GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נועה בן שבת: המעביד הרי לא נושא בתשלום שכר לעובדת בתקופת חופשת הלידה.
נועה בן שבת: מי שמשלם זה הביטוח הלאומי, את דמי הלידה, אם העובדת זכאית – אם היא צברה תקופת הכשרה מתאימה לזכאות לדמי לידה.
נועה בן שבת: ככל שהיא זכאית לדמי לידה, המעביד חייב להפריש עבורה.
נועה בן שבת: אלה שני תנאים: אם היא זכאית לדמי לידה והמעביד נהג להפריש עבורה תשלומים לקרנות פנסיה או קופות גמל, אז – תלוי בוותק שלה במקום העבודה.
נועה בן שבת: נניח שהוא חייב, אז הוא יהיה חייב להמשיך להפריש, בתנאי שהיא הפרישה את חלקה.
נועה בן שבת: עכשיו אנחנו מדברים על תקופה שהיא לא זכאית לדמי לידה, וגם לא תהיה חובה למעביד חובה להפריש עבורה תשלומים לקופות.
אורי מקלב: מה עם ביטוח לאומי?
נועה בן שבת: גם ביטוח לאומי.
נועה בן שבת: אם אני מבינה נכון, וביטוח לאומי ודאי יוכלו להסביר- היא חייבת בתשלום דמי ביטוח בתקופת חופשת הלידה?
נלי מועלם: לא.
נלי מועלם: בזמן ה- 14 שבועות אנחנו מנכים במקור את דמי הביטוח ממנה.
נועה בן שבת: ובחל"ת?
נועה בן שבת: אתם לא נושאים בשום חובה.
נלי מועלם: יש את החודשיים הראשונים של החל"ת, שהמעביד מחויב להפריש עבורה דמי ביטוח כחל"ת.
נלי מועלם: אחרי זה- כבר לא.
אורי מקלב: אם זה לא בסיס של חל"ת, יכול להיות שאם גם לא נעגן את זה, גם לא יהיה חייב.
אורי מקלב: חל"ת- יש לו את החוקים שלו.
אורי מקלב: אם לא נכתוב את זה בפירוש - - קשור בקבלת דמי הלידה.
אורי מקלב: היא לא תקבל את זה, לא יהיה מי שיפריש לה.
נועה בן שבת: אם נוסיף, אנחנו מטילים נטל על המעבידים והם יטענו שזה נטל.
נועה בן שבת: הכותרת של הצעת החוק שאומרת שאנחנו לא מטילים נטל כלכלי – מבוטלת, קצת.
נועה בן שבת: אנחנו צריכים לזכור שבכלל, אנחנו מדברים על תוספת של חופשה שבמהותה היא חופשה ללא תשלום, היא לא מקבלת תשלום עבור זה.
נועה בן שבת: מהבחינה הזו היא כן דומה לחל"ת, מבחינת התשלומים, שזו תקופה שהיא יודעת שהיא לא ממומנת עליה ולא מפרישה עליה.
נועה בן שבת: הפסקות של הפרשות לקופות גמל – נדמה לי שהתקופה שקובעת היא עד שלושה חודשים אבל מעל שלושה חודשים - - - והזכאות - -
ציפי חוטובלי: חברי הכנסת.
ציפי חוטובלי: אנחנו נצביע היום על החוק.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לאפשר גם לנציגי הממשלה להשמיע את דברם.
ציפי חוטובלי: השאלה שלי אליך היא כזו: האם, כרגע - - הרי על מי, בעצם, חלה השאלה?
ציפי חוטובלי: בעיקר על נשים שלא צברו את תקופת הוותק, שאז בעצם יש לנו שאלה לגביהן.
נועה בן שבת: שלא צברו את תקופת הוותק בחל"ת?
נועה בן שבת: אם אנחנו פונים לחל"ת?
ציפי חוטובלי: רגע, יש לי שאלה – האם חברי הכנסת שאומרים שהם בעד יכולים, על פי התקנון - -
דליה איציק: אם ההצעה היתה לפניהם – בוודאי.
דליה איציק: אלא אם כן נצביע על הצעה אחרת.
דבי אליעזר: קודם כל, אני אחזור – עמדת הממשלה היא לתמוך בהצעת החוק, בכפוף לתיאומי נוסח.
דבי אליעזר: אנחנו סברנו ועדיין סבורים שהדרך הנכונה לתקן את החוק היא דרך תיקון בסעיף 7, דווקא, ולא בסעיף 6.
דבי אליעזר: אמרנו שנכון להיום, לכלל העובדות, לעובדות שעבדו אצל אותו מעביד או אותו מקום עבודה תקופה של שנה לפני יציאתן לחופשת הלידה, יש להן את חופשת הלידה, שהיא לא רק 14 שבועות, אני מזכירה – היא 14 שבועות וכל התקופות המוארכות בסעיף 6, ועל זה כן צריך לתת את הדעת, אם רוצים להעביר את הצעת החוק בסעיף 6.
דבי אליעזר: בנוסף לכך, עובדת יכולה להאריך את חופשת הלידה בחופשה ללא תשלום – כך זה נקרא, רבע מהתקופה שהיא הועסקה לפני יציאתה לחופשת הלידה ועד שנה מיום הלידה.
דבי אליעזר: לכן סברנו שהמקום הנכון לתקן זה בסעיף 7.
