GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נירה לאמעי: כלומר, איפה התועלת השולית היא הכי גבוהה?
נירה לאמעי: זאת אומרת, האם אימא בצפון תל-אביב שלא תקבל את המעון זה אומר שהיא תעזוב את העבודה או שהיא תלך למעון פרטי, או מישהי בפריפריה שלא תקבל את המעון היא פשוט לא תצא לעבוד?
נירה לאמעי: האם זה קשור לזה שאולי בפריפריה אין מקומות עבודה, וזו הסיבה שאין שם עידוד תעסוקה?
נירה לאמעי: צריך לזכור שמטרת החלטת הממשלה היא עידוד תעסוקה, ואנחנו צריכים לראות איפה בניית מעונות משרתת את המטרה הזאת.
נירה לאמעי: ואם אחוז התעסוקה בפריפריה אצל נשים הוא נמוך יותר, והוא נמוך יותר, איך אנחנו מתאימים את המצב כדי להביא להגשמת המטרה הזאת?
נירה לאמעי: השאלה היא האם נעשתה עבודה יסודית על זה, על פילוח האזורים?
תמר אלמוג: אנחנו נותנים מענה לביקושים.
נירה לאמעי: כבר אמרנו שהם לא ביקושי אמת.
נירה לאמעי: בינינו, הלוא עיקרון השוויון חל על שווים, לא על שונים.
נירה לאמעי: אי אפשר להשוות שונים, אפשר להשוות רק שווים.
נירה לאמעי: כלומר, אם משרד המשפטים רואה בפריפריה או במרכז אנשים או פרטים שחלים עליהם עקרונות שווים כי הם שווים, אולי יש לנו בעיה בהגדרות.
תמר אלמוג: אולי צריכים להושיב פה סביב השולחן הזה גורמים נוספים שמשפיעים על נושא עידוד התעסוקה.
נירה לאמעי: כולל מהתמ"ת.
נירה לאמעי: לאשכולות הלמ"ס יש להם איזשהו בסיס.
נירה לאמעי: הבסיס נוגע למעמדות הסוציו-אקונומיים.
גלי עציון: אגב, זה גם מעגל קסמים כי הכניסה למעונות היא לעובדות.
גלי עציון: אם את לא עובדת אז את לא נכנסת למעונות.
תמר אלמוג: ממש לא מדויק.
תמר אלמוג: אנחנו מאפשרים לאמהות שנמצאות בהכשרה ובלימודים אקדמיים לקבל את התמיכה עוד לפני שיצאו לעבוד.
גלי עציון: זה בפיילוטים מיוחדים.
תמר אלמוג: לא, זה בקריטריונים לתמיכה.
תמר אלמוג: בקריטריונים לתמיכה יש הגדרה של אוכלוסיות שזכאיות לתמיכה.
תמר אלמוג: אחת מהן זה אוכלוסיית הלומדים.
תמר אלמוג: תכנסי לאתר שלנו.
תמר אלמוג: זה לא בפיילוט.
תמר אלמוג: אוכלוסיית הלומדות היה כל השנים, וזה קיים כבר עכשיו.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לחזור גם לשאלת היישובים, וגם לשאלת הרחבת האמהות.
ציפי חוטובלי: אמרתי שההישג שלנו יהיה כשאנחנו נוכל לתרגם אותו לאמהות שיבואו אלינו ויאמרו:
ציפי חוטובלי: אני מרוויחה כך וכך שקלים, האם אני אוכל היום להיכנס לתוך מעגל הזכאות של התמ"ת?
ציפי חוטובלי: תנסי להפריד לי.
ציפי חוטובלי: השאלה מופנית גם ליובל, איפה יבואו לידי ביטוי 320 מיליון שקלים שאנחנו נותנים להרחבת מעגל הזכאיות?
ציפי חוטובלי: האם אישה בשדרות שיוצאת לעבוד יכולה היום לשלוח את הילד שלה יותר בקלות למעון?
ציפי חוטובלי: אני רוצה להבין את הנקודה הזאת.
תמר אלמוג: הקריטריונים הקיימים להעמקת תמיכה, כלומר סבסוד ילדים במעונות, לא מתאימה לאימא שרק מתחילה לעבוד, או מוצאת עבודה בהיקף חלקי, משום שככל שמספר שעות עבודתה נמוך גם התמיכה או שבכלל לא מתאפשרת, או שהתמיכה היא נמוכה, ואז זה כאילו הביצה והתרנגולת.
תמר אלמוג: פעם אחת - היא מוצאת רק חצי משרה, ואז היא משתכרת נמוך.
תמר אלמוג: פעם שנייה - כשהיא פונה אליי והיא מבקשת את התמיכה להשמת הילד במעון, אז היא לא זכאית או זכאית למעט מאוד, ואז לא נשארת לה הכנסה פנויה למימון שהות הילד במעון, וזו הבעיה שהסברתי לחברת הכנסת לגבי המגזר הערבי במיוחד כשהרבה נשים עובדות בחלקיות משרה, ומתקשות גם להתמודד עם המימון המלא של המעון, או אי קבלת התמיכה.
ציפי חוטובלי: זאת נקודה מאוד משמעותית.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לשאול אותך שאלה ספציפית שעלתה אצלנו בדיון תוך כדי, וזוהי סוגיית המורות.
