GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: זה נושא חשוב ואולי נערוך על זה יום עיון.
אורנה ששון-לוי: אני דווקא רוצה להציג עמדה לגבי צבע ולגבי המגדר ולא לגבי הזרמים.
אורנה ששון-לוי: אבל אני אתחיל עם התיאוריה אם תרשה לי במשפט אחד.
אורנה ששון-לוי: התיאוריות העכשוויות מתייחסות הרבה יותר גם להבדלים של נשים בינן לבין עצמן ולא רק להבדלים בין גברים לנשים.
אורנה ששון-לוי: זאת אומרת שגם נשים באות מקבוצות שונות ויש להן צרכים שונים.
אורנה ששון-לוי: כמו שלגברים דתיים יש צרכים שונים מהצרכים של החילוניים.
אורנה ששון-לוי: לרוסים כנראה צרכים אחרים מאשר לוותיקים בארץ וכדומה.
אורנה ששון-לוי: אני עשיתי את המחקר על קורס קצינים, על איכות הקצינים בשנת 2003 במחזור השני של האיחוד.
אורנה ששון-לוי: אחת התוצאות המאוד מעניינות שם היו שההבדלים הגדולים היו בתוך הקבוצות של הנשים ובתוך הקבוצות של הגברים, ולא בין הגברים לנשים.
אורנה ששון-לוי: בציונים, בסוציומטרי, בהישגים במבחנים, בעמידה במבחני בר-אור, נתוני נשירה מהקורס.
אורנה ששון-לוי: ההבדלים הגדולים היו בין הנשים המאוד צעירות לנשים המבוגרות, הצעירות לקצונה ייעודית, המבוגרות הן כאלה של אחרי לימודים.
אורנה ששון-לוי: ההבדלים הגדולים בין הגברים היו גם בין הצעירים ובין המבוגרים והמנוסים, ולא בין קבוצת הנשים וקבוצת הגברים.
אורנה ששון-לוי: כשאנחנו מדברים על שילוב מגדרי צריך להסתכל על קבוצות שונות ולא להניח שכל הנשים הן קבוצה אחידה מול כל הגברים.
אורנה ששון-לוי: זה בדיוק העניין של מיון אחיד לגברים ולנשים.
אורנה ששון-לוי: לא להניח מראש שכל הנשים הן קטגוריה שמסוגלת לדבר מסוים ולא מסוגלת לדבר אחר.
אורנה ששון-לוי: זו התפיסה שאיתה צריך ללכת.
ציפי חוטובלי: צריך לדבר על רגישויות הרבה יותר גבוהות במיון גם של גברים וגם של נשים.
אורנה ששון-לוי: אבל כשאנחנו מתייחסים להבדלים בתוך הקבוצה אנחנו צריכים לבטל את ההנחה של כל הנשים.
אורי אורבך: את בדקת את אלה שהיו כבר בקורס אחרי המיון.
אורי אורבך: השאלה לגבי המיון.
אורי אורבך: המיון שלוקח דווקא את הבנות האלה ודווקא את הבנים האלה, יתכן ששמה ההבדלים גדולים.
אורנה ששון-לוי: נכון מאוד, אבל זה היה קורס לא לקציני מטה, לא ללוחמים.
אורי אורבך: אבל את זה שהבנים והבנות הם לא אותו דבר הבנתי, השאלה אם החתך של הבנות נלקח מתוך מאה אלף ואת המאה בנים מצאת מתוך אלף.
אורי אורבך: זה משמעותי.
אורנה ששון-לוי: ברור שהם עברו מיון.
אורנה ששון-לוי: מכיוון שאלו תפקידים שמלכתחילה לא מוגדרים מאוד.
אורנה ששון-לוי: זה לא היה תפקידי לחימה מול נשים.
אורנה ששון-לוי: זה לכאורה כאילו אנשים שעברו את אותו מיון.
ציפי חוטובלי: דוקטור אורנה ששון-לוי, בגלל שיתכן ואנחנו נקיים דיון המשך, אני אתן לכל אחד לומר משהו.
אורי אורבך: כל הדיון הזה החשוב מאוד, הוא לא קשור כאילו לדיונים אחרים שיש בחברה הישראלית.
אורי אורבך: הדיון העיקרי הוא בשירות הבנות מסיבות אחרות, לא בעניין של השוויון אלא בעניין מקומה של האישה ביהדות, בחברה הישראלית.
אורי אורבך: כלומר ישנן השלכות נוספות, לא מדידות לשירותן המוצדק של נשים בצבא, שקשור לשילוב הראוי בהקשר של שירות של דתיים בצבא עם בנות.
אורי אורבך: זו משמעות אחת.
אורי אורבך: ואני אומר את הדברים רק בכותרות כי אני מבין שאין זמן לדיון.
אורי אורבך: זה קשור איך שהוא לגישה של הרב רונצקי לגבי בנות דתיות, הדברים שלא נאמרו, אם נאמרו לא נורא בכלל.
אורי אורבך: זה שיח טבעי וסביר מאוד שנאמר בכל בית ובכל קבוצה.
אורי אורבך: במשפחה דתית הסוגיה אם ללכת או לא ללכת, ואם הוא אמר, ונגיד שהוא אמר.
אורית זוארץ: תסכים איתי שיש הבחנה בין רב הקהילה שמדבר עם הבנות - -- -
אורי אורבך: יש הבחנה ואפשר לעמוד בזה.
