GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חגית לרנאו: אבל גם בכלל האם זה נכון להשתמש באותן פרקטיקות של כליאה שהתפתחו כלפי גברים כלפי נשים או שבכלל צריך לחשוב על הסיטואציה של כליאת נשים בצורה חדשה ורעננה ולא להתחיל מזה מה שיש לנו ואנחנו עכשיו מכניסים את עצמנו לתוך האילוצים.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לשאול אותך כמי שמגיעה מעולם המחקר האקדמי האם יש תקדימים בעולם לשוני מחשבתי בכל הנוגע לשיקום אסירות נשים?
חגית לרנאו: אני מוכנה להבטיח עד הישיבה הבאה אחרי החגים לעשות על זה בדיקה ולכתוב על זה מסמך.
תומר עינת: זה מתחיל להיות סימולציה של המצב שלי בבית.
תומר עינת: כיש יותר מדי נשים אז אני שותק.
תומר עינת: זה קצת מוזר לי הסיטואציה הזאת.
תומר עינת: שתי דקות להכניס את כל העולם כולו אני תוהה אם יש טעם בכלל שאני אתחיל או שנעשה את זה בהזדמנות אחרת.
ציפי חוטובלי: תעשה את זה בכותרות.
תומר עינת: אני רוצה להתחיל בזה שמתוך הכותרות האלה בחצי דקה אני אסביר למה אני נמצא פה.
תומר עינת: למען הגילוי הנאות אני מכיר את חגית מאוד טוב ואת אתי אני מכיר ואת בעלה אני מכיר ואת השב"ס אני מכיר חלק אישית וחלק היכרות מקצועית.
תומר עינת: אני איש אקדמיה.
תומר עינת: משהו כמו 9 או 10 שנים אני חוקר אסירים.
תומר עינת: רק אסירים.
תומר עינת: בשנתיים האחרונות אני חוקר בעיקר אסירות בסדרה שלמה של מחקרים ואני נמצא בנווה תרצה בממוצע פעם בשבוע מה שאומר אפריורי מעל מאה ביקורים בניגוד לחבר'ה שכתבו את הדוח הזה שזה שני ביקורים על פי הצהרתם.
תומר עינת: אני נמצא שם המון.
תומר עינת: אני מכיר כל חלקה טובה.
תומר עינת: אני מכיר הרבה מאוד אסירות מכל האגפים עם הביוגרפיות שלהן ואני מכיר את הצוות.
תומר עינת: בניגוד לאנשים שנמצאים פה שמישהו יכול בצדק או לא בצדק לחשוב שהם באים מטעם הסנגוריה הציבורית וגוף מדהים וכנ"ל לשכת עורכי הדין, אני אובייקטיבי לחלוטין.
תומר עינת: אין לי שום אינטרס חוץ מלחשוף את המצוקות.
תומר עינת: בדרך כלל המצוקות הן סובייקטיביות של הבנות.
תומר עינת: כל המפגשים שניהלתי עם האסירות בנווה תרצה היו מפגשים בלתי תלויים לחלוטין.
תומר עינת: אף אחד לא היה איתי, לא לפני, לא אחרי, לא תוך כדי.
תומר עינת: עם חלקן נפגשתי כמה פעמים, עם חלקן נפגשתי אחרי השחרור.
תומר עינת: הצלבתי נתונים.
תומר עינת: יש לי מערך שלם.
תומר עינת: אני אשמח בעקבות ההארות שאת אמרת אם תרצו אני אעביר לכם, אני וקולגה שלי כתבנו משהו כמו 250 עמוד.
תומר עינת: אני אשמח מאוד שתקראו כי הם באמת מקיפים את כל האספקטים האלה.
תומר עינת: זה נורא מוזר לי התחושה.
תומר עינת: 95% ממה שנאמר פה על ידי הגופים השונים כולל חברת הכנסת זוארץ הם נכונים אבל הם נמצאים בחפיפה זה לא בהתנגשות.
תומר עינת: כולם היו רוצים לעשות רביזיה רצינית שם בכלא.
תומר עינת: לבנות אותו מחדש.
תומר עינת: אנחנו נתנו המלצות קונקרטיות.
תומר עינת: רונית היא הראשונה שתעמוד במחנה הזה ותאמר תעשו שינוי.
תומר עינת: תעזרו לי.
תומר עינת: אבל יש פער עצום בלתי נסבל וטוטאלי בין המצוקות האובייקטיביות והסובייקטיביות לבין איקס דברים שכתובים בדוח הזה שאני מגדיר אותן תחת המילה abuse.
תומר עינת: אין abuse טוטאלי.
תומר עינת: אין אלימות כלפי אסירות.
תומר עינת: ואני אומר את זה במאה אחוז על דעת המקום ועל דעת הקהל.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לשאול אותך בכל זאת לגבי ההערה של חגית.
ציפי חוטובלי: האם נכון באמת לחשוב, יכול להיות שהכול מעוגן בחוק והכול בסדר לפי הנהלים, אין התעללות.
תומר עינת: את אומרת את זה בקלות רבה מדי.
תומר עינת: כי זה אישום עצום.
ציפי חוטובלי: יכול להיות לפי ההערה של חגית שגם דברים שהם נכונים לצורך העניין לטיפול בגברים לא נכונים לטיפול בנשים.
