GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונית מצליח: אין לי פה את הנתונים מבחינת שנים.
רונית מצליח: אני יכולה להגיד לך רק מהניסיון, מהתחושה שלי, שמה שקורה כן.
רונית מצליח: אנחנו רואים את זה בכלל בחברה.
רונית מצליח: כן יש יותר נשים שמגיעות לכלא עם רקע נורמטיבי מה שאנחנו קוראים.
רונית מצליח: רובן ככולן בטווח של עד חודש ימים ובתקופה שאיריס הגיעה בית הסוהר היה מפוצץ עד אפס מקום מה שלא קורה בדרך כלל.
רונית מצליח: אז המתנה לאותו אגף סביון וטיפולית לוקח קצת יותר זמן.
אתי אגוזי: אני הייתי בחדר בטיפולית ואני שוב פעם חוזרת.
אתי אגוזי: בחודשיים האחרונים לשהותי בכלא היינו 7 בנות.
אתי אגוזי: 7 בנות שאחת ישנה על הרצפה לא מבחירה.
אתי אגוזי: כי בית הסוהר היה מפוצץ.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לעוד אנשים ונציגים מכל מיני גורמים, גם מהסנגוריה וגם מחברות הכנסת וגם מחבר הכנסת.
ציפי חוטובלי: אז בואו רק תסכמו.
ציפי חוטובלי: הייתי רוצה לשמוע כאן שני דברים.
ציפי חוטובלי: המטרה של הדיון הזה כמו שאמרנו היא לא מטרה להתפלמס ולהתנגח.
ציפי חוטובלי: המטרה היא באמת לייצר שיפור של תנאי האסירות.
ציפי חוטובלי: אין ספק שגם לשיטתכן המצב הוא לא אופטימאלי ולכן הייתי רוצה שתחליפו תפקידים רגע, תסתכלו אתן במבט ביקורתי דווקא כמי שאמונות על המערכת ותאמרו לנו איפה לדעתכן המקומות או שאנחנו יכולות לעזור.
רונית מצליח: להשיג לנו יותר תקציבים.
ציפי חוטובלי: תקציב זה תמיד אותו דבר.
אורית זוארץ: הנשים שיושבות כאן זו הזרוע הביצועית.
אורית זוארץ: כשחותכים אצבע אחרי אצבע בזרוע הביצועית היא לא יכלה לתפקד.
אורית זוארץ: הן לא יכולות לשבת ולבקר את שירות בתי הסוהר הרי הן עובדות שם.
דבי שגיא: אני אענה לך עכשיו כאישה.
דבי שגיא: לא כקצינה בשב"ס.
דבי שגיא: הוועדה הזאת יושבת כאן במצב אידיאלי איך אני רואה כלא נשים כאזרחית במדינה, לקחת פיסת קרקע באיזשהו מקום, לבנות מקום שהוא עגול, שהוא מחבק, שיש בו אפשרות לחלק את האסירות של הצווארון הלבן ומהנרקומניות ומהמופרעות ולתת לכל אחת תא.
דבי שגיא: וצריך להגיד את זה ולשים את זה על השולחן בעיקר במקום הזה.
דבי שגיא: לגברים חל שיפור כל הזמן בתנאי המחיה, בתשתיות.
דבי שגיא: כשבונים בית סוהר חדש מי שמקבל אותו זה הגברים.
דבי שגיא: ובתי סוהר חדשים יש כאלו שניים.
ציפי חוטובלי: כנראה שיוצאים מנקודת הנחה שהפשיעה אצל נשים זה דבר שהוא שנמצא במגמת ירידה.
דבי שגיא: הנשים במדינת ישראל בשב"ס הפשיעה של נשים היא לא במגמת עלייה בשנים האחרונות וכשאני פיקדתי על בית הסוהר היו מאתיים מקומות וגם היום.
דבי שגיא: וזה די מספיק למעט כמה ביטחוניות שמוחזקות במקום אחר.
דבי שגיא: מבחינה פלילית 0.2 זה האחוז.
דבי שגיא: זה מה שיש היום.
דבי שגיא: ובכלא האחד הזה כמו שרונית אמרה יש את כולן, ואני רוצה להזכיר לכל מי שיושב כאן סביב השולחן הזה שלצד האסירות יש גם נשים אחרות בבית הסוהר.
דבי שגיא: והן גם נשים.
דבי שגיא: והן נשים שעובדות עם נשים.
דבי שגיא: ואסור להתנפל עליהן ואסור לרדת עליהן בגלל הנושא הזה של התשתיות וחוסר ההעדפה וכפי שתואר פה הן אלה שנותנות את הטיפול לאוכלוסייה שלפעמים מופרעת, מאוד קשה הזאת לניהול.
דבי שגיא: הן לא הרוב.
דבי שגיא: אבל המעטות האלה שואבות הרבה מאוד אנרגיה.
דבי שגיא: האחרות יש להן לפעמים עניין להשחיר אותנו.
דבי שגיא: את יודעת מה?
דבי שגיא: כל פעם שלי יש הצלחה בלמנוע של כניסה של סמים לכלא בגלל שאסירה נכנסה לכלא עם סמים ושמתי אותה בהפרדה, ברגע שהיא תראה את מורן היא תלכלך עלי, ויש לה את העניין הזה.