ציפי חוטובלי: הרבה פעמים למורה יש כך וכך שעות, והיא לא יכולה לעבוד יותר ממספר השעות הזה וזה לא מגיע לכדי משרה מלאה מבחינת מספר השעות המקובל בשוק העבודה.
ציפי חוטובלי: מה היחס למשרת הוראה?
תמר אלמוג: אני אזכיר לגברתי.
תמר אלמוג: סוגיית המורות הגיעה לדיון בוועדת העבודה והרווחה בכנסת.
תמר אלמוג: יושב-ראש הוועדה דאז הטיל עלינו ועל נציגי הסתדרות המורים ומשרד החינוך לשבת יחד, להציג את הנתונים, ולבדוק יחד איך ניתן להכניס אותם בכל זאת למעגל הזכאות.
תמר אלמוג: המסקנה שעלתה היתה שבאמת בפועל המורים לא עובדים רק 18 או 20 או 24 שעות, אלא יש להם ישיבות, יש להם השתלמויות.
תמר אלמוג: אבל, זה לא בא לידי ביטוי בתלוש השכר.
תמר אלמוג: מנכ"לית משרד החינוך לשעבר שלומית עמיחי הצהירה שיש בכוונת משרד החינוך לעדכן את תלוש השכר של המורים שיופיעו בו כל השעות הנוספות שהן מועסקות בעקיפין, ולא בצורה ישירה בהוראה פרונטאלית בכיתות.
תמר אלמוג: ברגע שהתיקון הזה יבוצע על-ידי משרד החינוך לא תהיה בעיה אצלנו.
תמר אלמוג: היא תבוא ובתלוש השכר שלה יהיה כתוב מספר השעות שהיא עובדת.
אורית זוארץ: זה אופק חדש.
תמר אלמוג: ברגע שיוכנס העדכון לתלוש שכרם של המורים אז לא תהיה שום בעיה.
תמר אלמוג: המורה תציג את תלוש השכר ולא יופיעו בו 18 שעות או 20 שעות, אלא יופיע בו 30 או 40, ואז התמיכה תינתן לה בהתאם.
ציפי חוטובלי: האם זה תלוי באופק חדש?
ציפי חוטובלי: במה זה תלוי?
תמר אלמוג: זה תלוי במדיניות משרד החינוך האם להכניס בתוך תלוש השכר של המורים לא רק את השעות הפרונטאליות שכל מורה מבצעת, אלא את מכלול השעות שהיא עוסקת או עושה במהלך כל החודש.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להבין, אז כל עוד אין לך תלוש השכר המלא הזה - - -
תמר אלמוג: אני לא יכולה לעזור לה.
אליעזר שוורץ: האם אי אפשר להגדיר חלקיות משרה במקום שעות?
תמר אלמוג: לא, אנחנו איזשהו תיקון נוסף בהסכמת אגף התקציבים בשנה שעברה.
תמר אלמוג: הלכנו לקולא בעניין הזה, ועדכנו את הקריטריונים כך שגם אישה שעובדת 24 שעות ואילך, ולא רק זו שעובדת 40, יכולה לקבל סיוע מהמדינה בקטע הזה של ה- - -, אבל הוא מאוד דיפרנציאלי, ותלוי מספר השעות.
תמר אלמוג: זאת אומרת, יכול שבפועל היא 40 שעות, אבל בתלוש כתוב 24, ואז היא מקבלת תמיכה.
תמר אלמוג: אבל, היא נקנסת במירכאות בשיעור התמיכה שמגיע לה בפועל.
אליעזר שוורץ: השאלה היא האם במקום להסתכל על השעות, להסתכל על היקף המשרה?
אליעזר שוורץ: כולם יודעים שמורה שעובדת משרה מלאה, בפועל עובדת 40 שעות.
תמר אלמוג: אין לנו במערכת מדד כזה שמאפשר בדיקה של היקף משרה.
תמר אלמוג: אנחנו לא עובדים לפי אחוזי משרה והיקפי משרה כי זה משתנה מארגון לארגון, ממעסיק למעסיק.
תמר אלמוג: יש לנו בעיה רצינית להנחות את האנשים שקובעים את התמיכה הזאת על בסיס הנתונים האלה על נתון מוצק, ברור וחד ככל האפשר.
ציפי חוטובלי: איך אנחנו פותרים את הבעיה של המורות?
ציפי חוטובלי: האם זה עד שמשרד החינוך לא יתחיל להכניס?
תמר אלמוג: תבקשו ממשרד החינוך לעדכן את התלוש.
ציפי חוטובלי: האם זה דבר שיכול להתבצע אצל כל המורות בישראל, לא רק מורות אופק חדש?
תמר אלמוג: לא, כל המורות.
רונית תירוש: זה לא כל המורות, זה רק מה שהצטרפה לאופק חדש.
רונית תירוש: אני חושבת שקודם כל צריך לזמן את יושב-ראש הסתדרות המורים שהוא המחותן הראשי לתוכנית אופק חדש, ולומר לו: אדוני, זו עבודה בעיניים פעמיים.
רונית תירוש: מעבר לוויכוחים שיש על אופק חדש, לא יכול להיות שמורה תיקח על עצמה את הרפורמה ולא תקבל אישור על מלוא השעות שהיא עובדת והיא נמצאת שם.
רונית תירוש: זה לא מעניין אף אחד אם זה פרונטאלי או לא פרונטאלי.