ציפי חוטובלי: איזוק וכבילה.
תומר עינת: בוודאות אמת.
תומר עינת: מה שהיא אומרת זה אמת וקדוש.
תומר עינת: ולא רק זה אני גם אוסיף את הדברים שאמרה חברת הכנסת זוארץ.
תומר עינת: כל סעיף וסעיף זה חקוק בסלע.
תומר עינת: צריך לעשות שם רביזיה רצינית.
תומר עינת: דרך אגב גם על דעת הסגל בתנאים שנותנים לבנות, בהתייחסות ג'נדריאלית אחרת, בתזונה מסוימת.
תומר עינת: זה לא שלא נעשה שיפור.
תומר עינת: נעשה.
תומר עינת: מה ששירות בתי הסוהר עשה באופן כללי ומה שהצוות בנווה תרצה עושה.
תומר עינת: ..
אורית זוארץ: אני אבוא לבקר.
אורית זוארץ: אנחנו נעבוד בשיתוף פעולה.
אורית זוארץ: ואנחנו כאן כחברי כנסת המטרה שלנו לבקר ולפקח על פעולת הממשלה.
אורית זוארץ: המטרה שלנו להציף את הדברים האלה, לשקף אותם ולדאוג שזה ישונה.
אורית זוארץ: במידה ויש הערות ובשביל זה אני כאן.
אורית זוארץ: לא לבקר אתכן ולא טענות אלא באמת לשנות את המציאות ואם נתרום משהו בוועדה הזו אז דיינו.
אורית זוארץ: את שלנו עשינו.
תומר עינת: אני מקבל את הדברים.
תומר עינת: צריך להקים צוות חשיבה לכן אני מברך על קיומה של הוועדה הזו.
תומר עינת: אני מזמן מנסה לרקוד על כל במה אפשרית ולהציף את זה אבל אף אחד לא מרים את הכפפה.
תומר עינת: צריך להקים צוותי חשיבה.
תומר עינת: הלוואי.
תומר עינת: יש הרבה מקום לשיפור אבל זה לא אומר שלא נעשים דברים יוצאים מן הכלל בנסיבות.
תומר עינת: היום הם מגיעים לניצול מקסימאלי של המשאבים הקיימים בנסיבות המאוד קשות שהן מתפקדות בתוכן.
תומר עינת: אני אומר שוב פעם בגלל רוחב היריעה וקוצר הזמן, צריך לעשות הפרדה עצומה בין הדברים הנכונים האלה ובין חלק מהתלונות שאמרה איריס ובצדק ובין העובדה שמדובר פה על התעללות.
תומר עינת: אני לא רוצה להשתמש במילים לא אקדמיות אבל זה ממש ממש לא נכון.
תומר עינת: צריך להשתמש בשימוש של זה.
מורן קבלו: שאלה מאוד עקרונית וחשובה.
מורן קבלו: אתה לא חושב שהשיקום בכלא נווה תרצה אפשר להגדיר אותו אפילו ככישלון לאור השיעור הגבוה של הרצידיביסטיות.
מורן קבלו: איך אתה מסביר את השיעור העצום יחסית לגברים של הבנות שחוזרות לכלא.
רונית מצליח: 62% זה לא הבדל עצום.
רונית מצליח: אבל רצדיביזם זה לא עניין שהוא תלוי שירות בתי הסוהר.
רונית מצליח: כמות הבנות שמשתתפות בפעילות בנווה תרצה אין שני לה באף בית סוהר באחריות מלאה כמי שביקרה ועבדה במספר בתי סוהר, והאוריינטציה של בית הסוהר הזה היא אוריינטציה טיפולית גרידא.
רונית מצליח: החזרה לבית הסוהר זה אנחנו כחברה ודיברה על זה ציפי שאמרה שאולי אין מספיק מקומות בחוץ שקולטים אותן.
רונית מצליח: אי אפשר להפנות את זה.
רונית מצליח: לפחות בשנתיים שלי שם שיתוף הפעולה שלנו עם הרשות לשיקום האסיר הוא מצוין.
רונית מצליח: הוא השתפר מאוד.
רונית מצליח: יש הרבה מאוד פעולות שנעשות ביחד.
מורן קבלו: אני לא אומרת שלא.
מורן קבלו: אולי בדרך, אולי באיך שהדברים נעשים עצם העובדה שמדובר ב-70% נשים שחוזרות לכלא יותר מפעם אחת ויותר מפעמיים ויותר משלוש.
מורן קבלו: אני נתקלתי במישהי שחזרה שש פעמים כבר מגיל 15 עד גיל 30 היא חוזרת לכלא.
ציפי חוטובלי: יש כאן את ד"ר משה בירגר.
ציפי חוטובלי: אני אתן לך להגיד כמה מילים ואחר כך אני מסכמת את הדיון המאוד חשוב הזה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שעלו כאן דברים מאוד חשובים שאפשר לעסוק בהם הלאה בהמשך.
ציפי חוטובלי: בבקשה ד"ר בירגר.
משה בירגר: קודם כל אני כן רוצה להגיד שיש רפואת אסירות.
משה בירגר: יש פסיכיאטריה של אסירות.
משה בירגר: יש הרבה ספרות בנושא הזה.
משה בירגר: אסירות בהחלט יש להן מאפיינים נפשיים פסיכיאטריים ופסיכולוגיים בצרכים שהם שונים לגמרי מהצרכים של גברים.
