GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוטן: אני בכוונה לא נכנסת לפרישה של המקלטים.
אורלי לוטן: אולי משרד הרווחה יתייחס לזה.
אורלי לוטן: אני בגלל הרגישות של איפה נמצאים המקלטים בכוונה לא נכנסתי לפרישה הגיאוגרפית שלהם.
אורלי לוטן: אנחנו מגיעים לנקודה הבאה שזה טיפול אקוטי בנפגעות תקיפה מינית.
אורלי לוטן: זה אחד הדברים שגם מועצת אירופה בדקה.
אורלי לוטן: כאן בדקו אם יש פרישה מספקת.
אורלי לוטן: יש בארץ 4 מרכזים לטיפול אקוטי בנפגעות תקיפה מינית בבתי חולים.
אורלי לוטן: אין היום עדיין מרכז שפועל בדרום ולכן אי אפשר להגיד שיש פרישה מספקת בארץ.
אורלי לוטן: תוכניות טיפול לגברים מכים, גם בבתי הסוהר וגם בקהילה.
אורלי לוטן: יש שני סוגים של טיפול.
אורלי לוטן: יש טיפול אינטנסיבי שבכלא היום זה מה שפעל ב"בית התקווה".
אורלי לוטן: השנה נוסף בכלא רימונים טיפול אינטנסיבי.
אורלי לוטן: בקהילה זה נעשה במסגרת "בית נועם" בעיקר.
אורלי לוטן: מחקרים מראים שזה טיפול אפקטיבי.
אורלי לוטן: בבתי הסוהר היו אסירים בפשיעה חוזרת של אלימות במשפחה היתה שני שליש.
אורלי לוטן: בקרב מחלקת "בית התקווה" זה 4% פשיעה חוזרת.
אורלי לוטן: שיעורים מאוד נמוכים.
אורלי לוטן: אולי כדאי לחשוב על הרחבת הטיפול האינטנסיבי גם בקהילה וגם בבתי הסוהר.
אורלי לוטן: בשב"ס אומרים שכבר חושבים על זה.
אורלי לוטן: זה אמור להתרחב.
אורלי לוטן: הנושא האחר שנבדק זה עניין של הכשרה לבעלי מקצוע שיכולים להיות קשורים לתחום.
אורלי לוטן: דובר בהמלצות על הכשרה ברמה הבסיסית, כלומר רופא שלומד במסגרת הלימודים הבסיסיים עם לימוד על אלימות במשפחה.
אורלי לוטן: אני בכוונה מדברת על רופאים כי יש נוהל דיווח במשרד הבריאות בגלל שאנשי הבריאות הם אלה שצריכים לתחקר אנשים ולהבין אם יש חשד לאלימות במשפחה.
אורלי לוטן: זו הכשרה גם לעובדים סוציאליים.
אורלי לוטן: גם הכשרה בשטח לי שכבר עובדים בתחום.
אורלי לוטן: המצב בישראל הוא דומה למצב באירופה.
אורלי לוטן: שוטרים מקבלים היום הכי הרבה הכשרה.
אורלי לוטן: רופאים לא מקבלים הכשרה מסודרת במסגרת הלימודים.
אורלי לוטן: חלק מהרופאים עוברים השתלמויות.
אורלי לוטן: משרד הבריאות מצהיר שהם היו רוצים להכניס את זה כחלק אינטגראלי ללימודים.
אורלי לוטן: זה עדיין לא קרה.
אורלי לוטן: גם עובדים סוציאליים.
אורלי לוטן: זה תלוי איפה הם לומדים אם הם מקבלים הכשרה בנושא או לא.
אורלי לוטן: עובדים סוציאליים מקבלים את ההכשרה בשטח.
אורלי לוטן: מורים כמעט ולא מקבלים הכשרה בנושא.
אורלי לוטן: לקראת יום המאבק באלימות היחידה לשוויון בין המינים מעבירה חומר על אלימות כלפי נשים.
אורלי לוטן: זה כל ההכשרה למורים.
אורלי לוטן: גננות לא מקבלות הכשרה.
אורלי לוטן: נקודה אחרונה, תוכנית חינוך בבתי הספר בנושא אלימות נגד נשים אם יש או אין.
אורלי לוטן: בישראל כמו במדינות אירופה יש תוכנית בקשר לאלימות נגד נשים.
אורלי לוטן: מופעלת על ידי משרד הרווחה.
אורלי לוטן: היא לא פועלת על כל התלמידים.
אורלי לוטן: רק בכיתות מסוימות.
אורלי לוטן: קיבלו את זה כמה מאות כיתות בשנים האחרונות.
אורלי לוטן: זה רק לכיתות י"א – י"ב.
אורלי לוטן: כאן עולה השאלה אם אין מקום להכניס את זה בשנים מוקדמות יותר.
ציפי חוטובלי: תודה רבה על הסקירה.
ציפי חוטובלי: יצאנו ממנה עם כיווני חשיבה.
ציפי חוטובלי: הדיון עכשיו יתחלק בין חברי הכנסת לבין הארגונים המקצועיים.
ציפי חוטובלי: בדרך כלל סקירה מובילה רוצה לדבר על מה יש ועד כמה יש רצון אמיתי לפעול בצורה טובה למען המלחמה באלימות.
ציפי חוטובלי: כדי שהדיון היום יהיה יותר אפקטיבי הוא יתמקד בשאלה מה חסר בעצם.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת מכל אחד מהארגונים יגיד מה חסר בעצם.
