GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ולי מועלם: יש שלוש קטגוריות: יש אישה שהיא שכירה, יש אישה שהיא עצמאית ויש נשים שהיו שכירות והפכו להיות עצמאיות, ואז אנחנו צוברים להן את התקופות ומשלמים.
ולי מועלם: הבעיה שלה היתה, שהיא היתה גם שכירה וגם עצמאית במקביל.
שלמה מולה: למה לא להתייחס להכנסה שלה אצל המעביד ואת ההכנסה שלה כעצמאית?
ולי מועלם: זה בדיוק מה שעשינו.
ולי מועלם: אנחנו התייחסנו אליה ככה.
ולי מועלם: כשכירה היא קיבלה דמי לידה מלאים ל-98 יום.
ולי מועלם: כעצמאית היא עבדה רק 7 חודשים ואין לה זכאות לדמי לידה מלאים, ולכן היא נפגעה.
תמר שלם: הפגיעה העיקרית שלי היתה בגלל שבחודשים הראשונים בתור עצמאית לא הרווחתי בכלל.
ולי מועלם: אנחנו בודקים הכנסה שנתית.
ולי מועלם: בהתחלה שולם לך לפי הצהרה שלך, ואחר כך נעשו הפרשי שומה.
תמר שלם: מה זה משנה?
תמר שלם: בסופו של דבר יוצא כאילו הרווחתי 2,000 שקלים בחודש.
ציפי חוטובלי: ולי, את מסכימה איתי שהמצב הזה הוא מצב לא תקין.
תמר שלם: זה מקרה מגוחך.
ציפי חוטובלי: זה עוול.
ציפי חוטובלי: זה לא תקין.
מאירה בסוק: כיוון שמדובר במעט נשים, אפשר ללכת לקראתן.
ולי מועלם: כתוב בחוק לעשות כך.
ולי מועלם: האם אני יכולה לעשות אחרת?
ולי מועלם: הכסף הוא לא שלי ולא של אבא שלי.
ולי מועלם: אתן באות בטענות שהמוסד לביטוח הלאומי לא עושה שיקולים פרטניים לנשים, אבל הוא לא יכול.
ציפי חוטובלי: אני שמחה שהדיון פה הוא סוער.
ולי מועלם: יש הרגשה כאילו אנחנו רצינו לפגוע באישה הזו.
ציפי חוטובלי: אין כאן שום עניין אישי.
ציפי חוטובלי: לא צריך להגיב בצורה רגשית.
ציפי חוטובלי: אם יש מישהו שצריך להגיב בצורה רגשית, אלה הן נשים כמו ד"ר תמר, שנפגעו מאוד.
מאירה בסוק: שלושת תלושי השכר האחרונים של ד"ר שלם כשכירה היו מאוד נמוכים.
מאירה בסוק: למה לא לקחתם קצת יותר משלושת התלושים האחרונים שלה כשכירה, ששם היא הרוויחה יותר?
ולי מועלם: על סמך מה?
מאירה בסוק: על סמך הממוצע של תלושי השכר.
ולי מועלם: אנחנו מבצעי חוק.
ולי מועלם: אין לנו שיקול דעת פרטי.
מאירה בסוק: אבל אתם אלה שאמרתם בהתחלה שיש לכם אפשרויות לשקול.
ולי מועלם: לכן, אני רוצה לדבר איתה באופן פרטי ולשאול אותה את השאלות המנחות, לא בפורום הזה.
אבינועם מגן: זאת התשובה.
מאירה בסוק: למה לא שאלתם אותה קודם?
ולי מועלם: אני אמרתי את זה קודם.
מאירה בסוק: למה לא עשיתם את זה קודם?
ברכה סעד: יש לי פה את החוק.
ברכה סעד: היא צמודה לחוק.
ציפי חוטובלי: עו"ד אבינועם מגן, מהו תחום ההתמחות שלך?
אבינועם מגן: בין היתר, ביטוח לאומי.
אבינועם מגן: אני מאוד מעריך את כל מה שקורה במוסד לביטוח הלאומי.
אבינועם מגן: כאשר אני פונה במקרים מן הסוג הזה, אנשים מגדילים ראש.
שלמה מולה: אנחנו רוצים שאתה תתפרנס פחות, ואנשים ירוויחו יותר.
אבינועם מגן: אני גם מוכן לוותר על הפרנסה מהעניין הזה.
אבינועם מגן: בכל זאת יש כאן בעיה.
אבינועם מגן: נניח שאדם מחליט לפתוח עסק עצמאי.
אבינועם מגן: נניח שהוא רוצה להתפתח או שהוא פוטר ורוצה ליישם את הכישרונות שלו כעצמאי.
אבינועם מגן: בהתחלה תמיד השכר שלו יותר נמוך.
אבינועם מגן: בביטוח הלאומי יש כלל, שמתחת להכנסה מסוימת אתה בכלל לא צריך לשלם.
אבינועם מגן: נניח שאישה היא עוסקת ללא קשר עם ביטוח לאומי.
אבינועם מגן: לאט-לאט היא מפתחת את העסק והשכר שלה עולה, היא עוברת את מכסת המינימום והיא מתחילה לשלם.
אבינועם מגן: בסוף השנה היא יולדת.