דבי שגיא: עכשיו עם הביקורת נכנסת למלכודות האלה ולא בודקת מולי למה האסירה אמרה שעשו לה ככה ועשו לה ככה ומשחררת את הדוח הזה פעם לוועדה ופעם לתקשורת אז אני צריכה להיות במקום מתגונן.
דבי שגיא: מול מה?
דבי שגיא: לא מול ביקורת.
דבי שגיא: מול שקרים של אסירות שהן מניפולטיביות והן רוצות להזיק לי.
דבי שגיא: האינטרס שלי הוא האינטרס שלך.
ציפי חוטובלי: אני חוזרת ושואלת, השאלה שלי התמקדה במה לדעתכן צריך היום לעשות?
ציפי חוטובלי: לבנות בית כלא חדש בתנאי בית מלון זה הכי טוב.
ציפי חוטובלי: אבל מה אפשר בכל זאת לעשות במקום הקיים.
דבי שגיא: אנחנו במציאות.
דבי שגיא: אני לא רוצה לענות לך באחד על אחד מה צריך לעשות.
דבי שגיא: אני רוצה לחזור להתחלת הדיון ולהגיד לך תבואו.
דבי שגיא: בואו נדבר בנווה תרצה.
דבי שגיא: תראו במו עיניכם מה יש.
דבי שגיא: נחשוב ביחד.
דבי שגיא: אני מזמינה אתכם להיות שותפות שלנו, לשבת באותו שולחן.
דבי שגיא: ואני אומרת שותפות.
דבי שגיא: צריכה להיות פה אחוות נשים ולדעתי יש לנו דרך ארוכה לעשות ביחד.
ציפי חוטובלי: אני אתן לחברות הכנסת חברותיי להגיב.
ציפי חוטובלי: אני אתחיל מאנסטסיה ואחר כך חברת הכנסת זוארץ.
נסים זאב: שאלה לגברת.
נסים זאב: שאלה מאוד עניינית ורצינית.
נסים זאב: בגלל שהיא היתה נכה כשהיא נכנסה לכלא.
נסים זאב: עברת ניתוח נכון?
אתי אגוזי: כן.
נסים זאב: כשאת היית במעצר איך הגעת לבית המשפט?
נסים זאב: גם כבולה באזיקים?
אתי אגוזי: אבל אני באתי ממקום אחר.
אנסטסיה מיכאלי: קודם כל לא הספקתי להגיד לכולם בוקר טוב.
אנסטסיה מיכאלי: היום התחיל החופש הגדול.
אנסטסיה מיכאלי: אני מאוד שמחה שהדיון הזה מתקיים.
אנסטסיה מיכאלי: ועל כך אני רוצה להודות ליושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ציפי חוטובלי.
אנסטסיה מיכאלי: לפני תקופה מסוימת פנו אלי אנשים שאנחנו תיכף נשמע את עדותם על המצב מהשטח.
אנסטסיה מיכאלי: כשאני שמעתי אני לא יכולתי שלא להזדעזע.
אנסטסיה מיכאלי: הייתי חייב להתייחס לנושא הזה ופניתי לציפי ותודה רבה שעשית את זה במהרה.
אנסטסיה מיכאלי: אנחנו כאן בעצם רק בישיבה הראשונה שלנו ואני מאוד מקווה שזו לא הראשונה ושיהיו עוד פגישות ואנחנו נמצא פתרון על מנת למצוא תשובה לבעיה.
אנסטסיה מיכאלי: לפי הדוח של עורכת דין מורן קבלו, היה לך איזשהו משפט שאת אמרת שזה לא דוח כל כך נורא, שיש דוחות יותר קשים.
אנסטסיה מיכאלי: אמרת שהדוח של גברים יותר גרוע.
אנסטסיה מיכאלי: בגלל הדוח הזה הופנה אלינו כי כאן הוועדה לקידום מעמד האישה.
אנסטסיה מיכאלי: אני מבינה שבית כלא זה לא מלון.
אנסטסיה מיכאלי: תודה רונית על הזמנתך לבקר את בית הכלא.
אנסטסיה מיכאלי: אנחנו בשמחה נבוא.
אנסטסיה מיכאלי: יש משפט מאוד ידוע, שמה שרואים מכאן לא רואים משם.
אנסטסיה מיכאלי: והפוך.
אנסטסיה מיכאלי: אני בטוחה שיש כל מיני שיטות לפי התגובות של האסירות שעברו את החוויה.
אנסטסיה מיכאלי: לעבור את החוויה הזו, לא יום אחד, לא יומיים, לחוות את החוויה הזו זה לא פשוט.
אנסטסיה מיכאלי: אני מודה על שאלתך רונית שאת אמרת למה הדוח הזה הגיע עכשיו.
אנסטסיה מיכאלי: התשובה היא רק אחת, כי יש נשים אמיצות ותודה רבה להן על כך שיוצאות מזה, שמדברות על זה, שיש להן אומץ לבוא ולבקש עזרה.
אנסטסיה מיכאלי: אני מאחלת לאתי ולאלה שנמצאות כאן שעברו את החוויה הזו להמשיך לחיות כאזרחיות של מדינת ישראל.
אנסטסיה מיכאלי: המטרה של הישיבה הזאת היא למצוא פתרונות.