ציפי חוטובלי: אני אתחיל עם משרד הרווחה.
ציפי חוטובלי: ציפי נחשון גליק הדוברת הראשונה שלנו.
ציפי חוטובלי: תציגי את עצמך ואת התפקיד שלך.
ציפי נחשון גליק: אני עובדת משרד הרווחה,
ציפי נחשון גליק: מפקחת ארצית לטיפול באלימות במשפחה.
ציפי נחשון גליק: יופי על הסקירה רק שכחו את הוסטל "מפתחות" לטיפול אינטנסיבי בגברים.
ציפי נחשון גליק: אם קוראים לזה אינטנסיבי שהוא בעצם מטופל מחוץ לבית אז באמת מדובר על מיעוט של גברים אלימים אבל רוב הגברים האלימים המטופלים, 5000 מדי שנה, מטופלים על ידי המרכזים לטיפול באלימות ועל ידי קציני שירות מבחן בהליך הפלילי.
ציפי חוטובלי: אני קודם רוצה לשאול אותך לגבי חסר במקלטים לשנים מוכות.
ציפי חוטובלי: ההיצע לעומת הביקוש.
ציפי נחשון גליק: לגבי מה שחסר במקלטים אני אתן לחברתי מיכל חנוך אחדות שהיא מפקחת על המקלטים.
ציפי נחשון גליק: אבל אני רוצה לדבר על תופעה של אלימות במשפחה.
ציפי נחשון גליק: מה חסר בנוסף למקלטים הקיימים היום והמרכזים לטיפול באלימות במשפחה, שהיום יש 84 מרכזים שמטפלים בנשים נפגעות אלימות שלא זקוקות לשירותי הגנה כי הן לא בסכנת חיים, לכן הן לא יוצאות למקלט.
ציפי נחשון גליק: אנחנו מצליחים לטפל ב-6500 נשים מדי שנה.
ציפי נחשון גליק: מה שחסר לנו איתן זה הנושא של שיקום תעסוקתי.
ציפי נחשון גליק: חוסר היכולת שלנו לעזור להן להשתקם תעסוקתית ולהיות עצמאיות מבחינת הכנסה לפעמים מאלץ אותן להמשיך להיות תלויות בבן הזוג ושוב להיות חשופות לאלימות.
ציפי נחשון גליק: זו אלימות כלכלית.
ציפי נחשון גליק: אוכלוסיה נוספת שאנחנו לא מצליחים להגיע אליה זה המתבגרים שחשופים לאלימות במשפחה.
ציפי נחשון גליק: האמהות המטופלות מספרות על ילדיהן המתבגרים והן כבר רואות את סימני האלימות שלהם או כלפי החברות שלהן בגיל 16-17 או אלימות שמתפתחת כלפיהם כאמהות.
ציפי נחשון גליק: הרבה נשים אומרות, אני לפעמים מצליחה להתנתק מהאלימות של האבא, ופתאום אני רואה את הבן שלי, את ה"תכשיט" לפעמים היא אומרת, מתחיל להתעלל בי כי הוא למד את זה מאבא שלו.
ציפי נחשון גליק: אז יש היום אלפי מתבגרים שהשמות שלהם רשומים אצלנו.
ציפי נחשון גליק: אנחנו היינו שמחים להגיע אליהם כדי לעשות איתם תהליך טיפולי למנוע את התנהגותם האלימה בעתיד.
ציפי נחשון גליק: זו אוכלוסייה נוספת.
ציפי נחשון גליק: אני פתחתי את דברי בטיפול בגברים האלימים.
ציפי נחשון גליק: היום אנחנו במצב שרוצים כמעט לכל גבר אלים שמורחק מהבית בהליך האזרחי באמצעות בית המשפט לענייני משפחה.
ציפי נחשון גליק: מדובר על אלפי צווי הרחקה שמרחיקים את הגבר מעכשיו לעכשיו במעמד צד אחד לשבוע ימים בהתחלה ואחר כך חלקם ליותר זמן.
ציפי נחשון גליק: אני אסביר את התהליך.
ציפי נחשון גליק: האישה במעמד צד אחד מגיעה לבית המשפט לענייני משפחה בכל שעה.
ציפי נחשון גליק: עומדת מול שופט לבד ואומרת אני סובלת מבעלי.
ציפי נחשון גליק: בא כוחו של בית משפט מחפש את הבעל.
ציפי נחשון גליק: יכול להיות שוטר.
ציפי נחשון גליק: אם היא לא תבוא להתלונן במשטרה לא יעשו דבר.
ציפי חוטובלי: בעצם מה שאת אומרת הוא שצוו ההרחקה הוא מאוד פיקטיבי.
ציפי נחשון גליק: לפעמים הם מסוכנים ביותר.
נחמן שי: עכשיו הגבר האלים האמור יודע שהוא קיבל צו אז הוא עוד יותר כועס וכולי.
ציפי נחשון גליק: נכון.
ציפי נחשון גליק: זה ניתן במעמד צד אחד לשבוע ימים בלבד.
ציפי נחשון גליק: אז נאמר שהוא איש חוק והוא מכבד את החוק ובשבוע הזה הוא לא יגיע אליה.
נחמן שי: הוא ממש לא איש חוק אם הוא גבר מכה.