אורי אורבך: הוא לא עלה בככר העיר ואמר ברמקול.
אורי אורבך: הוא דיבר בקבוצה שזה רלוונטי מאוד לגבי ההתחבטות.
אורנה ששון-לוי: הן משרתות בצבא.
אורי אורבך: בסדר, יש חופש דיבור גם בצבא, מידה מסוימת.
אורית זוארץ: עם כל הכבוד אין לזה מקום.
אורי אורבך: עם כל הכבוד, יש.
ציפי חוטובלי: יש חופש דיבור גם בכנסת.
אורי אורבך: אני רוצה לומר באופן כללי, שלא צריך לציין אמירה.
אורית זוארץ: עם כל הכבוד הוא מייצג את העמדות של צבא ההגנה לישראל ולא את העמדות הפרטיות שלו.
אורי אורבך: עם כל הכבוד הוא ייצג עמדות סבירות בעיניי.
אורי אורבך: את יודעת, בלי כל הכבוד, הוא ייצג עמדות סבירות בעיניי שראוי שבתוך שיח פתוח בקבוצה כזאת יאמרו.
אורי אורבך: אי אפשר שאנשים יפחדו.
נסים זאב: לתת את זכות הדיבור לרב הראשי הצבאי.
אורי אורבך: זה אם הוא לא אמר, אבל אם הוא אמר.
אורית זוארץ: זה לא העניין הפרטי שלו, אני מצטערת.
חנה הרצוג: אם ראש המטה הכללי היה אומר את זה, גם היית מקבל?
אורית זוארץ: היו עוד קצינים שחשבו שנשים לא צריכות ללכת לצבא.
נסים זאב: הוא לא אמר לבנות לא ללכת לצבא.
אורית זוארץ: עם כל הכבוד, אדם לובש מדים מקבל את שכרו ממשלם המיסים.
אורית זוארץ: אסור לנו לעבור על כך בשתיקה.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת אורית זוארץ, גם בכנסת ישראל יש זכות דיבור.
אורי אורבך: הדיון שמתקיים פה על הצבא הוא דיון על מעמד האישה שנוגע לכל התחומים.
אורי אורבך: הצבא הוא כלי למוביליות חברתית והוא משמעותי מאוד, ולכן רוצים את השוויון של אישה גם שם.
אורי אורבך: זה דבר שפותח עוד אופקים וקשרים.
אורית זוארץ: לא רק בשביל זה.
אורי אורבך: ולוא בשביל זה, ולא רק בשביל זה.
אורית זוארץ: מי רוצה שוויון?
אורית זוארץ: אני רוצה הזדמנות לממש את הפוטנציאל שלי.
אורי אורבך: תני לי לנסח, אני מנסח טוב, קריירה עשיתי מניסוחים.
אורי אורבך: הצבא הוא כלי מאוד חשוב כדי שיהיה אחר כך שוויון בחברה הישראלית האזרחית וגם בצבא עצמו.
אורי אורבך: ולכן זה מאוד חשוב שהצבא ישדר ויעזור לנושא הזה.
אורי אורבך: אלא לא לשכוח, לא לשכוח.
אורי אורבך: אני אומר שני דברים גם לא לשכוח וגם לא לשכוח את התפקיד המרכזי של הצבא, שבלהט הפוליטקל קורקט והערכים הנכונים של שוויון והכל, הצבא צריך לנצח במלחמה הבאה.
אורי אורבך: אם לא בקודמת אז לפחות בבאה צריך לנצח.
אורי אורבך: הכל צריך להיות כפוף לזה, ואני לא אומר לכם הגברים מנצחים הנשים יגרמו להפסד.
אורי אורבך: לא את זה אני אומר.
אורי אורבך: אבל לפעמים מרוב הפחד של הצבא להגיד אמת הוא לא אומר אמת.
אורי אורבך: הוא יותר מדי וועדות ויותר מדי לחץ, ארגונים אזרחיים, הוא לא עושה את מה שהוא צריך לעשות והוא גם לא אמור.
אורי אורבך: אני לא שומע שאומרים שיש הבדלים בין גברים לנשים, בוודאי בתפקידים קרביים ההבדלים דרמטיים, ואם ירצו מספר שווה של נשים בחילות קרביים, העלות של זה ואני לא מדבר על העלויות האחרות, תהייה דרמטית וקיצונית ובלתי אפשרית.
נחמן שי: אורית זוארץ, הרי אי אפשר שתכנסי כל רגע לדבריו, אני יושב כאן בהרבה סבלנות אבל עד גבול מסוים.
נסים זאב: זו וועדת לקידום מעמד האישה, אבל לא רק אישה צריכה לדבר, עם כל הכבוד.
נסים זאב: אני גם רוצה לומר שתי מלים, יש לי נושא מאוד חשוב לדבר עליו.
נחמן שי: את יודעת שהזמן לוחץ.
אורי אורבך: צריך להסתכל גם על תהליכים, קורים תהליכים מאוד טובים ברמת השוויון של גברים ונשים.
אורי אורבך: הצבא הוא אחד מהכלים.
אורי אורבך: כמו שאני רוצה שהצבא יעזור בעניין הגיור למרות שזה לא עניינו.
אורי אורבך: הוא הכתיב את החוזים כמו שהוא היה עושה פעם או מורות חיילות או מורים חיילים.
