאת, עם כל הוועדות המסורבלות האלה, ובסופו של יום הם מקבלים מאה אלף שקלים והם צריכים לעשות מצ'ינג של 80 אחוזים.
אורית זוארץ: ראש עיריית תל-אביב יכול לממן את זה וראש עיריית תמרה יכול לחכות.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת זוארץ, אני רוצה להזכיר לך נתון אחד חשוב, ש-320 מיליון שקלים יוקצו בדיוק לאותן נשים בפריפריה.
יולי תמיר: מתי?
אורית זוארץ: בעזרת השם.
ציפי חוטובלי: בשנת 2011.
אורית זוארץ: זה יוקצה כתקציב תמיכות ותמיכות למי?
אורית זוארץ: למי שמגישה.
ציפי חוטובלי: לא באנו לנגח את ההסכם.
ציפי חוטובלי: באנו לשמוע אם ההסכם מתממש ואיך הוא מתממש.
אורית זוארץ: האם יצא קול קורא למעונות שהם יכולים בשנת 2010 להתחיל את התהליך?
אורית זוארץ: אנחנו כבר בסוף השנה.
תמר אלמוג: משרדי הממשלה, כשהם מעניקים תמיכה ממשלתית, הם אמורים לפעול לפי הוראות החשב הכללי.
תמר אלמוג: פורסמה הוראה של החשב הכללי על שינוי כל ההוראות.
תמר אלמוג: המשמעות היא שכל משרדי הממשלה השונים שהולכים לתת תמיכה, חייבים לעדכן את מבחני התמיכה ולבנות אותם מחדש בהתאם להוראות החשב הכללי.
תמר אלמוג: זה דבר טכני שדורש מאתנו עבודה מול משרד המשפטים וזה לוקח זמן.
אורית זוארץ: כמה זמן זה לוקח?
תמר אלמוג: להערכתי, הערכה זהירה, אנחנו נוכל לפרסם את המבחנים האלה בתחילת 2010.
ציפי חוטובלי: זה אומר ינואר 2010?
תמר אלמוג: פברואר.
אורית זוארץ: ועדת תמיכות תתכנס באפריל.
תמר אלמוג: אז מגישים בקשה, מקבלים את האישורים.
אורית זוארץ: מתי הוועדות מתכנסות?
ציפי חוטובלי: מה היחס בין הזמן בו מתחיל התהליך הזה לבין השלמת הבנייה?
ציפי חוטובלי: שנה, שנה וחצי?
תמר אלמוג: קודם כל, בשנה שעברה אנחנו הקצינו כ-50 מיליון שקלים ב-2008 לבניית מעונות יום וניתנו כבר אישורי תמיכה למספר רשויות, נדמה לי עשרים ומשהו רשויות.
יולי תמיר: את זוכרת איזה רשויות?
תמר אלמוג: רחובות, תל-אביב.
נחמן שי: תני לנו דוגמאות מהחצי הנמוך של העשירון.
אורית זוארץ: הכסף הזה היה מיועד לשכבות החלשות.
יולי תמיר: תכיני לוועדה את הנתונים.
ציפי חוטובלי: אנחנו קיבלנו כאן החלטה להרחיב את מעגל הזכאיות לפי הכנסה.
ציפי חוטובלי: זה היה הקריטריון כאשר קריטריון ההכנסה הוא קריטריון שכמו שאנחנו יודעים הוא בעיקר בקרב נשות הפריפריה.
ציפי חוטובלי: זה הדבר המרכזי.
ציפי חוטובלי: אנחנו צריכים להיות קשובים לדרישות בשטח.
ציפי חוטובלי: אם יש מעונות יום שעומדים ריקים בשדרות או בחצור הגלילית, אני לא אחראית כרגע לבנות מעונות יום חדשים כאשר הקיימים לא מאוכלסים.
יולי תמיר: אני מציעה שנקבל רשימה כזאת.
תמר אלמוג: אחד הקריטריונים הוא המדד הסוציו-כלכלי.
תמר אלמוג: 1 עד 5 כאשר מ-5 לא נותנים תמיכה לאף אחד.
יולי תמיר: תל-אביב מ-1 עד 5?
יולי תמיר: רחובות מ-1 עד 5?
תמר אלמוג: 1 עד 5, זה הבקשות.
תמר אלמוג: כל השאר שמגישים, אם נשאר כסף מהתמיכה, מחלקים ביניהם.
יולי תמיר: איך זה יכול להיות שזה הולך לכל הישובים שכולם מ-7 ומעלה, כמו רחובות ותל-אביב?
תמר אלמוג: מועצה אזורית שומרון.
יולי תמיר: מועצה אזורית שומרון היא אשכול 6.
ציפי חוטובלי: תמר, הוועדה דורשת – אנחנו נכנס אותה בקרוב שוב כי אני רואה שיש כאן פערים בין הדברים שאנחנו רוצים לדעת לבין הדברים שאנחנו שומעים – לקבל מיפוי כל האזורים בהם ייבנו המעונות האלה.