אבינועם מגן: הביטוח הלאומי אומר: בחצי שנה הראשונה בכלל לא שילמת לנו, ואז או שאין לך תקופת הכשרה בכלל או שנעשה ממוצע של כל השנה.
אבינועם מגן: מה זה ממוצע של כל השנה?
אבינועם מגן: חודשים של אפס ועוד חודשים בהם היא הרוויחה 4,000 שקלים.
אבינועם מגן: זה בערך מה שקרה במקרה הזה.
אבינועם מגן: הכל מבוסס על תיקים שיש אצלי על השולחן.
אבינועם מגן: מאחורי כל סיפור שלי יש אישה.
אבינועם מגן: במקרים אלו המוסד לביטוח לאומי אומר לאישה שהסכום שהיא תקבל הוא מאוד נמוך, כיוון שבתחילת הדרך היא לא היתה בקשר עם המוסד.
אבינועם מגן: כלומר, יוצאים מתוך הנחה שהיא לא עבדה ולא שילמה דמי ביטוח.
ציפי חוטובלי: אני לא מבינה למה בכלל צריך להגיע למצב שבו מעבר משכירה לעצמאית פוגע?
ציפי חוטובלי: בסופו של דבר הרעיון של דמי הלידה הוא לתת לה את אותה הכנסה.
אבינועם מגן: אם היא פיגרה בתשלומים ולא שילמה את כל החוב עד יום לפני הלידה ויום אחרי הלידה היא שילמה את הכל ביחד, אומרים לה שלפני הלידה לא היתה לה תקופת הכשרה ולא משלמים לה.
ציפי חוטובלי: אני שואלת, איך אנחנו מתקנים את זה?
תמר שלם: שלא יאופסו חודשי הזכאות.
אבינועם מגן: אם ייחשבו לעצמאית על בסיס שלושת החודשים האחרונים, פתרנו את כל העניין.
ולי מועלם: אתה תפגע באחרות.
ולי מועלם: יש נשים שבדיוק ברבע השנה שלפני הלידה מרוויחות מאוד מעט.
ולי מועלם: אישה כזו תצא נפגעת, כי אחרי לידה היא תחזור במרץ לעבודה ויהיו לה הכנסות יותר גדולות.
ברכה סעד: אולי אפשר לקחת את הגבוה מבין השניים.
אבינועם מגן: לא.
אבינועם מגן: זה לא עובר.
אבינועם מגן: לגבי עובדת שכירה – קודם אמרתם שאם בגין סיבה מסוימת שקשורה להריון פתאום היתה ירידה בשכר, אתם לוקחים את תלושי השכר של כמה חודשים אחורה.
אבינועם מגן: אותו כלל יכול להיות נכון גם פה.
אבינועם מגן: גזרה שווה יכולה להיות גם לגבי עצמאית.
אבינועם מגן: אפשר לקחת את שלושת החודשים האחרונים, אלא אם כן בשלושה החודשים האחרונים האלה היתה ירידה דרסטית בשכר, שנבעה מההיריון.
ולי מועלם: אבל כפי שהגברת אמרה, עצמאית מקבלת שוטף פלוס 60 או שוטף פלוס 90.
ולי מועלם: מתי אני אבדוק כמה היא הרוויחה.
אבינועם מגן: לעצמאית תמיד יהיו כמה חודשים מתים בשנה.
אבינועם מגן: בחודשי חגים עצמאי לא מרוויח.
ולי מועלם: הרבה נשים דווקא יולדות בחגים, כיוון שהן מתאמצות.
אבינועם מגן: יש הרבה חודשים שלעצמאים אין הכנסה.
ולי מועלם: לכן עושים ממוצע שנתי.
ולי מועלם: זה בשביל לא לפגוע בהם.
אבינועם מגן: אבל מה קורה אם מישהו בתחילת העבודה שלו לא היה בקשר עם ביטוח לאומי כי הוא הכניס פחות ממכסת המינימום?
ולי מועלם: אני חוזרת ואומרת, שדמי לידה באים לפצות על אובדן שכר ריאלי.
ציפי חוטובלי: זה בדיוק המקרה.
שלמה מולה: כאן לא מדובר בשכר הריאלי של הגברת.
מאירה בסוק: מה אתם עושים עם מילואימניקים שהם עצמאים?
ולי מועלם: אני לא יודעת.
ולי מועלם: אני לא עוסקת בזה.
ולי מועלם: מספיק לי מה שאני עושה.
מאירה בסוק: אולי יש משהו שאפשר לעשות עם זה.
ציפי חוטובלי: יש הצעת חוק כזו, המדברת על השוואת התנאים.
ציפי חוטובלי: צריך לבדוק את הדברים לפני כן.
ציפי חוטובלי: אני חושבת, שחשוב שהתקיים הדיון הזה.
ציפי חוטובלי: אני לא רואה עדיין איך אנחנו מגיעים לרוב ציבור הנשים.
ציפי חוטובלי: עדיין יש פערי מידע מאוד קשים, במיוחד לאור העובדה שהחוק הוא מסורבל, והיישום שלו הוא לא נוח.
שלמה מולה: אני רוצה לשאול, איזה סוג של מידע הביטוח הלאומי נותן בעת הלידה.
ולי מועלם: יש את הפוליסה.
שלמה מולה: מי מחלק אותה?