דבי אליעזר: זה נכון שמבחינת הגבלת הפיטורין, והסברנו גם בשבוע שעבר- לממונה על חוק עבודת נשים שיקול דעת קצת יותר רחב להתיר שיקול דעת, להתיר את הפיטורין, כשהפיטורין אינם קשורים ללידה או להיעדרות, אבל זה כן מתיישב עם מה שקורה באירופה, והיתה סקירה שאורלי עשתה ב-2007 שהראתה שברוב המדינות אין איסור מוחלט של פיטורין.
דבי אליעזר: לדעתנו אנחנו הולכים על מדרון חלקלק, גם אם לא נעים לשמוע את זה, וצריך לתת את הדעת גם לעניין הזה.
דבי אליעזר: הדברים הוסברו גם בשבוע שעבר, ואני לא אחזור על הדברים.
דבי אליעזר: אני רק אומר מבחינה פורמלית – כיוון שזה היה בתיאומי ניסוח, ואנחנו עדיין סבורים שהתיקון צריך להיות בסעיף 7, ככל שהוועדה תצביע בעד התיקון בסעיף 6 אנחנו נביא את הצעת החוק עוד פעם לוועדת השרים כדי שהיא תחליט - -
ציפי חוטובלי: רגע, רגע, אין בזה שום היגיון.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת אורי מקלב וחברת הכנסת דליה איציק –ניסיונכם הפרלמנטרי כאן נדרש.
ציפי חוטובלי: אמרה כאן עורכת הדין דבי אליעזר שבמידה ואנחנו מצביעים על נוסח דרך סעיף 6 זה יחזור לוועדת השרים לענייני חקיקה.
ציפי חוטובלי: זה נראה לי פשוט מופרך, הרי זה הנוסח שאושר בוועדת השרים לענייני חקיקה.
דבי אליעזר: לא, הוא אושר בכפוף לתיאומי נוסח ואנחנו עדיין סוברים שהתיקון צריך להיות בסעיף 7 .
דליה איציק: אני לא מכירה פרוצדורה כזו.
דליה איציק: זו ההצעה שעליה המליאה הצביעה.
דליה איציק: מילא אם היית אומרת שעשינו שינויים אחרי ההצבעה.
דליה איציק: זו ההצעה שעליה הצביעה גם ועדת השרים לענייני חקיקה, ואין פה שינויים.
דליה איציק: את היית צודקת לו היית אומרת שיש פה הצעה אחרת לגמרי ולכן יש פה הונאה של ועדת השרים לענייני חקיקה.
דליה איציק: אנחנו כל כך מקפידים להיות צמודים לטקסט, לא בגלל זה, אלא בגלל שהטקסט הוא בסך הכל פשרה של הרבה מאד דברים שהם ראויים, ולכן – ועדת השרים לענייני חקיקה לא מעניינת את הכנסת, בכל הכבוד.
דבי אליעזר: אני חס וחלילה לא דיברתי על ה – ולא דיברתי על ניהול הכנסת.
דליה איציק: עזבי, זה לא אישי.
דליה איציק: עם ההערה הזו אנחנו נעשה מה שאנחנו רוצות.
דבי אליעזר: אני לא באה בטענות, אני רק אומרת שמבחינה פורמלית אנחנו כן סבורים, כיוון שאנחנו כן חושבים שהטיפול צריך להיות בסעיף 7.
ציפי חוטובלי: היתה הסכמה מול האוצר, מול ועדת השרים לענייני חקיקה שזה הסעיף המדובר.
ציפי חוטובלי: דיברתי על זה עם שר האוצר, שר האוצר אמר לי שזה הנוסח המקובל עליו.
דבי אליעזר: אז אני אתייעץ עם המשרד כיצד - -
ציפי חוטובלי: מעולם לא שמעתי דבר כזה.
ציפי חוטובלי: חברים, זה לא הגיוני, זה לא סביר.
ציפי חוטובלי: לא שינינו כאן פסיק מהנוסח שהובא בפני הוועדה.
סער פינטו: אני רוצה להזכיר שוועדת השרים אישרה את זה ב - - אישרה.
סער פינטו: אחר כך - -
ציפי חוטובלי: ועדת השרים אישרה את זה למעשה פעמיים.
ציפי חוטובלי: זה עלה פעמיים בוועדת השרים - -
דבי אליעזר: זה עלה פעם אחת.
דבי אליעזר: שר האוצר הגיש ערר.
דבי אליעזר: מכיוון שהוא הסיר את הערר אז העמדה נשארה כפי שהיתה לראשונה, וזה – תמיכה בהצעת החוק בכפוף לתיאומי נוסח.
דבי אליעזר: כשוועדת השרים מדברת על "כפוף לתיאומי נוסח" אז אנחנו כן יכולים להציע נוסחים אחרים שלאו דווקא בסעיף 6 כי אנחנו חושבים שעניינם של הדברים, ועניינם של חוק עבודת נשים וחופשה ללא תשלום – כי עדיין אנחנו מדברים מבחינה מהותית בחופשה ללא תשלום הניתנת לאישה – שתהיה בסעיף 7 ולא בסעיף 6.
דבי אליעזר: מבחינה פורמלית, ואני גם אתייעץ אצלנו במשרד, אם המשרד יסבור שאין טעם לחזור לוועדת השרים, אז אנחנו כמובן לא נחזור.