ציפי נחשון גליק: בוא נאמר שבבית הוא עובר על החוק אבל בחברה, מרביתם הם אנשים מן השורה והם לא עבריינים.
אורית זוארץ: אנחנו נאבקים במציאות מאוד מאוד קשה.
אורית זוארץ: אנחנו צריכות להיות זהירות במה שאנחנו אומרות.
ציפי נחשון גליק: בהנחה שבשלב הראשוני של שבוע הימים הצו אכן מרתיע אותו והוא מכבד את הצו ולא הוא מגיע אליה, אבל המסרים שהוא יעביר לה שאם תמשיכי לטעון שאני אלים כלפייך אז מצבך גרוע ביותר.
ציפי נחשון גליק: הסיטואציה הזאת שבה היא משתמשת בצו הגנה ללא סיוע בשבילה וללא סיוע בשבילו מעמידה אותה למרבה הצער ברמת מסוכנות עוד יותר גבוהה.
ציפי נחשון גליק: ואנחנו אנשי המקצוע בתחום העבודה הסוציאלית שהמומחיות שלנו היא לעזור לבני אדם לשנות את ההתנהגות שלהם רוצים להיות בתוך הסיטואציה הראשונית הזאת.
ציפי נחשון גליק: כשמישהו מודיע לו שאתה מורחק מהבית אנחנו מצפים לייצר איזשהו מנגנון שגם השופט יאמר לו, אתה תוך 24 שעות תפנה למוקד לטיפול בגברים אלימים באותו מעמד.
ציפי נחשון גליק: אנחנו לצורך זה ייצרנו כרגע רק בחיפה דירת שהייה למורחקי בית.
ציפי נחשון גליק: היום בחיפה השופטים למדו לומר יש לך גם איפה לישון ותלך לשם.
ציפי נחשון גליק: אבל זה תלוי ברצונו הטוב.
ציפי נחשון גליק: אם הגבר לא רוצה אז הוא לא בא.
ציפי נחשון גליק: הם לא כל כך באים מרצונם הטוב.
ציפי נחשון גליק: בחודש האחרון הגיעו רק 6 גברים מתוך כמה עשרות שהורחקו באותו חודש.
ציפי נחשון גליק: אם אנחנו יכולים להתקדם עם דיונים בבית משפט.
ציפי נחשון גליק: לא לקרוא לזה "לחייב" כי הסנגוריה הציבורית טוענת שאי אפשר לחייב גבר שעוד לא הוכחה אשמתו אבל לייצר מנגנון שמערכת המשפט מביאה את הסוס לשוקת.
ציפי נחשון גליק: אנחנו נעזור לו לשתות.
ציפי נחשון גליק: אולי הוא יסרב בהתחלה, אולי הוא יבעט בשוקת, אבל אני כן יכולים לעזור לפחות לרובם.
ציפי נחשון גליק: זה סוג של פתרון שאין ספק שהוא מצריך משאבים כלכליים.
ציפי נחשון גליק: אנחנו גם צריכים לפרוש את דירות השהייה האלה ברחבי הארץ.
ציפי נחשון גליק: לא להסתפק באחת בחיפה ועכשיו אחת בהקמה בבאר שבע, אלא כמה דירות כאלה.
ציפי חוטובלי: מבחינת הזוגות שהתנסו באלימות במשפחה, האם בדרך כלל המנגנון הוא של שיקום ושמירה בעצם על הזוגיות, או שמדובר בעצם במסלול שהולך בטווח ארוך לגירושים.
ציפי נחשון גליק: קודם כל אנחנו מצהירים שאנחנו בעד המשפחה.
ציפי נחשון גליק: למרות שרוב האלימות היא כלפי נשים אנחנו קוראים לזה אלימות במשפחה.
ציפי נחשון גליק: העניין שלנו שהזוגיות שם תהיה בריאה ולא אלימה.
ציפי חוטובלי: ויש לכם ניסיון של הצלחות שיקומיות, של כמה אחוזים מצליחים באמת לצאת ממעגל האימה?
ציפי חוטובלי: כמה אחוזים?
ציפי נחשון גליק: ב-33% מהמשפחות הופסקה האלימות הפיזית והנפשית מתוך אלה שטופלו.
ציפי נחשון גליק: הרוב נשארו בזוגיות.
ציפי חוטובלי: אחרי איזו תקופת טיפול?
ציפי נחשון גליק: כשנה.
ציפי נחשון גליק: זה הממוצע של משך הטיפול.
ציפי נחשון גליק: עכשיו באלימות במשפחה אנחנו לא נטפל בטיפול זוגי או משפחתי, בטח לא בשלבים הראשונים.
ציפי נחשון גליק: אנחנו נטפל בה אם הוא יגיע לטיפול, עובד סוציאלי אחר יראה אותו כדי לייצר איזושהי אובייקטיביות ואבחנת המסוכנות כי בוודאי שהוא ימזער את הנזקים, וגם היא למרבה הפלא מפאת הבושה והאחריות שהיא לפעמים לוקחת לאלימות כלפיה היא גם תמזער את הנזק.
ציפי נחשון גליק: בשלבים יותר מאוחרים אנחנו מפגישים אותם ביחד.
ציפי נחשון גליק: אבל עדיין רוב הגברים לא באים לחדרי הטיפולים שלנו.
ציפי חוטובלי: מיכל, לגבי הנקודה של היישוב.