ולי מועלם: כאשר אישה עובדת יולדת ומקבלת דמי לידה, היא מקבלת פוליסה לכתובת שהיא מסרה בטופס התביעה, שבה כתוב מהן הזכויות שלה לגבי התביעה לדמי לידה.
שלמה מולה: מה הבעיה להכין טופס אינפורמציה לגבי הזכויות שלה?
ולי מועלם: יש חוברת הסברה?
שלמה מולה: איפה זה מחולק?
ולי מועלם: זה נמצא במוסד לביטוח הלאומי ובטיפות חלב.
מאירה בסוק: זה לא מובן.
שלמה מולה: אני מודה שלא קראתי את כל החוברת.
שלמה מולה: כדי לקבל את דמי הלידה כמו שצריך, זה כמו לעשות עבודה סמינריונית.
שלמה מולה: לא כולם מסוגלים לקרוא את הכל.
שלמה מולה: ישנם גם עולים.
שלמה מולה: צריך לחשוב על מתן מידע בשפה פשוטה בדף אחד.
שלמה מולה: בזמן שהאישה יולדת היא יכולה לקחת טופס כזה איתה.
שלמה מולה: אפשר להשתמש גם באינטרנט, למרות שגם לא לכולם יש מחשבים.
שלמה מולה: אני חושב על חרדיות, בדואיות, ערביות ועולות חדשות.
שלמה מולה: דף מידע כתוב בשפות שונות, שיחולק בעת הלידה, יכול להקל.
ולי מועלם: אני רוצה להזכיר פה עוד משהו אחד.
ולי מועלם: אני מדברת על תביעות אוטומטיות לדמי לידה.
ולי מועלם: אנחנו התחלנו בתהליך, שכל עובדות המדינה נכנסו אליו.
ולי מועלם: יש לנו קשר עם חברות, שעושות את נתוני השכר בשביל מעבידים, כמו חברת חילן.
ולי מועלם: היום אנחנו קשורים עם 60 מעבידים שונים שהיא מייצגת.
ולי מועלם: מהחברות האלה אנחנו מקבלים תביעות אוטומטיות.
ולי מועלם: מתוך 85,000 תביעות לדמי לידה בשנת 2008 היו 25,000 תביעות אוטומטיות.
מאירה בסוק: לשם נכנסות גם תוספות?
ולי מועלם: כן.
ולי מועלם: כתבנו שיש גם 30,000 תביעות אוטומטיות להפרשים.
ולי מועלם: אם הוגשו 20,000 תביעות לדמי לידה אוטומטים ו-30,000 תביעות להפרשים, זה אומר שיש נשים שאפילו הוגשה בגינן יותר מפעם אחת תביעה להפרשים באופן אוטומטי.
אבינועם מגן: איך האישה יודעת את זה?
אבינועם מגן: נניח שאישה רוצה לבדוק האם שולמו לה הפרשים או לא.
אבינועם מגן: המעסיק אומר לה תפני לביטוח הלאומי, והמוסד לביטוח הלאומי אומר לה לפנות למעסיק.
ולי מועלם: המעבידים מודעים לזה.
אבינועם מגן: הפקידות שלך כותבות באופן אוטומטי תשובה.
ולי מועלם: נשלחת פוליסה שאומרת, שבשינוי ממה שנאמר בפוליסה הקודמת חושב השכר מחדש.
ולי מועלם: בנוסף, ניתנים לה הפרטים של ההפרשים שהיא קיבלה.
אבינועם מגן: נניח משהי חושבת שהיא לא קיבלה.
אבינועם מגן: למי היא צריכה לפנות?
אבינועם מגן: יש לי מקרה כזה היום, שבו אני מטפל.
אבינועם מגן: היא ילדה בחודש ספטמבר, באוגוסט היא קיבלה הבראה, וההבראה נכנסה בשלושת החודשים האחרונים.
אבינועם מגן: זה מאוד פשוט לבדיקה.
אבינועם מגן: היה צריך לקחת את הממוצע של שכר הברוטו הרגיל פלוס ההבראה מחולקת ל-12 כפול שלוש וחצי.
ולי מועלם: סביר להניח שזה נכון.
אבינועם מגן: עשיתי את החשבון, ויצא שהיא קיבלה סכום יותר נמוך.
אבינועם מגן: פניתי לסניף רמלה של המוסד לביטוח הלאומי, והם אמרו לי שזה נעשה באופן אוטומטי וכי אין להם דרך לבדוק זאת.
אבינועם מגן: הפקידה דיברה איתי בטלפון – שזה גם הישג גדול – והיא אמרה לי שזה נעשה באופן אוטומטי ושאני אפנה למעסיק, שבמקרה הזה היה בנק הפועלים.
אבינועם מגן: פניתי לבנק הפועלים, והם אמרו לי שזה נעשה באופן אוטומטי מול המוסד לביטוח הלאומי.
אבינועם מגן: אני משוכנע שהיא קיבלה 900 שקלים פחות.
אבינועם מגן: אני לקחתי את זה כאתגר פרטי.
ולי מועלם: אם אתה חושב שה-900 שקלים האלה זה אתגר, אני אשמח לבדוק את זה.
ולי מועלם: הבדיקה שלי תיעשה מול בנק הפועלים.
ולי מועלם: חברת חילן עושה עבורם את החישוב, חברת חילן נבדקה על ידי מערכת הביקורת של הביטוח הלאומי.
