GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציפי חוטובלי: הרי עולם העבודה הישראלי עובד בדפוסים אנגלו- אמריקנים לעומת העולם האירופי שבו ברור לכולם שגם משרדי רואי חשבון או עורכי דין הכי גדולים ב-17:00 זה בסדר גמור, כולם חוזרים הביתה.
ציפי חוטובלי: רק העולם האמריקני הוא עולם שעובד עד 21:00-20:00 בערב.
ציפי חוטובלי: כאן צריך לנסות ללמוד מהמודל האירופי איך מצליחים להתאים אותו לשוק העבודה הישראלי.
אורית זוארץ: לכן מאוד חשוב למקד לאן אנחנו שואפות גם מבחינת ייצוג נשים בכל אותם מקומות וגם במדדים של התאמה.
אורית זוארץ: הקמתי בכנסת את השדולה לקידום נשים ואמהות.
אורית זוארץ: ב-13:30 יש דיון.
אורית זוארץ: אנחנו חייבים להתמקד בנושא של נשים, אמהות ועולם התעסוקה בצורה מאוד ממוקדת גם באמצעות חקיקה וגם באמצעות שינוי מדיניות אם אנחנו מדברים על הסקטור הציבורי.
אורית זוארץ: אפילו כדאי לבדוק אולי בכנסת אפשר לעשות שינוי כדי שגם אנחנו כהורים וכבני אדם נוכל להגיע בסופו של דבר בשעות סבירות הביתה.
ציפי חוטובלי: הדוגמה הכי טובה זה שעות הדיונים.
אורית זוארץ: אנחנו בודקים את זה עכשיו כדי לראות אם אפשר לשנות את סדר היום ולקיים את הוועדות בשעות אחר-הצהריים כדי שגם אנשים שלא עובדים באופן מלא בארגון, אלא מגיעים לארגון כמתנדבים – ורוב הארגונים שעוסקים בנושא הזה הם ארגוני נשים שבדרך כלל עובדות במקומות אחרים – והגעתם לדיונים הופכת להיות משימה בלתי אפשרית, יוכלו להגיע.
אורית זוארץ: תודה ויישר כוח.
ציפי חוטובלי: תודה רבה, חברת הכנסת זוארץ.
חנין זועבי: אני מברכת על התוכנית, ואני מקווה שתצליח.
חנין זועבי: אני רוצה להתעכב על המטרה השנייה של החוק, לאו דווקא על שיפור תנאי העסקה, אלא על שילוב קידום נשים בקבוצות אוכלוסייה מתקשות להשתלב במקומות העבודה.
חנין זועבי: נתתָ דוגמות לקריטריונים כמו שעות עבודה גמישות ומעונות יום שמותאמים יותר למטרה השלישית והראשונה ולאו דווקא למטרה של שילוב וקידום נשים מאוכלוסיות חלשות.
חנין זועבי: לכן חלק מההצלחה של התוכנית היא הרגישות של התוכנית לאוכלוסיות החלשות.
חנין זועבי: האוכלוסייה הכי חלשה והכי מוחלשת היא נשים ערביות ואחר-כך הנשים החרדיות.
חנין זועבי: מכיוון שהמטרה מנוסחת בחוק יש דגש על הקריטריונים האלה שהמעסיקים יהיו רגישים למקומות שמשלבים נשים ערביות כקריטריון מנוסח.
חנין זועבי: גם מטרת החוק מנוסחת כך.
חנין זועבי: אני משלימה גם את מה שחברת הכנסת אורית אמרה שמתוך ההרכב של המועצה אני לא רואה את הרגישות הזאת של ייצוג נשים ערביות או חרדיות במועצה הזאת.
חנין זועבי: כלומר חשובה לי הרגישות של התוכנית לאוכלוסיות החלשות, והשאלה שלי היא איך הרגישות הזאת מנוסחת, איך תיתנו לה ביטוי בתוך תוכנית הפעולה שאתם מפרטים עכשיו.
חנין זועבי: דבר אחרון: מה זאת אומרת שהוועדה למעמד האישה תאשר את הקריטריונים של הבחירה?
חנין זועבי: לפי לוח הזמנים זה אישור פורמלי, זה רק להגיד "כן".
חנין זועבי: אפילו בתוכנית הפעולה לא מתבטא שאנחנו יכולים לנהל משא ומתן או לשנות כי באפריל אתם מאשרים סופית את אמות המידה, וכבר במאי יש פרסום קול קורא למעסיקים.
חנין זועבי: מה הפונקציה, התפקיד – האם הוא תפקיד פרקטי או אישור בוועדה לקידום מעמד האישה.
בני פפרמן: כפי שאני מבין, אין הכוונה לאישורים טכניים.
חנין זועבי: זה לא מתבטא כאן.
בני פפרמן: אני מקווה שלא נזיז את לוחות הזמנים, אבל הכוונה היא להביא את זה לאישור הוועדה ולשמוע לפני הדיון הפורמלי הערות- -
חנין זועבי: אנחנו יכולים לשנות.
בני פפרמן: - - תבואו איתנו בדברים אולי כדי להקל.
בני פפרמן: יהיה אישור פורמלי פה, אבל אנחנו נדון לפני הדברים ונציג בפני נציגי הוועדה את כל מה שאנחנו יודעים ומתכוונים להעלות פורמלית גם בוועדה ולשמוע התייחסות.