ציפי חוטובלי: כמה נשים היום לא יכולות לקבל מענה של מקלטים לנשים מוכות?
מיכל חנוך אחדות: ראשית אין מחסור בקליטה במקלטים.
מיכל חנוך אחדות: חד משמעית.
מיכל חנוך אחדות: לאורך שנים ובנתונים השוואתיים ישנם כ-700 נשים בשנה ו-1030 ילדים בשנה ב-13 מקלטים.
מיכל חנוך אחדות: אין מחסור.
מיכל חנוך אחדות: יכול להיות שבנקודת זמן מסוימת אישה לא התקבלה במקלט אחד והיא תתקבל במקלט אחר.
מיכל חנוך אחדות: יש 160 מקומות בו זמנית.
מיכל חנוך אחדות: עכשיו ברגע זה אם כל המקלטים יהיו בתפוסה מלאה תוכלנה להיות שם 160 נשים וילדיהם.
מיכל חנוך אחדות: חברתי הטובה רות רזניק היא מנכ"לית עמותה שמפעילה 3 מקלטים בפרישה ארצית.
ציפי חוטובלי: אנחנו ביקרנו במקלט לנשים מוכות בירושלים.
ציפי חוטובלי: כשראינו את תנאי המחייה והילדים שצריכים להמשיך לתפקד זה לא פשוט לומר שהיא תלך למקלט בחיפה או בבאר שבע כאשר הילדים נמצאים בבית ספר בירושלים.
ציפי חוטובלי: עד כמה יש קשב להשאיר את הנשים האלה בסביבה הקרובה שלהן?
מיכל חנוך אחדות: יש פרישה של 13 מקלטים בכל רחבי הארץ.
מיכל חנוך אחדות: כיוון שנשים שמגיעות למקלטים הן בסיכון גבוה לכן חשוב מאוד שנשים לא תהיינה באותה עיר של בעליהן.
מיכל חנוך אחדות: יחד עם זאת אנחנו כן נחשוב אם לפי הסיטואציה באופן ייחודי למקרה הספציפי , אם צריך להרחיק אותה לקצה השני של הארץ או במרחק שעה.
מיכל חנוך אחדות: אישה שמגיעה למקלט אמיצה מאוד מאוד.
מיכל חנוך אחדות: ילדיה מקבלים טיפול, משתלבים במסגרות.
מיכל חנוך אחדות: יש מקלט ייחודי לנשים וילדיהן מהחברה הדתית חרדית ויש שני מקלטים לנשים וילדיהן מהחברה הערבית.
מיכל חנוך אחדות: יש לנו גם פרויקט משרד הבריאות שמסייע לנשים עם צרכים מיוחדים בשילוב עם בריאות הנפש.
מיכל חנוך אחדות: אנחנו עובדים על הקמת מסגרת המשך ארוכת טווח להמשך שיקום כי ידוע ששיקום ויציאה ממעגל האלימות ועזיבת תפיסת העולם של קורבן היא ארוכה.
ציפי חוטובלי: נעבור לנציגים של משרד לביטחון פנים.
דינה מרום: קיים היום מערך מיומן, מאומן, מקצועי של חוקרים שעושה את העבודה של מניעה.
דינה מרום: יש לנו נהלים סדורים שאיתם אנחנו עובדים.
דינה מרום: זה מסודר על פי תקינה בכל רחבי הארץ, גם במקומות קטנים.
דינה מרום: יש לנו לרוב חוקרים בשפה הרוסית.
דינה מרום: במקרה של יוצאי אתיופיה אנחנו נעזרים בחוקרים דוברי אמהרית.
דינה מרום: אנחנו מאוד רוצים חוקרים דוברי אמהרית.
דינה מרום: אנחנו נעזרים גם במתורגמנים.
ציפי חוטובלי: יש נתונים על רמת הענישה בעבירות אלימות?
דינה מרום: במחצית מהעבירות מדובר על חבלה גופנית.
דינה מרום: מן הסתם הענישה בתחומים האלה היא גבוהה.
ציפי חוטובלי: כמה גבוהה.
ציפי חוטובלי: אנחנו יודעים היום שגם על רצח...
דינה מרום: ענישה זה לא התחום שלי.
דינה מרום: אנחנו מביאים עד לסף כתבי אישום והעברה לפרקליטות.
דינה מרום: מעבר לזה זה לא בידיי.
דינה מרום: בכל אופן, יש לנו נהלים מאוד סדורים ו-built in בתוך הנהלים זה נושא הפניה לרווחה.
דינה מרום: אכיפה לבד לא תעזור, וגם טיפול לבד לא עוזר, וצריך את השילוב של השניים.
דינה מרום: יש לנו פרויקט יפה ב-11 תחנות משטרה של שילוב עובדים סוציאליים לנושא של אלימות בין בני זוג.
דינה מרום: עובדים סוציאליים מגיעים לתחנת משטרה שלוש פעמים בשבוע לפחות וגם בקריאה אד הוק אם יש צורך אז אנחנו קוראים להם.
דינה מרום: זאת ההזדמנות, באותו רגע שאישה מגיעה כאשר היא נמצאת בשלב קריטי לגבי הגשת התלונה.
דינה מרום: עובד סוציאלי נכנס לתמונה.
דינה מרום: אם העובד סוציאלי לא זמין באותו רגע מתקשרים איתו והוא מגיע תוך 24 שעות.