אבינועם מגן: לפעמים יש לעובדת הסתייגות פסיכולוגית לפנות בדרישה למעסיק.
אבינועם מגן: הרבה יותר קל לה לפנות בדרישה לביטוח הלאומי.
אבינועם מגן: לפעמים אני מבקש מהעובדת להביא אישור מהמעסיק, והעובדת אומרת שאם זה כרוך בפנייה למעסיק היא מוותרת.
אבינועם מגן: הרבה יותר נוח לה לפנות לביטוח הלאומי ולקבל תדפיס.
ולי מועלם: האוטומט הזה הוא בעייתי מבחינה זו, שגם הפרשים במינוס נעשים היום.
ולי מועלם: במקרה של נשים שיוצאות לחופשה ללא תשלום ולא זכאיות להבראה עבור החודשים האלה, המעביד ששילם תשלום חודשי מתחיל להפחית את התשלומים גם אצלנו.
אבינועם מגן: לפי מה שאת אומרת, השיטה האוטומטית היא חסרון.
ולי מועלם: אישה שקיבלה מינוס בתלוש משכורת לא באה אליה כדי להגיד שהיא קיבלה מינוס.
ולי מועלם: היא באה רק עם הפלוס.
ולי מועלם: לפעמים אישה באה אלי עם הפלוס, ואני רואה שבמערכת נעשה משהו אחר.
ולי מועלם: אני מתחילה לבדוק, ואז מסתבר שעד הפלוס שהיא קיבלה היו שלוש-ארבע מינוסים שהיה לה נוח לא להציג אותם.
ולי מועלם: אז האי נעימות היא הרבה יותר גדולה.
אבינועם מגן: היא לא יודעת לא על הפלוסים ולא על המינוסים.
ולי מועלם: היא יודעת.
ולי מועלם: על מינוס במשכורת יודעים טוב מאוד.
אבינועם מגן: היא לא יודעת.
מלכה קוזלוביץ: גברתי, בתחילת דברייך אמרת שיש גרעון תקציבי לאגף אמהות.
מלכה קוזלוביץ: אנחנו כולן אמהות.
מלכה קוזלוביץ: למה אנחנו צריכות לספוג תמיד גרעון?
מלכה קוזלוביץ: אולי נפסיק את הילודה.
ולי מועלם: אנחנו לא צריכים לספוג.
ולי מועלם: העובדה היא שאנחנו ממשיכים לשלם על אף הגרעון.
ציפי חוטובלי: עלו כאן מספר נושאים.
ציפי חוטובלי: הנושא הראשון הוא המודעות.
ציפי חוטובלי: כרגע המצב הוא שרוב הנשים לא מודעות לזכויות שלהן.
ציפי חוטובלי: אני חושבת, שאתם צריכים לנקוט באמצעי הסברה יותר נגיש, פשוט וברור מבחינת השפה, מאשר המכתב הבירוקרטי המונח לפנינו.
ציפי חוטובלי: מאחר ומדובר בשני תשלומים נפרדים, כדאי שהמודעות תגיע בנפרד ולא כסעיף קטן בתוך מכתב אחד ארוך המדבר על דמי לידה.
ולי מועלם: בשביל זה יש את המכתב הנוסף.
ציפי חוטובלי: אני אומרת שוב, אני חושבת שהדרך עדיין לא מסבירה בצורה מספיק טובה.
ציפי חוטובלי: אולי צריך לחשוב איך מסבירים ליולדות כבר בעת הלידה.
ציפי חוטובלי: אולי לבעלים.
ציפי חוטובלי: הנושא השני, הוא חישוב תקופת השכר.
ציפי חוטובלי: באופן מוזר קורה כאן מצב הפוך.
ציפי חוטובלי: דווקא עצמאיות שזקוקות לחישוב של החודשים האחרונים מקבלות תחשיב שנתי.
ציפי חוטובלי: השכירות לעומת זאת, שעדיף היה עבורן חישוב של שנתי, מקבלות חישוב של שלושת החודשים האחרונים.
ציפי חוטובלי: כאן מוצע לתקן את זה בחוק.
ציפי חוטובלי: אנחנו יכולים להרים את הכפפה, אבל נצטרך את שיתוף הפעולה שלכם.
ציפי חוטובלי: המקרה של ד"ר תמר שלם הוא חמור.
ציפי חוטובלי: חייבים למצוא לזה פתרון, גם ברמת המקרה האישי של תמר וגם ברמה העקרוני.
אבינועם מגן: ולתקן את חישוב רבע השכר.
ולי מועלם: זה תיקון חקיקה.
שלמה מולה: אני העליתי גם את הנושא של הסטודנטיות, אבל זה דיון אחר.
ציפי חוטובלי: אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון הזה, ואני מקווה שייצא מכך תיקון חקיקה בזמן הקרוב.
ציפי חוטובלי: על סדר היום הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת חופשת לידע).
ציפי חוטובלי: אנחנו שמחים היום לצעוד צעד נוסף בדרך אל חופשת לידה ארוכה יותר למען נשות ישראל.
ציפי חוטובלי: תכף נציג את המצב המשפטי הקיים, אבל לפני כן אני אומר כמה מלים על חופשת הלידה בכלל ועל המטרה לשמה הצענו את הצעת החוק הזאת, חברת הכנסת דליה איציק במשותף אתי.