ציפי חוטובלי: לא מדובר ביותר מ-30 מעונות יום לכל הדעות, אז אני רוצה לראות את הישובים בהם הם ייבנו.
אליעזר שוורץ: השאלה גם כמה מעונות יום עומדים היום ריקים.
תמר אלמוג: זה מנוגד להוראות שבמבחן שאישר משרד המשפטים.
תמר אלמוג: מבחן התמיכה פתוח לכלל מדינת ישראל ומי שעומד בכל הקריטריונים שבמבחן, יכול להגיש בקשה.
אליעזר שוורץ: נראה לי שהיושבת-ראש מתכוונת בדבריה לקבל שתי רשימות כאשר רשימה אחת תכלול את כל המעונות שעומדים ריקים באזורי הפריפריה, והרשימה השנייה היא לגבי כל המעונות עם עודף הביקוש עליו דיברנו בהתחלה, שם אתם רוצים לבנות מעונות בגלל עודף ביקוש וזה לפני המבחנים ולפני הכל.
אליעזר שוורץ: אלו שתי הרשימות שאנחנו מבקשים.
אורית זוארץ: גם את לוחות הזמנים.
תמר אלמוג: אני אעביר אליכם גם את הרשימה של הישובים שאישרנו להם תמיכה בשנה שעברה לבניית מעונות יום.
ציפי חוטובלי: אני באמת חושבת שזה יעזור לנו להתקדם.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לעבור על כל סעיפי ההסכם ואחר כך אני אפתח את הדיון לכל מי שרוצה להגיב.
ציפי חוטובלי: הנושא הבא הוא נושא הצהרונים.
ציפי חוטובלי: הייתה הבטחה שכבר השנה ייכנסו 180 מיליון לנושא הזה של הצהרונים.
ציפי חוטובלי: אפשר לראות איפה זה בא לידי ביטוי?
ציפי חוטובלי: מי נהנה מזה?
ציפי חוטובלי: פירוט.
ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים שקיפות של הכסף.
ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים לראות בכל דבר שקיפות של הכסף ואם אפשר שזה יהיה ממוסמך כדי שנוכל גם לבדוק ולעקוב בשטח היכן זה נמצא.
יובל יעקבי: בסיס התקציב של האגף למעונות יום בשנת 2010 גדל במשהו כמו 200 מיליון שקלים או משהו כזה.
קריאה: זה ההסכם הקואליציוני?
יובל יעקבי: גם, כן.
ציפי חוטובלי: אז אתה לא מדבר על ההסכם שלנו.
יובל יעקבי: החל משנת הלימודים הבאה, שנת הלימודים שתתחיל ב-1 בספטמבר 2010, 180 מיליון שקלים יוקצו לסבסוד צהרונים לגילאי 3 עד 5 במתכונת כלל ארצית.
ציפי חוטובלי: זה לא היה אמור להתחיל עכשיו?
ציפי חוטובלי: אם אני לא טועה, הייתה הבטחה של רביב.
יובל יעקבי: החל משנה הבאה, 180 מיליון שקלים במתכונת כלל ארצית לגילאי 3 עד 5.
יולי תמיר: לפי איזה קריטריונים?
יובל יעקבי: הכרה.
ציפי חוטובלי: השאלה לגבי המשפחות.
ציפי חוטובלי: איזה משפחות.
יובל יעקבי: פחות או יותר אותם קריטריונים של מעונות היום המשפחתיים.
יולי תמיר: לא, פחות או יותר זה לא טוב.
תמר אלמוג: מספר נפשות במשפחה, סטטוס.
אליעזר שוורץ: עבודה של בני הזוג.
יולי תמיר: חד הוריות.
יולי תמיר: אפשר לראות את הקריטריונים.
יובל יעקבי: חובה שהאישה תעבוד.
אורלי אלמגור-לוטן: אפשר לתת לנו את כל הנתונים?
ציפי חוטובלי: נקבל מסמך בו יהיה פירוט לגבי הקריטריונים בצהרונים, לאיזה אוכלוסיות זה מגיע ומה הם הקריטריונים.
יובל יעקבי: אין לי בעיה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה מסמך מסודר שיוגש לכל חברי הוועדה.
יובל יעקבי: כל מה שאת שואלת עכשיו, כתוב בדיוק מי זכאי להנחה בצהרון.
יובל יעקבי: זה כתוב בדיוק ולא בערך.
ציפי חוטובלי: אני מאוד מעריכה אותך.
ציפי חוטובלי: יש משהו מאוד רציני לענות לי על ידי משרד התעשייה.
ציפי חוטובלי: אנחנו כינסנו את הישיבה כדי שלכולנו יהיה נהיר מה קורה.
ציפי חוטובלי: אני הבאתי את ההסכם הזה, מחר בבוקר יבוא אלי זוג צעיר.