דבי אליעזר: הרושם הראשוני הוא שצריך לחזור לוועדת השרים לענייני חקיקה.
אורי מקלב: - חופשת לידה, גברתי.
אורי מקלב: כתוב בהצעת החוק – הארכת חופשת לידה.
אורי מקלב: זה באופן טבעי - -
דבי אליעזר: אמנם זו הארכת חופשת לידה, זו הארכת חופשה ללא תשלום.
דבי אליעזר: זו מהות ההצעה.
דבי אליעזר: ההצעה מבקשת להאריך את חופשת הלידה הניתנת לעובדת היום בתשלום – זו המהות, ואין מה לעשות – לחופשה ללא תשלום.
דבי אליעזר: הממשלה הסכימה לרעיון שלא תהיה תקופת הכשרה לשנה כדי לתת - -
סער פינטו: אני רוצה להעיר בקצרה שהצעת החוק מדברת על תיקון סעיף 6, במפורש.
סער פינטו: סעיף 6 וסעיף 7 הם שונים מהותית.
סער פינטו: אפשר ללמוד את זה רק מהכותרות, שסעיף 6 זה רק חופשת לידה וסעיף 7 זה זכות להיעדר מהעבודה.
סער פינטו: כל המהות של הצעת החוק הזו, כפי שהובאה לוועדת השרים, זה סעיף 6.
סער פינטו: שימו לב שההצעה שמונחת לפנינו, שמדברת על סעיף 7, פשוט מוחקת את כל הצעת החוק.
סער פינטו: זו פשוט גרסה אחרת לגמרי.
סער פינטו: הצעת החוק – יכול להיות שהיא טובה, אבל היא עוסקת בעניין אחר.
סער פינטו: היא לא עוסקת בהארכת חופשת הלידה, היא עוסקת בזכות של נשים שאין להם שנה ותק באותו מקום עבודה, לצאת לחל"ת.
סער פינטו: זה שני דברים שונים.
סער פינטו: זה מה שהונח בפני ועדת השרים – סעיף 6, לא סעיף 7, לא אפשרויות אחרות, לא איזושהי הצעת חוק מורכבת עם המון סעיפים שצריכים לשנות פה ולעשות התאמות שם.
סער פינטו: הונחה הצעת חוק שכל מהותה – שינוי סעיף 6 והארכת חופשת הלידה בסעיף 6.
דבי אליעזר: מבחינה מהותית, מה שאני רוצה להגיד זה שגם כך יש צורך בתיקוני נוסח בהצעת החוק כפי שהיא, מכמה סיבות – אחד, התיקון לא יכול להיות בסעיף קטן (ב), אלא שאנחנו צריכים לדבר על חופשת לידה שלא ניתן לקצר אותה בתוספת של כל ההארכות של חופשת הלידה, כלומר – זה 14 שבועות, פלוס כל ההארכות המיוחדות שיש לעובדת להאריך, כאשר העובדת זכאית לדמי לידה.
נועה בן שבת: מה שאת מעירה עכשיו זה הערות ניסוחיות שצריך יהיה להכניס להצעת החוק.
ציפי חוטובלי: יש לנו עוד את הקריאה השניה והשלישית.
דבי אליעזר: ההצעה, כפי שהיא היום, לא מוכנה לקריאה ראשונה.
דבי אליעזר: אנחנו מבקשים לעשות את התיקונים האלה, הם תיקונים - -
נועה בן שבת: את, בעצם מציעה להגיד שיש את ה- 14 שבועות פלוס המועדים.
נועה בן שבת: אני רק לא מבינה מאי נפקא מינא, בגלל שהעובדת תהיה זכאית להאריך את החופשה.
דבי אליעזר: לפי הנוסח היום היא יכולה לקצר את חופשת הלידה שלה ל – 14 שבועות.
דבי אליעזר: מבחינתנו, נכון להיום, ובלי הצעת החוק, אסור לעובדת לקצר את חופשת הלידה שלה, לא ל – 14 שבועות אלא לכל התקופה של חופשת הלידה.
נועה בן שבת: סליחה, לא הבנתי איפה הקיצור.
נועה בן שבת: כשאת מדברת על הקיצור, למה את מתכוונת?
דבי אליעזר: לפי הצעת החוק שמונחת לפנינו, כתוב: "...
דבי אליעזר: בסופו יבוא: "העובדת רשאית לקצר את חופשת הלידה לתקופה שתפחת מ – 14 שבועות".
נועה בן שבת: "שלא תפחת".
דבי אליעזר: אנחנו מדברים שלא תפחת לא רק מ – 14 שבועות, אלא – מ- 14 שבועות וכל התקופות, כל ההארכות שבסעיף 6.
נועה בן שבת: הכוונה, ודאי , ללידה מרובת עוברים, או שהילד מאושפז, או שהיולדת מאושפזת.
דבי אליעזר: זה דבר אחד.
דבי אליעזר: דבר שני – אני מציעה גם לתקן את סעיף 8 לחוק.
דבי אליעזר: סעיף 8 לחוק קובע שאסור לכל מעביד להעסיק עובדת במהלך חופשת לידה.