אורי אורבך: כי המדינה מתייחסת לצבא כחלק ממרקם שלם.
אורי אורבך: אבל התפקיד העיקרי זה להילחם.
אורי אורבך: התהליכים טובים גם בתוך החברה הדתית שיותר קל לבנות שרוצות.
אורי אורבך: אם הרב הצבאי הראשי אמר את מה שהוא אמר אני מוכן להצטרף אליו.
אורי אורבך: גם אני מלכתחילה מעדיף שהבת שלי תהייה בשירות לאומי, אבל אני אברך אותה אם היא תלך לצבא.
אורי אורבך: זה כבר לא מה שהיה פעם שאנשים כמוני התנגדנו לשירות בנות דתיות, התנגדות אקטיבית.
אורי אורבך: הצבא פתוח יותר לבנות דתיות.
אורי אורבך: בנות דתיות אחוז גבוה מאוד, 25% זה המון לעומת מה שהיה לפני עשר, חמש עשרה שנה.
אורי אורבך: זה דבר אדיר והצבא אם הוא מאפשר עוד תפקידים לעוד בנות זה טוב, אבל לכן לא צריך לקפוץ על כל אמירה כזאת.
אורי אורבך: ההתנפלות על הרב הצבאי הראשי היא חלק ממתקפה כוללת שאינה קשורה לזה, היא קשורה למתקפה על "חרדניות" ועל מתנחלים ועל זקן ארוך מדי, ועוד שורה של דברים ולא נפתח את זה.
אורי אורבך: וכאן מצאו עוד עניין.
אורי אורבך: ההתנפלות על הרב הצבאי הראשי היא שמונעת מבנות דתיות לבוא לצבא.
אורי אורבך: תבינו שגם אם הוא ניסח ולא ניסח מוצלח או לא לפי החוקים המותרים בצבא, הוא עוזר לפתוח דלת לבנות דתיות החפצות ללכת לצבא.
אורי אורבך: הצבא זה לא עסק פרטי ואסור לו וזה מבריח מאות שביעיסטיות ושמיניסטיות מללכת לצבא כי הוא ייתפס כמקום לא אוהד את הצרכים המיוחדים שיש לבת דתית.
אורי אורבך: לכן תרגיעו.
ציפי חוטובלי: אני מודה לדברים האלה.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת ניסים זאב בבקשה.
נסים זאב: אני רוצה להתייחס לסיפור ששמעתי לפני כשבועיים והבאתי את זה לועדת הכנסת, אם הם יודעים שהייתה אישה בהיריון שקיבלה או לא קיבלה צו גיוס, בעקבות המעצר היא גם התעלפה וגם הפילה את העובר בסופו של דבר.
נסים זאב: האם הסיפור הזה ידוע לכם?
אבי זמיר: אני מזכיר לכולם, היה שינוי בחוק לפני מספר שנים שהביא לשילוב נשים במערך המילואים.
אבי זמיר: שילוב מאוד משמעותי ויש שם קרוב לחמישים אלף נשים במערך המילואים.
אבי זמיר: חלקן גם התגייסו במלחמת לבנון השנייה, חלקן היו גם ב"עופרת יצוקה".
אבי זמיר: החוק בא ואומר שאת הפטור יכולה לקבל חיילת או קצינה כשהיא בהיריון.
אבי זמיר: כשאנחנו יודעים שיש מישהי שהיא בהיריון אנחנו לא מזמנים.
אבי זמיר: אני לא מכיר את המקרה הפרטני אני יכול להתייחס לחוק ולומר מה המדיניות.
נחמן שי: אני רוצה להביע את מחאתי על כך שאין זמן לדבר.
נחמן שי: צריך לחלק את הזמן כדי שנוכל לדבר.
ציפי חוטובלי: הייתה כאן מצגת ארוכה, קבענו גם דיון המשך.
נחמן שי: לא סיימתי את דבריי.
נחמן שי: אפשר לחלק את הזמן של הדיון, גם אם הוא שעה וחצי וגם אם הוא ארבעים דקות, באופן שיינתן זמן לחברי הכנסת להביע את דעתם אחרי שהם מתרשמים גם מהדוח, גם מהתגובה על הדוח.
נחמן שי: כך זה צריך להיות בנוי.
נחמן שי: התוצאה היא שאנחנו צריכים לרוץ בעוד דקה למליאה.
נחמן שי: זה משאיר את הדיון חצי אפוי, כמו עוגה שהוציאו אותה מקודם מדי.
נחמן שי: אני מצטער על הדימוי ושלא יחשבו שאני מסדר עכשיו לנשים מינוי למטבח.
נחמן שי: אי אפשר כרגע להתייחס לכל הדברים שנאמרו.
נחמן שי: ראשית הנושא הראשון של הרב הצבאי הראשי.
נחמן שי: אני כמובן מקבל את דברייך ואני מאמין לקציני צבא ההגנה לישראל.
נחמן שי: אני חושב שאם היו רוצים להוריד את הסוגיה הזאת מעל סדר היום הציבורי, היה צריך להביא לכאן את הרב הצבאי הראשי.
נחמן שי: כולם מדברים בשמו של הרב הצבאי הראשי ולדעתי יש לו שליטה מלאה בשפה העברית.
נחמן שי: זה יותר נכון ציבורית.
נחמן שי: כל כמה שמנסים לעזור לו עושים את העניין יותר גרוע.