רונית תירוש: היא נדרשת להיות היום ארבעים שעות, וצריכים להתייחס לזה כארבעים שעות, וכך צריך גם לרשום בתלוש.
רונית תירוש: הוא צריך לדעת את זה, והוא צריך לדרוש את זה ממשרד החינוך.
רונית תירוש: אם הוא ידרוש את זה, זה יקרה.
אורית זוארץ: ואז היא לא מגיעה לשכר מינימום.
אורית זוארץ: כי אם מחלקים את השכר שהיא מקבלת בארבעים שעות, היא לא מגיעה לשכר מינימום.
אליעזר שוורץ: אבל, יש את הבעיה עם ארגון המורים.
אליעזר שוורץ: זה לא יפתור את הבעיה שלהם.
אליעזר שוורץ: זה לא יפתור בכלל למורות בתיכון.
ציפי חוטובלי: פיני קבלו, בבקשה.
פיני קבלו: נמצא איתי גם שמעון נגר שהוא מלווה הרבה מעונות יום ביישוב.
פיני קבלו: הבעיה היא בעיקר בפריפריה.
פיני קבלו: אני הייתי ראש עיר, אבל גם לפני היותי ראש עיר, ידענו שכל הנושא הזה של מעונות יום, אותם ארגוני נשים שהלכו לפריפריה, הלך וירד.
פיני קבלו: לדוגמה, בבית שאן היו כשמונה מעונות של נעמ"ת, והיום אף מעון לא נמצא שם - הכול נסגר.
פיני קבלו: מבחינת מדיניות הם הלכו והתמקדו יותר באזורי המרכז, ופחות ופחות באזורי הפריפריה.
רחל אגמון: אז לאן הולכים הילדים?
פיני קבלו: המעונות עברו בעיקר לחברי שיושב משמאלי, לתחום החרדי.
פיני קבלו: ל"אמונה", פחות.
פיני קבלו: בעיקר, בעיקר, לחינוך החרדי העצמאי.
רחל אגמון: ולקיבוצים.
פיני קבלו: חלקם הלכו לקיבוצים.
פיני קבלו: זה נבע מזה שבחלק גדול מהמעונות האוכלוסייה לא יכלה להתמודד מול אותם מחירים שהרקיעו שחקים.
פיני קבלו: גם עם הסבסוד הגדול שהתמ"ת מסייע, זה מאוד קשה ברווחה ב-450 שקלים שצריך לשלם.
פיני קבלו: לכן, אנחנו ראינו שמה שקורה הוא שישנה נסיגה בנושא של מעונות יום באזורי הפריפריה.
פיני קבלו: אני מתייחס לזה לא רק כמי שבא מבית שאן, אלא כסמנכ"ל בשלטון המקומי.
פיני קבלו: אני מלווה את הנושא הזה גם בתיק הרווחה שאני נושא.
פיני קבלו: אנחנו רואים שככל שאתה מתרחק, וככל שהמעמד הסוציו-אקונומי הוא נמוך, או ככל שהרשות נמצאת במשבר כלכלי, כך פחות מעונות מוקמים שם בשנים האחרונות.
פיני קבלו: חלק מהמעונות הוקמו על-ידי הסוכנות היהודית עם קום המדינה באמצעות תנועות הנשים.
פיני קבלו: לאחר מכן, גם משרד השיכון בכל מקום שבו קמה שכונה הקים את כל השירותים.
פיני קבלו: אבל, לאט לאט גם משרד השיכון הוציא את עצמו, ויצר חללים באותן שכונות שקמו, ולא קמו מעונות ליד.
פיני קבלו: לכן, משפחות נאלצות להסיע את הילדים שלהם למרחקים, לקיבוצים, על מנת למצוא שם קורת גג או את החינוך שהם רוצים.
פיני קבלו: לא תמיד אתה מוצא ביישוב הקטן את אותו זרם חינוכי שאתה רוצה לתת לאותם ילדים.
פיני קבלו: אני שומע כאן שהרשויות צריכות לתת matching והשתתפות.
פיני קבלו: אנחנו כשלטון מקומי יש לנו את מפעל הפיס.
פיני קבלו: מפעל הפיס הולאם בעצם על-ידי האוצר, ומרבית הכסף הולך לכיתות לימוד.
פיני קבלו: אומרים שגילאי 0 – 5 הוא הגיל החינוכי ביותר שבו צריך לעצב את הילד.
פיני קבלו: אני לא יודע למה לא נותנים האחריות הזאת למשרד החינוך, להוציא את זה מהתמ"ת.
פיני קבלו: במשרד החינוך לוקחים ממפעל הפיס את הכספים לטובת כיתות.
פיני קבלו: כפי שבונים כיתת לימוד ברגע שיש גידול ילדים, יבנו מעונות מכספי הפיס.
ציפי חוטובלי: הייתי שמחה מאוד שכל הנושא הזה יהיה תחת משרד החינוך.
ציפי חוטובלי: אבל, מה לעשות שניסיון החיים הפוליטיים הוכיח שקשה מאוד להעביר את הנושא הזה.
פיני קבלו: המצב היום הוא שגם הרשויות המקומיות קורעות תחת הנטל.
פיני קבלו: אנחנו רואים שבמגזר הערבי נושא המשפחתונים יותר מפותח משום שלרשות אין את הכוח הכלכלי להקים מעון, או כל משרד אחר לא הקים.