ציפי חוטובלי: למעשה חופשת הלידה בישראל היא מהחופשות הקצרות בעולם.
ציפי חוטובלי: בעולם, בעיקר במדינות אירופה, מקובל שחופשת הלידה נעה בין חצי שנה לשנה.
ציפי חוטובלי: המטרה היא כמובן לאפשר לנשים לממש את האימהות שלהן.
ציפי חוטובלי: בוועדה הזאת נאמר לא פעם, ואני שמחה לחזור על זה, שהמטרה שלנו, עת אנחנו מקדמות נשים, היא לא רק לאפשר לנשים להשתלב באופן מלא בשוק העבודה, להגיע לעמדות מפתח ולהשתכר שכר שווה, אלא המטרה בסוף היא גם לאפשר להן לממש את הזכות שלהן למשפחה, את הזכות שלהן לאימהות, וזה בעיניי מטרה חברתית לא פחות חשובה מאשר המטרה הכללית של שוויון בין המינים.
ציפי חוטובלי: בעיניי זו מטרה שהיא משותפת לשני המינים, גם לגברים וגם לנשים.
ציפי חוטובלי: הרבה נשים בישראל מרגישות שחופשת הלידה לא מספקת להן את הזמן הנדרש להיות עם הרך הנולד, עם התינוק או עם התינוקת, ונשים רבות אינן יכולות לממש את המצב הקיים היום בחוק לחופשה ללא תשלום שניתן להאריך אותה עד שנה וזאת משתי סיבות.
ציפי חוטובלי: סיבה אחת היא שהמעסיקים הרבה פעמים יוצרים רושם אצל האישה שמדובר בהארכת חופשת לידה והנורמה המקובלת היום היא שחופשת הלידה היא 14 שבועות ושחוזרים לעבודה מיד בתום אותם 14 שבועות.
ציפי חוטובלי: הסיבה השנייה היא, שגם היא חלק מהזכויות החוקיות של נשים, שצריך ותק מסוים בעולם העבודה כדי ליהנות מאותה חופשה ללא תשלום.
ציפי חוטובלי: ההצעה שלנו באה ליצור רף חדש בחופשת הלידה.
ציפי חוטובלי: חצי שנה לכל נשות ישראל, לא משנה איפה את עובדת, לא משנה מה הוותק הקודם שלך, יש לך זכות מלאה להיות עם התינוק שנולד לך מיד כאשר את יוצאת לחופשת לידה, ללא הודעה למעביד.
ציפי חוטובלי: המטרה היא כמובן לאורך זמן להגיע למציאות בה חופשת הלידה הזאת תהיה חופשה בתשלום.
ציפי חוטובלי: כמו שהיו מאבקים רבים שהתחילו בדרך הזאת, כך גם אני מקווה שחופשת הלידה הזאת בסופו של דבר תהיה חופשת לידה בתשלום מלא לכל התקופה הזאת של חצי השנה.
ציפי חוטובלי: נמצאת אתנו כאן היועצת המשפטית של הוועדה, שמרית שקד, בבקשה, תציג את המצב הקיים בחוק היום ואת נוסח ההצעה וההבדלים.
שמרית שקד: כיום, סעיף 6(ב), חופשת הלידה היא 14 שבועות.
שמרית שקד: חופשת הלידה היא קוגנטית, כלומר, לא ניתן לוותר עליה אלא בעילות ספציפיות שנקבעו בחוק, שהן עילות מצערות, חס וחלילה תינוק שנפטר, אבל ככלל לא ניתן לוותר על חופשת הלידה ולא ניתן לקצר אותה.
שמרית שקד: בצד חופשת הלידה נקבעו בחוק הביטוח הלאומי דמי לידה כאשר אישה שצברה את מלוא תקופת האכשרה מקבלת דמי לידה עבור כל התקופה של חופשת הלידה.
שמרית שקד: בחוק יש גם הארכות ליולדת שילדה יותר מעובר אחד בלידה, ליולדת שאושפזה תוך כדי חופשת הלידה וכולי.
שמרית שקד: שוב, בצד כל ההארכות האלה שנקבעו בחוק עבודת נשים נקבעה הזכות לדמי לידה בחוק הביטוח הלאומי.
שמרית שקד: סעיף נוסף, סעיף 7, שרלוונטי לענייננו, סעיף 7(ד).
שמרית שקד: לאחר חופשת הלידה, עובדות שעמדו בתנאים מסוימים שתכף אני אפרט, רשאיות בעצם להיעדר מהעבודה ודין ההיעדרות הזו היא כדין חופשה ללא תשלום, חל"ת.
שמרית שקד: כלומר, זמן היעדרה לא נחשב לגבי זכויות התלויות בוותק והיא לא מקבלת כמובן תשלום מאף גורם בגין ההיעדרות הזו.
שמרית שקד: כיום הזכות נתונה לעובדת שעבדה עד תחילת חופשת הלידה אצל אותו מעביד או באותו מקום עבודה לפחות 12 חודשים רצופים.
שמרית שקד: מדובר בתיקון שנעשה לפני כשנה, אז היה צריך 24 חודשים כדי לצאת לחופשה ללא תשלום.
מאירה בסוק: החוק כבר עבר לפני שנתיים.
שמרית שקד: בכנסת הזמן עובר מהר.