נחמן שי: אם הוא לא צוטט כהלכה, אם הוא לא הובן שהיה בא ואומר את זה והיו מורידים את זה מעל סדר היום.
נחמן שי: כי אז הייתי שקט.
נחמן שי: אני לא מחפש את הרב הצבאי הראשי ולא אף קצין אחר בצבא ההגנה לישראל.
נחמן שי: אבל ראיתי בעיתון את מה שראיתי, בדקתי את מה שבדקתי, אמרתי את מה שאמרתי.
נחמן שי: אני שמח להתבדות אבל צריך לעשות.
נחמן שי: הודיעה יושבת ראש הוועדה שהוא לא אמר את זה, היא הרי כבר יודעת, אני לא יודע.
ציפי חוטובלי: על בסיס מה שצבא ההגנה לישראל מסר, אני לא יודעת.
נחמן שי: חבל, השארתם את זה לא ברור.
נחמן שי: שוב, בדברים האלה צריך ללכת באופן קונפרונטלי ולא מסביב.
נחמן שי: לגבי שירות הבנות, זו באמת סוגיה מאוד כבדה.
נחמן שי: אתמול היה לנו דיון אחר ובמקום אחר וזה די משלים האחד את השני.
נחמן שי: אני מעריך מאוד את העבודה שאתם עושים ואני חושב שאתם עובדים קשה בנושא הזה.
נחמן שי: זה קצת אפילו אובר פרופורציונאלי לדברים אחרים שכנראה לצבא יש לעסוק בהם.
נחמן שי: זה נכון לעצמו בגלל המשקל החשוב של שירות נשים בצבא כי הוא גם דרך וזה מסלול שמוליך אותן אחר כך בתוך החברה הישראלית.
נחמן שי: אני מעריך את זה ואני חושב שאתם צריכים לקבוע פרמטרים יותר מדויקים, אני לא יודע אם ברוח הדברים שהציע יהודה שגב, עם מספרים כדי שהדברים יהיו גם בני בדיקה.
נחמן שי: מאוד קשה אחרי שראש חטיבת תכנון אמר את מה שהוא אמר, אני מאמין שיש דוחות, אבל צריך לראות דברים כמותיים, מספרים שנותנים יותר בטחון שהתהליך הזה באמת מגיע להישגים.
נחמן שי: אני לא יודע איך עושים את זה כרגע וגם הזמן קצר.
נחמן שי: אבל אני חושב שאם תבואו ותציגו לנו, ואמרת 90%, אז אנחנו נדע שהתהליך הזה מתקדם והוא יביא את הנשים בצבא, ולא רק בצבא אלא בחברה הישראלית.
נחמן שי: אני לא רואה את האידיאל בשירות הנשים בצבא עם כל הכבוד יש משהו מסביב שנקרא החברה הישראלית.
נחמן שי: אבל זה תחום מאוד מאוד חשוב - - -
רינה בר-טל: ויש השלכה למה שקורה כאן לאחר מכן.
נחמן שי: לכן אני חושב שהמודעות קיימת בצבא.
נחמן שי: שמענו את הדברים שראש המטה הכללי אמר, המודעות קיימת.
נחמן שי: השאלה איך מתרגמים אותה באמצעות הפעילות הציבורית בחוק כדי שיזוז.
ציפי חוטובלי: ראשית אני מודה לך על ההערה שאומרת שהדיון הזה לא הסתיים, כי באמת הדיון הזה לא מוצא ולא הסתיים.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שיש כאן סוגיה אחת ראשית ורחבה לגבי האופן הראוי שבו נשים צריכות להיות משולבות בכל התפקידים בצבא.
ציפי חוטובלי: צריך באמת לפתוח את זה לדיון ציבורי מתוך השוואה לצבאות בעולם.
ציפי חוטובלי: יש כאן דיון עקרוני יותר שזה בהמשך לדברים שאתה אמרת ובהמשך לדברים של חבר הכנסת אורי אורבך על העניין החברתי כולו, ועל ההשלכות של מיקום האישה בצבא לעניין החברתי כולו.
ציפי חוטובלי: יש כאן גם תת נושא נוסף שהייתי מאוד שמחה כן למקד בו הסתכלות וזה הנושא של נשים דתיות בצבא.
ציפי חוטובלי: נמצאים כאן אנשים שהם באמת מומחים בתחום ואני חושבת שעברו שינויים מאוד משמעותיים בתוך החברה הדתית בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: ישנה פעילות ענפה בתחום הזה וראוי להקדיש לזה לפחות חלק מהדיון הבא.
ציפי חוטובלי: אני מאוד אשמח להודות לכל המשתתפים כאן שיגיעו גם לדיון הבא.
ציפי חוטובלי: בנוסף לכך נרשמה כאן הזמנה, שאני מקבלת אותה, להגיע גם לבסיס הדרכה 1 וגם לבסיס חיל האוויר הסמוך.
ציפי חוטובלי: אנחנו נעשה את זה בשמחה גדולה.
ציפי חוטובלי: הוועדה הזאת מזמינה את כל מי שרוצה לבוא ולהצטרף לסיור הזה, מבין חברי הכנסת, לבוא וללמוד מהשטח את מה שמתרחש.
ציפי חוטובלי: אני מתכבדת ושמחה לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה הראשונה של מושב החורף בסימן מעקב אחר ההישג המשמעותי של הוועדה הזאת במושב הקיץ שחלף.