בני פפרמן: אם אין מספיק דגש למגזר הערבי, תסבי את תשומת לבנו, אף על פי שיהיה, ועוד איך.
בני פפרמן: אגב, גם במועצה הציבורית ארגון כייאן יהיה נציג בסבב שיהיה בעוד שנתיים.
חנין זועבי: כבר הפרוצדורה- - -אנחנו בשלבים מתקדמים.
בני פפרמן: אתם תצטרכו להחליט, זה לא נושא שקשור כל כך למשרד, מה יהיה גודלה והרכבה מחדש.
בני פפרמן: אבל אני מציע לא לעכב את הדברים.
בני פפרמן: אם רוצים לעשות שינויים נעשה תוך כדי תנועה.
בני פפרמן: אני מניח שנלמד הרבה מאוד דברים, ואחרי שנה נעשה בדיקה מה קרה פה, והאם המטרות מושגות, ואז נלך לשינויים.
בני פפרמן: אגב, זה מקומם אותי שהמדינה צריכה חוק כדי לעודד את עצמה.
בני פפרמן: זה נשמע לי לא סביר.
אורית זוארץ: בגלל המבנים.
אורית זוארץ: בוא לא נתבלבל, המבנים והיסודות לעולם התעסוקה במגזר הציבורי בישראל הם מבנים פטריארכליים שמבוססים על תפיסות חברתיות מסורתיות, שמקומה של האישה בבית, ורוב המשפחה הוא הגבר.
אורית זוארץ: אפילו בטפסים של משרדי הממשלה עדיין כתוב: "ראש המשפחה", עם כל הכבוד.
בני פפרמן: אני כנראה לא הובנתי כהלכה; צריך חוק, ובמסגרת החוק – לכפות.
בני פפרמן: זה לא חוק למענקים.
אורית זוארץ: לא, זה חוק לכפות, אין ספק.
ציפי חוטובלי: טליה, בבקשה.
טליה לבני: החוק הזה נולד כדי לעשות שינוי חברתי.
טליה לבני: בתחילת הדרך אנחנו חשבנו שההיקף התקציבי שלו יהיה בערך כמו החוק לעידוד השקעות הון, כי אנחנו חושבות שההון הנשי ועידוד הצטרפותן של עוד נשים לשוק העבודה חשוב לפחות כמו עידוד השקעות הון.
טליה לבני: אני לא רוצה להתחיל לומר מה מחקרי ה-OECD אומרים ומה הסיבות, וכולנו ראינו כתבות, אבל הגרעין שיבטיח צמיחה זה עלייה בשיעור השתתפותן של נשים בשוק העבודה.
טליה לבני: לאחר מחקרים רבים ובדיקות וחיבור עם מקומות עבודה הגענו למסקנה שהמגרש של מקומות העבודה לא מתאים לשילוב של הורות ועבודה.
טליה לבני: לכן נולד רעיון החוק.
טליה לבני: כאשר אתה רוצה לעשות שינוי חברתי דבר ראשון אתה צריך לבוא עם תקציבים גדולים יותר.
טליה לבני: אנחנו רצינו תמריצים, אבל בדיוני הוועדה האוצר הפך את זה למענקים.
טליה לבני: גם עם מענקים אפשר לשרוד בתנאי שאתה לוקח את כל התקציב של השנה.
טליה לבני: אני מסכימה לגמרי עם יושבת ראש הוועדה – שים אותו רק לפרסום הקריטריונים.
טליה לבני: אין טעם לתת מענק על מצב קיים, יש טעם לתת מענק על שינוי בין מצב קיים למצב שיהיה, אם אומרים מראש.
ציפי חוטובלי: זאת הערה מאוד חשובה, טליה.
טליה לבני: יש כל כך הרבה חסמים שאנחנו נתקלים בהם בעולם העבודה.
טליה לבני: כמו למשל, העסקת נשים מעל גיל 45 או 50.
טליה לבני: זאת בעיה?
טליה לבני: כדי שתיתן פרס למעסיק אתה צריך לומר לו היום שהחל משנת 2011 יקבלו מענקים אותם מעסיקים שיוכיחו שהם קיבלו לעבודה נשים מעל גיל 50.
טליה לבני: הייתם צריכים לעשות את זה, כי זה עוד חלק מדוח ועדת נתניהו כשהיה העניין של גיל הפרישה לנשים.
טליה לבני: לא נעשה שום דבר לעידוד העסקת נשים בגילאים המבוגרים.
טליה לבני: הוועדה הציבורית לא צריכה להיות ועדה סטטית.
טליה לבני: היא יכולה אחת לשנה לקבוע מה צריך לעודד באותה שנה, באישור הוועדה לקידום מעמד האישה; כך היא יכולה למשל לעודד דווקא העסקה של נשים ערביות.
טליה לבני: השנה לעודד דווקא העסקה של נשים אחרי לידה שלא עבדו 12 חודשים ולא הצליחו להתקבל לעבודה עם ילדים קטנים; בשנה הבאה – נשים מבוגרות; השנה נעודד מי שהתאים את עולם העבודה בכך שהכיר בעבודה מהבית.
ציפי חוטובלי: את בעצם בעד להגדיר יעדים כל שנה.
טליה לבני: ולפרסם אותם.
טליה לבני: כך תהיה מודעות כל שנה.
טליה לבני: כל פעם באים, וזה יקצה חלק.