פיני קבלו: לכן, יש יותר משפחתונים אליהם הילדים נשלחים.
פיני קבלו: בבני ברק ובירושלים המשפחתונים יותר מפותחים בשכונות שבהם הרמה הסוציו-אקונומית היא קשה, והמעונות פחות.
פיני קבלו: אנחנו בעד יותר מעונות שבהם יש באמת פיקוח, פיקוח חינוכי, וישנם כל הדברים האלה.
פיני קבלו: לכן, אני מציע לא לבנות כפי ששמעתי כאן matching.
פיני קבלו: חלק גדול מהבעיה של הפערים הגדולים בין המרכז לפריפריה זה אותו matching שיוצר פערים ברווחה, ויוצר פערים בכל תחום.
פיני קבלו: אני אתן דוגמה ממה שקורה ברווחה.
פיני קבלו: בעיקר ברווחה, הרשויות הקטנות לא מצליחות לקבל את אותם תקציבים בגלל ה-matching, והם פשוט לא לוקחים אותו.
פיני קבלו: הם לא עושים את הפעולה הזאת, הם לא לוקחים את כוח האדם הדרוש.
פיני קבלו: העודפים נשארים בסוף השנה.
ציפי חוטובלי: פיני, איך אתה מציע לפתור את בעיית ה-matching?
פיני קבלו: למשל, אני עשיתי עכשיו פרויקט במשרד הרווחה, במוסדות הרווחה.
פיני קבלו: נדמה לי שגם במשרד התחבורה עשו את זה.
פיני קבלו: יצרו שם matching מדורג.
פיני קבלו: יש מקומות שלקחו 5% במקום 25%, או לקחו 10%.
פיני קבלו: צריך לשנות את זה.
פיני קבלו: האוצר מתנגד, אבל צריך להיאבק בתופעה הזאת כי ה-matching יוצר את הפער.
פיני קבלו: נתתי את הדוגמה מהרווחה.
פיני קבלו: לא די בזה שהם לא משתמשים בכספים שעומדים לרשותם, אלא מה שקורה הוא שבסוף השנה נותרים כספים והכספים הולכים לרעננה או לחולון ששם באמת יש להם כסף ל-matching, וכך הפער הולך וגדל.
אורית זוארץ: וראש הרשות חוטף על הראש, ובשנה הבאה הוא לא מקבל כספים.
פיני קבלו: בסקר שעשיתי מצאנו שבין הסוציו-אקונומי 3 לזה, הפער הוא 1 ל-6.
ציפי חוטובלי: הנקודה הזאת של התלות בעושר או בעוני של הרשות המקומית היא מאוד משמעותית.
ציפי חוטובלי: היו כאן שתי אפשרויות.
ציפי חוטובלי: יש את האפשרות האחת שזה באמת ההעברה של הכסף למשרד השיכון - בואו נדבר על זה.
ציפי חוטובלי: אם אנחנו מעבירים את הכסף למשרד השיכון כשורה תקציבית, האם אנחנו שולטים שליטה מלאה בייעודים של אותם מיליונים?
ציפי חוטובלי: האם 30 מיליון שקל יוכלו להיות מנווטים לפי המקומות שאנחנו נבחר?
תמר אלמוג: יש לי שאלה.
תמר אלמוג: איך משרד השיכון למי לייעד את הכסף?
ציפי חוטובלי: לפני כן, יובל, מה אתה אומר על האופציה הזאת?
יובל יעקובי: אל"ף, אני לא מכיר את הקריטריונים שלפיהם שיכון מקצה את הכספים של ברודט.
יובל יעקובי: בי"ת, עד כמה שידוע לי יש איזשהם כספים, יש איזשהו תקציב לתקני ברודט.
יובל יעקובי: צריך לדעת איך להשתמש בו.
יובל יעקובי: אבל, בעיקר אני חושב שמשרד התמ"ת יכול לעשות את זה דווקא באופן יותר גמיש אפילו.
יובל יעקובי: קודם כל, השאלה הראשונה היא לאן אנחנו רוצים להקצות את הכסף?
יובל יעקובי: כי אם מחר אנחנו נלך ונבנה בבית שאן, לצורך העניין, שני מעונות יום והם יישארו ריקים, ולמה הם יישארו ריקים?
יובל יעקובי: אפילו אם יש מספיק ילדים, עדיין החינוך הזה לא ניתן בחינם.
יובל יעקובי: ואם ליד מעון של נעמ"ת יש מעון של ש"ס שעולה חצי מחיר, או רבע מחיר, אז אני לא רואה איך אנחנו נתחיל למלא אותו.
יובל יעקובי: שוב הפעם, זה לא שאני מוותר על האופציה הזאת, אני רק אומר שזהו משהו שצריך לחשוב עליו.
יובל יעקובי: כי אם ברחובות אני יודע שיש לי חמישים נשים שלא הצליחו למצוא מקום לילד שלהם, אז אני הייתי הולך אולי גם על רחובות.
יובל יעקובי: סקר הצרכים הכי רלוונטי לצורך העניין הזה הוא כמה ילדים רצו להירשם ונדחו.
אליעזר שוורץ: קיבלנו הסתייגות לסקר הזה שברגע שיש מקומות שברגע שנדחים הולכים, ולא נשארים ברשימת המתנה.