משה בירגר: לפחות בשנים האחרונות אני נמצא בקשר עם שב"ס בכל הנושא של שיפור והרחבת השירותים הפסיכיאטריים שניתנים לנשים בכלא נווה תרצה אבל גם אני נתקל בבעיה שהיא בעיית תקציב.
משה בירגר: למרות כל זאת שב"ס הולך לקבל תקנים של רופאים.
משה בירגר: פורסם מכרז.
משה בירגר: אנחנו הולכים לקבל עוד מספר תקנים של רופאים ורופא בחצי משרה או רופאה תעבוד בנווה תרצה.
משה בירגר: מעבר לכך יש כן מקומות אשפוז במב"ן.
משה בירגר: לנשים יש שתי מיטות אשפוז.
משה בירגר: לאורך חודשים ארוכים המיטות האלה כלל לא תפוסות וכשהן כן תפוסות הן תפוסות על ידי אסירות שבאמת זקוקות לאשפוז פעיל.
משה בירגר: הבעיה הגדולה קיימת ברגע שאנחנו משחררים אותן אחרי זה לכלא עצמו.
משה בירגר: בהבדל מבתי כלא של גברים אין אגף שנקרא אגף טעוני טיפוח שמתאים לאסירות כאלה ששם יש מספר רב יותר של אנשי צוות ואנשי מקצוע שיכולים לטפל בהן ולכן הערבוביה בין אסירות חולות נפש לאסירות רגילות הוא מאוד מאוד בעייתי.
משה בירגר: גם צריכים להרחיב את המערך הטיפולי גם של משרד הבריאות וגם של שב"ס.
משה בירגר: צריך להיות בנוסף לעובדות סוציאליות שהן מאוד מסורות ואני מכיר אותן אישית בעבודה היומיומית שלהן, גם פסיכולוג או פסיכולוגית שיש להם בכל אופן מאפיינים וייחודיות שלהם בעבודה אל מול אסירות.
משה בירגר: אני בהחלט שמח על הכינוס של הישיבה הזאת.
משה בירגר: אני חושב שהישיבה הזאת היא חשובה.
משה בירגר: אני מאוד מקווה שהיא תהיה תחילת דרך לעבודה חשיבתית ולשינוי.
משה בירגר: אני בהחלט פתוח לכך.
ענבר כהן: ענבר כהן, מרכזת התהליך הפלילי במרכז סיוע לנפגעות תקיפה מינית בתל אביב.
ענבר כהן: אני מייצגת את מרכזי הסיוע.
ענבר כהן: באופן מפתיע ארגון שעסוק בלהכניס אנשים לכלא דווקא היום באה לדבר על המודל של הכליאה.
ענבר כהן: צריך לעשות חשיבה מאוד בסיסית על מודל הכליאה של נשים.
ענבר כהן: ענת גור שהיתה ראש תחום עבודה סוציאלית בנווה תרצה והיום היא עובדת ברשות לשיקום האסיר, מנהלת את ההוסטל לאסירות משוחררות וגם אנחנו מתוך העבודה שלנו בקבוצות שאנחנו מנחות בנווה תרצה, ולאור מחקרים שנעשו, יותר מ-90% מהנשים שנמצאות במתקני כליאה הן נפגעות גילוי עריות.
ענבר כהן: זה נתון מאוד משמעותי שצריך להעלות פה.
ענבר כהן: לכן ברגע שאנחנו מדברים, נניח וכל הדוח הזה לא היה נכון, נניח ותנאי הכליאה היו נכונים לחלוטין, לקחת מודל כליאה של גברים ולהעביר אותו כמות שהוא לנשים הוא לא נכון.
ענבר כהן: איזוק של נשים שהוא כן מקובל ולפי החוק הוא אקט משחזר תקיפה.
ענבר כהן: הוא לוקח את הפגיעה המינית שאיתה אישה מגיעה והוא עושה לה אונס שני.
ענבר כהן: לפי מה שאני קראתי בדוח בדיקת השתן תוך כדי התבוננות קרובה של אותה סוהרת שוב משחזר את הפגיעה.
ענבר כהן: מדובר בהתבוננות באיבר מינה של האישה ואם אותה אישה עברה גילוי עריות זה דבר חמור.
ענבר כהן: אנחנו מדברות על נשים שהן מגיעות לכלא כשהן סובלות מהפרעות פוסט טראומטיות, מהפרעות דיסוסאציטיביות, מנתק, מדיכאון, מהפרעות אכילה, מנטיות אובדניות.
ענבר כהן: אנחנו דיברנו על התסמינים אבל לא דיברנו על המקור.
ענבר כהן: כשאנחנו מדברים על זה שהמקור הוא פגיעה מינית כל הטקטיקה של שיקום של נשים עברייניות צריך להיות בתוך מסגרת טיפולית, בתוך מסגרת משקמת, בתוך מסגרת שיש בה עבודה משמעותית על הפגיעה המינית שלא יכולה להיעשות על ידי העובדות הסוציאליות שלא מוכשרות לעניין.
ענבר כהן: חייבת להיעשות על ידי פסיכותרפיסטיות שמוכשרות לזה, נשים שמוכשרות לזה.
ענבר כהן: לא גברים שיטפלו בהן.