דבי אליעזר: אם העובדת מקצרת את חופשת הלידה, היא לא רוצה להמשיך לעבוד, היא מקצרת את חופשת הלידה, היא רוצה לצאת לעבוד אבל לאו דווקא אצל אותו מעביד, שיתאפשר לה לעבור למעביד אחר.
נועה בן שבת: אם היא מוותרת על זכותה לחופשת לידה, אז היא ממילא לא בחופשת לידה.
נועה בן שבת: זה כאילו שהיא מפקיעה את חופשת הלידה שלה.
דבי אליעזר: גם המעביד האחר – אנחנו מדברים על כל המעבידים במשק, אסור לכל המעבידים במשק להעסיק עובדת בחופשת לידה.
דבי אליעזר: אז צריך לחשוב האם יש צורך בתיקון בסעיף 8 שידבר על התקופה של הסעיפים הראשונים ולאו דווקא של הסעיף הזה שאנחנו רוצים להוסיף, שזה הסעיף של ה- 3 חודשים נוספים.
נועה בן שבת: את מציעה בעצם שב- 14 השבועות, או בתקופה המוארכת, לפי הנסיבות האישיות של העובדת, אסור יהיה להעביד אותה, ובשאר השבועות יהיה מותר להעביד אותה?
דבי אליעזר: - לא של המעביד שלה, של כל המעבידים שהם לא המעבידים שלה, בעת יציאתה לחופשת הלידה.
דבי אליעזר: זה מה שקבוע בסעיף 8.
ציפי חוטובלי: אבל אם היא בוחרת לממש, על פי הצעת החוק הזו – למה שנצטרך - - מעבידים אחרים שיעסיקו אותה?
דבי אליעזר: נכון להיום יש שני סעיפים שמדברים על איסור העבדה בחופשת לידה.
דבי אליעזר: יש לנו את סעיף 6 שמדבר על המעביד של אותה עובדת ויש את סעיף 8 שמדבר על מעבידים שהם לא מעבידים של אותה עובדת.
דבי אליעזר: אורית זוארץ: ממילא היא צריכה אחרי 14 שבועות להודיע למעסיק שלה אם היא מתכוונת לממש את הזכות הזו או לא.
דבי אליעזר: היא ממילא צריכה להודיע את זה למעביד הראשון שלה.
דבי אליעזר: אם היא בוחרת אחרי 14 שבועות ללכת לעבוד במקום אחר, אז מבחינתה היא סיימה את יחסי העובד – מעביד עם המעסיק הראשון שלה והיא פשוט בעצם משוחררת מכל - -
דבי אליעזר: נכון, אבל אני אנסה להסביר בדרך אחרת – כלל המעבידים במשק, שלא מכירים את המעביד שלה, אסור להם להעביד עובדת בחופשת לידה, וחשוב לנו שהמעבידים האלה לא יעבידו עובדת בחופשת לידה.
דבי אליעזר: העובדת גם יכולה לבוא אל אותו מעביד ולהגיד לו שהיא סיימה את תקופת חופשת הלידה, והוא יעצום עיניים.
מגלי והבה: ממה שהיא רוצה – זה לא רלבנטי.
ציפי חוטובלי: אנחנו מנסים לעזור לאישה.
נועה בן שבת: אם אנחנו נגיד שהוויתור שלה, שאם היא מוותרת על אותם 12 שבועות נוספים, אז הוויתור שלה חל כלפי כל ה - -.
נועה בן שבת: זו, בעצם המשמעות.
אורית זוארץ: ברגע שהיא מודיעה יש גם איזשהו הליך שמודיעים בביטוח הלאומי שהעובדת סיימה את חופשת הלידה והיא חוזרת להיות פנויה וחופשית לעבוד.
איה דביר: אני נציגת משרד המשפטים.
איה דביר: בתיזמון שאני מדברת אני מבינה שדבריי לא יועילו, אבל אני אנסה,
איה דביר: כמיטב יכולתי, בכל זאת.
איה דביר: אני חזרתי השבוע מחופשת לידה ולכן לא השתתפתי בשלבים הקודמים של הדיון.
איה דביר: בתחילת הדיון הציגה חברת הכנסת דליה איציק, אם אני מבינה נכון, את הסיבה שבגללה בכלל הוגשה הצעת החוק והיא התחושה שנשים מתקשות להאריך את התקופה של חופשת הלידה ב- 3 חודשים נוספים עקב הלחצים שמופעלים עליהן.
איה דביר: אני חושבת שמי שמכיר את המציאות הישראלית ואת שוק העבודה הישראלי יודע שלעתים, באמת, אלה הם המצבים וזה נכון.
איה דביר: אני אנסה להסביר שוב למה לדעת הממשלה המיקום בסעיף 6 - -
דליה איציק: משרד המשפטים זה הממשלה?
דליה איציק: הממשלה אישרה בוועדת - -קודם כל, משרד המשפטים זה לא הממשלה.
דליה איציק: אני יודעת שהם חושבים הרבה פעמים שהם הממשלה.
דליה איציק: זה לא באופן אישי.
דליה איציק: הממשלה אישרה.
דליה איציק: איך היא אישרה?
דליה איציק: – בדמותה של ועדת השרים לענייני חקיקה.
דליה איציק: מה לעשות שהכנסת מורכבת גם מהממשלה, וגם הכנסת אישרה פה אחד את הצעת החוק- נדמה לי שברוב של 60 נגד אחד.