אליעזר שוורץ: לכן, זה לא בהכרח משקף את המציאות.
קריאות: לא נרשמים.
יובל יעקובי: לא משנה, אני רק אומר שקודם כל צריך לשאול את עצמנו לאן אנחנו רוצים לייעד את הכסף.
יובל יעקובי: אם נגיע למסקנה שאנחנו רוצים לייעד את הכסף גם לאזורים פריפריאליים או גם למגזרים מסוימים, אז אני חושב שייעוד הכסף כשלעצמו לא פותר לנו את הבעיה.
יובל יעקובי: צריך לעשות שם איזושהי תוכנית יותר עמוקה שאולי צריך לחשוב עליה, וזה שאם אתה כבר בונה מעון יום, כמו שבנית בעיר רהט בזמנו, ואם אתה רוצה לבנות מעון יום במגזר הערבי, אז אתה צריך גם להשלים את זה בצעדים משלימים כך שמעון היום הזה יתמלא, כי אם הוא לא יתמלא אין שום טעם.
יובל יעקובי: גם במשרד האוצר ובמשרד התמ"ת מבינים שהבעיה של שיעור השתתפות בעבודה של נשים, בפריפריה היא יותר חריפה מאשר במרכז, או במגזר הערבי זה הרבה יותר חמור מאשר בתוך המגזר היהודי.
יובל יעקובי: האם לקחת את כל התקציב של בינוי מעונות יום ולבנות אותם במקומות האלה זו התשובה הנכונה?
יובל יעקובי: רק אם אנחנו עושים איזשהו צעד משלים.
יובל יעקובי: כי עובדה שמשרד התמ"ת ומשרד האוצר כן חשבו על המגזר הערבי, ואמרו: במגזר הערבי יותר נכון להשקיע במשפחתונים.
יובל יעקובי: ראינו שהמעונות שנבנים במגזר הערבי לעיתים קרובות נשארים ריקים, ואז אמרו שמשפחתונים זה משהו שיותר מתאים למגזר הערבי.
יובל יעקובי: זה לא אומר שוויתרנו.
אורית זוארץ: אבל, האופציה הזאת קיים גם בתוך ה-30 מיליון האלה.
יובל יעקובי: של בניית משפחתונים?
יובל יעקובי: למשפחתון אין שום - - -
אורית זוארץ: "להקצות בשנת 2010 תוספת בסך 30 מיליון שקל לתקציב האגף למעונות יום ומשפחתונים במשרד התעשייה".
יובל יעקובי: זה לא בתוך ה-30, זה בתוך ה-320.
יובל יעקובי: אנחנו מדברים רק על הבינוי.
אליעזר שוורץ: אבל, יש לכם תוכניות למשרד התמ"ת על עידוד תעסוקה באזורים האלה, נכון?
אליעזר שוורץ: כלומר, זה אותו משרד.
אליעזר שוורץ: מה הצפי שלכם להתפתחות מספר מקומות העבודה לנשים באזורים האלה, ואז אפשר על פי זה לווסת את בניית המעונות.
אליעזר שוורץ: אם אין לכם צפי בחמש השנים לתוספת מקומות עבודה, אז באמת אין צורך לבנות מעונות אולי.
אליעזר שוורץ: אבל, השאיפה של הממשלה שזה יקרה כמה שיותר מהר.
אליעזר שוורץ: צריך לשלב שני אגפים במשרד ולראות איך עובדים ביחד.
נירה לאמעי: שוב, זו שאלת הביצה התרנגולת - אם נשים לא יוצאות לעבוד כי אין מקומות עבודה, או כי אין מעונות.
נירה לאמעי: כשמציעים החלטת ממשלה בעניין צריך לבדוק מה המצב בשטח.
יובל יעקובי: אני מסכים עם מה ששניכם אמרתם.
יובל יעקובי: זה רק אומר מה שאני אומר.
יובל יעקובי: כשהולכים לבנות מעון יום במגזר הערבי או בעיירת פיתוח בפריפריה, אז צריך לוודא שעושים את זה עם צעדים משלימים מתאימים כי אחרת המעון יישאר ריק.
יובל יעקובי: כי גם בדרגת הסבסוד המקסימאלית התשלום עדיין יכול להיות גבוה לאותה אישה.
אליעזר שוורץ: לדוגמה, מסלול התעסוקה שאתם עושים.
אליעזר שוורץ: מסלול התעסוקה מיועד לאזורים כאלה.
אליעזר שוורץ: האם אפשר לשלב ביחד מקום שפותחים מסלול תעסוקה?
אורית זוארץ: לעשות עבודה קצת יותר מערכתית בתוך המשרד של מסלולי תעסוקה והכשרה, ובמקביל הרחבת מעונות, שיפוץ מבנים.
יובל יעקובי: אני מסכים.
אורית זוארץ: האם עשיתם איזושהי בדיקה בין המיפוי לדרישה ובעצם דחייה של ילדים ממעונות, לבין פרויקטים של קידום תעסוקה?
אורית זוארץ: האם יש שם איזושהי קורלציה או איזשהו התאמה?
אורית זוארץ: האם נעשתה איזושהי בדיקה?
יובל יעקובי: מן הסתם - - - בדיקה ספציפית.
יובל יעקובי: אבל, אם ניקח לדוגמה את מודיעין עילית שהיא נמצאת גם ברשימה שחסר בה.