ציפי חוטובלי: אחרי שאושר ההסכם הזה, הגיעו הרבה זוגות צעירים ושאלו את השאלה הבסיסית והיא האם הם נהנים מההסכם שהשגתי או לא.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שהדבר הכי פשוט הוא להגיש לציבור – גם באמצעות אתר הוועדה – כדי שאנשים שרוצים לדעת ידעו מי נהנה מזה.
ציפי חוטובלי: לכן אני רוצה לראות מסמך מסודר שאומר מי נהנה מזה.
יולי תמיר: ובלי כפל הבטחות.
יולי תמיר: הבטחתם למפלגת העבודה 150, הבטחתם כאן 180, אל תמכרו את אותו כסף פעמיים.
יולי תמיר: כל סכום בנפרד.
יובל יעקבי: לא נמכר פעמיים.
יולי תמיר: אנחנו רוצים לראות את זה.
יובל יעקבי: בסדר גמור.
אורלי אלמגור-לוטן: בישיבה שהייתה בוועדת הכספים עלתה איזושהי בעיה בקשר להכרה בצהרונים.
אורלי אלמגור-לוטן: דיברו על כך שזאת היא אחת המגבלות בהרחבה של זה.
אורלי אלמגור-לוטן: את יכולה להבהיר לגבי זה?
תמר אלמוג: בתחילת הדרך, בשנת הלימודים תשס"ח, אנחנו פתחנו את ההכרה לכל מפעיל, גם אם זה מבית פרטי וגם אם זה במבנה ציבורי.
תמר אלמוג: בגלל שזה היה בבית פרטי או במבנה ציבורי ואין לנו את היכולת לפקח על כל אחד ואחד, דרשנו את המעורבות של הרשות המקומית, שמישהו מהרשות המקומית יצרף מסמך ויחתום עליו ויפקח על המסגרת הזאת.
תמר אלמוג: כעבור זמן מה פנו אלינו ממרכז השלטון המקומי ואמרו שראשי הרשויות באים בטענות קשות כאילו משרד התעשייה הטיל גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה, ושאם אנחנו רוצים שהרשות תעשה את זה, בואו ניתן כוח אדם לרשות, ניתן תקציב וכולי.
תמר אלמוג: אז הלכנו לשינוי בהחלטה ואמרנו שהמעון יכול לפעול בכל מקום שכבר קיבל מלכתחילה רשיון מאיזושהי רשות ממלכתית.
תמר אלמוג: למשל, גן ילדים שיש לו רשיון ממשרד החינוך או מעון יום שקיבל מאתנו סמל או משהו כזה.
תמר אלמוג: סייגנו את זה בכך שבבתים הפרטיים זה לא יהיה אלא אם כן השלטון המקומי ייקח על עצמו את האחריות.
תמר אלמוג: השבוע התקיים דיון בלשכת שר התעשייה יחד עם חבר הכנסת גפני שהרגיש כאילו כאן עשינו איזשהו מהלך עוקף, זה תאם את רוח הדברים שהוא הביא אז במעמד ההחלטה, והוא דרש בכל תוקף שנאשר גם את הצהרונים.
תמר אלמוג: עכשיו אנחנו עומדים בפני זה שאנחנו מעדכנים את הנוהל שיאפשר גם הכרה בתוך הבית.
אליעזר שוורץ: הרשויות יקבלו את זה?
אליעזר שוורץ: הרשויות הסכימו לזה?
אורית זוארץ: הן לא צריכות לפקח על זה.
תמר אלמוג: אנחנו נותנים את זה אופציונלי.
תמר אלמוג: אם ראש רשות מקומית בא ואומר שהוא מוכן לקחת אחריות לפקח על הצהרונים הפרטיים.
רחל אגמון: כמו משפחתונים.
רחל אגמון: בחוק רישוי עסקים, גן ילדים עד גיל שלוש לא מחייב רשיון, גם צהרון לא מחייב רישוי עסקים.
אליעזר שוורץ: לשם התמיכה חייבים רשיון.
תמר אלמוג: גם המשפחתונים עובדים כך.
רחל אגמון: המשפחתונים עובדים דרך משרד הרווחה.
יולי תמיר: ממש לא.
תמר אלמוג: ילדים בסיכון באים מהמשפחתונים.
ציפי חוטובלי: תמר, אני רוצה לחדד או להמשיך את השאלה של אורלי לגבי ההיצע הקיים כרגע בנושא הצהרונים.
ציפי חוטובלי: בנושא מעונות היום הבנו שיש חסר.
ציפי חוטובלי: בנושא הצהרונים, מאחר שמדובר בפרוצדורה הרבה יותר פשוטה להקים אותם, האם יש כרגע מענה לכל האוכלוסיות?
ציפי חוטובלי: הרי ההטבה הזאת לצהרונים היא פתוחה לכלל האוכלוסייה בכל שמקום שהיא, כל עוד היא עונה על קריטריונים של הכנסה מסוימים.
ציפי חוטובלי: את מסכימה?