דליה איציק: גיבור אחד שהעז, והוא סיפר לי מה שעשו לו אחרי זה בבית, מסכן, והוא לא התכוון לרע.
דליה איציק: הוא בא ממקום אחר של מערכת הוראה, שאני מכירה אותה, גם אני באה משם.
דליה איציק: אז בואו נתקן – שזו לא הממשלה, הממשלה הסכימה, והכנסת הסכימה.
דליה איציק: את יכולה להגיד שמשרד המשפטים – וגם אז, זה לא כל משרד המשפטים, נכון?
איה דביר: לאור הערתה של חברת הכנסת דליה איציק אני אנסח באופן זהיר יותר.
איה דביר: אני אנסה להסביר – לפחות את עמדתי, בצורה צרה יותר, מדוע המיקום בסעיף 6 הוא בעייתי, ולפי הבנתי זו גם הסמכות שוועדת השרים העניקה לנו, לתאם את הנוסח, לא על הקונספט של באמת להאריך ב- 3 חודשים נוספים את האפשרות של אישה להיעדר מהעבודה לאחר חופשת הלידה, אלא, באמת – איפה זה יהיה בתוך חוק עבודת נשים ומה המשמעויות שנילוות לזה.
איה דביר: כפי שאני מבינה את הדברים, ההגנה המאד טובה שאנחנו רוצים להעניק לאישה, שתוכל להישאר בבית, לא מורכבת דווקא מהמיקום בסעיף 6 או בסעיף 7.
איה דביר: האבחנה בין חופשת לידה לבין חופשה ללא תשלום נובעת ממהות החופשה, ומכל סל הזכויות והעיגונים החוקיים שמתלווים למיקומים האלה, שבסעיף 6 ושבסעיף 7.
איה דביר: על מנת שלא יופעלו על אישה שחוזרת מחופשת לידה לחצים, צריך להימצא איסור העסקה מוחלט של האישה הזו, ולצד איסור העסקה כזה, לדעתי, כדי שהאישה ומשפחתה יוכלו להתפרנס, צריך להיות גם איזשהו מקור מימון, כי אם ניצור מצב שגם 3 חודשים נוספים כשאין דמי לידה מהביטוח הלאומי אסור לחלוטין לאישה לעבוד, יכול מאד להיות שהאישה תינזק.
ציפי חוטובלי: - מה שכתוב בחוק.
קריאה: לא חובה – רשאית.
אורית זוארץ: מדברים על הזכות הבסיסית של האישה לבחור.
אורית זוארץ: הזכות שלה לבחור האם היא מעוניינת בהארכה ללא תשלום או לא.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על הזכות, וזה הדיון.
דליה איציק: היא לא חייבת.
אורית זוארץ: אנחנו בסך הכל מעבירות את הכדור לידיים שלה, כדי שהיא לא תהיה שבויה בידיו של מעסיק זה או אחר.
איה דביר: אני אנסה שוב לחדד את דבריי - -
מגלי והבה: לפעמים הנשים מבינות יותר מהגברים, אבל אני הבנתי אותך היטב-למה את מחשידה את כל הנשים, כאילו שאחרי חופשת לידה, ושהן בחל"ת מרצון – את אומרת שיש חשש שהן תלכנה לחפש מקום עבודה אחר.
מגלי והבה: זה פירוש הדברים שלך.
איה דביר: לא, אני מדברת על חופשת הלידה עצמה.
מגלי והבה: אבל היא, בחופשת הלידה, מקבלת כסף, אז איפה - - להגן עליה.
איה דביר: לאחר חופשת הלידה, כשהיא נמצא בחל"ת, מבחינה משפטית מותר לה לעבוד.
איה דביר: למעסיק שלה מותר להעסיק אותה, וגם לכל מעסיק אחר במשק מותר.
איה דביר: לכל אחד מותר להעסיק אותה, ואין לה את הגיבוי הכלכלי שיש ב – 14 השבועות הראשונים.
איה דביר: מה שאתם מציעים עכשיו זה לייצר יצור חדש שהוא לא בעצם חופשת לידה וגם לא באמת חל"ת, כיוון שמצד אחד לא יהיו דמי הלידה, לאישה יהיה מותר לעבוד, ועל אף כל זאת אתם עדיין מעוניינים לכנות את זה "חופשת לידה".
אורית זוארץ: אם היא עובדת היא מקבלת שכר עבור עבודתה, נכון?
אורית זוארץ: אז הבחירה שלה – או להישאר בבית ולנצל את חופשת הלידה הזו, ללא תשלום, או לעבוד.
איה דביר: אני רק מנסה להצביע על כך שמה שיש בהצעה הזו, בעצם, זה יצור חדש, יש מאין, שעושה מין שעטנז.
ציפי חוטובלי: יש לנו כבר צלצול להצבעות, אבל רק הערה אחת שתזכיר לכולנו איך התחילה הצעת החוק הזו, ולכן – כל ההערות של משרדי הממשלה החשובים, עם כל הכבוד, הן הערות לא רלבנטיות.
ציפי חוטובלי: הצעת החוק הזו התחילה כהצעת חוק שידענו שאנחנו עושים אותה קודם כל – כצעד חינוכי, ערכי, חברתי.