ציפי חוטובלי: במהלך חופשת הקיץ הגענו להסכם עם האוצר שזכה לכינוי חוק המטפלות כאשר למעשה יותר זה חוק הרחבת הזכאות למעונות יום חינם.
ציפי חוטובלי: כך יותר נכון ומדויק לומר את זה.
ציפי חוטובלי: הנקודה המשמעותית עליה דיברנו במסגרת ההסכם היא שאנחנו רוצים לראות איך ההסכם הזה מתממש במציאות בשטח, והישיבה הזאת היא ישיבת פתיחה למספר פגישות שיהיו בהמשך, בהן אנחנו נבדוק ונעקוב באופן מלא עד שכמו שאמר בזמנו עוזר שר האוצר, נגזור את הסרט בכניסה לאחד ממעונות היום החדשים שייבנו במסגרת ההסכם שהושג.
ציפי חוטובלי: יש לנו מספר שאלות והיינו רוצים קודם כל שתוגש לנו תוכנית עבודה מסודרת כדי שהוועדה תוכל, בהתאם לתוכנית העבודה, לכנס את הוועדה, שהיא למעשה ועדת פיקוח על אותו הסכם כדי לראות אם באמת יש עמידה בלוחות זמנים בצורה סבירה.
ציפי חוטובלי: אתם, האוצר, יכולים לראות את לוחות הזמנים ובהתאם ללוחות הזמנים שהתחייבתם לנו בהסכם.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לעבור על הסעיפים השונים ולראות איפה הדברים עומדים.
ציפי חוטובלי: ההסכם הוא הסכם מדורג.
ציפי חוטובלי: ההבטחה הראשונה דיברה על שנת 2010.
ציפי חוטובלי: דיברנו על כך שכדי לאפשר ליותר נשים ליהנות ממעונות יום מסובסדים, אנחנו זקוקים למעשה לבנות מעונות יום חדשים כי כרגע היצע המעונות לא מספק.
ציפי חוטובלי: לעניין הזה הוקצו 30 מיליון שקלים לבינוי.
ציפי חוטובלי: השאלה היא האם סכום הכסף הזה הוקצה, מה לוחות הזמנים לבינוי מעונות היום ומה מסגרת הזמנים בה נראה מעונות יום עומדים.
ציפי חוטובלי: השאיפה שלנו הייתה שבשנת 2011 יעמדו 30 מעונות יום חדשים.
ציפי חוטובלי: נתחיל עם השאלה הזאת.
יובל יעקבי: אני אדווח על ההקצאה ותמי תדווח על הביצוע, כי כך זה עובד אצלנו.
יובל יעקבי: לגבי 30 מיליון השקלים בתקציב 2010.
יובל יעקבי: הכסף הזה שוריין.
יובל יעקבי: מאחר שתקציב 2009 ו-2010 כבר אושר, הסכום שוריין.
יובל יעקבי: זאת אומרת, הוא לא נמצא בבסיס התקציב של 2009 ו-2010 אבל יש 30 מיליון שקלים ששוריינו לצורך הנושא הזה וברגע שתיכנס שנת 2010 ויתחילו פעולות הבינוי, יש 30 מיליון שקלים לשנת 2010.
קריאה: למה זה לא בבסיס התקציב?
קריאה: זה היה סיכום, שזה יהפוך להיות חלק מבסיס התקציב.
ציפי חוטובלי: ההבטחה לבינוי הייתה חד-פעמית.
יובל יעקבי: שימו לב שבשנת 2011 הוא באמת ייכנס לבסיס התקציב.
יובל יעקבי: אם אתם מסתכלים על סעיף 2ב(4), שם מדובר על 30 מיליון שקלים שייכנסו לבסיס התקציב.
יובל יעקבי: סעיף ב(4) מדבר על 30 מיליון שקלים שאכן ייכנסו לבסיס התקציב החל משנת 2011.
יובל יעקבי: בסעיף א' להחלטה יש 30 מיליון שקלים חד-פעמיים כבר בשנת 2010 וכמו שאני אומר, הם אמנם לא בבסיס, אבל זה לא משנה כי אני בתור האוצר מדווח שהכסף הזה שוריין והוא יוקצה לבינוי מעונות יום ב-2010 כמובן בהתאם לביצוע.
ציפי חוטובלי: מהי תוכנית העבודה?
יובל יעקבי: על זה עדיף שתמר תדווח.
ציפי חוטובלי: שוב, בינואר 2010 יועבר הכסף למשרד התעשייה?
יובל יעקבי: אם צריך.
יובל יעקבי: הכסף קיים.
יובל יעקבי: אם תמי אומרת שעכשיו היא צריכה 3 מיליון שקלים, בפברואר עוד 5 מיליון ובמרץ עוד 10 מיליון שקלים, זה יהיה בקצב הזה.
יובל יעקבי: כאמור, יש 30 מיליון שקלים לנושא הזה.
ציפי חוטובלי: יש עכשיו 30 מיליון שקלים עד לינואר 2010.
ציפי חוטובלי: איך תוכנית העבודה נבנית כרגע כדי ליישם את זה?
ציפי חוטובלי: אני רוצה להוסיף נקודה נוספת.
ציפי חוטובלי: במהלך הדיון האחרון שהיה דיברנו על זה שאנחנו רוצים שמעונות היום ייבנו במקומות בהם יש ביקוש למעונות היום.