ציפי חוטובלי: אני שואלת האם יש מענה לכל אזרח שעונה על הקריטריונים והוא יכול לשלוח את הילד שלו לצהרון?
תמר אלמוג: כיוון שבשנת הלימודים תש"ע אנחנו נותנים הכרה וסבסוד לילדים בצהרונים רק בישובים במצב סוציו-אקונומי 1 עד 4.
יולי תמיר: זה סותר את מה שאת אמרת עד עכשיו.
יולי תמיר: כל המקומות שאת ציינת אותם, ציינת רשימה של מקומות, אף אחד מהם הוא לא כזה.
תמר אלמוג: זה היה לגבי המעונות.
יולי תמיר: על מעונות יום אתם נותנים לכולם.
תמר אלמוג: מ-1 עד 4.
תמר אלמוג: זה מופיע במנדט שלנו.
ציפי חוטובלי: השאלה היא לגבי 2010.
אורלי אלמגור-לוטן: כאשר תהיה ההרחבה בשנת תש"ע, אמורה להיות הרחבה לכל האשכולות.
תמר אלמוג: בשנה הבאה לא.
תמר אלמוג: בשנה הבאה האשכולות בכל הארץ עד גיל 5.
אורלי אלמגור-לוטן: האם בשנה הבאה, כאשר תהיה הרחבה לשלוש עד חמש בכל הארץ, יש בפועל מספיק צהרונים שהם מוכרים או יהיו מוכרים אחרי השינוי כדי לענות לצורך?
תמר אלמוג: אני אענה לך לפי הניסיון שיש לנו.
תמר אלמוג: ברגע שפרסמנו את נוהל ההכרה, יש הצפה.
תמר אלמוג: אם היה לי מספיק כסף, הייתי מכירה בעוד ועוד.
תמר אלמוג: מאחר שאנחנו מוגבלים בתקציב, ברגע שאני יודעת שמגיעה מכסה שם צריך לעצור, אני עוצרת.
יולי תמיר: לפי איזה קריטריון אתם מכירים?
יולי תמיר: מה סדר העדיפויות שלכם?
תמר אלמוג: אנחנו מפרסמים את הנוהל לכולם ואומרים שיעבירו לנו עד לנובמבר.
יולי תמיר: קיבלת אלף ויש לך מקום ל-600.
יולי תמיר: איך את מסדרת את זה?
תמר אלמוג: עד נובמבר אנחנו מתמודדים, מקסימום באים לאוצר, בוכים קצת ומקבלים את הכסף.
תמר אלמוג: אבל אחרי נובמבר, הם לא מוכנים לשמוע ואני צריכה לראות אם כבר עברתי את המכסה, ושם אני עוצרת.
תמר אלמוג: אם נשאר לי, אני מאפשרת הכרה עד דצמבר.
יולי תמיר: אם בדצמבר מגיש ישוב שהוא בדרגה סוציו-אקונומית 2 ובינואר הגיש ישוב יותר מאורגן בסוציו-אקונומי 8, הוא מקבל.
קריאה: כל הקודם זוכה.
תמר אלמוג: 8 בכלל לא בקריטריון.
אליעזר שוורץ: 4.
תמר אלמוג: 1 עד 4.
תמר אלמוג: אשכולות 1 עד 4.
יולי תמיר: הנתונים האלה מאוד לא מדויקים.
יולי תמיר: לפי זה כל הילדים בישובים הבדואים ובנגב היו צריכים להיות מסובסדים אבל הם לא מסובסדים בצהרונים.
תמר אלמוג: אם בישוב הבדואי מישהו לא פונה אלי ולא מבקש הכרה בצהרון, אני לא יכולה לתת את הסבסוד לילד.
אורית זוארץ: לכן שאלתי איזה פרסום נעשה, כדי להביא את המידע הזה לידיעת הציבור.
ציפי חוטובלי: עם כל הכבוד לישובים הבדואים, בואו נתחיל קודם כל עם הישובים המסודרים כאן בארץ.
אורית זוארץ: הבדואים לא בארץ?
ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר לכם שחלק מהישובים הבדואים בדרום הם לא מסודרים.
אורית זוארץ: גם המאחזים הלא חוקיים.
תמר אלמוג: הם מקבלים מגיל 3 עד 5? לא.
תמר אלמוג: אנחנו נתנו שם סבסוד לילדים עד גיל 3 במעונות ובמשפחתונים ואחרי גיל 3 הם הלכו הביתה.
אורלי אלמגור-לוטן: בהחלטת ממשלה בסעיף 1 כתוב שיש 180 שקלים לסבסוד שהיית ילדים בגילאי 3 עד 5 במסגרות צהרונים מוכרים וכולי בהתאם למגבלת התקציב.
אורלי אלמגור-לוטן: בפועל, אם הבנתי נכון, זה אומר הרחבה לכל האשכולות על בסיס מעמד סוציו-אקונומי.
אורלי אלמגור-לוטן: לכמה ילדים בפועל התוספת של 180 מיליון שקלים אמורה להוסיף לצהרונים?