דינה מרום: כך שיש מענה מיידי בזמן משבר קריטי בזמן אמת.
דינה מרום: לפעמים קורה שאחרי יומיים או שלושה האישה מתחרטת בהגשת התלונה.
דינה מרום: אני רוצה עוד תקנים, לא רק ב-11 תחנות.
דינה מרום: אני רוצה שהפרויקט הנהדר הזה יתרחב ושיהיה בכל הארץ.
דינה מרום: יש 80 תחנות מ שטרה.
דינה מרום: התוצאה הנלווית של הפרויקט הזה זה שיתוף פעולה בין עובדים סוציאליים ובין שוטרים.
דינה מרום: יש מערכת של התייעצות, הערכת סיכון.
דינה מרום: זה מקדם את מיגור התופעה של אלימות במשפחה.
דינה מרום: אנחנו עובדים על הנושא של הערכת מסוכנות.
דינה מרום: יש טופס מובנה, יש הערכה מובנית במשטרה כאשר הערכת המסוכנות בשונה ממה שנעשה ברווחה זה כלי שמסתייע לחוקר בקבלת החלטה כיצד לנהוג.
דינה מרום: לעצור, לא לעצור.
דינה מרום: לקחת לבית משפט, להרחיק או לא.
דינה מרום: הייתי מאוד רוצה סיוע בהכשרות של כלל השוטרים במשטרת ישראל ולאו דווקא החוקרים העוסקים בתחום.
דינה מרום: שזה יהיה סיירים, שזה יהיה יומנאים.
דינה מרום: כל מי שבא במגע עם הנשים.
דינה מרום: הרי לא כל אישה מגיעה לתחנת משטרה.
דינה מרום: לפעמים נקראים לזירת ההתרחשות בבית.
דינה מרום: חשוב לי שהשוטר יחליט נכון כי החלטה לא נכונה פה עלולה להיות הרת גורל.
נחמן שי: חלק מהבעיה היא שתלונה מוגשת, נרשמת, וחלילה אחר כך קורים דברים כשהאישה חוזרת לביתה.
נחמן שי: באיזו מידה נדלקת נורה אדומה כאשר מתייצבת אישה ואומרת, אני סובלת?
דינה מרום: לנושא הזה יש קדימות על בתחנות המשטרה.
דינה מרום: ברגע שמגיעה אישה היא מופנית ישירות לחוקר מיוחד.
דינה מרום: היא לא מופנית לחוקר רגיל.
דינה מרום: על פי הנוהל התלונה צריכה להגיע מיידית.
דינה מרום: ואז יש מיצוי הליך מהיר.
דינה מרום: התלונה נגבית, יש הערכת מסוכנות שנעשית בו בזמן.
דינה מרום: אם היא מתלוננת היום ובאה למחרת ומגישה תלונה נוספת יש הערכת מסוכנות מחודשת.
דינה מרום: יכול להיות שחלה הסלמה.
דינה מרום: לפעמים האלימות היא מינורית, לפעמים היא קשה.
דינה מרום: לפני כן הוא והכה אותו, כרגע הוא עושה דבר של מה בכך ובגלל זה היא מגישה תלונה כי זה הקש ששבר את גב הגמל.
דינה מרום: אנחנו שואלים אותה לגבי כל העבר שלה.
נחמן שי: יש איזה מעקב אחר התלונה?
נחמן שי: יכול להיות שבגין התלונה היא מאוימת בסדר גודל שהיא לא יכולה לצאת מהבית ולא יכולה להתלונן יותר.
דינה מרום: לפי רמת התלונה אנחנו קוראים לבעל ובאופן מיידי גובים את תלונתו.
דינה מרום: הרבה פעמים הוא נעצר מיד.
דינה מרום: במידה והעבירה היא חמורה אנחנו דואגים דבר ראשון להגן על האישה.
דינה מרום: אחר כך אנחנו מטפלים בחשוד על פי ההליכים הפליליים החוקיים.
דינה מרום: בעניין ביטול תלונה אנחנו מקבלים את הודעת האישה אבל אנחנו לא מתחשבים בה.
דינה מרום: זה חלחל בציבור שברגע שאישה עשתה את הצעד והגיעה למשטרה אין דרך חזרה.
דינה מרום: לפעמים מתמהמהות כי הן יודעות כשברגע שהן הגיעו לתחנת המשטרה זהו.
דינה מרום: מכאן הכדור מתגלגל.
שלמה מולה: מבין הנרצחות שהיו ב-2009 אמרתם שלפחות במחצית מהמקרים לא הוגשה מעולם תלונה למשטרה.
שלמה מולה: היכולת שלהן לעשות reaching out שואפת לאפס.
שלמה מולה: כאן נכנס הטיפול המקצועי שיאתר את אירועים כאלה והמערכות פשוט לא מצליחות לייצר פתרון הולם.
שלמה מולה: אם האישה לא מרגישה שתלונתה הגיעה לאוזניים קשובות, אם אין מישהו שידבר איתה בשפת אימה בקודים התרבותיים שלה היא לא תגיע.
שלמה מולה: לכן זה חוזר אליכם עוד פעם.
שלמה מולה: גם אל העובדים הסוציאליים, גם אל המשטרה.
שולמית סהלו: אני ריכזתי קואליציה שעסקה בנושא ההסברה של אלימות במשפחה האתיופית.
שולמית סהלו: בתוכניות למניעה ומיגור יש נתונים של ירידה.