ענבר כהן: באמת הטיפול הפסיכיאטרי חייב להיות הרבה יותר אינטנסיבי וצמוד.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה היה דיון שבאמת הציף כאן הרבה מאוד סוגיות.
ציפי חוטובלי: לדעתי הדבר החשוב שהוועדה הזאת לוקחת על עצמה לבקר בבית הכלא.
ציפי חוטובלי: אנחנו נגיע, אנחנו נראה את הדברים במו עינינו.
ציפי חוטובלי: הדבר השני שעלה כאן
ציפי חוטובלי: ומשאיר לנו חומר למחשבה וגם חומר לעשייה הוא באמת אולי יצור נהלים חדשים בכל מה שנוגע לכליאת נשים.
ציפי חוטובלי: בכל מה שנוגע לשיקום אסירות.
ציפי חוטובלי: הדברים האלה עלו גם מתוך דברי חגית לרנאו וגם מתוך דברי תומר עינת, וגם מדברי ענבר כהן.
ציפי חוטובלי: יש מקום לרכז, הייתי פונה גם לאיריס מהניסיון האישי שלה, גם לאתי, גם לנשים שחוות את זה יום יום דרך תהליך הניהול של בית הכלא לעשות חשיבה מחודשת שהיא לא רק עניין של תקציב אלא גם עניין של מנטליות.
ציפי חוטובלי: איך אנחנו בעצם מתייחסים אל נשים אסירות.
ציפי חוטובלי: איך אנחנו בעצם דואגים להעניש אותן בדרכים שהן לא פוגעניות ומשחזרות טראומות.
ציפי חוטובלי: כל הדברים האלה יכולים לייצר נהלים חדשים בכל מה שנוגע לטיפול בנשים אסירות.
ציפי חוטובלי: אפשר לחשוב על תהליך חקיקתי ואפשר גם לחשוב על תהליך יותר של תקנות.
ציפי חוטובלי: צריך להביא את זה למודעות ולתשומת הלב שאנחנו לא יכולים רק להיות בסדר על פי הנוהל.
ציפי חוטובלי: אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מפתחים כאן מערכת שהיא רגישה יותר לנשים אסירות לעומת גברים אסירים.
ציפי חוטובלי: מקווה שיצא מזה דיון המשך ותודה רבה.
ציפי חוטובלי: אני שמחה לפתוח את הישיבה בנוכחות שר הרווחה והשירותים החברתיים, שנמצא כאן כדי לדבר אתנו על שתי תוכניות מאוד חשובות שהיו במסגרת ההישגים המרשימים של הוועדה הזאת בתקופת הכהונה של חבר הכנסת גדעון סער, היום שר החינוך, לנסות ליצור קשר ישיר עם הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה, ולבנות תוכנית בין-משרדית שמתקצבת שני פרויקטים מאוד חשובים.
ציפי חוטובלי: הפרויקט האחד הוא תוכנית לטיפול בנפגעות תקיפה מינית, והפרויקט השני הוא פרויקט שלמעשה עוזר בשיקום נשים ביציאתן ממעגל הזנות.
ציפי חוטובלי: שני הפרויקטים האלה הם, הייתי אומרת, ממש ספינות דגל של כל מה שקשור בוועדה הזאת – גם הנושא של טיפול בתקיפה מינית, גם הנושא של סחר בנשים, שחברת הכנסת זהבה גלאון ניהלה על כך קמפיין ציבורי במשך כל שנות כהונתה כאן בוועדה לקידום מעמד האישה.
ציפי חוטובלי: אלה נושאים מאוד חשובים, ואני חושבת שיש להם השלכות חברתיות רוחביות, איך אנחנו מסתכלים בעצם על הנושא הזה.
ציפי חוטובלי: אל"ף, זה מודעות.
ציפי חוטובלי: אנחנו לא מסתירים או עוצמים עיניים מתופעה חברתית שנוח לנו יותר להניח אותה בשוליים, כמו תופעת הזנות.
ציפי חוטובלי: אנחנו מסתכלים על מעגל הנפגעות הראשי, שהן אותן נשים שנקלעו למקום המאוד קשה הזה, ואנחנו מנסים לייצר להן תקווה.
ציפי חוטובלי: הדבר הזה הוא מאוד חשוב, לנו חשוב כרגע לשמוע לאן הוקצו אותם כספים שהתוכנית הזאת קיבלה ותוקצבה, ולכן אני אשמח אם תתחילו בסקירה שמשתפת אותנו במימוש של הפרויקט הזה.
ציפי חוטובלי: שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: בוקר טוב לכולם.
ציפי חוטובלי: גברתי היושבת-ראש, אני שמח להופיע אצלך לראשונה ומאחל לך בהצלחה.
ציפי חוטובלי: אכן, שתי התוכניות הללו, הורתן בוועדה הזאת, ואני שוב מברך את חברי הטוב, גדעון סער, על כך שהיה בין מניחי היסודות של שתי התוכניות.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להודות בהזדמנות הזאת לראש הממשלה לשעבר, אהוד אולמרט, על העזרה היוצאת מן הכלל שלו להשגת המשאבים לתוכנית.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להודות לחברתי הטובה, מרית דנון, ראש הרשות למעמד האישה במשרד ראש הממשלה לשעבר, על שיתוף הפעולה הפורה מאוד שהיה לנו אתה בקידום התוכנית, ואני מודה לכל שותפינו בכל משרדי הממשלה על שיתוף הפעולה.