ציפי חוטובלי: זה היה ברור לחלוטין לכל השרים שהצביעו בעד, שיש כאן פריצת דרך בעיצוב התודעה הישראלית להגיד – חופשת לידה היא חצי שנה, כמו שהיום יש מציאות שיש חל"ת של שנה, אבל עם כל הכבוד – אף אחד לא סבור שחופשת הלידה בישראל היא שנה.
ציפי חוטובלי: גם נשים בעלות ותק.
ציפי חוטובלי: כולם יודעים שחופשת לידה היא חופשה של 14 שבועות.
ציפי חוטובלי: המציאות הזו תשתנה, להערכתנו ולתקוותנו דרך הצעת החוק הזו, ולכן כן חשוב בעינינו, להשתמש בהצעה הזו בדרך הזו.
ציפי חוטובלי: זה לא חוסם את בית המחוקקים להאריך את חופשת הלידה בתשלום.
ציפי חוטובלי: בית המחוקקים, וגם הוועדה הזו, רואים את זה כיעד, ואנחנו לא ניתן, לא נאפשר, בעצם.
ציפי חוטובלי: ההערות שלכם הם הערות שבאמת לא מוסיפים, לא לנשים ולא - -
חנין זועבי: רק שאלה – אם אני ביקשתי הארכת חופשת לידה ב- 3 חודשים ועל סמך זה המעביד שלי העסיק עובדת אחרת לתקופה של 3 חודשים ובאמצע התקופה אני נקלעתי למצוקה כלכלית, החלטתי לחזור באמצע התקופה.
חנין זועבי: האם המעסיק יכול להגיד לי – לא אחזיר אותך באמצע התקופה אלא רק בתום ה- 3 חודשים?
חנין זועבי: האם הוא יכול להגיד לי את זה או שהוא מוכרח לקבל אותי בכל נקודת כניסה שאני אבחר?
ציפי חוטובלי: זו שאלה מצוינת.
נועה בן שבת: לגבי חל"ת, באמת נותנים למעביד אפשרות לדחות את שובה של העובדת במשך ש4 שבועות.
נועה בן שבת: זאת אומרת, היא יכולה לבוא ולהגיד שהיא רוצה לחזור למחרת, ואז הוא אומר לה – תחזרי בעוד חודש.
נועה בן שבת: כרגע אין הוראה כזו, צריך הוראה כזו או לא.
נועה בן שבת: כרגע, הצעת החוק כפי שהיא – הכל בידי העובדת.
אורית זוארץ: בהמשך לדברים שאמרה נציגת משרד המשפטים, בקצרה – אני רוצה לומר משפט שצריך, אולי, להקדים את הדיון.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על שינוי חברתי וזו נקודת המוצא שלנו.
אורית זוארץ: ולכן, אם אנחנו פועלות מנקודת מוצא של שינוי חברתי, אנחנו מחוללות שינויים.
אורית זוארץ: אכן כן.
אורית זוארץ: הדברים שאת אומרת הם מאד נכונים, כי המטרה שלנו היא לחולל שינוי.
אורית זוארץ: אנחנו לא נכנסות כרגע לתהליך של יחסי עובד- מעביד וכל החקיקה שמלווה את היחסים שבין עובד ומעביד, לגבי הודעה מוקדמת וכן הלאה.
אורית זוארץ: אנחנו לא באות לפגוע במעביד, אבל המטרה שלנו היא להעביר את הזכות לידי העובדת, והשינוי הזה הוא שינוי מתבקש.
אורית זוארץ: אין פה חכמה.
אורית זוארץ: גם לגבי שמירה והגנה על הזכויות שלה כעובדת, וגם האחריות שלה, כעובדת, וכאן אנחנו לא מסירים את האחריות מהעובדת להודיע מראש.
אורית זוארץ: כמו שהמעביד צריך להודיע לה מראש גם היא צריכה לעשות את כל החישובים שלה מראש ולקחת אחריות ולהודיע, כי גם המעסיק הוא אדם שצריך לכבד את הזכויות שלו כמעסיק.
אורית זוארץ: אנחנו לא רוצות להפוך את זה למקום של- הזכות היא של האישה והיא עושה עם זה מה שהיא רוצה.
אורית זוארץ: לכן, ההודעה המוקדמת וכל היחסים של עובד- מעביד, צריך לעגן אותם, אין פה ויכוח.
חזקיה ישראל: עולה פה שורה של סוגיות ואני מבין שאתם רוצים להצביע, אז אני לא אתחיל לפרט, כי יש לי עמדה בכל אחת מהסוגיות שעולות פה.
חזקיה ישראל: אני מבקש רק לאפשר לי, אחרי הקריאה הראשונה, להציג פה את עמדתנו לגבי הסוגיות השונות שעולות פה במהלך הדיון.
רון אשכנזי: אני מהביטוח הלאומי.
רון אשכנזי: אני רק רוצה לוודא שאם אכן חוזרים להצעת החוק המקורית, עדיין עמדת הוועדה היא להסיר את התיקון בסעיפי חוק הביטוח הלאומי.
רון אשכנזי: הסטטוס שלהם נשאר אותו הדבר.
נועה בן שבת: כמובן, יהיו עוד תיקוני נוסח נוספים, אם צריך, אבל ברמה - -
ציפי חוטובלי: על פי הצעת החוק כרגע, בעצם – מתי האישה צריכה להודיע למעסיק אם היא מממשת את זכותה לחצי שנה?