טליה לבני: אז מעסיק שקיבל נשים שהוא יכול להוכיח שמביניהן- -
בת-שבע שטראוכלר: כמו פרס ישראל.
טליה לבני: זה לא פרס ישראל.
טליה לבני: אם מעסיק קלט 200 עובדים, ומתוכם הוא קלט 150 נשים בשנה הראשונה אחרי הלידה – הוא יקבל את הפרס.
טליה לבני: קל יותר להגדיר אם אומרים לו, ואפשר גם לבדוק אותו ביתר קלות.
טליה לבני: לא צריכים להעסיק מיליון חברות, תאמין לי, אנחנו יכולים לשבת ולקבוע את הדברים כי שוק העבודה קיים.
טליה לבני: אם אתה אומר לו מראש, הוא מגיש לך ומוכיח לך.
טליה לבני: הוא קלט נשים עם ילדים – קל להוכיח את זה, אז הוא יקבל השנה את הפרס.
אורית זוארץ: מה יקרה בשנה הבאה?
טליה לבני: אורית, את יודעת כמה נושאים יש לפתור?
אורית זוארץ: אני מדברת למשל על נושא של נשים בהיריון, שזה נושא שהוא מכת מדינה- -
אורית זוארץ: אז בשנה מסוימת הם יידעו שהם צריכים לקלוט נשים בהיריון, ובשנה הבאה או יפטרו אותן או לא יקלטו.
אורית זוארץ: זה קצת מסוכן.
טליה לבני: אפשר לקבוע את הקריטריון הזה גם בשנה הבאה אחר-כך, כלומר יקבלו בשנה הבאה יקבלו גם כאלה וגם בגיל 45.
טליה לבני: הרעיון בחוק הזה היה לא להעסיק נשים בשכר מינימום, אלא לומר למעסיקים לקדם נשים במקום העבודה שלהם; אם הם יעסיקו בשכר גבוה פי שניים או פי שלושה מהממוצע במשק – הוא יהיה זכאי למענק.
טליה לבני: שיבוא ויראה מתוך כל הקידומים שהוא עשה כמה נשים הוא קידם לשכר גבוה.
טליה לבני: שוב – פרוז'קטור על נושא.
טליה לבני: נושא נוסף: כמובן, אי קביעת ישיבות אחרי שעות העבודה.
טליה לבני: בהתחלה חשבנו שזה צריך להתאים גם למגזר הציבורי, ואפילו התלבטנו בנעמ"ת מי יקבל את הפרס.
טליה לבני: הייתי מוכנה שאגף משאבי אנוש יקבל את הפרס, שזה יהיה תקציב מיוחד להשתלמויות עובדים בנושאים האלה, כולל הוועד, מהבחינה של מודעות כי גם כל מי שמשתתף בוועדות מכרזים צריך לעבור סדנאות הכשרה לגבי החוק הזה.
טליה לבני: צורת חשיבה שונה.
טליה לבני: אבל בחקיקה הורידו את המגזר הציבורי.
טליה לבני: יכול להיות שבעוד שנה-שנתיים כשהנושא יתפוס, כדאי יהיה להוסיף את המגזר הציבורי כי יש למי לתת את הפרסים.
טליה לבני: אני חוזרת שוב, יש רשימה שלמה של חסמים או של נושאים שבוודאי הוועדה לקידום מעמד האישה, ובוודאי הוועדה הציבורית ירצו לשים עליהם את הפרוז'קטור.
טליה לבני: אני מציעה שאת התקציב הראשון יינתן לפרסום.
טליה לבני: אני לא אדם של פרסום, אבל בנושא הזה פרסום הוא מאוד חשוב.
ציפי חוטובלי: מדובר פשוט בהעלאת מודעות.
ציפי חוטובלי: כרגע, עם כל הכבוד, יש לנו כאן דיון בוועדה, ורוב המעסיקים לא מודעים בכלל שהדבר הזה קורה.
טליה לבני: לכן לא צריך לבוא ולתת להם פרס בהפתעה.
טליה לבני: הוא צריך להתאמץ כדי לזכות במענק.
טליה לבני: האגף בנעמ"ת שאחראי על מעונות הוא אחראי בהגדרת התפקיד שלו על עידוד נשים.
טליה לבני: בשנת 2010, גם בזכותה של יושבת ראש הוועדה וגם בזכות הסכמים קואליציוניים התקציב יהיה 1.75 מיליארד.
טליה לבני: כך אמר שר התמ"ת.
סיגל מרד: אגף מעונות יום.
טליה לבני: השם היה "מעונות יום ועידוד העסקת נשים" – זה היה שם האגף, ואף אחד לא הוריד את השם הזה.
טליה לבני: אם הורידו בטעות אפשר להחזיר.
טליה לבני: מהתקציב הזה בהחלט ניתן להעביר לסעיף הזה כי הוא יתניע חלק מהתהליכים שהשר מדבר עליהם בפומבי.
טליה לבני: אפשר לקחת אפילו 10 מיליון משם ואז יש ממה לתת ל-10 מעסיקים בשנה כל אחד בנושא אחר.
טליה לבני: אם הוועדה תחליט שהיא רוצה ללכת על כמה נושאים יחד או במקביל.
טליה לבני: אם יהיה מיליון לכל מעסיק זה מאוד מכובד, וזה צריך להיות מאוד משמעותי.