ציפי חוטובלי: ביקשתי מכם להכין לי מיפוי של המקומות והאזורים בהם ייבנו אותם מעונות יום.
ציפי חוטובלי: האם נעשה מיפוי כזה?
ציפי חוטובלי: אם כן, פרטו בפנינו.
תמר אלמוג: לגבי סוגיית המיפוי.
תמר אלמוג: אנחנו בשלב ראשון רוצים לתת מענה במקומות בהם דחינו ילדים.
תמר אלמוג: בכל מקום שהייתה תפוסה מעל המכסה של מעון, היו ועדות קבלה למעון ונקבעו קריטריונים לקבלת הילדים.
תמר אלמוג: לפי מספר הילדים שנדחו, אנחנו מזהים שם איזשהו ביקוש גבוה מאוד.
תמר אלמוג: יש לנו רשימה ספציפית של כל המקומות האלה וברצון רב אוכל להעביר לך אותה.
ציפי חוטובלי: את יכולה לומר כבר עכשיו באיזה ערים מדובר?
תמר אלמוג: בגדול זה תל-אביב רבתי, העיר מודיעין, במרכז, בנווה שאנן.
ציפי חוטובלי: מה לגבי מקומות בפריפריה?
תמר אלמוג: בפריפריה יש לי עודף מקומות.
תמר אלמוג: אין שם בעיה.
אורית זוארץ: אימהות לא יכולות לשלם עבור המעון.
תמר אלמוג: אני מבקשת לציין שוועדות הקבלה מתקיימות אך ורק כאשר מתקיים מצב בו מספר הנרשמים גבוה ממספר המקומות באותו מעון.
תמר אלמוג: לפי הנתונים שיש לי באגף, רק באזורים שהזכרתי – תל-אביב, המרכז והסביבה – יש בעיה אקוטית.
ציפי חוטובלי: מה עם אזור ירושלים?
תמר אלמוג: אזור ירושלים, גם הוא מחולק לשכונות.
תמר אלמוג: ויצ"ו בית הכרם, גילה, יש כמה מוקדים בירושלים וגם זה מגובה.
ציפי חוטובלי: הוועדה מבקשת שתוכן רשימה של כל אותם מקומות בהם עתידים להיבנות אותם מעונות יום.
אורית זוארץ: מה עם המגזר הלא יהודי?
חנין זועבי: מה קורה במגזר הערבי?
תמר אלמוג: אזורי הביקוש, זה המיפוי שיש לנו.
אורית זוארץ: הביקוש, על פי איזה מדדים אתם קובעים אותו?
אורית זוארץ: על פי הבקשות למעונות של ויצ"ו, אמונה ונעמ"ת?
תמר אלמוג: כל מעון שהיה אצלו רישום מעל המקומות שיש לו.
תמר אלמוג: זה אמור לגבי כל הארגונים.
תמר אלמוג: יש לנו מעל 400 ארגונים, לא רק ויצ"ו ונעמ"ת.
אורית זוארץ: שמפעילים מעונות יום?
תמר אלמוג: ודאי.
ציפי חוטובלי: כמה מעונות יום ייבנו בתקציב הזה?
ציפי חוטובלי: בזמנו קיבלתי הערכה שמדובר במיליון שקלים למעון, וזה אומר ש-30 מעונות יום חדשים ייבנו.
ציפי חוטובלי: זאת הערכה סבירה או לא?
תמר אלמוג: זה לא מדויק ואני אומר למה.
תמר אלמוג: מבחני התמיכה בנויים בצורה מודולרית לפי מספר פרמטרים.
תמר אלמוג: הפרמטרים קובעים גם את גובה התמיכה.
יובל יעקבי: מדובר בבינוי.
תמר אלמוג: הבינוי.
תמר אלמוג: גובה התמיכה יכול להיות מ-500 אלף שקלים עד למיליון ו-600 אלף שקלים או למיליון ו-700 אלף שקלים.
תמר אלמוג: זה תלוי בעמידה של אותו גוף שפנה בקריטריונים שמופיעים במבחן התמיכה.
חנין זועבי: מה לגבי המגזר הערבי?
חנין זועבי: כמה מעונות יום יש במגזר הערבי?
תמר אלמוג: הרבה מאוד.
חנין זועבי: להערכתך כמה יבנו במגזר הערבי?
תמר אלמוג: אנחנו לא פונים ישירות לגוף זה או אחר שיבוא לקבל מאתנו כסף.
תמר אלמוג: אנחנו מפרסמים את מבחן התמיכה והוא פתוח לציבור.
תמר אלמוג: כל מי שרוצה, פונה למשרד, ממלא בקשה לתמיכה ומגיע לוועדת התמיכות של המשרד.
תמר אלמוג: כלומר, אני לא יכולה לדעת כמה מהמגזר יפנו אלינו.
ציפי חוטובלי: לפני שאנחנו נכנסים למגזרים השונים, בואו נתחיל בבסיס.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת את חברי הוועדה לשאול שאלות אחרי שנמצה את הסקירה הראשונית.
ציפי חוטובלי: תמר, אני שואלת שוב.
ציפי חוטובלי: 30 מיליון שקלים, לכמה מעונות יום יספיקו?
ציפי חוטובלי: כמה מעונות יום יהיו לנו בסוף התהליך?