תמר אלמוג: מספר הילדים יגיע קרוב ל-60 אלף.
אורלי אלמגור-לוטן: כמה יש היום?
תמר אלמוג: סיימנו את השנה הנוכחית עם 11 אלף ואנחנו מעריכים שבשנת תש"ע נגיע למשהו כמו 18 אלף.
אורלי אלמגור-לוטן: ובסוף שנה הבאה 60 אלף.
אורלי אלמגור-לוטן: מתוך כמה?
תמר אלמוג: בשנת תשע"ב המספר יגיע קרוב ל-60 אלף.
ציפי חוטובלי: 60 אלף ילדים בגילאים עד גיל 5.
תמר אלמוג: עד גיל 5.
חנין זועבי: אפשר לחזור על הנתונים אבל לפי שנה קלנדרית?
תמר אלמוג: אני אומרת כך, כי אצלי 1 בספטמבר 2008 זה עד אוגוסט 2009.
תמר אלמוג: מספטמבר 2009 עד אוגוסט 2010 יהיו בצהרונים קרוב ל-18 אלף ילדים.
תמר אלמוג: מספטמבר 2010 ועד אוגוסט 2011 נגיע להערכתי ל-60 אלף ילדים.
ציפי חוטובלי: לפני שאני פותחת את הדיון, שאלה ליובל.
ציפי חוטובלי: אחת הבעיות שציינו היא העובדה שבאמת העבירו כאן
ציפי חוטובלי: תקציב דו-שנתי ואנחנו רוצים לראות שקיפות וכי הדברים באמת נכנסים לסעיף מסוים.
ציפי חוטובלי: 320 מילין שקלים שנוספו.
ציפי חוטובלי: מתי נוכל לראות את זה מעוגן במסמך רשמי?
ציפי חוטובלי: אני מחזיקה ביד את ההסכם של האוצר אבל מתי נוכל לראות את זה נכנס כסעיף תקציבי לשנים הבאות?
יובל יעקבי: בואו נפרט.
יובל יעקבי: על הבינוי עניתי קודם.
יובל יעקבי: הבינוי יינתן כפי שאמרת.
יובל יעקבי: ינואר, פברואר, מרץ, מתי שהוא בתחילת 2010.
יובל יעקבי: יינתנו 30 מיליון שקלים לבינוי.
יובל יעקבי: הכסף של הצהרונים.
יובל יעקבי: בבסיס התקציב אנחנו נראה אותו בשנת 2011 אבל בגלל ששנת הלימודים מתחילה בספטמבר 2010, איזשהו חלק יחסי ממנו, כמו שכתוב בהחלטת ממשלה, יינתן בצורה של פנייה תקציבית לוועדת הכספים בסביבות ספטמבר-אוקטובר 2010 כדי לממן את הצהרונים האלה.
יולי תמיר: אתה אומר שזה בכלל לא יתחיל לפני תשע"ב.
יובל יעקבי: לא, לא.
יובל יעקבי: תשע"א.
יובל יעקבי: אני אומר שהחלטת הממשלה אומרת שבבסיס תקציב 2011 אנחנו צריכים לממן.
יולי תמיר: לפי מה שאמרת, שבבסיס תקציב 2011 אתה תקבל את החלק היחסי.
יובל יעקבי: בבסיס 2011 נקבל את מלוא הסכום.
יולי תמיר: אז ב-2010 אתה כבר מקבל?
יובל יעקבי: בספטמבר 2010 אנחנו נעביר איזשהו סכום שהוא חלק יחסי מהמאה אחוזים שיצאו ב-2011.
אורלי אלמגור-לוטן: ה-320, הרוב הלך לצהרונים ודיברו על כך שחלק מהכסף, 75 מיליון, הלך להגדלת מספר הילדים במעונות היום ו-35 מיליון מיועדים לצורך העמקת השתתפות בסבסוד.
אורלי אלמגור-לוטן: כלומר, שינוי המדרגות שזה גם אמור להיות כבר משנת הלימודים הבאה.
אורלי אלמגור-לוטן: נכון?
יובל יעקבי: כבר הקדמנו.
תמר אלמוג: הקדמנו משהו לספטמבר הנוכחי וזה גרם לכך ש-5,000 ילדים נכנסו לראשונה למעגל הזכאות, אמנם עם דרגות תמיכה נמוכות.
תמר אלמוג: עוד 5,000 משפחות נהנות.
אורלי אלמגור-לוטן: אבל זה מהגדלת התקציב, מההסכם עם מפלגת העבודה.
אורלי אלמגור-לוטן: זה מזה?
יובל יעקבי: זאת הקדמה.
יובל יעקבי: חד וחלק זאת הקדמה.
יולי תמיר: מה התקבל מהכסף של מפלגת העבודה?
יובל יעקבי: למערכת יש גם צרכים שוטפים.
יובל יעקבי: זה לא אותו כסף.