אנסטסיה מיכאלי: כל עוד יש לנו מה לשמוע ודוחות של רופאים ופסיכיאטרים ופסיכולוגים, אני מאחלת שנמצא פתרון.
אנסטסיה מיכאלי: רק סבלנות בעניין הזה.
אורית זוארץ: קודם כל אני מתחילה בברכות על קיום הדיון.
אורית זוארץ: לפני שבועיים נחשפתי לסיפור האישי של איריס ולדוח שפורסם.
אורית זוארץ: ביקשתי בשיתוף עם יושב ראש ועדת הפנים, כי מדובר פה בסוגיה שהיא סוגיה עקרונית שנוגעת באופן ספציפי גם לנשים.
אורית זוארץ: היה אמור להתקיים סיור שמשום מה נדחה עם יושב ראש הוועדה.
אורית זוארץ: הנוכחות הדלה בחדר מדברת בעד עצמה.
אורית זוארץ: אני לא מייחסת את זה לא לחופש הגדול ולא לפקקים, אני מייחסת את זה לסדר חשיבות ועדיפות שכל אחת נותנת.
אורית זוארץ: אם היה מתקיים פה דיון שהוא קצת יותר פופלרי אולי אז כל אותם נציגי ארגונים וגורמים בכירים ממשלתיים היו טורחים להגיע הנה כי זה מצטלם טוב.
אורית זוארץ: אבל אסירות ונציגות בתי הסוהר, נשים בכלל ונשים בתחתית החברה הישראלית בפרט, היחס אלינו כמו אל החצר האחורית.
אורית זוארץ: אנחנו רואים את זה גם אצל אסירות בבתי הכלא וגם נשים שהן רגע לפני שהן נכנסות לבית הכלא.
אורית זוארץ: כסגנית ראש מועצה נחשפתי לזה בשכונות מצוקה, על העדר הטיפול, על העדר מענה, נשים שמגיעות למצבים פסיכיאטרים מאוד קשים, על עזובה מינית קשה ובסוף כשהן לא מטופלות על ידי החברה הנורמטיבית הן מתדרדרות לכלא ואנחנו מכירים הרבה סיפורים כאלה.
אורית זוארץ: אני רוצה להתייחס לנושא הזה כיושבת ראש ועדת המשנה לסחר בנשים.
אורית זוארץ: נשים שנכלאות על זנות, סחר.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים כאן על אחוזים מאוד גבוהים של נשים ישראליות שנסחרות ואנחנו לא כל כך מגיעים ונוגעים בהן ואנחנו מתייחסים אליהם כאל סחר קלאסי.
אורית זוארץ: אבל בסוגיה הזאת אני רוצה לדבר על שני צירים.
אורית זוארץ: על ההיבטים הפיזיים ועל ההיבטים הנפשיים והרגשיים ואני מברכת על הנוכחות שלכם כי לא ראיתי אתכם ברשימה אבל הבנתי שאתן מגיעות דרך המשרד לביטחון פנים.
אורית זוארץ: מי שחסר לי כאן זה השר לביטחון פנים.
אורית זוארץ: חסרים לי כאן נציגי רשות שיקום האסירים.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים פה על ניסיון לתת מענה ולפתור בעיה חברתית.
אורית זוארץ: והם לא פה.
אורית זוארץ: ואני רוצה שזה יצוין שהם לא פה ושאר נציגי המדינה שלא נמצאים.
אורית זוארץ: לגבי היבטים פיזיים.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים כאן על נושאים שעלו מן הדוח וגם עלו מתוך העדויות וגם מסמכים נוספים שהגיעו אלי על הפרדה בין אוכלוסיות שקבועה על פי החוק.
אורית זוארץ: הפרדה של בגירות וקטינות.
אורית זוארץ: זה קבוע בחוק.
אורית זוארץ: זה קבוע באמנה לזכויות הילד.
אורית זוארץ: ויש כאן עבירה שהיא מבוצעת.
אורית זוארץ: אני לא אומרת בגללכן.
אורית זוארץ: אין פה איזושהי האשמה אבל יש פה מציאות מאוד קשה שלא מקבלת מענה.
אורית זוארץ: צריך להציף אותה, צריך לטפל בה.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים כאן על הפרדה שצריכה להיות בין הפרעות נפשיות לנשים בריאות כמו בבתי חולים פסיכיאטרים עם כל הכלים והמתקנים שקיימים בבתי חולים פסיכיאטרים.
אורית זוארץ: צריך לייחד לזה חדרים או אגפים.
אורית זוארץ: נרקומניות ובריאות.
אורית זוארץ: בבתי כלא של גברים וזה הנתון שאני יכולה להשוות איתו, יש אגפים לשיקום ולטיפול בנרקומנים וגמילה.
אורית זוארץ: וכאן יש את הערבוב הזה.
אורית זוארץ: אבל מתוך הערבוב הזה נוצרת מצוקה מאוד מאוד גדולה.
אורית זוארץ: שוב אני אומרת זו לא ועדת ביקורת המדינה.
אורית זוארץ: יש כאן מציאות שאנחנו נחשפים אליה.
אורית זוארץ: יש כאן כליאה של נשים שחוזרות לכלא בפעם השנייה והשלישית עם נשים נורמטיביות.
אורית זוארץ: שזה משהו שצריך לתת עליו את הדעת.