שולמית סהלו: זה לא מספיק.
שולמית סהלו: המשטרה עדיין לא נגישה לשירות דובר השפה האמהרית.
שולמית סהלו: למרות שהחוקרים עוברים אוריינטציה תרבותית גם לקהילה האתיופית, גם לחבר העמים וגם לאוכלוסייה החרדית אבל עדיין השירות לא נגיש.
שולמית סהלו: דבר שני, אנחנו יכולים להפנות אצבע מאשימה כלפי גבר אלים אבל זה עדיין לא נותן לנו פתרון כי בסך הכול אנחנו צריכים לעודד את התא המשפחתי ומצד שני למגר את האלימות ואת הרצח.
שולמית סהלו: "בית נועם" דירות שהייה לגברים מורחקים זה טיפה בים.
שולמית סהלו: השר הבטיח 10 דירות כאלה פרושות בכל הארץ.
שולמית סהלו: הוקמו שתיים בלבד.
שולמית סהלו: זה הפתרון כי הוא עונה על שתי המטרות שהזכרתי.
אנסטסיה מיכאלי: הדיון הזה מאוד חשוב.
אנסטסיה מיכאלי: דיברנו על אלימות בין בני הזוג, על אלימות פיזית ומילולית.
אנסטסיה מיכאלי: זה יום מאוד מיוחד ואני מודה לוועדה לקידום מעמד האישה שנתנה לי זכות לקיים המשך לדיון הזה.
אנסטסיה מיכאלי: אני יזמתי כינוס של נשים שעובדות בשלטון המקומי.
אנסטסיה מיכאלי: אם מישהי מחברות הכנסת לא קיבלה הזמנה אז אני מזמינה אתכן.
אנסטסיה מיכאלי: מדובר באלפי נשים שעוברות התעללות אבל אני חושבת כרגע על האישה האחת שכלואה בתוך פחדיה, בדידות וחוסר הבנה.
אנסטסיה מיכאלי: האויב היחיד שלה זה בעלה שאיתו היא נכנסת למיטה.
אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת גם על ילדיה שרואים את אימם במצוקה מדי יום.
אנסטסיה מיכאלי: אני יודעת ממקור ראשון על משפחה שגרה לידי.
אנסטסיה מיכאלי: שמעתי צרחות.
אנסטסיה מיכאלי: המשטרה הגיעה אליהם הביתה.
אנסטסיה מיכאלי: דלתות נטרקו, המזוזה נפלה והדביקו אותה בדבק סיילוטייפ.
אנסטסיה מיכאלי: הילד בכה במדרגות.
אנסטסיה מיכאלי: הוא לא יכול לחזור הביתה.
אנסטסיה מיכאלי: אני לא יודעת מי אשם.
אנסטסיה מיכאלי: היום בבוקר הגעתי אליהם.
אנסטסיה מיכאלי: הוא חיבק את הילד שלו והיא ישבה בשקט.
אנסטסיה מיכאלי: זה המקרים של החיים.
אנסטסיה מיכאלי: שמעתי צרחות כל יום במשך 4 חודשים משעה 7 עד שעה 12 בלילה.
אנסטסיה מיכאלי: זו רק דוגמה.
אנסטסיה מיכאלי: הלכתי אליהם.
אנסטסיה מיכאלי: אכפת לי כמו שצריך להיות אכפת לכם.
אנסטסיה מיכאלי: צריך לעשות מהלכים שיקדמו את הנושא הזה.
נחמן שי: הנושא של היום מעמיד אותנו בראי האירופי, מקום שאנחנו רוצים להיות בו.
נחמן שי: אנחנו רוצים להשוות את עצמנו לאירופים גם מפני שאנחנו רוצים להצטרף ל-OACD.
נחמן שי: אני לא ראיתי איפה אנחנו מדורגים, אם יש בכלל דירוג.
נחמן שי: בנושא מקלטים לנשים מוכות אנחנו במקום לא טוב.
נחמן שי: אנחנו יותר קרובים לבולגריה מאשר לנורבגיה.
אורלי לוטן: בעניין נשים מוכות אנחנו במקום קצת יותר טוב.
אורלי לוטן: אנחנו איפשהו באמצע.
נחמן שי: גלל שאנחנו מדינה שיש בה כל כך הרבה מורכבות חברתית ורבדים חברתיים אז זה לא מספיק בעיני.
נחמן שי: צריך להשקיע יותר ואז נגיע לתקציב ואנחנו יודעים שאין בלאו הכי כסף וכך בערך נסיים את הדיון.
נחמן שי: זה משמעותי שאנחנו מקיימים את הדיון הזה ביום המיוחד הזה.
נחמן שי: בלי מודעות אי אפשר להזיז את העגלה הזאת לשום מקום.
נחמן שי: עכשיו המודעות לצערי לא נכנסת לאותם מגזרים שבהם האלימות יותר גבוהה.
נחמן שי: זה המגזרים החלשים יותר שיש עליהם לחצים לא להגיע לרווחה או למשטרה.
נחמן שי: אני לא יודע עדיין איך מגיעים אליהם.
נחמן שי: איך משכנעים נשים חרדיות שיתלוננו.
נחמן שי: איך מסבירים להן שלא יאונה להן כל רע ושהרב לא יוקיע אותן בתוך העדה.
נחמן שי: אותו דבר חל על הקבוצה האתיופית ועל הקבוצה של יוצאי חבר העמים.