ציפי חוטובלי: אני פה, הייתי אומר, מליץ יושר לתוכניות הללו בשם כל השותפים שמיוצגים כאן, במשרדי הממשלה השונים, כולל הרשות למעמד האישה במשרד ראש הממשלה, משרדי החינוך, הבריאות, והעיריות השונות ששותפות בתוכניות.
ציפי חוטובלי: אנחנו נציג את סטטוס התוכניות.
ציפי חוטובלי: אני רק אציין שלושה נושאים שחשוב לנו מאוד, גברתי היושבת-ראש, לקבל גיבוי מהוועדה.
ציפי חוטובלי: קודם כול, לחשוב ארוך-טווח.
ציפי חוטובלי: התוכניות הללו, לקח זמן עד שהן הותנעו.
ציפי חוטובלי: אנחנו, הייתי אומר, היום נמצאים ב"רוּם שיוּט" מסוים.
ציפי חוטובלי: את תראי שלפי סטטוס הוצאת תקציב 2009 זה כבר הרבה יותר טוב מאשר 2008 או 2007, כך ש- 2010-2009 צריך להיות ב"פוּל ווליום", למנוע את המחסומים ולחשוב כבר מה קורה אחרי 2010.
ציפי חוטובלי: כרגע אנחנו מתוקצבים רק עד סוף 2010, צריך לחשוב רב-שנתי.
ציפי חוטובלי: הנושא השני הוא כמובן המחקר.
ציפי חוטובלי: משסוף-סוף עבר תקציב המדינה, לגבי התוכנית לטיפול בזנות אני מודיע בזאת שאנחנו נפעיל מחקר מלווה, הוא יהיה לנו מאוד מאוד חשוב, אנחנו נציג בהמשך מה יכלול המחקר הזה.
ציפי חוטובלי: הנושא השלישי הוא סוגיה תקציבית מסוימת.
ציפי חוטובלי: יש עודפים שהצטברו בתוכנית, האוצר כרגע לא מאפשר לנו להפעיל הלאה.
ציפי חוטובלי: לנו זה חיוני כדי להפעיל את תוכנית האשפוז החלופי, כחלק ממרכיבי התוכניות, ולכן אני חושב שאנחנו נבקש מהוועדה לסכם בסוף דרישה ממשרד האוצר לשחרר את החסם הזה.
ציפי חוטובלי: מי שקורא את הפרוטוקולים של הוועדה, רואה איך כמעט על כל צומת היה חסם, כי התוכניות הללו, כפי שהן נולדו וכפי שהן מופעלות, הן נדונו למחסומים ביורוקרטיים, וברוך השם, מובילה אותן קבוצה מדהימה של עובדות מדינה שהצליחו לשחרר את החסמים ולהתניע אותן.
ציפי חוטובלי: את התוכנית לטיפול בנפגעות תקיפה מינית תציג הגברת עדה פליאל-טרוסמן, שהיא סגנית מנהלת השירות לנערות וצעירות במשרד הרווחה והשירותים החברתיים; לאחר מכן את הסטטוס של התוכנית הבין-משרדית לטיפול בנערות צעירות ונשים במעגל הזנות תציג הגברת ציפי נחשון-גליק, שהיא מפקחת ארצית אלימות במשפחה במשרד הרווחה והשירותים החברתיים.
ציפי חוטובלי: את הפתיחה יציג מנחם וגשל, המשנה למנכ"ל המשרד, שהוא אושיה בזכות עצמו.
ציפי חוטובלי: היו"ר ציפי חוטובלי: לגבי העודפים, כמה מהתקציב נוצל?
ציפי חוטובלי: שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: אנחנו נציג, תראו את זה במצגת.
ציפי חוטובלי: הכול כתוב, אין גרוש שייפקד מעינינו.
ציפי חוטובלי: ברשותך, יציג את זה מנחם וגשל.
ציפי חוטובלי: מנחם וגשל: אני מבקש להציג בפתיחה את מבנה ההצגה.
ציפי חוטובלי: כפי שאמר השר, התוכניות האלה הן תוכניות בין-משרדיות, ושותפים בהן משרדי ממשלה, הרשות למעמד האישה – וכמו שהשר בירך, גם אני מברך את מרית דנון, שהובילה את התוכנית ביד רמה, עד היום.
ציפי חוטובלי: משרדי הממשלה, כולם שותפים.
ציפי חוטובלי: משרד הרווחה – יש בו חלק יותר גדול בתוכנית הזאת, ולכן צורת ההצגה תהיה כזאת שאנחנו נציג כל תוכנית ונאפשר למשרדי הממשלה האחרים, ברשותך, להציג את ההשלמות שלהם לכל אחת מהתוכניות.
ציפי חוטובלי: ביקשתי מחברותי להציג בקיצור נמרץ כדי לאפשר כאן את הדיון.
ציפי חוטובלי: אני רוצה בפתיחה לומר שני דברים, שנדמה לי שהם ראויים להיאמר בפתיחת הדיון.
ציפי חוטובלי: ראשית, שתוכנית הטיפול בתקיפה המינית היא תוכנית שהיתה כבר, היו תוכניות לנפגעות תקיפה מינית.