אורית זוארץ: איך אנחנו נותנים לזה פתרון.
אורית זוארץ: המבנה הוא מבנה ישן.
אורית זוארץ: צריך להציף את הבעיה ולטפל בה.
אורית זוארץ: אמרתי בגירות קטינות, נגמלות.
ציפי חוטובלי: יש גם נערות?
אורית זוארץ: קטינות שכלואות, ילדות מתחת לגיל 18.
אורית זוארץ: אסור על פי החוק.
אורית זוארץ: והבאתי את זה לידיעתו של אבי דיכטר חבר הכנסת שהיה שר לביטחון פנים ואני מקווה מאוד שזה יעלה בוועדה לשלום הילד.
אורית זוארץ: זה חמור מאוד.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על חדר מותאם לנכות.
אורית זוארץ: מתקן ציבורי, אנחנו מדברים על הנגשת שירותים.
אורית זוארץ: הן חטאו, הם פשעו, הם עשו עבירה, צריך להרחיק אותן מהחברה, הן צריכות לשלם בחירות שלהן, אבל אנחנו מדברים על זכויות אדם.
אורית זוארץ: והחוק קובע שנשים או כל אדם שיש לו מגבלה פיזית צריך לקבל מענה.
אורית זוארץ: אם צריך לשפץ חדר צריך לתת מענה.
אורית זוארץ: ובוודאי לעומת התקציב השוטף.
אורית זוארץ: אני לא רוצה להיכנס לתקציבים אבל צריך להתייחס לסוגיה הזאת ולתת לה מענה.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על מענה פסיכותרפוטי, מה שהובא לידיעתי ואני אמרתי בכל מפגש שהייתי, לא הייתי בכלא.
אורית זוארץ: טיפלנו יותר בנשות אסירים במסגרת הקהילה בישוב שבו אני גרה אבל צריך לתת מענה פסיכותרפויטי ואלה הנתונים של שתי עובדות סוציאליות שאמורות לתת מענה פסיכותרפויטי.
אורית זוארץ: ואנחנו יודעים שהמענה הפסיכותרפויטי זו הכשרה נפרדת ושונה.
אורית זוארץ: זה מה שהובא לידיעתי.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על הפרעות אכילה שזו תופעה לא פשוטה שצריך לתת לה מענה מקצועי.
אורית זוארץ: עם כל אהבתי לסוהרות ולתהליך ההכשרה שהן עוברות ולעבודה המאוד קשה גם שלכן וגם של הצוות שלכן טיפול בנשים עם הפרעות אכילה הוא טיפול מקצועי.
אורית זוארץ: אני מדברת על נשים שעברו תקיפה מינית עוד בטרם ההגעה לבית הכלא.
אורית זוארץ: נושא שצריך לטפל בו בצורה הכי מקצועית שיש.
אורית זוארץ: בגלל שאין אפשרות לעשות הפרדה נשים נאלצות להגיע לאסף הרופא ולקבל שירות קנוי שאנחנו יודעים מה המדיניות שיש בעיות תקציביות בשירות קנוי.
אורית זוארץ: שוב אני אומרת זה עלה.
אורית זוארץ: אני מציפה, אני לא באה בטענות, זו לא ועדת ביקורת.
אורית זוארץ: אני אשמח לקבל מענה.
אורית זוארץ: מחסום שפה לנשים ולאסירות שאינן דוברות עברית גם בטיפול הפסיכותרפויטי.
אורית זוארץ: גם בטיפול הרפואי וגם בעבודה השוטפת.
אורית זוארץ: אם צריך לגייס יותר נשים לשב"ס שהן דוברות רוסית או דוברות ערבית או דוברות אמהרית או דוברות כל שפה אחרת צריך לתת לזה את המענה.
אורית זוארץ: מוצרי היגיינה לנשים.
אורית זוארץ: אני יודעת שבבתי החולים כשאישה יולדת היא מקבלת מוצרי היגיינה.
אורית זוארץ: אני הבנתי שמי שאין לה תקציב או יכולת לקבל מענה, יש לזה תקציב בקנטינה שהיא מקבלת, שהיא יכולה.
אורית זוארץ: אנחנו יודעות שסדר העדיפויות זה סיגריות.
אורית זוארץ: אנחנו יודעות שאלה נשים שלא תמיד יכולות לעשות את התעדוף בעצמן.
אורית זוארץ: דיברנו על אחוז מאוד גבוה של נשים עם בעיות נפשיות ובעיות רגשיות.
אורית זוארץ: חלק מהבעיה זה לעשות את התעדוף.
אורית זוארץ: ואנחנו יודעים את זה.
אורית זוארץ: לכן אולי צריך לחשוב על לתת לה פיזית הקצבה חודשית של מוצרי היגיינה.
אורית זוארץ: תחבושות אני הבנתי שהן צריכות לקנות את זה בקנטינה.
רונית מצליח: לא נכון.
אורית זוארץ: אוקיי אני שמחה.
אורית זוארץ: רשות שיקום האסיר ושיתוף הפעולה איתכם.
אורית זוארץ: יש הוסטל לנשים?
אורית זוארץ: יש מענה לנשים משוקמות?
אורית זוארץ: עד כמה הן מקבלות?
אורית זוארץ: תרשמו, תתייחסו.