יולי תמיר: האם אתה יכול להראות לנו בהעברה תקציבית שורה מסומנת של 200 מיליון שקלים?
אורית זוארץ: זה לא 200 מיליון אלא 180 ועוד 150.
יובל יעקבי: ה-200 זה הכסף של מפלגת העבודה לפי ההסכם הקואליציוני.
יובל יעקבי: היה מדובר על כמה קיצוצים רוחביים.
ציפי חוטובלי: אתה מדבר על הקיצוץ הרוחבי ונגעת בנקודה מאוד חשובה.
יובל יעקבי: כ-150 או 160 מיליון שקלים.
יולי תמיר: שהתקבלו והם נמצאים בתקציב.
יולי תמיר: לאיזה שנה?
יובל יעקבי: 2010.
יולי תמיר: הם נמצאים בתקציב 2010, מעבר לכסף הזה?
יובל יעקבי: הכסף הזה עדיין לא התקבל.
יובל יעקבי: החלטת הממשלה, רובה ככולה, מדברת על 2011, חוץ מאותם סכומים שהזכרתי.
יובל יעקבי: בעצם הגידול שאת רואה ב-2010 כולו "מיוחס" לקואליציוני והגידול שנראה ב-2011 מיוחס להחלטת הממשלה.
אליעזר שוורץ: לא הבנתי מה שאמרת.
אליעזר שוורץ: אמרת שהקדמתם גם ל-2009.
יובל יעקבי: עוד איזשהו סכום מתוך התוכנית להעמקת הסבסוד.
אליעזר שוורץ: מ-2011 זה הוקדם ל-2009.
יובל יעקבי: הוא כבר נכנס לתוקף ובשנת הלימודים הנוכחית.
אליעזר שוורץ: הוא בבסיס התקציב?
יובל יעקבי: הוא בבסיס התקציב.
אליעזר שוורץ: כלומר, במקום 320 נראה בשנת 2011 סכום של 310 מיליון כי כבר 10 מיליון הגיעו עכשיו?
אורית זוארץ: אם זה בבסיס התקציב, צריך לראות את זה בכל שנה.
אליעזר שוורץ: כן, אבל הוסיפו עכשיו 10, אז יוסיפו רק 310 בשנת 2011.
מאירה בסוק: יש כאן בעיה.
מאירה בסוק: אתה אומר שחלק מהסכום נכנס ב-2010, אז איפה ה-150 מיליון של מפלגת העבודה?
מאירה בסוק: כאילו צריך להיות יותר כסף.
ציפי חוטובלי: ה-150 מיליון של מפלגת העבודה, אני רוצה להבין את המספר הזה.
ציפי חוטובלי: בהסכם הקואליציוני של מפלגת העבודה מדובר על 200 מיליון שקלים.
ציפי חוטובלי: זה הפך ל-150 מיליון שקלים בגלל הקיצוץ הרוחבי?
ציפי חוטובלי: למעשה החלתם את הקיצוץ הרוחבי גם על זה.
יובל יעקבי: הממשלה.
יובל יעקבי: לא אנחנו אלא הממשלה.
אליעזר שוורץ: עדיין לא הבנו לגבי ה-10 מיליון ומאיפה הם הגיעו.
אליעזר שוורץ: ה-10 מיליון שהכניסו השנה, זה מההסכם הקואליציוני או מההסכם עם הוועדה?
יובל יעקבי: מההסכם עם הוועדה.
יולי תמיר: גם אנחנו לא הבנו.
אליעזר שוורץ: תמר ויובל הסבירו שכבר בשנת 2009 אם רווחו את המדרגות ונכנסו עוד 6,000 ילדים.
אליעזר שוורץ: הוא אומר שזאת בעצם הקדמה של תשלום של השנים הבאות, הקדמה מ-2010 מההסכם הקואליציוני, והוא אומר שבשנת 2011 מההסכם אליו הגיעה הוועדה.
אליעזר שוורץ: אומרים שזה מההסכם של הוועדה ב-2011 ולכן ב-2011 צריך להוסיף עוד 310 מיליון במקום 320 מיליון.
אורית זוארץ: לפני הקיצוצים הרוחביים.
אליעזר שוורץ: על זה לא בטוח שיחול קיצוץ רוחבי.
אורית זוארץ: בוא נשים את זה על השולחן.
אורית זוארץ: הקדימו את המימוש.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לפתוח את הדיון.
רחל אגמון: קודם כל, אני אומרת כמה דברים ממש טריביאליים אבל הם נראים לי מאוד חשובים.
רחל אגמון: קודם כל, כל הכבוד.
רחל אגמון: שנית, התוכנית היא לאורך זמן וצריך לראות את זה גם בהיבט הזה.
רחל אגמון: אתם יודעים שמשרד הרווחה מסדר ילדים במעון, כפי שאת אומרת, כדי להגן על הילדים.