אורית זוארץ: אני רואה את באר-שבע מול העיניים, זה מספר שקופץ לי מאוד מאוד חזק, או אשקלון.
אורית זוארץ: יש שם מאה דחיות.
יובל יעקובי: מצד שני, את רואה שבאר-שבע היא אחד מהיישובים שקיבלו תמיכה.
יובל יעקובי: בעמוד השני של הדף הזה ישנה רשימת היישובים שאכן קיבלו תמיכה בבינוי מעונות יום, כשהוקצה להם לצורך כך תקציב קודם, ב-2008.
אורית זוארץ: זה לא חלק מהתקציב.
יובל יעקובי: אני מדבר על תוכנית בינוי קודמת.
אורית זוארץ: רואים שעדיין יש דרישה שהולכת ומתפתחת.
יובל יעקובי: זו שאלה אחרת, מה הסטאטוס של אותו מעון יום שקיבלו עבורו תקציב?
יובל יעקובי: האם הוא באמת לכם נבנה או לא נבנה?
יובל יעקובי: על זה תמי יכולה להגיד לנו.
אורית זוארץ: אבל, הבינוי או התקציב שהם קיבלו היה בשנה קודמת על בסיס נתונים משנה קודמת.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים פה על דחיות חדשות.
יובל יעקובי: אני אומר שאפילו מעון יום ההוא טרם נבנה.
יובל יעקובי: מעון היום של 2008 טרם נבנה.
יובל יעקובי: זאת אומרת, הצרכים שאת רואה פה הם צרכים לעכשיו בגלל שמעון היום הקודם עדיין לא נבנה.
יובל יעקובי: בואו נסת
יובל יעקובי: כל על זה כך - זה נכון שצריך לעשות איזשהו מיפוי של צרכים.
יובל יעקובי: אבל, בהנחה שאנחנו רוצים באמת לתמוך בפריפריה ובמגזר הערבי, זה צריך לבוא עם צעדים משלימים.
יובל יעקובי: כי סתם להגיד: אנחנו רוצים להפנות את זה לפריפריה – הכול טוב ויפה.
יובל יעקובי: אבל, זה לא יעזור לנו.
יובל יעקובי: אנחנו נשב ונחשוב גם על צעדים משלימים.
יובל יעקובי: אם אנחנו חוזרים לעניין של משרד השיכון - בסופו של דבר אם אנחנו נצטרך להתאים את הקריטריונים כך שה-matching יהיה יותר נמוך, אני חושב שאין סיבה שלא נדע לעשות.
אורית זוארץ: השאלה היא, מה עשיתם מרגע שאישרו את התקציב?
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על כמה חודשים שהתקציב אושר, והנושא הזה היה על הפרק.
יובל יעקובי: לא כמה חודשים, אלא בדיוק שלושה חודשים.
אורית זוארץ: שלושה חודשים זה הרבה זמן.
יובל יעקובי: זה הרבה, נכון.
יובל יעקובי: מצד שני, כתוב לך פה בדיוק מה עשינו.
יובל יעקובי: תראי במסמך שמגיש משרד התמ"ת את סעיף 1.
יובל יעקובי: הוא יגיד בדיוק איך התקדמו.
יובל יעקובי: הדברים האלה לוקחים זמן.
יובל יעקובי: אבל, מצד שני, אנחנו רצים.
אורית זוארץ: ועדה תוך משרדית אפילו, אני חושבת שזה מתבקש.
אורית זוארץ: לדעתי, מתוך הדברים שעולים כאן
אורית זוארץ: אתם צריכים להקים איזושהי ועדה תוך משרדית שעוסקת בקידום נשים לעולם התעסוקה, ובמקביל באותם מקומית לעשות את האיתור וזיהוי הצרכים של הגיל הרך.
תמר אלמוג: אני מבקשת להפנות את גברתי לסיפה במסמך שהצגתי.
תמר אלמוג: החלטת ממשלה עוברת, ואז היחידה המקצועית מתבקשת לשבת על המדוכה ולהתחיל להיערך לגיבוש תוכנית פעולה.
אורית זוארץ: סליחה, לאיזה חלק את מתכוונת?
תמר אלמוג: ממש בהתחלה, הפתיח.
תמר אלמוג: אנחנו נדרשים לשבת על המדוכה, ולגבש איזשהו תוכנית פעולה.
תמר אלמוג: אז גם עולים הצרכים והכלים הדרושים ליחידה כדי לממש את התוכנית.
אורית זוארץ: נכון להיום יש שני גופים בתוך התמ"ת.
אורית זוארץ: אחד עוסק בקידום נשים לעולם התעסוקה, ואחד עוסק בכל הנושא של הגיל הרך.
אורית זוארץ: מה שאת אומרת הוא שאת צריכה כוח-אדם עכשיו כדי להושיב את שני הצדדים האלה יחד?
תמר אלמוג: לא זה מה שאמרתי.
אורית זוארץ: זה מה שכתוב פה: מותנה בהקצאת כוח-אדם הנדרש לאגף לצורך ביצוע משימות.
אורית זוארץ: יש צוותים, שישבו ביחד.
תמר אלמוג: התוכנית הזאת של 320 מיליון - - -
אורית זוארץ: זה הצהרונים.
תמר אלמוג: זה לא רק הצהרונים.
תמר אלמוג: 180 מתוך זה זה צהרונים.