ציפי חוטובלי: היה צריך כאן לבנות תוכנית שמתכללת את העבודה והיה צריך לעבות את התוכניות הקיימות.
ציפי חוטובלי: כל הנושא הזה לקח את הזמן שלו, כפי שהוא לוקח בכל תוכנית, ולכן יש לנו גם עודפים שנוצרו, מהשנים.
ציפי חוטובלי: צריך להסתכל על שנת 2009 ולראות שהגענו למיצוי כמעט מלא של עבודת התוכנית.
ציפי חוטובלי: התוכנית של הוצאת נשים ממעגל הזנות, לעומת זאת, היא תוכנית שהיתה יצירה של יש מאין.
ציפי חוטובלי: היא תוכנית שלא היתה עד היום, למיטב ידיעתי מעולם במדינת ישראל לא היתה תוכנית מסודרת ממשלתית של טיפול בזנות.
ציפי חוטובלי: שם היה צריך גם לבנות את כל התשתית הקונספטואלית.
ציפי חוטובלי: אתם תראו שבתוכנית הזאת – גם שם הגענו למיצוי העבודה בשנת 2009, אבל לקח לנו יותר זמן להגיע להיגוי ולמיצוי התוכנית.
ציפי חוטובלי: הערה אחת בפתיחה, ומשם נעבור לעבודה.
ציפי חוטובלי: מבחינת ניצול התקציבים – זה קשור לשתי התוכניות ואני לא רוצה שכל אחת מחברותי תציג את זה בנפרד – אני מדבר כרגע על החלק של משרד הרווחה.
ציפי חוטובלי: התחלנו עם תוכנית שנדונה כאן במעמד ראש הממשלה, כשהיה מדובר בה על 15 מיליון שקל לכל אחת מהתוכניות, כלומר 30 מיליון שקל ביחד.
ציפי חוטובלי: התוכנית של 30 מיליוני שקלים ביחד מעולם לא יצאה לפועל, מעולם לא אושרה.
ציפי חוטובלי: היא אושרה בפעם הראשונה ב- 20 מיליון שקל.
ציפי חוטובלי: אנחנו חילקנו אותה באופן טכני – למרות שכך זה יבוצע בשטח – ל-10 מיליון שקלים לתוכנית אחת, ו- 10 מיליון שקלים לתוכנית השנייה.
ציפי חוטובלי: בשנת 2007 הכספים הגיעו בסוף שנת הכספים, ולכן לא יכלו להיות מנוצלים, יש שם יתרה של 7.5 מיליון שקל, שעברה בעודפים לשנה שלאחר מכן.
ציפי חוטובלי: בשנת 2008, כפי שציינתי, היו 10 מיליון ועוד 10 מיליון.
ציפי חוטובלי: משרד הרווחה – היו לו בערך שמונה מיליון ושמונה מיליון – כי יש כאן משרדי ממשלה אחרים שהיה להם גם שם את החלק שלהם.
ציפי חוטובלי: מתוך ה-16 מיליון שקלים, בשנת 2008 נותרו בעודפים כ-16 מיליון שקל.
ציפי חוטובלי: שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: אמרת מתוך ה-16 מיליון.
ציפי חוטובלי: מנחם וגשל: לא.
ציפי חוטובלי: מתוך ה16 מיליון, כחצי נוצלו, והחצי פלוס ה- 7.5 מיליון של שנת 2007, יוצרים לנו סדר גודל מצטבר של 16 מיליון.
ציפי חוטובלי: בשנת 2009 יש מתווה יורד של התוכנית, אנחנו נמצאים עם 14 מיליון שקל שהם כנראה ינוצלו במלואם, וזה כבר אומר שאנחנו נמצאים במתווה עבודה שהתוכנית מנוצלת.
ציפי חוטובלי: בשנת 2010, על-פי המתווה היורד, משרד הרווחה כבר נמצא ב- 12.18 מיליון שקל, על-פי אישור הממשלה, מה שאומר שהמתווה הזה יורד.
ציפי חוטובלי: המשמעות היא שיש לנו כאן תוכנית שמבחינת הגרעין שלה, הולכת ויורדת; מבחינת העודפים שלה, יש לה כאן עודפים גדולים.
ציפי חוטובלי: אנחנו מעולם לא עשינו ולא נהגנו לפתח על עודפים תוכניות תשתיתיות.
ציפי חוטובלי: מה שצריך להיות כאן ברור, שאם הוועדה תחליט שאנחנו יכולים על העודפים האלה להפעיל למשל את התוכנית המרכזית שהיתה – חלופת האשפוז – יש לנו מספיק עודפים כדי להפעיל אותה בשנתיים-שלוש הקרובות במידה שנקבל את העודפים.
ציפי חוטובלי: לאחר מכן זה יצטרך להיכנס לבסיס התקציב כדי שנוכל להמשיך להפעיל, ולא כשייגמרו העודפים, תיעצר התוכנית.
ציפי חוטובלי: אני מבקש מעדה להציג את התוכנית.
ציפי חוטובלי: היו"ר ציפי חוטובלי: אני מבקשת לקבל הבהרה בעניין הזה.
ציפי חוטובלי: מהפרוטוקולים שקראתי, הבנתי שהיתה התחייבות של ראש הממשלה לשעבר, אולמרט, להכניס את זה לבסיס התקציב, 20 מיליוני שקלים להכניס לבסיס התקציב.