אורית זוארץ: כל הנושא של שיקום אסירות בקהילה.
אורית זוארץ: אני יודעת שיש הרבה מאוד תקציבים שמוזרמים גם לגברים אלימים וגם להוסטלים וגם לשיקום בקהילה, ובנושא הזה הבנתי שזה חסר.
אורית זוארץ: אולי יש אבל זה חסר.
אורית זוארץ: התייחדות.
אורית זוארץ: האם יש חדר התייחדות לנשים?
אורית זוארץ: האם הן יכולות, האם יש חדר עם מיטה זוגית וטלוויזיה ואמבטיה כמו שיש בבתי כלא של גברים.
אורית זוארץ: לא רוצה בית מלון, לא רוצה יותר.
אורית זוארץ: מה שיש שם אני רוצה שיהיה פה.
אורית זוארץ: והאם זה ניתן.
אורית זוארץ: אותו דבר מתן טיפול ומענה לנשים הרות, או טיפולים גניקולוגיים ובדיקות גניקולוגיות שראיתי איפשהו בדוח שהן אזוקות בבדיקה גיניקולוגית זה נראה לי קצת מזעזע.
רונית מצליח: כי זה קשקוש.
אורית זוארץ: אני שמחה לשמוע.
אורית זוארץ: אני אשמח לבוא ולראות.
אורית זוארץ: אמרתי, אני לא מכירה, אני לומדת.
אורית זוארץ: אני לומדת בצורה יסודית.
אורית זוארץ: בחינת הסוגיה התזונתית.
אורית זוארץ: יש תקציב.
אורית זוארץ: אנחנו יודעים שאנחנו נשים.
אורית זוארץ: ואין לנו צרכים נוספים.
אורית זוארץ: יש לנו צרכים קצת אחרים בנושאים מסוימים שאחד הנושאים הוא נושא תזונתי.
אורית זוארץ: ובאמת אולי תפריט שהוא עתיר ויטמינים וירקות, ופחות פחמימות.
אורית זוארץ: אני חייבת לומר אני מכירה את איריס בראון מהתקופה שהיא הופיעה והגיעה אלינו לישוב.
אורית זוארץ: ראיתי אותה כשהיא יצאה מהכלא.
אורית זוארץ: זה היה פשוט אישה אחרת לגמרי.
אורית זוארץ: על הנושא הזה אני מבקשת לקחת תזונאית שתעשה התאמה, מה לעשות לנשים, ואולי הבעיות שעולות שם, השמנת יתר, עודף כולסטרול, במקום לתת תרופתית לתת מענה תזונתי.
אורית זוארץ: וכמובן התייחסות לנושאים רגשיים ונפשיים של נשים כי נשים במשבר מתפקדות אחרת.
אורית זוארץ: וגם בנושא הפסיכיאטרי הטיפולי אני יודעת שיש לפעמים אולי נטייה לתת מענה תרופתי.
אורית זוארץ: ויש הרבה מאוד טיפולים שהם טיפולים אלטרנטיביים שהם טיפולי תנועה ואמנות שיכולים לתת מענה במקום טיפולים תרופתיים.
אורית זוארץ: ואני מאוד מאוד מבקשת שהשאלות האלה יעלו בפני השר לביטחון פנים.
אורית זוארץ: אני מאוד מבקשת שבתחילת המושב הבא שזה אחרי החגים אנחנו נקיים דיון נוסף ואנחנו באמת נשמע על יישום של לפחות חלק מהדברים.
אורית זוארץ: יישום והצגה בוועדה של לפחות נושאים שאנחנו מסכימות בינינו שהם לוקים בחסר.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת זוארץ אני מאוד מודה לך.
ציפי חוטובלי: הניתוח הוא מעמיק וחשוב.
ציפי חוטובלי: אני רוצה רק לחבר הכנסת זאב ואחר כך לאיריס בראון.
נסים זאב: אני רק רוצה לומר לך מאז שאני בוועדה לקידום מעמד האישה אני תמיד האחרון מדבר.
נסים זאב: אני קודם כל רוצה לומר לצוות המקצועי, צריך להבין שבאמת אין שום כוונה לנגח אתכם.
נסים זאב: אתן באמת בשליחות בסך הכול, במגבלות, יודעים את המגבלות, ואי אפשר להתכחש למגבלות הקיימות.
נסים זאב: יש הרבה פעמים פער עצום בין הסוהרות לבין האסירות.
נסים זאב: בהבנה, בתקשורת ביניהן, הן אפילו לא מבינות מה הן רוצות מהן.
נסים זאב: כמעט רוב האסירים מרגישים פחות מתנאי כלא בבית המעצר.
נסים זאב: זה לא קשור לנווה תרצה.
נסים זאב: מרגישים את עצמם מושפלים, פחות מכלב, תנאי כלב.
נסים זאב: אני לא רוצה לדבר על התנאים הפיזיים.
נסים זאב: התנאים הפיזיים זה לא עניין שאתן יכולות להתמודד איתו, זה ברמה תקציבית.
נסים זאב: אנחנו מדברים רק על יחס.
נסים זאב: הנושאים ההומניטארים, היחס האנושי שצריך להעניק לאסירות ולא להעניש אותן בכפל כפליים.
נסים זאב: אם אתן אומרות לי שזה לא קיים אז זה לא קיים.