רחל אגמון: רציתי לומר לחברת הכנסת זועבי שאני נפגשתי השבוע עם מנהל הרשות לפיתוח כלכלי במגזר המיעוטים במשרד ראש-הממשלה ונפגשתי על רקע תוכנית שאנחנו עכשיו קולטים אלינו, תוכנית שנקראת אשת חיל, תוכנית שעוסקת בקבוצות של אתיופים, קווקזים, ותיקים, ערבים כדי להכין אותם לתעסוקה.
רחל אגמון: אין ספק שזאת תוכנית שמגלגלת כמה מאות בשנה, אבל מאות האימהות האלה, הילדים שלהם ישולבו במעונות וכן הלאה וכן הלאה.
רחל אגמון: בנוסף לכך הוא סיפר לנו על הפעילות של הרשות שמתחילה עכשיו בגדול, כאשר היא יצאה למכרז שנסגר ב-18 בנובמבר על פיתוח חברות כלכליות ברשויות המקומיות הערביות, מכרז שמדבר על כ-80 מיליון שקלים שהממשלה נותנת פלוס מצ'ינג של הגוף הזוכה, להפעיל ובעיקר לעשות פעולות של פיתוח פארקים תעשייתיים ומיזמים במקומות עצמם וזה לא בתל-אביב.
רחל אגמון: מאוד חשוב לדעת את זה.
ציפי חוטובלי: מי עושה את זה?
רחל אגמון: הרשות לפיתוח כלכלי במגזר המיעוטים.
רחל אגמון: מדובר בקבוצה של עשרה אנשי מטה שהם כלכלנים ואחרים.
רחל אגמון: המטרה היא לפתח יזמות עסקית.
יולי תמיר: מאגודת הגליל אמרו לי שהם הולכים להיסגר כי אף אחד לא מוכן לתת להם.
רחל אגמון: אני מספרת לך חידושי תורה.
רחל אגמון: מנהל הרשות סיפר לנו שהם עושים תהליך של קליטה גם בנושא של נשים וגם בנושא של קליטת אקדמאים ערבים במשק הישראלי באמצעות מתן ואוצ'רים של 10,000 שקלים למעסיק שיקלוט בתנאים מסוימים.
רחל אגמון: רציתי לומר שאנחנו מדברים על תוכנית שלא עובדת בחלל אלא היא בסך הכל של כן או לא פעילות הממשלה, וכמובן שלי כעובדת מדינה אסור לומר מה אני חושבת, והיא כדי לקדם אוכלוסיות מוחלשות ומובסות שאנחנו אמונים עליהם במשרד הרווחה כך שיצאו ממצבן.
רחל אגמון: נכנסת עכשיו גם תוכנית לאומית שגם היא עכשיו מתחילה בתוכניות בקהילה על מנת למזער הוצאת ילדים מהקהילות ומבית הוריהם למסגרות חוץ ביתיות כאשר הכוונה היא לתת מענה בקהילות ומענה בקהילה גם נותן מקומות עבודה.
רחל אגמון: אני אומרת שאחד קשור בשני.
אורית זוארץ: הדיון הזה חשוב והוא חלק מתוכנית העבודה שלנו כמחוקקים וכפרלמנטרים לעשות בחינה ומעקב אחרי החלטות שאנחנו מקבלים.
אורית זוארץ: אני באמת הייתי שמחה לקבל מספרים קצת יותר מעוגנים כדי שנוכל לקדם דיון ענייני עם תוכנית עבודה מסודרת, עם לוחות זמנים, עם כל החסמים כי המטרה שלנו היא באיזשהו מקום או במידה מסוימת להסיר את אותם חסמים בירוקרטיים וארגוניים שאנחנו מכירים ובאמת להקל בעיקר על אותן אוכלוסיות שאנחנו רוצים לחזק, כדי שבסופו של יום הכסף הזה יגיע לייעודו.
אורית זוארץ: אני לא מזלזלת חלילה בנשים עובדות במקומות חזקים יותר, אבל אני חושבת שהמטרה הייתה לחזק את אותן נשים במקומות החלשים, במקביל לחיזוק נשים עובדות בכלל.
אורית זוארץ: לכן צריכה להיות תוכנית עבודה, לוח זמנים ופרסום.
אורית זוארץ: אפרופו פרסום, האם במקביל לוואוצ'ר למעסיק יש גם איזה מידע לעובדת?
רחל אגמון: הכל מופיע באתר.
אורית זוארץ: אני נורא מצטערת, התשובות האלה ממש לא מקובלות.
אורית זוארץ: את מגיעה לכאן ממשרד ממשלתי, את היית אמורה לבוא עם שיעורי בית ולהכין אותם.
רחל אגמון: לא.
רחל אגמון: מה פתאום?
רחל אגמון: אני סיפרתי את מה שאמרו לי.
אורית זוארץ: לכן אני אומרת שאת עובדת מדינה והציפייה שלי ממך – אני אשים את זה על השולחן –שתרחיבו קצת את תחום האחריות, בעיקר שיתופי פעולה בין-משרדיים וכאשר מעסיק מקבל ואוצ'ר או עובד מקבל ואוצ'ר, הוא גם מקבל מידע על הזכויות שלו כהורה כדי שיוכל לממש את ההנחות ואת אותן הטבות שאנחנו כל כך עמלים למענן.