ציפי חוטובלי: טליה, את נגעת בנקודת המפתח של הצלחת הסיפור הזה.
ציפי חוטובלי: הסיפור הזה יצליח רק אם הדבר הזה יהפוך להיות חלק מהמודעות של המעסיק לדעת לאיזה כיוון אנחנו מכוונים.
ציפי חוטובלי: הרעיון של פילוח הקשיים שיש לנשים, יהיו לו שני הישגים: ראשית להתחיל את הפרויקט בצורה יותר מכווננת, ושנית להעלות למודעות איפה הקשיים.
ציפי חוטובלי: כשאנחנו מדברים על תעסוקת נשים באופן כללי זה רחב מדי, כשאת יורדת לפרטים ומפלחת את המוקדים של הקשיים זה יכול לתת מענה נהדר.
ציפי חוטובלי: זה יעשה שירות כפול: גם יעלה את המודעות לגבי הקשיים וגם להגביר את המודעות של המעסיקים.
טליה לבני: אחד הנושאים שאני כבר זורקת זה עניין של מעבר מעובדי חברת כוח אדם לעובדים מן המניין.
אורית זוארץ: זה בסקטור הציבורי.
טליה לבני: בהחלט.
טליה לבני: מעסיק שיעביר השנה את הנשים שעובדות אצלנו דרך חברות כוח אדם לעובדות מן המניין, מגיע לו פרס כי הן עובדות שם בתנאי עבדות- -
אורית זוארץ: זה הסקטור הציבורי.
טליה לבני: - -מי שהתחיל בזה זאת המדינה, ומי שצריך לכפר זאת המדינה.
טליה לבני: לכן אני בעד שזה יחול גם על הסקטור הציבורי.
טליה לבני: אפשר לעשות תיקון, ובינתיים אפשר להתחיל לנסוע, אבל יהיה לך קל יותר לנסוע אם לא תצטרך לעשות את כל הבדיקות של המעסיקים השנה, אלא לקבוע את הקריטריונים, לקחת את התקציב לפרסום ולהגיד שהבקשות יוגשו במשך השנה הבאה.
טליה לבני: שייתנו לך נקודת התחלה ונקודת סוף.
טליה לבני: השגת מודעות, השגת שינוי והרבה דברים.
אורית זוארץ: היום יש מודלים ומעסיקים בסקטור הפרטי שבאו מנקודת הנחה שהם רוצים להתאים את מקומות העבודה להורות ואמהות, ולכן דווקא אותם צריך לחשוף עוד לפני שהחוק נכנס לתוקף, לחשוף מעסיקים שכבר היו שם.
טליה לבני: במסגרת הפרסום אפשר לתת להם מקום.
אורית זוארץ: אולי אפשר לתת אות הערכה למי שכבר נמצא שם, לחלוצים, לאלה שלא חיכו לחוק.
טליה לבני: עניין של הכרה בשעות עבודה מהבית – לפי המחקר שלכם, במגזר הציבורי כ-319 מיליון שקלים המדינה מרוויחה על עבודה שנשים לוקחות הביתה ומבצעות כל שבוע 10 שעות נוספות – 40 שעות בממוצע בחודש.
טליה לבני: אם היינו מתגמלים אותן היינו גם מצמצמים את פערי השכר.
גלי עציון: אני רוצה להצטרף למה שאמרה חברת הכנסת זוארץ.
גלי עציון: אולי באמת בשנה הראשונה צריך להכין את הקרקע ולתת את זה למי שעשה את זה שלא כדי לקבל פרס, כפורצי דרך.
קריאה: מודלים לחיקוי.
ציפי חוטובלי: אסור לוותר על השנה הראשונה, ואולי צריך לעשות איזון בין הרעיון של טליה לחלוקת חלק מהתקציב.
ציפי חוטובלי: לצערי, מדובר בעוגה מאוד קטנה.
שאנה שכטרמן: בעיקר אם בהמשך אנחנו נותנים מענק על שיפור באחוזים.
שאנה שכטרמן: אז בעצם יוצא שמי שעשה את זה עד עכשיו לא למטרה תגמול, לא מקבל.
טליה לבני: הוא לא מתוגמל.
טליה לבני: לתת לו- - - בקמפיין הם יהיו שותפים, נוכל לתת אותם כדוגמה.
ציפי חוטובלי: סיגל כץ משדולת הנשים, בבקשה.
סיגל כץ: הנושא של איזון עבודה-משפחה, ובמיוחד נושא של שעות עבודה גמישות,זה נושא שהשדולה חרתה על דגלה לקדם במהלך תוכנית העבודה של שלוש השנים הבאות.
סיגל כץ: החוק הזה הוא עוגן כדי להתחיל לעבוד על הנושא.
סיגל כץ: לפי ההצעה של טליה, הטקס שאמור להיות בדצמבר 2010 יידחה לדצמבר 2011.
סיגל כץ: אני מסבה את תשומת לבכם לכך, שלפי סעיף 13 לחוק אנחנו באיחור של שנה, כי לפיו הוועדה הזאת הייתה אמורה להתכנס בנובמבר השנה.
סיגל כץ: לכן אני לא ממליצה לאחר את החוק בעוד שנה; הרעיון שהמעסיקים הוכיחו שיש להם מנגנונים לשילוב נשים ולא חיכו למענק מהמדינה ראויים לקבל פרס.