שמרית שקד: היו צריכים תקופה של שנתיים והיום אלה 12 חודשים.
שמרית שקד: העובדת רשאית להיעדר מהעבודה מתום חופשת הלידה רבע ממספר החודשים בהם היא עבדה לפני הלידה, מקסימום עד שנה.
שמרית שקד: כלומר, לכל היותר עד שהילד בן שנה היא רשאית להיעדר מהעבודה ודין ההיעדרות הזו כדין חל"ת.
שמרית שקד: הצעת החוק שלפנינו קובעת שאנחנו מאריכים את חופשת הלידה ל-26 שבועות במקום 14 שבועות כיום.
שמרית שקד: נצטרך לברר אם זה מעבר או בנוסף להארכות שיש היום ונדון בזה בהמשך.
שמרית שקד: ניתן לקצר את חופשת הלידה וכמובן, כמו שידוע, לא מוצע להאריך כאן את התקופה בעדה מוצע לשלם את דמי הלידה.
שמרית שקד: כלומר, דמי הלידה יישארו בעד תקופה של 14 שבועות.
ציפי חוטובלי: אנחנו נכנסים לדיון.
ציפי חוטובלי: נמצאים כאן חברי הכנסת בוועדה וגם נציגים של המשרדים השונים.
ציפי חוטובלי: אני אתחיל עם עורכת הדין מאירה בסוק.
מאירה בסוק: הצעת החוק הזאת היא טובה בשלב הראשון ביצירת התמודדות.
מאירה בסוק: זאת אומרת, מבחינת המודעות הזאת שאפשר שלאישה יהיו יותר מ-14 שבועות חופשת לידה, אבל אנחנו מצרות על כך כי אני אומרת שמה שהיה מדובר לפני שנתיים וכבר פתחו אז שיהיה עוד שבועיים בשכר, ואז אולי היינו נצמדים ל-OECD שם לפחות 16 שבועות מהווים את חופשת הלידה בתשלום.
מאירה בסוק: בדקתי את זה ו-16 שבועות בתשלום נהוג בפורטוגל, בספרד וכולי.
מאירה בסוק: אני לא מדברת על שוודיה אלא על מדינות שהן דומות לנו פחות או יותר.
מאירה בסוק: אני בהחלט מבינה את זה שבאירופה יש פחות ילודה והם רוצים לעודד הגדלתה, אבל 14 עד 16 שבועות זה המינימום.
מאירה בסוק: הבעיה המרכזית של רוב הזוגות בישראל, לצערנו, שהם לא מסוגלים לקחת את חופשת הלידה ללא תשלום בגלל בעיות תקציביות.
מאירה בסוק: לכן אנחנו בהחלט בעד הצעת החוק הזאת ולגבי הצעת משרד התעשייה, שהם יעלו אותה, אנחנו בעד זה שהוותק לא ייחשב כי זה היתרון היחידי בהצעת החוק הזאת כך שבאמת כל אישה שרוצה בזסה – גם אם היא עבדה פחות משנה – תוכל לממש את זה.
מאירה בסוק: נציגי ארגון הנשים מעונינות שלפחות עוד שבועיים יהיו בשכר.
מאירה בסוק: אני זוכרת, ושאלתי גם את האחראית בביטוח הלאומי – לפני שנתיים, כאשר דובר על זה מטעם משרד האוצר, אז היה מדובר על 225 מיליון שקלים לשנה, וזה סכום שהוא לא בשמים.
מאירה בסוק: חבל לי שתמיד כאשר יש משהו שקשור לתקציב לנשים, מיד זה נופל ואנחנו צריכים לחפש כל מיני הצעות חוק שאיכשהו יעזרו לאישה, אבל ללא הכסף המתאים.
ציפי חוטובלי: נתחיל לשמוע את נציגי המשרדים ותפתח עורכת הדין דבי אליעזר ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
דבורה אליעזר: הממשלה תמכה בהצעת החוק בקריאה טרומית בכפוף לתיאומי נוסח עם הממשלה.
דבורה אליעזר: כפי שאנחנו מבינים את הצעת החוק, הצעת החוק מבקשת להוסיף עוד 12 שבועות לחופשת הלידה כחופשה ללא תשלום, כך שאנחנו חושבים שהאכסניה הנכונה לתיקון הצעת החוק היא דווקא בסעיף 7(ד) לחוק שמדבר על החופשה ללא תשלום, על הארכה של החופשה ללא תשלום, ולא דווקא בסעיף 6 שמדבר על חופשת לידה.
דבורה אליעזר: באותה תקופה האישה איננה זכאית לתשלום לא של גמלה ולא של שכר.
דבורה אליעזר: אנחנו כן מכירים בתוך החוק היעדרויות אחרות של העובדת והיא זכאית להיעדר בשכר בגין מחלה, אבל זה לא המקרה הזה.
דבורה אליעזר: לכן האכסניה הנכונה היא בסעיף 7(ד).
דבורה אליעזר: מבחינת החוק, ולאחר שעשינו סבב בין המשרדים – משרד האוצר, משרד המשפטים והמוסד לביטוח לאומי – לדעתנו משרדי הממשלה מוכנים לוותר על תקופת האכשרה.