ציפי חוטובלי: האם זה הוכנס?
ציפי חוטובלי: מנחם וגשל: לגבי ה-20 מיליון שקלים, משרד ראש הממשלה ישיב.
ציפי חוטובלי: מרי חדייר: מרי חדייר, ממלאת-מקום, מנהלת בפועל של הרשות לקידום מעמד האישה.
ציפי חוטובלי: 20 המיליון, זה נכנס ב-2007.
ציפי חוטובלי: אל דאגה, יש פה רצף, וכל העבודה המשותפת שקיימנו ברשות – אני עם הצוות שלי כמובן נבצע ונמשיך ביתר שאת.
ציפי חוטובלי: בעניין התקציב – התקציב אכן אושר ב-2007, כיוון שהוא הגיע לסוף 2007, לא נוצל.
ציפי חוטובלי: ראש הממשלה התחייב להעביר 30 מיליוני שקלים לשתי התוכניות, אבל לא היתה התחייבות אז שזה יהיה על בסיס התקציב.
ציפי חוטובלי: היה לנו ויתור, בשיתוף פעולה עם כל הגורמים שעוסקים בתחום, שאנחנו מוותרים על עוד 10 מיליון שקל, אבל מה שיותר חשוב – שהתוכניות האלה יהיו בבסיס התקציב כל הזמן ברשות לקידום מעמד האישה, זה דבר מאוד חשוב.
ציפי חוטובלי: שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: והיום הן נמצאות בבסיס התקציב?
ציפי חוטובלי: מרי חדייר: הן נמצאות ברשות לקידום מעמד האישה, ואנחנו מקיימות גם צוות בין-משרדי.
ציפי חוטובלי: קריאה: אבל הן בפיחות.
ציפי חוטובלי: מרי חדייר: הפיחות נובע מכך שכל תקציב המדינה באופן רוחבי קוצץ.
ציפי חוטובלי: אין פה קיצוץ משמעותי.
ציפי חוטובלי: שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: התשובה היא בקיצור שזה נמצא בבסיס התקציב.
ציפי חוטובלי: מרי חדייר: של הרשות לקידום מעמד האישה.
ציפי חוטובלי: הקיצוצים נובעים מקיצוצים רוחביים.
ציפי חוטובלי: שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: לא חלקנו על קיום הקיצוצים, רק מבקשים לנצל את העודפים.
ציפי חוטובלי: ברשותך, עדה תציג.
ציפי חוטובלי: עדה פליאל-טרוסמן: התוכנית היא בין-משרדית, שותפים בה ארבעה משרדים וגופים נוספים כמו הביטוח הלאומי.
ציפי חוטובלי: הרציונל לבניית התוכנית לטיפול בנפגעות תקיפה מינית הוא החשיפה ההולכת וגדלה של הנפגעות.
ציפי חוטובלי: הפגיעות המיניות – בבדיקת הפגיעות אנחנו רואים את עומק הפגיעה בכל הרבדים האישיים של הנערה והאישה.
ציפי חוטובלי: למעשה, מבחינת טיפול של המדינה, היו רק מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית שמסייעים לנפגעות אבל לא היה טיפול ציבורי בנפגעות תקיפה מינית, להוציא כמה איים קטנים כמו שני מרכזים שלנו ומרכז אחד של משרד הבריאות.
ציפי חוטובלי: כיוון שכך, נוצרה התוכנית הזאת.
ציפי חוטובלי: התוכנית כללה שישה מרכזים רב-תחומיים אזוריים; חלופת אשפוז לנפגעות תקיפה מינית – שהיתה המנוף לבניית כל התוכנית.
ציפי חוטובלי: דיברנו על הכשרות, על שש דירות מגורים לנפגעות תקיפה מינית, ועל 25 עובדות סוציאליות לאיתור ולטיפול בנפגעות תקיפה מינית.
ציפי חוטובלי: שני המרכיבים האחרונים לא בוצעו כיוון שכאמור, מעולם לא קיבלנו 15 מיליון שקלים.
ציפי חוטובלי: מה שאפשר היה לבצע ב- 2008 – כעת אני מדברת על התוכניות של המשרד - חמישה מרכזים רב-תחומיים של משרד הרווחה והשירותים החברתיים, מרכז אחד של משרד הבריאות, חלופת אשפוז לנפגעות תקיפה מינית, וחלק מההשתלמויות המתוכננות.
קריאה: יש חלופת אשפוז?
עדה פליאל-טרוסמן: מבחינת התקציב אפשר היה לבצע.
עדה פליאל-טרוסמן: את השקף הבא מנחם וגשל הסביר.
עדה פליאל-טרוסמן: נעבור לתוכנית שבוצעה.
עדה פליאל-טרוסמן: אני רוצה להגיד לכם שאני מאוד גאה על כך שעומדים היום שישה מרכזים רב-תחומיים לתפארת מדינת ישראל.
יצחק הרצוג: אני חייב לומר.
יצחק הרצוג: אני הייתי במרכז בחיפה – זה פשוט פנטסטי, ואני מציע לך, גברתי היושבת-ראש, לבוא עם הוועדה לבקר באחד המרכזים.