סיגל כץ: לכן לא לדחות בעוד שנה, ולעמוד בלוח הזמנים המאוחר כשלעצמו במתן הפרס בשנת 2010 לארגונים שיש בהם מנגנונים.
ציפי חוטובלי: האם שדולת הנשים יכולה לספר לי האם יש מעקב או בקרה אחרי מעסיקים שמעודדים עבודת נשים?
סיגל כץ: יש "אות המעסיק המתקדם", אבל הוא מאוד מצומצם בקריטריונים שלו.
סיגל כץ: בהחלט יש להרחיב את הקריטריונים, ובשביל זה הוועדה מתכנסת.
סיגל כץ: אני גם רוצה לציין שעל אף הרעיון של טליה לקריטריון מוביל כל שנה שאפשר לראות את היתרונות שלו, הוועדה תצטרך לשבת על הרעיון הזה יותר לעומק כיוון שלא כל הקריטריונים יכולים להתאים לכל החברות; לא כל החברות יכולות לאפשר לנשים אצלן לעבוד מהבית ולעומת זאת הן חברות מאוד ידידותיות לנשים; לא כל החברות מאפשרות חלקיות משרה, ובכל זאת הן חברות ידידותיות למשפחה.
סיגל כץ: יש כאן גם הסכנה שאם יש קריטריון אחד ימלאו את הקריטריון הזה באותה שנה ויזנחו את כל האפשרויות האחרות, ולא ברור מה יקרה עם הקריטריון הזה בשנה שאחרי כן.
סיגל כץ: אני מציעה לבדוק יותר בכובד ראש את הרעיון של מכלול קריטריונים שיתאים לכמה שיותר סוגי עבודה.
סיגל כץ: כי באמת כל מקום עבודה יש לו המאפיינים שלו ולא כל הקריטריונים יכולים להתאים לכל מקומות העבודה, וזה עדיין לא אומר שלא מגיע להם לזכות בפרס.
ציפי חוטובלי: ברור לי שהמועצה תשקול שיקולים רחבים ומצטברים- -
אורית זוארץ: צריך לתת דגשים, אבל לא לזנוח- -
טליה לבני: אני ממש לא הייתי קוראת למקום עבודה שנותן העסקה במשרה חלקית כידידותי לנשים.
טליה לבני: יש 450 אלף נשים במדינת ישראל שמועסקות במשרות חלקיות מכאן לתמיד.
טליה לבני: אלא אם כן נעשה דבר הפוך: מעסיק שהעסיק נשים במשרה חלקית והעלה אותה למשרה מלאה – הוא יהיה ראוי.
ציפי חוטובלי: אני לא בטוחה שזה המקום לפתוח את הדיון על משרות חלקיות ועל משרות מלאות, אני רק אעיר שלא ברור לי לחלוטין שזה לא נכון לתגמל גם מעסיקים שמאפשרים לנשים לעבוד במשרות חלקיות.
ציפי חוטובלי: יש נשים שרוצות לעשות את זה מבחירה.
ציפי חוטובלי: עורכת הדין מאירה בסוק, בבקשה.
מאירה בסוק: אני רוצה להדגיש כמה דברים: גם במגזר הציבורי עובדות מדינה מקבלות פחות משכר מינימום, כמו הקלדניות בבתי המשפט.
מאירה בסוק: לכן זה לא משנה אם הן עובדות קבלן או עובדות במגזר הציבורי.
מאירה בסוק: שנית, לדעתי, לא צריכים לתגמל מעסיקים שנותנים הרבה עבודה לנשים ומתגאים בזה – כמו נשים חרדיות במודיעין עלית – אבל המשכורת היא משכורת מינימום.
מאירה בסוק: זאת לא מטרת החוק.
מאירה בסוק: מטרת החוק היא לעודד ולקדם נשים שהתקדמו בסולם הדרגות.
מאירה בסוק: זאת המטרה.
מאירה בסוק: אבל נוח מאוד למעסיקים להעסיק במשרות חלקיות, לתת פחות משכר מינימום- -
אורית זוארץ: ולדרוש ממנה תפוקה של משרה מלאה.
מאירה בסוק: זאת הבעיה המרכזית.
מאירה בסוק: אני מדברת על נשים שעובדות כקופאיות בסופר ומקבלות משכורת של חצי משרה פלוס שעות נוספות, ועדיין לא מגיעות לשכר מינימום.
מאירה בסוק: זה קל מאוד להגיד "אנחנו מעסיקים הרבה נשים".
מאירה בסוק: אני רוצה להדגיש שחשוב שהמועצה הציבורית תבדוק בצורה מאוד יסודית מעסיקים שיש פסקי דין נגדם- -
קריאה: תעודת יושר.
מאירה בסוק: לא תעודת יושר, אבל שיבדקו אם הם לא מפרים זכויות נשים בהיריון.
מאירה בסוק: שברור שזה יהיה אחת מאמות המידה.
ציפי חוטובלי: הערה מאוד חשובה.
ציפי חוטובלי: בלי ספק, קודם כול צריך לבדוק שהחקיקה הקיימת מיושמת.
ציפי חוטובלי: אנחנו עדים למכה בנושא של נשים בהיריון וחוסר כיבוד מוחלט של הנושא הזה.
ציפי חוטובלי: זה נושא לדיון נפרד, והוועדה הזאת תיקח את זה על עצמה.