נסים זאב: אבל אני יודע שזה כן קיים.
נסים זאב: למשל בפתיח של התלונה שבנווה תרצה קיימות מצוקות במקומות כליאה.
נסים זאב: אתן מסכימות איתי בעניין הזה או לא? יש מצוקה?
רונית מצליח: לא.
נסים זאב: אז את אומרת יש רווחה.
נסים זאב: עכשיו כתוב שם בדוח כשאין מקום לאסירות בהפרדה נכנסות לתאים בודדים.
נסים זאב: זאת אומרת הכליאה הופכת להיות הרבה יותר קשה כאשר מדובר בבידוד מאשר בהפרדה.
נסים זאב: יש מצב כזה שאסירה בגלל שרוצים באמת לשמור עליה שלא תינזק מחברותיה אז היא נכנסת לבידוד כתוצאה מכך?
נסים זאב: יש מצב כזה?
דבי שגיא: אבל בתנאי הפרדה, לא בתנאי בידוד.
דבי שגיא: לא בתנאי ענישה, בתנאי הפרדה.
רונית מצליח: אדוני, בוא תבואו, תראו במו עיניכם.
רונית מצליח: על הרבה שאלות תקבלו תשובות במראה.
רונית מצליח: חבל שאני אגיד כך.
רונית מצליח: תראו.
רונית מצליח: פשוט תראו ותיווכחו לדעת.
נסים זאב: אתן איך שאתן הצגתן את זה, זה נראה עולם הבא בכלל.
רונית מצליח: אז אני מנחיתה אותך לעולם הזה ומזמינה אותך אלי.
נסים זאב: אולי אני אדבר בכלל על בתי כלא.
נסים זאב: צריך לומר אני הייתי בהרבה דיונים בנושא הזה.
נסים זאב: גם בוועדת חוקה וגם בוועדת הפנים.
נסים זאב: המצוקה היא קיימת.
נסים זאב: התלונות ביחס האנושי הן קיימות.
נסים זאב: ואסירים רבים מתלוננים על כך.
נסים זאב: ואני רוצה לתת פה רק דוגמה קטנה.
נסים זאב: היה איזה נכה שהיה צריך להישפט בפני שופט.
נסים זאב: והוא היה על כיסא גלגלים.
נסים זאב: אבל לא מצאו לנכון להוציא לו את האזיקים לא מהרגליים, ולא מהידיים.
נסים זאב: אז שאל מישהו מהצד, מדוע יש צורך באזיקים גם על הרגליים כשמדובר בנכה על כיסא גלגלים.
נסים זאב: אז התשובה היתה שכך הן ההוראות.
רונית מצליח: הם לא יכולים לשנות שום דבר.
רונית מצליח: יש מישהו שם למעלה שהוא הסגן של הקדוש ברוך הוא והוא מחליט והם לא יכולים.
רונית מצליח: זה סך הכול צוות.
רונית מצליח: זה בדיוק כמו שאתה מתאר.
נסים זאב: עכשיו אני רוצה לומר לך גברתי יושבת הראש.
נסים זאב: כשלוקחים אדם לבית משפט ממעצר את התלאות והביזיון שהוא עובר במהלך, לפעמים זה לוקח יומיים, לפעמים שלושה, אבל מינימום 12 שעות, זה תלוי איפה הוא נמצא.
נסים זאב: אם הוא צריך לעבור מעיר לעיר.
נסים זאב: כשמכניסים אותו לאותו רכב סגור למחנק הזה, התנאים שמה הם זוועתיים.
נסים זאב: אם אנחנו לא נקבע את הכללים בחוק מה הזכויות של כל אסיר, כמה שעות יש לו זכות לצאת מאותו התא הסגור שלו, גם כשהוא בהפרדה, על אחת כמה וכמה כשהוא לא בהפרדה.
נסים זאב: כמה שעות אוויר הוא צריך לנשום אוויר נקי.
נסים זאב: מה זה גורם לנפש שכל אדם, אני לא מדבר רק על נשים, מבקשים עוד שעת אור בסך הכול ביום כדי לנשום את האוויר.
נסים זאב: זה דברים שאנחנו חייבים לעגן את זה בחוק כברזל.
נסים זאב: כי אם אנחנו רוצים שאותם אסירים ואותן אסירות לפחות שמבחינה נפשית לא יתמוטטו אז אנחנו חייבים לתת להם תנאים מינימאליים.
נסים זאב: אני עכשיו לא מדבר על התנאים הפיזיים.
נסים זאב: התנאים הפיזיים אנחנו נבוא ונראה.
נסים זאב: יכול להיות שהפערים הם כל כך גדולים שאנחנו אפילו נברך אתכן.
נסים זאב: שזה באמת לא כל כך חנוק.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת זאב אני מודה לך מאוד.
ציפי חוטובלי: איריס אנחנו מכירים את החיים שלך לפני הכלא וגם קצת מהתקשורת את הסיפור.
ציפי חוטובלי: בכל זאת תתני לנו את החוויה שלך.
ציפי חוטובלי: תספרי את הרקע, איך הגעת לכלא.
ציפי חוטובלי: כמה זמן ישבת ובגלל שהזמן הוא קצר אז תנסי לתמצת את זה.
אנסטסיה מיכאלי: גם לגבי האימהות.