דבורה אליעזר: דהיינו שרק עובדת שעבדה שנה באותו מקום עבודה או אצל אותו מעביד עד יציאתה לחופשת לידה, תהיה זכאית לשלושת החודשים הנוספים, אבל אנחנו עדיין חושבים שיש צורך לשמר את היחס בין תקופת ההעסקה של העובדת לבין תקופת ההארכה.
דבורה אליעזר: נכון להיום, וכפי שהסבירה היועצת המשפטית של הוועדה, תקופת ההארכה הזאת היא רבע מהתקופה בה הועסקה העובדת באותו מקום עבודה.
דבורה אליעזר: אנחנו חושבים שהיחס הזה משמר את האיזון בין זכותה של העובדת כן להאריך את חופשת הלידה ועל זה אין חולקים ואנחנו מסכימים, לבין עצם הזכויות של המעביד ושל עובדים אחרים באותו מקום עבודה.
דבורה אליעזר: יש לזכור שתבוא עובדת אחרת שתחליף את העובדת הקודמת ויכול להיות שבסופו של תהליך, אם אנחנו נאפשר לעובדת שלמשל עבדה לפני יציאתה לחופשת לידה, עוד שלושה חודשים, בסופו של דבר אותה עובדת עבדה כבר שישה חודשים במקום העבודה ויכול להיות שדינה יהיה דין פיטורים לאחר שהעובדת שאנחנו רצינו להגן עליה תחזור לעבודה.
ציפי חוטובלי: כל המטרה של הצעת החוק הזאת היא לשמר מטריית הגנה מפני פיטורים.
דבורה אליעזר: אנחנו מסכימים להצעה אבל אנחנו אומרים שעדיין אנחנו מאריכים את חופשת הלידה, אנחנו לא מדברים היום, לצערנו, לפחות לצער משרד התעשייה ולא לצערם של יתר משרדי הממשלה, דווקא על חופשת לידה בתשלום.
דבורה אליעזר: אנחנו מדברים על הארכת חופשת לידה שהיא לא בתשלום.
דבורה אליעזר: לכן אנחנו כן חושבים שיהיה נכון לשמר את היחס בין תקופת ההעסקה של העובדת לבין תקופת ההיעדרות שלה.
שלמה מולה: אם האישה עבדה במקום מסוים, עשתה הפסקה של ארבעה-חמישה חודשים, אחר כך מצאה מקום עבודה חדש ועבדה שנה.
שלמה מולה: זאת אומרת, בגלל הפסקה בת ארבעת החודשים, אתם לא רוצים לחשב לה את התקופה.
שלמה מולה: אם אתם סופרים גם את התקופה בה עבדה במקום העבודה הקודם ברציפות, אז כן, אבל בגלל אותה תקופה של חודש, חודשיים, שלושה, אתם מבינים שזה יוצר אפליה מכוונת דווקא כלפי אלה עליהן אנחנו רוצים להגן.
דבורה אליעזר: אם הבנתי נכון את הטיעון, אני לא חושבת שאנחנו מייצרים כאן אפליה אלא להפך.
דבורה אליעזר: אנחנו חושבים שאנחנו מיישמים בין זכותה של העובד לשמר את מקום עבודתה באותו מקום עבודה.
דבורה אליעזר: אנחנו יודעים שעובדות, אחרי שהן חוזרות מחופשת לידה, מתקשות למצוא מקומות עבודה אחרים ולכן אנחנו רוצים לשמר את מקום העבודה שלהן.
דבורה אליעזר: לכן אנחנו חושבים שכדי לשמר את היחס ואת מאזן הנוחות בין מעבידים לבין עובדות, כאשר אנחנו דווקא תומכות ומגינות, ועיניכם הרואות שאנחנו רוצים להגן על העובדות, אנחנו חושבים שזה יהיה נכון לשמור על היחס הזה.
דבורה אליעזר: רציתי להבהיר נקודה נוספת.
דבורה אליעזר: חופשת הלידה אמנם היא באורך של 14 שבועות, אבל במצבים מיוחדים אכן העובדת יכולה, כל עובדת, להאריך את חופשת הלידה גם בתשלום, כך חופשת הלידה בתשלום יכולה להיות ארוכה יותר מ-14 שבועות.
ציפי חוטובלי: באיזה מקרים?
שמרית שקד: במקרה שהילוד אושפז בבית החולים, במקרה שהאם אושפזה בבית החולים, במקרה שנולד יותר מתינוק אחד.
שלמה מולה: זאת חופשת מחלה.
שמרית שקד: זאת לא חופשת מחלה.
שמרית שקד: היא לא צריכה לנצל את ימי המחלה שלה.
שמרית שקד: היא מקבלת דמי לידה מהמוסד לביטוח לאומי.
חנין זועבי: זה קיים עכשיו בחוק.
דבורה אליעזר: הבהרתי את הנקודה הזאת כדי להבהיר שחופשת הלידה יכולה להיות קצת יותר ארוכה.
דבורה אליעזר: שוב, כדי לסכם אומר שאנחנו מסכימים לעיקרון שלא תהיה תקופת אכשרה כדי ליהנות מהארכת חופשת הלידה כחופשה ללא תשלום.
דבורה אליעזר: אנחנו אומרים שהאכסניה הנכונה מבחינתנו היא סעיף 7(ד) לחוק ולא דווקא סעיף 6, ואנחנו אומרים שאנחנו חושבים שיהיה נכון לשמר את היחס בין תקופת ההעסקה לבין תקופת ההיעדרות של העובדת.