מאירה בסוק: אנחנו רואים את זה בלשכות המשפטיות של נעמ"ת, שזאת ממש מכת מדינה.
אורית זוארץ: השנה במיוחד.
טליה לבני: אני רוצה להוסיף משהו.
טליה לבני: המטרה של החוק היא שבשום פנים זה לא יהיה דומה לאות המעסיק המצטיין.
טליה לבני: נעמ"ת התחילה באות המעסיק המצטיין ואחר-כך עזבה את זה, והשדולה לקחה את זה אחריה וממשיכה בזה – יופי, תבורכו.
טליה לבני: אבל אסור שהחוק הזה ייתפס כמו אות המעסיק המצטיין.
סיגל כץ: אנחנו לא חושבים שזה צריך להיתפס כך.
סיגל כץ: היא שאלה אם יש דוגמה למשהו קרוב לזה- -
טליה לבני: ממש לא.
בת-שבע שטראוכלר: למה לא?
טליה לבני: כי נעמ"ת התחילה בזה, ואני יודעת בדיוק, נעמ"ת גם - - -
בת-שבע שטראוכלר: יופי שנעמ"ת התחילה- - -
טליה לבני: הכוונה היא למשהו אחר.
בת-שבע שטראוכלר: לא משנה מי התחיל ומי לא.
טליה לבני: אות המעסיק המצטיין אצלנו ואצלכם לא הביא לחיקוי חברתי.
טליה לבני: אסור שזה יהיה אותו דבר.
ציפי חוטובלי: בואו נעיר הערות רלוונטיות לדיון הזה.
ציפי חוטובלי: הדיון הזה הוא לפני שהמועצה יצאה לדרך.
ציפי חוטובלי: בואו נזכור את זה.
ציפי חוטובלי: המועצה תתכנס ותקבע קריטריונים, ויהיה שיתוף פעולה עם הוועדה.
ציפי חוטובלי: לכן צריך למקד את זה אך ורק לנושא הרלוונטי לעניין העקרוני של יישום החוק ומעקב אחר יישום החוק.
ציפי חוטובלי: שאנה שכטרמן, בבקשה.
שאנה שכטרמן: זה לא שאני לא מסכימה עם סיגל, אנחנו מאמינות שאם יש קריטריון אחד כל שנה המודעות לקריטריון הזה, לדוגמה, העסקת נשים לאחר לידה או העסקת נשים מבוגרות ייכנס למודעות בצורה שאחרי זה זה יישאר בתור הרגל או משהו שאפילו משאבי אנוש לוקחים בחשבון.
שאנה שכטרמן: אז אולי הפתרון הוא שיש קריטריון-על אחד, ומעין קריטריוני משנה שתמיד מלווים את הבחירה של המועצה לאותה שנה.
ציפי חוטובלי: אנחנו שוב נכנסים לעניין הפנימי של קריטריונים בתוך המועצה.
ציפי חוטובלי: הרוב כאן נמצאות סביב המקום של קריטריונים משולבים ולא קריטריון אחד וחד משמעי כדי שבאמת מקום העבודה ייבחן במכלול שלו ובאופן צר, על-פי קריטריון אחד.
ציפי חוטובלי: בת-שבע, שטראוכלר, בבקשה.
בת-שבע שטראוכלר: היות שנגעו בנושא אות המעסיק המתקדם לקידום נשים בעבודה, ואני ריכזתי את הפרויקט הזה בשדולת הנשים, אני רוצה לומר גם לטליה ולכולם: ברור שייבנו כרגע קריטריונים אחרים, אבל זאת דוגמה מאוד מוצלחת שהתקיימה במשך 5-4 שנים.
בת-שבע שטראוכלר: קודמתי הייתה אילנה שרייבמן שהיא היום סמנכ"ל הביטוח הלאומי, ואני אחר כך קיבלתי את התפקיד הזה.
בת-שבע שטראוכלר: היינו שותפים עם התאחדות התעשיינים עם מרכז השלטון המקומי, עם נציבות שירות המדינה ועם איגוד לשכות המסחר – יחד בנינו את הקריטריונים, יחד שלחנו את השאלונים.
בת-שבע שטראוכלר: כל גוף כזה שלח שאלונים למעסיקים שלו.
בת-שבע שטראוכלר: אנחנו לא מעסיק, אנחנו רק ריכזנו את הנושא וקיבלנו בשנה האחרונה שקיימנו את זה כ-150 שאלונים בחזרה, והשופטת בדימוס סביונה רוטלוי הייתה יושבת ראש ועדת השיפוט עם אנשים מאוד מכובדים שישבו בוועדת השיפוט, והחליטו מי יקבל מכל סקטור.
בת-שבע שטראוכלר: אנחנו לא עברנו על השאלונים, שלחנו ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ושם הם קידדו אותם, ובסוף הגיעו פיינליסטים לוועדת השיפוט מכל סקטור, ובוועדת השיפוט הייתה החלטה מי הם המעסיקים שיקבלו את האות.
בת-שבע שטראוכלר: זאת הייתה תחרות מאוד מוצלחת.
בת-שבע שטראוכלר: היו אחר מעסיקים שפנו אלינו ושאלו למה הם לא, מה היו הקריטריונים, למה הם לא עמדו בקריטריונים או מה היה הקריטריון שבגללו הם לא קיבלו.