יצחק הרצוג: היו"ר ציפי חוטובלי: בדיוק עכשיו דיברנו על כך שאנחנו נתאם ביקור.
יצחק הרצוג: שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: זאת עבודת קודש, באמת יש לכולם פה את הקרדיט על העבודה הזאת.
יצחק הרצוג: היו"ר ציפי חוטובלי: הכול הוקם בשנתיים האחרונות?
יצחק הרצוג: שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: כן, אבל היו לפני כן חלוצות שהתחילו את זה קודם.
יצחק הרצוג: מנחם וגשל: שלושה שודרגו.
יצחק הרצוג: עדה פליאל-טרוסמן: אסביר מה זה מרכז רב-תחומי לטיפול בנפגעות תקיפה מינית.
יצחק הרצוג: אנחנו מטפלים במרכזים האלה בנפגעת טיפול הוליסטי, ביופסיכוסוציאלי.
יצחק הרצוג: דהיינו, אנחנו מטפלים בפגיעה עצמה ובכל האספקטים של החיים של הנפגעת, בכל מעטפת החיים שלה והיא מקבלת עזרה בכל אחד מהתחומים האלה.
יצחק הרצוג: אולי אחר כך, אחת ממנהלות המרכזים תדבר על כך.
יצחק הרצוג: המרכזים הם אזוריים, בשש ערים, כאשר המרחב שלהם הוא בכל הפריפריה.
יצחק הרצוג: מרכז לנפגעות תקיפה חדש לחלוטין בנצרת לנפגעות ערביות, מיועד למעשה לנפגעות הערביות של כל מחוז הצפון.
יצחק הרצוג: היו קיימים שני מרכזים של משרד הרווחה בראשון-לציון ובחיפה, במתכונת מאוד מאוד מצומצמת, ומרכז אחד באיכילוב של משרד הבריאות.
יצחק הרצוג: שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: בית-חולים וולפסון, מה זה?
יצחק הרצוג: עדה פליאל-טרוסמן: זה משהו אחר, זה אקוטי.
יצחק הרצוג: זה לא לטיפול הסוציאלי.
יצחק הרצוג: למעשה, שדרגנו שלושה מרכזים קיימים והקמנו שלושה מרכזים חדשים.
יצחק הרצוג: מאחר שנתבקשתי למהר, אני לא אדבר על הנתונים אבל אתם רואים אותם במצגת, וזה חלקי לחלוטין.
יצחק הרצוג: על המרכז בתל-אביב תדבר מרים זינגר.
יצחק הרצוג: המרכזים החדשים הוקמו בירושלים, בבאר שבע ובנצרת- כל אחד במבנה מדהים.
יצחק הרצוג: התהליכים התחילו לפעול מאמצע 2008, ובהדרגה, עד סוף 2009 הם יפעלו בהיקף מלא.
יצחק הרצוג: אני מזמינה את כולם לבוא ולראות את המקומות הללו.
יצחק הרצוג: דובר על חלופת האשפוז.
יצחק הרצוג: אנחנו פרסמנו מכרז אחד, הוא לא עלה יפה, אנחנו יכולים לפרסם בכל רגע אבל יש לנו בעיה בתקצוב, כפי שמנחם ציין, וזה תְלוי-תקציב מהאוצר.
יצחק הרצוג: בשקף הזה יש פריסה של התקציבים שמנחם דיבר עליהם.
יצחק הרצוג: אפשר לראות זאת בסדר יורד.
יצחק הרצוג: התקציבים לתוכנית של נפגעות תקיפה מינית ב- 2007 לא נוצלו כי הגיעו בסוף השנה; ב- 2008 היו שמונה מיליון; ב-2009 – שבעה מיליון, ול- 2010 מתוכננים לנו שישה מיליון.
יצחק הרצוג: אי לכך, חלופת האשפוז נמצאת בסכנה.
יצחק הרצוג: יש לנו תוכנית כיצד לנצל את העודפים.
יצחק הרצוג: מרי חדייר: ועדה בין-משרדית, חשוב לציין – זה כפוף לקבלת העודפים.
יצחק הרצוג: עדה פליאל-טרוסמן: יש לנו ממש תוכנית לניצול כמעט כל פרוטה מהעודפים, זה גם אושר על-ידי ועדה בין-משרדית, בהנחה שנקבל את העודפים.
יצחק הרצוג: יש הרבה מאוד דברים שאנחנו לא תכננו אותם מראש כי לא ידענו שצריך אותם, וצריך להוסיף אותם למרכזים.
יצחק הרצוג: למשל, יש פרויקט תעסוקה שהתחיל בשני מרכזים – בחיפה ובראשון לציון.
יצחק הרצוג: זהו פרויקט שבכל אחד מהמרכזים, 75 נפגעות מקבלות את מלוא התשומות להבטחת הכנסה.
יצחק הרצוג: הביטוח הלאומי היה שותף לכך במשך שנתיים.
יצחק הרצוג: הביטוח הלאומי יוצא, ואנחנו נצטרך להמשיך.
יצחק הרצוג: שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג: אני פניתי לביטוח הלאומי לאור הפנייה של ד"ר זינגר בנושא הזה.
יצחק הרצוג: האם לא ענו לכם בחיפה?
יצחק הרצוג: ביקשתי אורכה של עוד שנה, כי לרוב הם נותנים לשלוש שנים.