אנסטסיה מיכאלי: כמה ילדים אפשר להכניס לביקור.
איריס בראון: אני מאוד שמחה שיש כאן פסיכיאטר נוכח.
איריס בראון: כי זה מאוד חשוב לי.
איריס בראון: אני באה מהתחום הטיפולי.
איריס בראון: הגעתי לכלא על עבירות מס הכנסה ושפיטתה של השופטת הייתה למען יראו וייראו, שמונה חודשים בכלא.
איריס בראון: שמו אותי 15 ימים רצופים בתא מיון עם 5 בנות מעשנות.
איריס בראון: שלוש פעמים איבדתי את נשימתי.
איריס בראון: אני אישה שלא מעשנת ולא שותה.
איריס בראון: נחנקתי שלוש פעמים.
איריס בראון: שלוש פעמים איבדתי נשימה בגלל העשן של הסיגריות.
איריס בראון: זה כלא.
איריס בראון: אין שם קוויאר וזה לא הילטון.
איריס בראון: השופט גזר לך מוות.
איריס בראון: הוא לא גזר כליאה.
איריס בראון: תמותי מצידנו.
איריס בראון: זה היה המסר הבלתי מילולי.
איריס בראון: החדר היה מזוויע.
איריס בראון: מיטות קומותיים.
איריס בראון: אדוני אני אישה בת 54, ילדתי 4 פעמים, 6 הריונות, אני לא שוקלת 30 קילוגרם.
איריס בראון: כדי לעלות למעלה ויש ספירות, 6 בבוקר, חמש וחצי בבוקר, לעלות לרדת, לעלות לרדת, אני עם המשקל שלי נופלת, אני גם יוצאת נכה.
איריס בראון: אז ישנתי על רצפה.
איריס בראון: ועל מזרון של 5 סנטימטר.
איריס בראון: אחד הסוהרים המקסימים לקח אותי ואמר לי, בואי תיקחי מזרון עבה יותר.
איריס בראון: בא למחרת מפקד האגף והעיף לי את זה.
איריס בראון: ואני על הרצפה עם מזרון של 5 סנטימטר.
איריס בראון: אמרתי לו, למה אתה עושה את זה?
איריס בראון: הוא אומר לי, כי הבנות האחרות יקנאו.
איריס בראון: אז אמרתי לו אבל הבנות האחרות על מיטות, אני על הרצפה.
איריס בראון: זה לא נעים.
איריס בראון: אני לא יכולה לעלות למעלה.
איריס בראון: אין מקום.
איריס בראון: אלה היו התשובות.
איריס בראון: הייתי עם נשים מסוממות, רוצחות, אלימות.
איריס בראון: בזכות הכישורים החברתיים שלי ובזכות זה שאני עוסקת בטיפול שרדתי את זה.
איריס בראון: ראיתי נשים שכמותי שלא שרדו את זה.
איריס בראון: נתקלתי עם נשים שכמותי שהן הופכות לנכות.
איריס בראון: האם הכלא הוא שיקומי או מטרת הכלא להפוך אנשים בריאים לנכים?
איריס בראון: דברים נפשיים.
איריס בראון: עידית צ'אצ'ו אינה מסוגלת לחזור לחיים.
איריס בראון: הבחורה סגורה בתוך חדר.
איריס בראון: אתם צריכים לראות את המקום.
איריס בראון: יש לי כאן עדות של הטלוויזיה שהיו איתי.
איריס בראון: אנשים שראו מה קרה לבחורה הזאת.
איריס בראון: היא לא ישנה בלילה, אין לה כסף לפסיכולוגים.
איריס בראון: הבחורה הזאת ראתה דברים נוראים, נזרקה לבידודים, בחורה שלקחה 20 אלף שקל מהבנק והשופט גזר עליה שנה וחצי בכלא.
איריס בראון: יתומה מהורים, פשוט היא נגמרה שם.
איריס בראון: שמו אותה, היא יהודייה, בכלל כל הערבוב הזה יהודיות וערביות, חרדיות וערביות.
איריס בראון: זו לא מסכימה להדליק טלוויזיה.
איריס בראון: הערבייה רוצה לראות במלחמה אל ג'זירה.
איריס בראון: נהרוג אותם.
איריס בראון: אף אחד לא מבין בכלל מה הולך שם.
איריס בראון: וזה דברים שהשב"ס כן יכול לשנות.
איריס בראון: הוא לא יכול לשנות את המבנה המנדטורי.
איריס בראון: הוא לא יכול לשנות את זה שאנחנו מתות שש בנות בחדר בלי מזגן עם מאוורר אחד.
איריס בראון: הוא לא יכול לשנות את זה.
איריס בראון: זה אי אפשר.
איריס בראון: זה צריך באמת לעשות כאן קול זעקה גדול, אבל הן הולכות הביתה בשלוש, ארבע וזה בסדר.
איריס בראון: האוכל.
איריס בראון: ישנה סוהרת ששמה מורן.
איריס בראון: הראיתי לה תולעים בתוך האוכל.
איריס בראון: הראיתי לה, אמרתי לה, את תהיי העדה בבוא הימים, אם יהיה צורך ואני לא יודעת לאן להגיע, היא תראה את זה.
איריס בראון: דיברתי עם רונית.
איריס בראון: רונית הקשיבה.