בת-שבע שטראוכלר: אני מאוד מכבדת ומאוד שמחה שמשרד התמ"ת מקים את המועצה הציבורית הזאת, ובוודאי ייקבעו קריטריונים אחרים או ישתמשו גם בחלק מהקריטריונים שהיו באות המעסיק.
בת-שבע שטראוכלר: הכול פתוח.
בת-שבע שטראוכלר: אני לא חושבת שכאן נדון בדיוק על כל קריטריון וקריטריון.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לסכם את הדיון הזה עם שני דוברים אחרונים: בני פפרמן- -
בטי אדר: סליחה, גברתי, אפשר לדבר?
בטי אדר: אני מלשכת עורכי הדין.
בטי אדר: עורכת הדין בטי אדר.
בטי אדר: קודם כול אני מאוד שמחה על החוק הזה ועל המעקב אחר החוק הזה.
בטי אדר: הוא מאוד חשוב.
בטי אדר: אני חברה בוועדה לקידום מעמד האישה בלשכת עורכי הדין, ואני עצמי פעילה מאוד לקידום נשים.
בטי אדר: אני גם מארגנת ימי עיון בלשכת עורכי הדין במגוון תחומים – הראשון שהיה הוא נשים למנהיגות.
בטי אדר: אני קראתי לנשים להיות מעורבות פוליטית – זה הדבר העיקרי שיכול להניע אותנו קדימה, אבל גם בתחום העבודה והמיסוי.
בטי אדר: בוועדה לקידום מעמד האישה בלשכת עורכי הדין חברות מיטב עורכות הדין וציבור המשפטניות שעוסקות הן במיסוי, הן בעבודה, הן במשפחה והן במגוון התחומים.
בטי אדר: לשכת עורכי הדין, לדעתי, צריכה להיות נציגה במועצה הציבורית שתייעץ לשר.
בטי אדר: יש לנו נגיעה עם נשים מהפריפריה מהמעמד הגבוה, הנמוך והביניים; יש לנו נגיעה לנשים במגוון תחומים, ואנחנו יכולות לתרום אספקלריה רחבה מאוד למועצה הציבורית.
בטי אדר: שנית, בחוק רשום "המגזר הפרטי", אבל אני בטוחה שמדובר גם במגזר הציבורי.
בטי אדר: כמי שבאה מתחום העמותות והמלכ"רים חשוב לי לומר שאסור להזניח גם את מגזר העמותות המלכ"רי.
בטי אדר: המגזר הזה כולל את הגופים הגדולים במשק – את בתי החולים, את האוניברסיטאות, את קופות החולים.
בטי אדר: לתת להם את האותות והמענקים בעצם ידרבן את ה"מעסיקים" שהם עמותות לקדם נשים גם לדרגות ניהול בכירות וכן לקדם את אותן נשים שמרוויחות שכר מינימום גם שם; לתת להם את השכר השווה להם ולהשוות את התנאים.
בטי אדר: חשוב מאוד לציין שיש ארגון שנקרא נט"ע.
בטי אדר: הארגון הזה פועל במתכונת של "קטליסט" בארצות-הברית שמעניק פרסים לארגונים שמקדמים נשים לדרגות ניהול בכירות.
בטי אדר: הארגון הזה פיתח מדד נט"ע שבודק מדדים בארגונים – אלה שמקדמים נשים על-פי קריטריונים מסוימים, שאני לא אזכיר את כולם.
בטי אדר: אני סבורה שצריך להזמין נציגה כזאת לאחת הישיבות האלה בכנסת.
בטי אדר: אחד המדדים, למשל, הוא בדיקת פערי שכר או הערכה על-פי הישגים ולא על-פי שעות עבודה.
בטי אדר: כמובן, אחד הקריטריונים צריך להיות יישום חוקים של עבודת נשים ופיצויי פיטורין וכל מה שאנחנו יודעים שלא מיושם, בטח לא בצורה ממצה.
בטי אדר: לכן כדאי להזמין גם אותם.
בטי אדר: הם פועלים על-פי המתכונת בארצות-הברית שעובדת יפה מאוד.
בטי אדר: דבר נוסף, לוועדה הזאת בכנסת, על-פי חוק, יש הרבה מאוד כוח.
בטי אדר: יש הכוח לאשר לשר את התקנות, יש הכוח לפקח עליהן, יש הכוח לאשר לאלו מעסיקים לתת את הפרסים.
בטי אדר: לכן הוועדה הזאת בכנסת צריכה להיות הליבה שמניעה את כל החוק הזה, לדחוף את זה ככל שניתן בכל משרדי הממשלה ולפעול לאכיפתו.
בטי אדר: אני מצפה בעצם מהוועדה הזאת שתיישם את החוק הזה במלואו, היא בעצם הקשר לכל הארגונים, לממשלה ולשר התמ"ת.
בטי אדר: זה לסקטור הפרטי שצריך לכלול הן את הציבורי, הן עמותתי, והן העסקי.
בטי אדר: תודה רבה.
ציפי חוטובלי: שני הדוברים האחרונים שלנו הם חברת הכנסת חנין זועבי ובני פפרמן שיסכם.
חנין זועבי: אני רוצה לפנות לגברת טליה ולגברת מאירה, ואני רוצה להגיד למה אני מתכוונת כשאני מדברת על רגישות לאוכלוסיה.