תמר אלמוג: כל היתר זה גם מעונות יום.
תמר אלמוג: אם האגף מפקח היום על 1,700 מעונות, ועל 2,600 משפחתונים, ועל 800 צהרונים, זה יגרום למצב שבעוד שנתיים אני מכפילה ומשלשת ומרבעת את ההיקף הזה.
תמר אלמוג: אין לי כוח-אדם שיכול לעשות את פיקוח, לא ב- - -
אורית זוארץ: אנחנו בשלב מקדים, אנחנו בשלב של מיפוי ואיתור צרכים.
אורית זוארץ: למיטב הבנתי וניסיוני, בשלב מיפוי ואיתור הצרכים זה להושיב את שני הצוותים ביחד, ולאתר את אותם מקומות שאתם מקדמים כל כך יפה נשים לעולם התעסוקה על-ידי הכשרות ופרויקטים.
אורית זוארץ: במקביל, לבחון את הצרכים שם בגיל הרך.
אורית זוארץ: קודם כל, לבדוק – זה מה שאנחנו מבקשים בשלב הראשוני.
אורית זוארץ: השלב השני הוא שלב של יישום.
אורית זוארץ: השאלה היא באמת האם יש מקום להקים איזשהו צוות תוך משרדי.
אורית זוארץ: פשוט להושיב את שני הצוותים יחד ולעשות את המיפוי שאנחנו מבקשים על פי האזורים וקהלי היעד שאליהם הכסף הזה מוקצה.
תמר אלמוג: אני רוצה לציין שלא מזמן נכנס במינוי רשמי מנכ"ל במשרד התמ"ת, ובמבנה הארגוני של המשרד חולק המשרד לחטיבות עבודה כאשר חטיבת תעסוקה והון אנושי כוללת את האגף למעונות יום, את הכשרה מקצועית, את שירות ה- - -, אז לא צריך בכלל אפילו ליצור את זה.
אורית זוארץ: מי בראש החטיבה?
תמר אלמוג: ישיבת העבודה הראשונה מתוכננת בחודש הבא.
אורית זוארץ: למה בחודש הבא?
אורית זוארץ: הכסף שוכב כבר שלושה חודשים.
תמר אלמוג: לא אני קובעת, זה מנכ"ל המשרד, מה לעשות?
אורית זוארץ: בסדר, אבל את נמצאת בדרג ניהולי.
אורית זוארץ: כמישהי שהיא minded לנושא, ובאמת רתומה לנושא באמת לקדם את זה ברמת דחיפות כי הכסף הזה ילך לאיבוד.
רונית תירוש: החודש הבא זה עוד חמישה ימים.
אורית זוארץ: השאלה היא באמת האם אפשר להכניס את זה לתוכנית העבודה שלכם, ולדחוף את זה כמי שבאמת מובילה את הנושא בכזו מסירות ונחישות?
אורית זוארץ: אני מאמינה שמתחשבים בדעתכם במשרד, ויש לך משמעות מאוד גדולה.
אליעזר שוורץ: מי אחראי על החטיבה הזאת במשרד?
תמר אלמוג: המנכ"ל עצמו – שרון קדמי.
תמר אלמוג: אני חושבת שהדברים זה מה שנקרא התפרצות לדלת פתוחה כיוון שבאמת המשרד ערוך לעבוד בכיוון הזה, וזה דבר שיעלה ויצוף.
ציפי חוטובלי: מתי יתקיים הדיון?
ציפי חוטובלי: האם הוא יתקיים בנובמבר?
תמר אלמוג: יש כבר תאריכים לישיבה הראשונה של החטיבה.
חנין זועבי: אני רוצה להעלות שלוש נקודות קונקרטיות.
חנין זועבי: ראשית, איך מפרסמים קול קורא?
חנין זועבי: האם חשבתם על השאלה איך להרחיב את הקול הקורא הזה?
חנין זועבי: כי אנחנו באמת הצבענו על הבעיה של אולי גם חוסר מודעות של התוכנית החדשה הזאת.
חנין זועבי: שנית, האם המשרד מודע לפער בין הצורך לבין הביקוש?
חנין זועבי: הביקוש לא מצביע על הצורך כשאת אומרת: אני סומכת על הקריטריון של אלו המשפחות שנרשמו ונדחו.
חנין זועבי: יש הרבה מקומות שאין בהם אף מעון, ולא נרשמים בכלל.
חנין זועבי: את לא יכולה להסיק שאין ביקוש.
חנין זועבי: אני רוצה להביא נתון – מתוך 1,770 מעונות יום, במגזר הערבי יש בערך 60 יום.
חנין זועבי: זה 1 על 32.
חנין זועבי: רק מדיניות עיוורת יכולה להסביר את האחוז הזה.
חנין זועבי: כמובן שהצורך לא מסביר את הנתון הזה.
חנין זועבי: 60 מעונות יום במגזר הערבי מתוך 1,770.
חנין זועבי: האם יש לכם מדיניות כלשהי כלפי הנתון הזה כאשר את יודעת שבמגזר הערבי אין ארגונים כמו ויצ"ו ונעמ"ת.
חנין זועבי: זו חברה ש-50% ממנה הם מתחת לקו העוני, ואין בה יוזמה חברתית.
חנין זועבי: היא חסרת ארגונים שבהם מפתחים ארגונים כאלה.