ציפי חוטובלי: האם יש לה שלב ביניים לשקול האם היא רוצה להישאר, או לא?
נועה בן שבת: ברירת המחדל היא שהיא יוצאת לחצי שנה, ואם היא רוצה לקצר היא צריכה להודיע למעביד, ולא התייחסנו בכלל לשאלה של הודעה מראש, כמה זמן וכן הלאה.
אורית זוארץ: את זה צריך לעגן בחוק כדי שזה לא יפגע במעסיק.
נועה בן שבת: אולי צריך לציין שהארכות אחרות של חופשת לידה, למשל –בלידה מרובת עוברים, או במקרה של אשפוז, כן יש הוראות בחוק שהיא צריכה להודיע באיזשהו אופן, וכו', גם כשזה זכות שהיא לא יכולה ממש לוותר עליה.
דליה איציק: רק לסבר את האוזן – הרעיון הוא שהיא לא מודיעה, זה הרי כל הרעיון.
דליה איציק: היא לא אומרת לו.
דליה איציק: היא – חצי שנה.
דליה איציק: היא יכולה, אם היא רוצה לקצר, להודיע.
דליה איציק: זה נראה לי כל כך פשוט.
ציפי חוטובלי: ואז נותר להסביר באמת – מה שחברת הכנסת חנין זועבי שאלה: כמה זמן מראש, מה טווח הזמן שהיא צריכה כדי להודיע למעביד, כדי שגם המעסיק יוכל -- - האם נוכל לעשות את זה במסגרת הקריאה השניה והשלישית?
קריאה: גם הנושא של קופות הגמל, שעלה פה.
ציפי חוטובלי: הבה נקרא את נוסח הצעת החוק ונצביע.
איה דביר: אני רק לא הספקתי לסיים את דבריי- אני רוצה לומר שהנוסח הזה לא בשל להצבעה.
איה דביר: זה משהו בין 6 ל – 7, וזה כפוף לתיאום נוסח, ולא הצלחנו לתאם את הנוסח הזה.
איה דביר: גם למיטב הבנתי, זה צריך - -
ציפי חוטובלי: יש כאן אי הבנה בהסכמה שהושגה בינינו לבין כל המשרדים.
איה דביר: מבחינת הצבעת ועדת השרים לחקיקה בכפוף לתיאום נוסח – אנחנו לא מצליחים לתאם - -
ציפי חוטובלי: זה ניסוח לפורמלי בכפוף לתאומי נוסח - -
איה דביר: למיטב ידיעתי ולפי תקנון הממשלה יש לזה משמעות נוספת.
איה דביר: אני מבטיחה לבדוק את זה גם.
נועה בן שבת: "הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת חופשת לידה), התש"ע-2009.
נועה בן שבת: תיקון סעיף 6 בחוק עבודת נשים, התשי"ד-1954, בסעיף 6(ב): במקום "ארבעה עשר" יבוא "עשרים ושישה"; בסופו יבוא, "העובדת רשאית לקצר את חופשת הלידה לתקופה שלא תפחת מ – 14 שבועות".
נועה בן שבת: תיקון חוק הביטוח הלאומי....." - -
קריאה: אתם אומרים שאתם לא רוצים לעשות שום תיקון.
רון אשכנזי: זה הוסכם בדיון הקודם.
נועה בן שבת: בסדר, אז לא נקרא את סעיף 2.
נועה בן שבת: אני ממשיכה בקריאה: "תחולה 3.
נועה בן שבת: חוק זה יחול על עובדת או עובד שיצאו לחופשת לידה ביום תחילתו של חוק זה ואילך".
מאיה בסוק: אם זה לפי הנוסח הזה אז נראה כאילו זה חופשה בתשלום.
נועה בן שבת: לא, כי חוק הביטוח הלאומי נותן את הזכות רק ל -14 –
ציפי חוטובלי: אז אולי כן צריך להוסיף בסעיף 2 – "בכפוף לזכויות על פי הביטוח הלאומי"?
נועה בן שבת: אז נגיד כך – נעשה את התיאומים, כי ככל שיידרשו תיאומים מאד קטנים ברמת הנוסח ולא ברמת המהות, ואם זה יידרש, באמת, בחוק הביטוח הלאומי, נעשה את זה ברמת הנוסח.
ציפי חוטובלי: מי בעד הצעת החוק בנוסחה הנוכחי?
ציפי חוטובלי: 5 בעד.
ציפי חוטובלי: אני שמחה להכריז שהצעת החוק תועבר להכנה לקריאה ראשונה.
ציפי חוטובלי: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
ציפי חוטובלי: שלום, אני פותחת את ישיבת הוועדה.
ציפי חוטובלי: הישיבה הזו כונסה בעקבות פרסום, שבמהלכו נודע לנו שהרבה מן הנשים לא מודעות לעובדה שהזכויות שלהן לקבלת דמי לידה לא מבוססות רק על השכר האחרון ששולם להן, תלוש השכר כפי שהוא בחודשים האחרונים, אלא שלכל אישה יש את הזכות לקבל גם את כל אותן הטבות שניתנות לה במהלך השנה, כמו הוצאות ביגוד, דמי הבראה וכו'.
ציפי חוטובלי: רוב הנשים בישראל אינן מודעות לעובדה הזו, וזה יוצר פער של מאות שקלים בין דמי הלידה שמשולמים בפועל לעומת דמי הלידה שהאישה זכאית להם.