נחמן שי: הקבוצה הרוסית זזה קדימה.
נחמן שי: יש יותר דוברי רוסית.
נחמן שי: הקבוצה האתיופית נראית לי ממש עולם סגור.
נחמן שי: צריך להגיע לדוברי אמהרית.
דינה מרום: אני מוכרחה לומר, פה יושבים נציגים שמגיעים בהשתלמויות לשוטרים גם בשפה הרוסית וגם באמהרית.
דינה מרום: אנחנו נעזרים באוכלוסייה עצמה לצורך תרגום.
דינה מרום: כשמדובר בפשע חמור אנחנו לא יכולים לגבות תלונה שאינה בשפתו של המתלונן.
דינה מרום: זה חוק בל יעבור.
דינה מרום: אנחנו גם משתמשים במתנדבים.
דינה מרום: יש לנו את הנושא של האק"ם – אגף קהילה משטרה שעושים פעילויות הסברה במוסדות כמו מתנ"סים.
דינה מרום: אני פה מייצגת את אגף החקירות והמודיעין אבל יש פעילות של אק"ם.
נחמן שי: אני מפנה תלונה לעמיתתי רונית תירוש.
נחמן שי: אם אני מסתכל על תוכניות חינוך בנושא אלימות כלפי נשים אני לא רואה מאמץ גדול מדי.
נחמן שי: יש פה רק תוכנית אחת לכיתות י"א-י"ב.
נחמן שי: נחזיר אותך להיות במשרד החינוך והכול יהיה בסדר.
נחמן שי: אני מבקש שפורום הזה יחליט פה אחד שרונית תירוש היא המועמדת של קדימה להיות שרת חינוך.
נחמן שי: יש פה שרשרת מזון שהולכת ומתפתחת.
נחמן שי: כשזה מגיע למשטרה זה כמעט הקצה הכי רחוק שלה.
נחמן שי: זה צריך להתחיל הרבה קודם.
נחמן שי: לכן אני מצטרף לקריאה שלך היושבת ראש לבקש מהממשלה לגבש תוכנית לאומית.
נחמן שי: יוביל אותה באופן טבעי משרד הרווחה כי זה המנדט שלו.
נחמן שי: אולי נצליח.
ציפי חוטובלי: רשות הדיבור לחברת הכנסת רונית תירוש.
רונית תירוש: אני אדבר מהניסיון שלי לתת עצות איפה אפשר לנצל פלטפורמות קיימות על מנת להעלות את הנושא הזה למודעות מבלי להידרש דווקא להוצאות תקציביות.
רונית תירוש: אנחנו מדברים בשלושה רבדים.
רונית תירוש: הרובד הראשון הוא מניעה.
רונית תירוש: אנחנו מדברים יותר על השלב היותר מאוחר שבו צריך להכשיר עובדים סוציאליים, להקים יותר מקלטים.
רונית תירוש: בצד המניעה יש בעיה להשקיע במקום שלא רואים תוצרים מידיים.
רונית תירוש: במשרד החינוך יש תוכניות לחינוך מיני וחינוך לחיי משפחה, יש הרצאות בנושא שוויון הזדמנויות בין המינים.
רונית תירוש: יש המון פלטפורמות שהן רלוונטיות.
רונית תירוש: יש תוכנית למניעת התאבדויות, יש תוכנית למניעת אלימות מהגיל הרך.
רונית תירוש: כל התוכניות הערכיות הללו צריכות לפתח עוגנים באישיות של כל ילד על מנת לעצב אישיות בריאה.
רונית תירוש: צריך להפיק תוכניות לגילאים השונים כי הרמה הקוגניטיבית כמובן שונה.
רונית תירוש: ועל כל הרצף מהגן עד כיתה י"ב אפשר לעודד את אותן פלטפורמות ערכיות להגברת מודעות.
רונית תירוש: יש שר שמבין עניין ולומר לו את הדברים.
רונית תירוש: בוועדה הזאת דין וחשבון לאחר כמה חודשים איפה הדברים עומדים.
רונית תירוש: הדבר השני זה הרתעה באמצעות חקיקה שבצידה יש ענישה ואחר כך השלב השלישי יהיה אכיפה שהוא תמיד בעייתי אגב.
רונית תירוש: ענישה עושה משהו ובכל זאת מרתיעה אנשים.
רונית תירוש: יש לי הצעת חוק שנדונה בוועדת השרים השבוע לכבוד היום המיוחד הזה והיא נפלה.
רונית תירוש: אין בהצעה הזאת שום דרישה לתקציב.
רונית תירוש: מה היתה ההצעה?
רונית תירוש: תיקון לחוק.
רונית תירוש: יש לנו המון חוקים שנוגעים לבעל והענישה בצידה אם הוא עושה כך או אחרת, הרחקה, מאסר וכדומה.
רונית תירוש: ביקשתי לעשות תיקון בהגדרת בן זוג.
רונית תירוש: יש כל מיני צורות חיים, יש ידוע בציבור.
רונית תירוש: כל מיני הגדרות.
רונית תירוש: ביקשתי להחיל תחת ההגדרה של בן זוג לא בהכרח מישהו שנישא כדת וכדין על פי ההלכה.
רונית תירוש: יש בני זוג שלא מוכרים על ידי הרבנות כי נישאו בקפריסין.