קריאות: יש, יש הרבה ארגונים חברתיים.
חנין זועבי: אבל, אני נותנת לך את התוצאה במספר.
חנין זועבי: בסופו של דבר, גם הפעולה של הארגונים האלה בתוך החברה הערבית נותנת לך את המספר של 60 מעונות יום מתוך 1,770.
חנין זועבי: זה נתון אובייקטיבי.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת זועבי, דיברנו על זה שיש הרבה מאוד משפחתונים שנפתחים במגזר הערבי.
חנין זועבי: אבל, זה לא לפתור את הבעיה, אלא זה לקפוץ על הבעיה, ליצור אלטרנטיבה שהיא לא בהכרח האלטרנטיבה הכי מתאימה.
חנין זועבי: היא אולי האלטרנטיבה הכי קלה.
ציפי חוטובלי: אני שמחה שאת מעלה את הבעיות של המגזר הערבי.
ציפי חוטובלי: אני רק חושבת שאנחנו עדיין בפריסה הרוחבית של פריסת המעונות.
ציפי חוטובלי: אנחנו לא נתמקד ספציפית רק בעניין של המגזר הערבי.
חנין זועבי: אני אומרת שכאשר את דנה בפריפריה אני נותנת לך את הפריפריה הכי חלשה.
חנין זועבי: כלומר, אני מעמיקה את המטרה שלך.
חנין זועבי: את רוצה לדון בפריפריה, אני נותנת לך את הפריפריה שאני חושבת שהיא הפריפריה הכי חלשה.
ציפי חוטובלי: אני חוזרת למטרות שהגדרנו לעצמנו.
ציפי חוטובלי: הגדרנו לעצמנו כן לעזור למעמד הביניים.
ציפי חוטובלי: מעמד הביניים יושב גם במודיעין, גם בירושלים, גם ברחובות – זה בסדר גמור.
ציפי חוטובלי: אנחנו רק לא רוצים שהמסגרת הזאת תעצים בסופו של דבר רק את האנשים החזקים, ולא תתמרץ גם נשים באזורים חלשים לצאת לעבוד.
חנין זועבי: לגבי בעיית ה-matching - אני חושבת שאת לא יכולה להסתמך על מדיניות של matching של 30% כאשר אנחנו אומרים ש-80% מהנשים הערביות לא עובדות, כשביניהן 60% מהלא עובדות לא עובדות בגלל מחסור במסגרות לילדים.
חנין זועבי: הרי אנחנו מייצרים את הבעיה כל פעם מחדש, ואנחנו מחזקים את הבעיה.
חנין זועבי: ולכן, אני שואלת לגבי המודעות.
חנין זועבי: האם משרד התמ"ת מודע לאפיונים הספציפיים של המגזר הערבי ושל החברה הערבית כפריפריה חלשה?
ציפי חוטובלי: חנין, אנחנו לוקחים את הדברים שאמרת לתשומת הלב.
ציפי חוטובלי: אני חוזרת ליובל ול-matching המדורג.
ציפי חוטובלי: האם אתה תוכל להסביר יותר את הסיפור הזה?
ציפי חוטובלי: אנחנו הרי התלבטנו אם להעביר את זה לשיכון, אתה אמרת שלא.
חנין זועבי: אבל, את לא נותנת לגברת אלמוג לענות.
חנין זועבי: חשוב לי מאוד לקבל תשובה כי זו האג'נדה של הישיבה.
תמר אלמוג: לגבי הקול קורא – אני מבקשת להבהיר שכל ההוראות איך מפרסמים מבחן תמיכה, באילו אמצעים, באיזה מועד, או למשל אתר אינטרנט ועיתונות, נקבעים על-ידי החשכ"ל, ובכלל לא על-ידי משרד ממשלתי.
תמר אלמוג: אנחנו כפופים להוראות החשכ"ל, אנחנו כפופים להוראות התק"ם, ותמיד הם מודיעים לנו גם באיזה מועד אפשר לפרסם, באילו אמצעים.
תמר אלמוג: כאן אנחנו עושים את העבודה כמו כל משרדי הממשלה.
תמר אלמוג: זה מתפרסם בעיתונות, ובאתר.
חנין זועבי: האם זה מתפרסם גם בעיתונות הערבית?
תמר אלמוג: בדרך כלל ולרוב כל מה שאני מפרסמת, אני מפרסמת גם בעיתון ערבי.
חנין זועבי: כלומר, זו את שמפרסמת.
תמר אלמוג: מהמשרד שלנו.
תמר אלמוג: לגבי סוגיית המשפחתונים – יש כאן תחושה כאילו המשפחתון זה איזשהו שירות סוג ב' לעומת המעון.
תמר אלמוג: אני מבקשת להבהיר שזה לא נכון.
תמר אלמוג: המשפחתון הוא מסגרת משלימה למעון, ואנחנו פותחים את המשפחתון בשני מצבים.
תמר אלמוג: פעם אחת – כאשר באותו אזור שקיים מעון בביקוש גבוה ואין אמצעים, ואין משאבים לבנות מעון נוסף, אז פותחים עוד כמה משפחתונים ויש מענה.
תמר אלמוג: פעם שנייה –אנחנו מקימים משפחתונים ביישובים קטנים שעל-פי הצפי לא קיים שם מספר ילדים ריאלי שייכנס למעון מלא.