ציפי חוטובלי: לפני שנתחיל, אני רוצה שעו"ד אבינועם יציג את המצב המשפטי.
ציפי חוטובלי: כלומר, מה הזכות של האישה לקבל, ומהו הפער שנוצר.
אבינועם מגן: כאשר אישה יולדת הביטוח הלאומי מאפשר לה לקבל כסף, שממנו היא אמורה להתפרנס במהלך אותם שלושה וחצי חודשים, חופשת לידה.
אבינועם מגן: הביטוח הלאומי מנסה להעריך באיזושהי דרך כמה כסף לשלם לה.
אבינועם מגן: הטכניקה שנמצאה, הטכניקה הקיימת היום, היא טכניקה לפיה לוקחים את תלוש השכר בשלושת החודשים שקדמו ללידה, עושים ממוצע לחודש, מכפילים בשלושה וחצי חודשים וזה הסכום שהיולדת מקבלת באופן חד פעמי.
אבינועם מגן: אלא מה?
אבינועם מגן: שלושה חודשים אקראיים במהלך השנה אינם מייצגים בהכרח את הממוצע השנתי של השכר.
אבינועם מגן: אם היולדת קיבלה תשלום שנתי שלא נכלל בממוצע הזה, היא יכולה לבקש שיעשו תיקון בחישוב.
אבינועם מגן: למשל, אם מישהי ילדה באפריל והגישה תלושי שכר של ינואר, פברואר ומרץ, כאשר ביולי היא קיבלה דמי הבראה שלא נכללו בממוצע של החודשים האלה.
אבינועם מגן: במקרה כזה מבקש הביטוח הלאומי את התלוש לפיו ניתן לראות שהיא קיבלה תשלום נוסף שנתי שהוא גדול מרבע השכר הרגיל, ואז הוא נותן את ההפרש.
אבינועם מגן: ההפרש הוא בין מאות לאלפי שקלים.
אבינועם מגן: אני נתקלתי במינימום של 500 שקלים שקיבלה יולדת, ובמקסימום של 14,000 שקלים.
אבינועם מגן: כלומר, אלה תשלומים נכבדים.
אבינועם מגן: איפה הבעיה?
אבינועם מגן: הבעיה היא שרוב היולדות אינן יודעות בכלל על האפשרות הזו.
אבינועם מגן: יש מאמצים של הביטוח הלאומי להביא זאת לידיעתן, אבל הם לא מצליחים.
אבינועם מגן: אם מסתכלים על מבחן התוצאה, יש כאן כסף שמגיע ליולדות אבל לא מגיע אליהן.
ציפי חוטובלי: אם אני מבינה נכון, לעובדות מדינה השקלול הזה נעשה באופן אוטומטי.
אבינועם מגן: אני אתייחס לזה, אבל קודם נסגור את התמונה של הבעיות.
אבינועם מגן: בעיה מספר אחת היא שהיידוע על האפשרות הזו הוא לא מספיק.
אבינועם מגן: אני יכול לומר, שלאתר שלי נכנסו 8,000 נשים בשלושה חודשים, כאשר 80% נמצאו זכאיות לפי הבדיקה שלי, שבדרך כלל היא תואמת גם לבדיקה של הביטוח הלאומי.
אבינועם מגן: אולי יש מאמצים, אבל המאמצים לא מספיק אפקטיביים.
ציפי חוטובלי: האם כאשר אישה יולדת, החודשים שנבחרים הם תמיד החודשים האחרונים?
אבינועם מגן: רבע השנה שלפני הלידה.
אבינועם מגן: כפי שאמרתי, רוב הנשים לא יודעות על האפשרות הזו.
אבינועם מגן: הבעיה השנייה, היא שיש תנאי שכדי לקבל הפרשים במהלך השנה שלאחר הלידה צריך שהתשלום הנוסף מהמעסיק יהיה גדול מרבע השכר הרגיל.
אבינועם מגן: זאת אומרת, אם מישהי קיבלה 800 שקלים דמי הבראה והשכר שלה הוא 4,000 שקלים בחודש, היא לא תקבל הפרשים.
אבינועם מגן: הסכום הזה הוא קטן מרבע השכר הרגיל.
אבינועם מגן: אם מישהי קיבלה 1,200 שקלים והמעסיק קצת בלחץ והוא החליט שהוא מחלק את התשלום הזה לשני תשלומים, אז כיוון שבכל חודש כל מנה היתה קטנה מרבע השכר היא לא תקבל.
אבינועם מגן: אם היא קיבלה הבראה 600 שקלים וביגוד 600 שקלים, יגידו לה לא.
ולי מועלם: לא נכון.
אבינועם מגן: הכל מתועד בתיקים אצלי.
אבינועם מגן: לגבי עניין האוטומטיות ישנה בעיה.
אבינועם מגן: נניח שאישה פונה אליי ושואלת, האם היא קיבלה את ההפרשים על הבראה או לא.
אבינועם מגן: אני פונה לביטוח הלאומי, והביטוח הלאומי אומר לי שזה אוטומטי ואני צריך לפנות לבנק הפועלים או לגזברות המדינה.
אבינועם מגן: אני פונה למדינה, והמדינה שולחת אותי לביטוח הלאומי.