חנין זועבי: כאשר את נכנסת לאוכלוסיה ש-80% ממנה מובטל את לא יכולה להגיד שאת מתגמלת את אלה שמעסיקים נשים במשרה מלאה.
חנין זועבי: בזה את לא יכולה לשנות את המציאות.
חנין זועבי: את יכולה להגיד שאת מתמרצת מעסיק שמעסיק נשים במשרה מלאה במקרה שמדברים על תעסוקה רוויה, אבל במצב של אבטלה רוויה את משנה את המצב בהדרגתיות.
חנין זועבי: לפי מחקרים, 30% מהנשים מתוך 130 אלף נשים ערביות שאינן עובדות ומעוניינות לעבוד ממחר.
חנין זועבי: את לא יכולה להגיד שתכניסי אותן או חלק מהן למשרות מלאות.
חנין זועבי: זה גם להכניס נשים ערביות למשרה חלקית וגם למשרות שלא מרוויחים בהן יותר משכר מינימום.
חנין זועבי: בשבילן את הופכת את העולם שלהן.
חנין זועבי: יש 250 אלף נשים לא עובדות, 80% אבטלה, אז את לא יכולה להגיד שמעתה תתגמלי רק עסקים שמכניסים נשים ערביות- - -.
חנין זועבי: לזה אני מתכוונת כאשר אני מדברת על רגישות למציאות.
חנין זועבי: גם משרה חלקית וגם לא בדרגות גבוהות, אפשר לעשות מהפכה באוכלוסיית הנשים הערביות.
טליה לבני: צריך קריטריונים לכל מגזר.
גלי עציון: בעת ניסוח החוק מה שעמד לנגד עינינו כל הזמן זה שחלק מהשינוי בתפיסה יהיה שנשים ינוצלו רק כדי לקבל עבודה.
חנין זועבי: אני לא מדברת על ניצול.
חנין זועבי: כשהחוק כופה שכר מינימום אז לפחות נשים ירוויחו מעל שכר מינימום, אני לא אומרת לעבור על החוק.
גלי עציון: בסדר, אבל גם במגזרים שיש בעיות צריך לכוון לשמים, לא לחשוב בקטן רק כדי שתהיה לה עבודה גם אם היא תרוויח בה שכר מינימום.
חנין זועבי: להתחיל ממדרגה ראשונה.
חנין זועבי: לא מתחילים מהשמים.
חנין זועבי: מתחילים מהארץ, ואז מגיעים לשמים.
גלי עציון: זה לא רק מקום עבודה.
גלי עציון: קבלן ניקיון שמנצל נשים ייקח את העובדות האלה לא מכיוון שמישהו ייתן לו משהו, אלא מכיוון שמבחינת הניצול זה טוב לו, הוא מרוויח מזה.
גלי עציון: אני לא רוצה לתגמל אותו.
גלי עציון: הן ייקחו את העבודה בכל מקרה, אני רוצה לעודד מישהו שיעשה קפיצה גדולה יותר.
גלי עציון: ברור שצריך לגלות רגישות, אני מסכימה במאה אחוז, אבל צריך לכוון גבוה.
טליה לבני: הבעיה במגזר הערבי זה לא לתגמל מעסיקים, אלא פשוט ליצור מקומות עבודה.
טליה לבני: זה משהו אחר.
ציפי חוטובלי: אין שום סיבה שהדיון הזה יגלוש לדיונים על תת מגזרים.
ציפי חוטובלי: מצוין, אבל אנחנו לא נוגעים בכל המגזרים.
ציפי חוטובלי: את זכות הדיבור האחרונה יקבל בני פפרמן, ואנחנו נסגור את הדיון ונסכם אותו.
ציפי חוטובלי: היו כאן הערות מאוד חשובות.
בני פפרמן: ראשית, רשמנו את ההערות, והחשובות ביניהן יילקחו בחשבון, חלקן נמצאות תחת עבודתנו.
בני פפרמן: אני הגעתי היום להצגת פריסת התהליך ולא מעבר לזה.
בני פפרמן: לא פרסתי בפניכם ממש את התכנים ואת המהויות, ואנחנו עושים עבודה גדולה מאוד.
בני פפרמן: עם זאת אני יכול להרגיע את כל הסובבים – אין גוף שמתעניין יותר בדברים שמעבר, ומעצם היותנו גוף מחקר גם תהיה תוכנית הערכה לכל הנושא הזה.
בני פפרמן: כלומר כל פעולה עושים מלווה מיד בתוכנית הערכה שאומרת האם זה עובד או לא.
בני פפרמן: שנית, צריך לנסח תנאי סף למי שמתחיל לשחק בנושא הזה, ואכן אנחנו עובדים על זה.
בני פפרמן: יהיו תנאי סף.
בני פפרמן: במובן הזה זאת הערה חשובה מאוד.
בני פפרמן: בעניין הגברת מודעות גם לא דיברתי מכיוון שאלה דברים שלא סוכמו במשרד.
בני פפרמן: בקרוב מאוד נרצה להציג בפני הוועדה תוכנית להגברת מודעות – איך אנחנו חושבים שצריך לגשת לכל הנושא הזה בשנה הנוכחית.
בני פפרמן: אני כבר דיברתי עם המנכ"ל לגבי שריון תקציבים מתוך מקורות הנושאים כי זה נושא חשוב – ולא להתנפל על 1.8 מיליון- -