תמר אלמוג: זה מאוד תלוי במספר הגופים שיגישו את הבקשות ותלוי גם בעמידה שלהם בקריטריונים.
תמר אלמוג: אם הייתי אומרת שכל מי שפונה מקבל מיליון שקלים, הייתי יכולה לומר לך שיהיו שלושים מעונות יום, אבל אני לא יכולה לומר דבר כזה, כי גוף אחד יקבל 500 אלף, גוף אחר יקבל מיליון וגוף אחר יקבל מיליון וחצי שקלים.
יולי תמיר: למשרד התעשייה יש כבר מיפוי של הצרכים.
יולי תמיר: אם כן, זה עומד בסתירה למה שאת אומרת.
תמר אלמוג: יש כאן את העניין של ה-30 אחוזים שכל גוף צריך להעמיד.
ציפי חוטובלי: אנחנו צריכים לקבל הסבר על התהליך.
תמר אלמוג: אני אסביר לכם את התהליך.
ציפי חוטובלי: תאמרי לנו איך נולד מעון יום חדש.
אורית זוארץ: או מורחב מעון קיים כי יש הרבה מקרים של דרישות במקומות שצריך הרחבה.
תמר אלמוג: משרד התעשייה מפרסם מבחן תמיכה לבניית מעון יום עם קריטריונים מוגדרים.
תמר אלמוג: המבחן הזה פתוח לכל הציבור.
תמר אלמוג: כל רשות וכל גוף שרוצה להגיש את הבקשה ורואה את עצמו עומד בקריטריונים האלה, ממלא את הטפסים המתאימים.
חנין זועבי: מה הם הקריטריונים?
תמר אלמוג: אני אומר.
תמר אלמוג: כאמור, גוף כזה ממלא את הטפסים ומגיש את הכל למשרד.
תמר אלמוג: יש ועדת תמיכות של המשרד שבודקת את כל הבקשות ובהתאם לזה מאשרת או דוחה את הבקשה.
יולי תמיר: זה עומד בסתירה למה שאמרת לפני דקה.
יולי תמיר: תסבירי את הסתירה.
תמר אלמוג: בניגוד למשרד החינוך למשל שמזהה צורך ואומר שעכשיו הוא רוצה להקים גן ילדים בתל אביב בשכונה איקס, כאן לא מדובר בחוק חינוך חובה אלא מדובר בשירות וולנטרי והמשרד יכול להציע את העזרה שלו והקהל מבחוץ צריך לבוא ולבקש את העזרה הזאת.
תמר אלמוג: זאת אומרת, אם יש לי צורך אמיתי באזור תל אביב, אבל עיריית תל אביב לא תרים את הכפפה ולא תרצה לקבל ממני את התמיכה, אני לא יכולה לעשות כלום כיוון שגם העירייה צריכה לתת את המצ'ינג שלה.
ולריה סייגלשיפר: העניין הזה של הקריטריון, זה לא רק שאת נותנת.
ולריה סייגלשיפר: אחד הדברים שהוא הכי קובע זה שלגוף הזה יהיה כסף לעשות את המצ'ינג.
ציפי חוטובלי: אני לא אאפשר לכם לדבר בלי רשות.
ולריה סייגלשיפר: זאת הערה חיונית.
ציפי חוטובלי: ההערה חיונית, אבל היא לא הובנה ולא נתנה את האפקט שמתאים לה.
ציפי חוטובלי: אנחנו עדיין מנסים להבין מה קורה כאן כי זה באמת הפער בין ההסכם היפה לבין המציאות.
ציפי חוטובלי: יש לנו 30 מיליון שקלים ואנחנו רוצים לראות שבסוף התהליך נבנה מעון.
ציפי חוטובלי: את מתארת מציאות בה יש לך אזורים בהם את יודעת שיש ביקוש.
ציפי חוטובלי: תיארת את המציאות בה יש ביקוש בתל-אביב, במודיעין ובכל אותם מקומות.
ציפי חוטובלי: לכאורה כבר הקרקע בשלה וכל מה שצריך זה שאותו ארגון יפנה ויבקש תמיכה לפי אותו מבחן תמיכה.
ציפי חוטובלי: לצורך העניין, למה שעיריית תל-אביב לא תרצה שייבנו עוד מעונות?
אורית זוארץ: כי הם לא יכולים להוסיף את המצ'ינג שלהם ומחייבים אותם במצ'ינג.
תמר אלמוג: העירייה צריכה לגייס בעצמה מיליון שקלים כדי לבנות את מעון היום.
אורית זוארץ: הם לא נותנים את כל הסיוע.
תמר אלמוג: אם אין לעירייה את הכסף, היא לא תבנה את המעון.
יולי תמיר: צריך לומר לפרוטוקול שמה שקורה כאן זה דבר מאוד מעוות.
יולי תמיר: המצב כפי שתואר עכשיו אומר שהמעונות ייבנו רק אצל החזקים ולא במקומות החלשים וזה משלוש סיבות.
יולי תמיר: הראשונה, בקרב האוכלוסייה החזקה יש מודעות, אז היא הולכת ונרשמת ויש להם הרשמת יתר, כך שיודעים שיש שם הרשמת יתר.
יולי תמיר: בקרב אוכלוסייה חלשה, לא הולכים להירשם.
יולי תמיר: שנית, עניין המצ'ינג מאוד קשה לרשויות החלשות .