רונית תירוש: ביקשתי להכליל גם מי שלא חולק משק בית.
רונית תירוש: ההצעה הזאת נדחתה.
רונית תירוש: זה הורד מסדר היום והורשתי להעלות את זה כהצעה לסדר ואני אעשה את זה עוד היום במסגרת המליאה.
רונית תירוש: כמה מרגיז שאין פתיחות.
רונית תירוש: כל עוד לא תהיינה עוד שרות בממשלה שתשבנה גם בוועדת שרים והן יאירו את עיני הגברים שיש עוד היבטים אז אנחנו כנראה נצפה בעוד כישלונות בתהליכים שאנחנו רוצות לקדם.
ציפי חוטובלי: אני מודה לחברת הכנסת תירוש.
ציפי חוטובלי: אני נותנת את רשות הדיבור לחבר הכנסת ניסים זאב.
נסים זאב: רציתי רק לשאול שאלה האם יש תלונות של גברי ם כנגד נשים?
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת זאב אנחנו מדברים על אלימות נגד נשים היום.
ציפי חוטובלי: אני מדבר על ניסיון סחיטה למשל מצד אישה כלפי גבר.
ציפי חוטובלי: בסופו של דבר התברר שהתלונה לא היתה תלונת אמת.
קריאה: יש 20 אלף מקרים שבהם נשים התלוננו לעומת מקרים בודדים של תלונות גברים נגד נשים.
נסים זאב: אני מסתפק בתשובה הזאת.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת זאב, אתה חובש כיפה.
ציפי חוטובלי: אני בחורה שמגיעה מהעולם הדתי.
ציפי חוטובלי: מי כמונו יודע כמה ההלכה היהודית מדברת על כבודה של האישה.
ציפי חוטובלי: אומרים: "אוהבה כגופו ומכבדה יותר מגופו".
ציפי חוטובלי: היום הוא יום חשוב להיזכר במקורות שלנו.
ציפי חוטובלי: לצערנו תופעות אלימות במשפחה לא רק שלא מכבדות את האישה אלא מבזות אותה.
נחמן שי: יש מקרים לא מדווחים.
נחמן שי: אנחנו צריכים לפענח את הקודים ולהתקשר עם הנשים בתוך המגזר החרדי.
נחמן שי: יש אלימות גם שם.
נחמן שי: אני אל רוצה להכתים אף מגזר אבל אני חושש מאוד.
נסים זאב: אדם שלא מכבד את אשתו לא רואה ברכה.
נסים זאב: צריך שינוי תפיסת עולם.
נסים זאב: אני פונה לאנשי המקצוע.
נסים זאב: יש אינטרס משותף לבני הזוג לשמור על שלום בית.
נסים זאב: גם אם יש אלימות בסופו של דבר אסור שהילדים ישלמו את המחיר.
נסים זאב: אישה נכנסת למקלט.
נסים זאב: המילה הזו מזכירה לי ימי מלחמה.
קריאת ביניים: זו מלחמה.
קריאת ביניים: זה יותר גרוע ממלחמה.
קריאת ביניים: היא נאבקת על חייה.
נסים זאב: צריך בכל אופן לאפשר לבעל לראות את הילדים כשהאישה במקלט.
ציפי חוטובלי: לגבי המניעה.
ציפי חוטובלי: חינוך לחיי המשפחה בבית ספר זה דבר מאוד חשוב, במיוחד בדור שלנו כשעולם המשפחה מתערער.
ציפי חוטובלי: צריך ללמד את הנערות לאתר בני זוג שעלולים להיות בעלים מכים.
ציפי חוטובלי: רוב התיכונים היום לא מציידים את בני הנוער בכלים הבסיסיים לבחירת בן זוג.
ציפי חוטובלי: באוניברסיטה נתקלתי בתוכניות שמדברות על זיהוי תכונות קשות בבן זוג דרך השגות ודרך אירועים.
ציפי חוטובלי: יש כאן החמצה של תקופת הזמן החשובה ביותר לעיצוב התפיסה הזוגית.
ציפי חוטובלי: זאת הקריאה שצריכה לצאת מכאן למשרד החינוך.
אורית זוארץ: אני רוצה לדבר על הקלות הבלתי נסבלת ועל ההשלמה שלנו עם המושג גבר נורמטיבי.
אורית זוארץ: גבר שמכה את אשתו הוא לא נורמטיבי.
אורית זוארץ: הוא עבריין ואנחנו צריכים להתייחס אליו כאל עבריין.
אורית זוארץ: בתקשורת מדברים על גבר נורמטיבי שמכה את אשתו, ילדיו.
אורית זוארץ: אנחנו צריכים למגר את התופעה.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על סביבה ספוגה אלימות.
אורית זוארץ: אנחנו מעודדים אלימות בשתיקה.
אורית זוארץ: שתיקת שכנים, שתיקת חברים.
אורית זוארץ: הדיון הפמיניסטי פילוסופי נכנס לשאלה מה זה האזור הפרטי ומה זה האזור הציבורי.
אורית זוארץ: האלימות במשפחה מחלחלת ובאה לידי ביטוי אצל אותם ילדים שגדלים בסביבה אלימה בבית הספר.
אורית זוארץ: אלה נורות אזהרה בשבילנו.
אורית זוארץ: ביתי הוא מבצרי הפך להיות מלכודת מוות לנשים, לילדים.
אורית זוארץ: גם לקשישות וקשישים.