איריס בראון: הלכה, ראתה במטבח.
איריס בראון: האוכל היה מזעזע.
איריס בראון: לדעתי האיש שנמצא שם אין לו שום כישורי בישול, אין לו שום הבנה.
איריס בראון: בשר, פעם בשבוע שמינית עוף.
איריס בראון: יש קצין שסופר.
איריס בראון: כדי שבנות לא ייקחו.
איריס בראון: ויש קומבינות.
איריס בראון: אחת אומרת לשנייה, תתני לי ואם לא תתני לי, ואפילו איומים על שמינית עוף.
איריס בראון: איפה נשמע דבר כזה במדינת יהודים?
איריס בראון: איפה נשמע?
איריס בראון: ביזיון.
איריס בראון: כל האוכל מטוגן.
איריס בראון: אני אישה בגיל המעבר.
איריס בראון: כל השומנים האלה קיבלתי כולסטרול כמעט 300 בחודש שהייתי שם.
איריס בראון: מה זה?
איריס בראון: משחקים פה בחיי אדם.
איריס בראון: אני לא מבינה.
איריס בראון: אני אישה בריאה מה לעשות עם המשקל.
איריס בראון: מה שחשוב לי שתדעו שלגברים נותנים בקנטינה לקנות בשר.
איריס בראון: לגברים יש עגבניות יותר, יש להם ירק יותר.
איריס בראון: מה שלנשים לא היה.
איריס בראון: אין ספורט לנשים.
איריס בראון: אין ספורט.
איריס בראון: אנחנו נמצאים בסנטוריום שנקרא בניין סביון.
איריס בראון: מורכב מנשים פסיכיאטריות, במצב נפשי קשה, סכיזופרניות, מאניה דיפרסיה, פרנואידיות, על כדורים.
איריס בראון: אני גם ראיתי נשים שלא תמיד לקחו את הכדורים.
איריס בראון: שהיה פחד לישון שם.
איריס בראון: היינו בחדר, היינו במשמרות, שתי נשים נורמליות עם שתיים לא בסדר.
איריס בראון: לא לישון.
איריס בראון: כל אחת שמרה.
איריס בראון: כי ידענו שמישהי מהן לא לקחה את הכדורים והיא על רצח של בעל שם.
איריס בראון: אני לא חושבת שזה מה שהתכוון המחוקק.
איריס בראון: הוא לא התכוון שאני אגמור את חיי שם.
איריס בראון: הוא אמר לקחת זה, גם תחזירי, גם תשבי בכלא, אבל הוא לא התכוון שאחרי הכלא אני אהיה נכה נפשית וביטוח לאומי יתחזק אותי.
איריס בראון: במקרה אני עם כישורים אחרים.
איריס בראון: אבל תעשו מחקר ותראו מה קרה לנשים עם עבירות צווארון לבן.
איריס בראון: מה עלה להן?
איריס בראון: וכן אפשר לעשות מדרג בכלא במצב הקיים.
איריס בראון: אבל צריך לזה קצת חמלה שכנראה כשעובדים במקצוע הזה זה נעלם.
איריס בראון: קצת חמלה.
ציפי חוטובלי: במקום להגיד יותר חמלה תציעי הצעת ייעול.
איריס בראון: הטיפולית היתה יכולה להיות לעבירות צווארון לבן.
איריס בראון: הסנטוריום שזה נקרא סביון ששם את סגורה מרגע שאת מגיעה בצהריים שזה סיוט שאי אפשר לתאר, נותנים לך לצאת גם כן באיזה מקום חשוך.
איריס בראון: בכל הארגון הזה היה אפשר לסדר את זה אחרת.
איריס בראון: כל חוקי הביטחון שם הם כמו כלא של גברים.
איריס בראון: אני חושבת שאפשר להקל על נשים.
איריס בראון: לא כל דבר צריך לאזוק.
איריס בראון: לא כשהולכים לוועדת שליש צריך לאזוק אותנו.
איריס בראון: למה?
איריס בראון: למה הביזיונות האלה?
ציפי חוטובלי: באמת אמרת אותם מעומק הלב.
ציפי חוטובלי: מרגישים שעדיין הדברים עדיין בוערים.
איריס בראון: אפשר לתקן את זה.
איריס בראון: אבל השר צריך להיות פה.
ציפי חוטובלי: אתן צודקות במאה אחוז והשר אכן היה צריך להיות כאן.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לד"ר חגית לרנאו.
חגית לרנאו: אני אחזור לשאלה הראשונה שהוועדה שאלה.
חגית לרנאו: אין הרבה הבדל בין התנאים שנמצאים בנווה תרצה לבין התנאים שנמצאים במקומות אחרים.
חגית לרנאו: זה אותן תלונות.
חגית לרנאו: מדי פעם הדוח הוא יותר ביקורתי כי יש הזדמנות לאיזו חשיפה פנימית שהרבה פעמים מבקרים רשמיים לא רואים.
חגית לרנאו: השאלה האמיתית שנגעו בה, לא נגעו בה כל הזמן, זה האם זה נכון למחזר, או להשתמש באותן פרקטיקות של כליאה כלפי נשים.
חגית לרנאו: התפתחו בעולם, גם התפתחו היסטורית ואולי חלק מהן אפשר לוותר לגמרי כמו לכבול אנשים למיטות.