יולי תמיר: דווקא במקומות שהכי חסר, עניין המצ'ינג הוא בעייתי מאוד.
יולי תמיר: לכן היכולת של עיריית אופקים או איזושהי עירייה ערבית בצפון שהיא חלשה מאוד, להבטיח שהיא תיתן את הכסף המשלים, זה כמעט לא קיים.
יולי תמיר: לכן ברור שתל אביב, חיפה ומודיעין – תראו את הרשימה שנאמרה כאן – זאת רשימה הכי לא צודקת והכי לא נכונה.
יולי תמיר: החוק הזה והמהלך הזה הוצג כמהלך חברתי והוא הופך למהלך לא חברתי.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להציג את המציאות.
ציפי חוטובלי: אם יש בעיה של חוסר מודעות במקומות חלשים, אבל היא אומרת שיש לה מעונות שמחכים.
יולי תמיר: שאלת המחסור כאן היא שאלה מלאכותית כי אם באמת הייתה יודעת כל אישה ערביה באיזשהו ישוב, בנצרת למשל, שהיא יכולה לרשום ילד לגן, היא הייתה רשמת, אבל אם אין אף גן באזור שאפשר להירשם אליו, היא לא נרשמת בכלל.
יולי תמיר: הם לא יודעים את המציאות והם לא עושים סקר אמיתי של הצרכים.
תמר אלמוג: בשנים האחרונות נבנו בכספי מדינה, במימון מלא של משרד השיכון, הרבה מעונות יום במסגרת ברודט.
תמר אלמוג: בכל שכונה חדשה, יש תקן של מבני ציבור וחייבים גם לבנות מעון יום.
תמר אלמוג: בין השאר נבנו הרבה מעונות יום במגזר הערבי כאשר חלקם – אני יכולה להעביר לכם את הרשימה – לא מאויש עדיין, כבר שנתיים, ארבע וחמש שנים, בגלל שהרשויות לא עושות בהם את השימוש.
תמר אלמוג: נתנו להם את המבנה, ולמה הם לא מפעילים אותו?
אורית זוארץ: מה לעשות שאין עבודה?
תמר אלמוג: אתם מדברים על כך שכאילו יש חוסר, אבל אין חוסר.
ציפי חוטובלי: הרשות המקומית לא מפעילה מעון?
ציפי חוטובלי: המבנה עומד ריק?
תמר אלמוג: המבנה עומד ריק.
תמר אלמוג: אני יכולה להביא כדוגמה את רהט.
חנין זועבי: תני ליושבים כאן סטטיסטיקה.
חנין זועבי: אחוז המעונות היום באוכלוסייה הערבית הוא 2 אחוזים, ואחוז הילדים הערבים במעונות היום הוא 4 אחוזים.
חנין זועבי: 4 אחוזים מהילדים הערביים שהם מתחת לגיל ארבע מטופלים במעונות יום ובמשפחתונים מוכרים.
חנין זועבי: מעונות היום משרתים את המגזר הערבי הם פחות מ-2 אחוזים מכלל מעונות היום המוכרים שפועלים בארץ.
חנין זועבי: זאת סטטיסטיקה.
תמר אלמוג: באופן כללי, בפריפריה – דרום וצפון – גם במגזר הלא יהודי וגם במגזר היהודי, אין לנו ביקוש.
תמר אלמוג: יש עודף מקומות גם במעונות וגם במשפחתונים.
תמר אלמוג: היכן שיש צורך, אנחנו פותחים עוד משפחתונים.
תמר אלמוג: אני לא קיבלתי שום אינדיקציה על צרכים.
תמר אלמוג: עובדה שיש מעונות שעומדים ריקים ולא מאוישים.
חנין זועבי: זאת לא אינדיקציה.
יולי תמיר: הנתונים נכונים, אבל זה לא בוועדה הזאת.
חנין זועבי: אנחנו מדברים על הצורך של האוכלוסייה.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת זועבי, תני לתמר לענות לך.
תמר אלמוג: במגזר הלא יהודי – גם במגזר החרדי התמונה דומה – הנשים עובדות במשרה חלקית והמשרה החלקית הזאת לא מאפשרת להן לקבל תמיכה גדולה אצלנו כאשר הילד נמצא במעון.
תמר אלמוג: אז הן נמצאות במצב שהן צריכות לשלם 1,700 שקלים או 1,500 שקלים לילד ומאיפה יש להם את הכסף הזה אם הן מרוויחות רק 2,000 שקלים?
תמר אלמוג: זאת שאלת הביצה והתרנגולת.
תמר אלמוג: יש כאן בעיה אמיתית למגזר הזה ובגלל זה אין את הביקוש.
תמר אלמוג: הן הולכות לאיזשהו מקום, אצל דודה, אצל שכנה, ונותנים לה 500 שקלים עבור הטיפול בילד.
חנין זועבי: לכן צריכים לקבוע מדיניות שתואמת את הצרכים.
חנין זועבי: לא לומר שיש להם צרכים מיוחדים ואז להמשיך באותה מדיניות.
תמר אלמוג: אני אומרת שיש כאן קושי.
תמר אלמוג: אני מסכימה אתך.
יולי תמיר: זה לא המנדט שלה.
תמר אלמוג: אני מסכימה אתך שיש כאן קושי.
חנין זועבי: זאת התפיסה של משרד התעשייה.