אורית זוארץ: אם יש נתק בין המשרדים ומשרד אחד נותן ואוצ'רים ומשרד שני מחלק הטבות ואין קשר ואין קואורלציה ובסופו של יום זה לא מגיע לצרכן בקצה, לאזרח הפשוט או לאזרחית שיוצאת לעבודה, אנחנו מפספסים.
אורית זוארץ: לכן אני אומרת את זה כחומר למחשבה.
רחל אגמון: אני עשיתי יחצנות.
רחל אגמון: נפגשתי עם הרשות הזאת בגלל שיתוף פעולה עם המשרד שלנו.
אורית זוארץ: אני מברכת.
רחל אגמון: אתם יודעים שדנים הרבה במשפחות חד-הוריות ואנחנו לפני חצי שנה הוצאנו חוברת זכויות שנמצאת גם באתר שלנו.
אורית זוארץ: בואי נעשה מיפוי של נשים במגזר הלא יהודי ובפריפריה שיש להם בכלל מחשב בבית ושהן מסוגלות להגיע לאינטרנט.
רחל אגמון: עכשיו אנחנו עושים לאוכלוסייה בערבית.
אורית זוארץ: אני לא רוצה להיכנס אתך לוויכוח.
אורית זוארץ: אני נותנת לך טיפים וחומר למחשבה.
אורית זוארץ: אם אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאנחנו מדברים על נשים מוחלשות, נשים שהן בקבוצות הכי מוחלשות בחברה הישראלית, אתן אנחנו רוצות לקדם ולטפח, אנחנו רוצות להנגיש להן את המידע, אני אומרת שנעשה חשיבה איך אנחנו עושים את זה.
אורית זוארץ: הלכה למעשה לגבי הנתונים שקיבלנו כאן.
אורית זוארץ: לי יש תחושה מאוד קשה של גלגול האחריות, לפחות במקרה של המעונות, לשלטון המקומי.
אורית זוארץ: עם כל הכבוד למשרדי הממשלה, השלטון המקומי לא יכול להיות איזשהו שק חבטות או איזשהו מענה או פתרון אולטימטיבי לכל נושא שמשרדי הממשלה לא מסוגלים להתמודד אתו.
אורית זוארץ: ראשי הרשויות לא מסוגלים לעשות את זה.
ציפי חוטובלי: משרד התעשייה עומד בקשר עם הרשויות המקומיות.
אורית זוארץ: יש כאן חשיבה חדשה כדי להקל קצת ולאפשר הפעלה של צהרונים מהבתים, דבר שקורה בהרבה מאוד ישובים קטנים.
אורית זוארץ: לא בכל הישובים הרשות המקומית מוכנה לקחת אחריות.
אורית זוארץ: אני אומרת שבמקום הזה אנחנו צריכים גם לבדוק אולי – חבל שלא נמצאות כאן נציגות של השלטון המקומי, כי יש שם באמת נציגות חזקה – מה העמדה שלהם בעניין הזה.
אורית זוארץ: אנחנו מעבירים כספים, ונותנים להם אחריות.
אורית זוארץ: אני אעשה את הבדיקה הזאת ברמה האישית כי זה באמת מעסיק אותי.
אורית זוארץ: אני אומרת שבמקרה הזה אני חושבת שהמחויבות שלנו להתיר את החסמים האלה וגם לבדוק איך ראשי הרשויות באמת יכולים ליישם את כל ההחלטות המצוינות האלה.
אורית זוארץ: כמובן כאשר יהיו לנו נתונים יותר מפורטים ויותר מעמיקים, אפשר יהיה לקדם דיון.
יובל יעקבי: אני רוצה להשלים את מה שלא הובן כאן בעניין של הבינוי כדי שיהיה ברור.
יובל יעקבי: שאלת כמה מעונות יהיו.
יובל יעקבי: זה לא שיש שאלה שכל ה-30 מיליון שקלים יצאו בסוף.
יובל יעקבי: תמי אמרה שהיא לא יכולה כרגע להעריך כמה מעונות זה נותן.
יובל יעקבי: מן הסתם זה נותן איזשהו מספר סביב ה-30 אבל זה יכול להיות כל מספר ואני לא רוצה להתחייב למספר.
אורית זוארץ: הקול קורא הוא גם לשיקום?
אורית זוארץ: כתוב כאן: בינוי, הרחבה או הסבת מבנים.
אורית זוארץ: זאת אומרת, אם ראש רשות רואה שיש לו איזה מבנה שהוא פנוי והוא רוצה לשקם אותו, האם יש לו את האופציה לעשות את זה?
תמר אלמוג: קיימת האופציה וזה יכול לפעול לטובה כיוון שהעלות של ההסבה היא נמוכה יותר ואז יישאר יותר כסף.