שי סומך: אני בהחלט מצטרף לדברים של דבי אליעזר ואני מבקש להוסיף נקודה.
שי סומך: אני חושב שגם האיזון הוא חשוב מהיבט נוסף.
שי סומך: אני חושב שכל מי שנמצא כאן סביב השולחן רוצה לקדם את זכויות הנשים, בוודאי משרד המשפטים, וצריך לחשוב גם על נשים בהריון שאנחנו רוצים לעודד אותן להשתלב בעבודה ורוצים לעודד מעסיקים לשלב אותן בעבודה.
שי סומך: נשים בהריון כידוע נמצאות לפעמים בשוק העבודה במצב לא קל.
שי סומך: במצב בו אישה בהריון מועמדת למקום עבודה והמעסיק יודע שמיד אחרי הלידה יהיו שישה חודשים שהוא יצטרך לתת לה חופשה, אני חושב שזה לא מעודד את המעסיקים לקבל את האישה לעבודה.
שי סומך: חשוב שגם ההיבט הזה יילקח בחשבון.
ציפי חוטובלי: אני רושמת לפניי את ההערה הזאת.
ציפי חוטובלי: שוב, המטרה בסופו של דבר היא כן להגיע למציאות בה כל הנשים בישראל ידעו שיש להן את הזכות המלאה לחופשת לידה של חצי שנה.
ציפי חוטובלי: לקבוע את זה כרף חינוכי למעסיקים שיתאימו את עולם העבודה לעובדה שחופשת הלידה היא חצי שנה.
ציפי חוטובלי: זאת המטרה שעמדה לנגד עינינו.
ציפי חוטובלי: אני מסכימה שכרגע בכלל המציאות של נשים בהריון היא מציאות קשה ואולי בכלל נכון לטפל בזה בדרך אחרת.
ציפי חוטובלי: אגב, כאן אני ממשיכה את הדברים של דבי לגבי בכלל הגנה על נשים בהריון.
ציפי חוטובלי: אנחנו עדים היום למציאות בה פיטורי נשים בהריון זה דבר שבשגרה.
ציפי חוטובלי: השאלה באמת עד כמה חוקי המגן היום על נשים בהריון הם טובים.
ציפי חוטובלי: זאת אומרת, יש כאן מציאות בעייתית מאוד.
שמרית שקד: את מדברת על בעיית האכיפה ולאו דווקא על הבעיה של החוק.
ציפי חוטובלי: גם.
ציפי חוטובלי: החוק כרגע מאפשר פיטורים ורק אחר כך מנגנון שבודק האם ההחלטה הייתה נכונה או לא נכונה.
שמרית שקד: בעיקרון צריך לבקש את ההיתר לפיטורים מלכתחילה.
שמרית שקד: אי אפשר לקבל, אלא במקרים מאוד נדירים ומיוחדים, היתר בדיעבד.
שמרית שקד: זאת אומרת, המעביד, אם הוא פועל לפי החוק, הוא קודם כל צריך לבקש את ההיתר לפיטורים ורק אחרי כך הוא יכול לפטר.
ציפי חוטובלי: השאלה היא עד כמה באמת הנקודה של הגנה על פיטורים כיום היא מספיק חזקה.
שלמה מולה: זה לא יכול להיות טיעון, עם כל הכבוד לנציג משרד המשפטים.
שלמה מולה: אני לא חושב שהטיעון שאישה בהריון עלולה לא להתקבל למקום עבודה, שכאשר היא תלד לתת לה את ההגנה הזאת, זה צריך לגרוע ממנה.
שלמה מולה: בואו נטפל בזה בצורה אחרת, אולי עקיפה ואולי בענישה הגלומה בתוך החוק אבל לא בחוק הזה.
שלמה מולה: בחוק הזה היינו צריכים אפילו ללכת הרחבת מספר השבועות ולא על ניסיון להסתפק ב-14 השבועות האלה בלבד.
שי סומך: החוק הזה בדיוק מטפל בעובדות שבדרך כלל מקבלים אותן לעבודה בתקופת ההריון.
שי סומך: ההטבה שניתנת כאן היא הטבה שניתנת לנשים שמקבלים אותן לעבודה בתקופת ההריון או קצת לפני תקופת ההריון.
שי סומך: זאת לא בדיוק האוכלוסייה בה אנחנו מדברים.
שי סומך: אני חושב שההצעה של דבי היא הצעה שמאוד משפרת את הזכויות של נשים בהריון, היא משפרת את הזכויות וההתקדמות היא משמעותית, והיא נראית לי איזון נכון בין שני אינטרסים.
ציפי חוטובלי: שוב, אנחנו שומעים את הדברים.
ציפי חוטובלי: אנחנו כמובן לא מחויבים.
ציפי חוטובלי: אנחנו בעיקר מקיימים כאן דיון ותכף גם חברי הכנסת יגיבו על ההצעות שהועלו כאן.
ציפי חוטובלי: אני אשמח לשמוע את כל מי שנרשם.
חנין זועבי: האמת שאני התלבטתי לפני שחתמתי על הצעת החוק ואני אומר מדוע.
חנין זועבי: אני חושבת שהאחריות של המחוקק היא לא רק לדבר על הזכויות אלא גם על הפוטנציאל של הנשים לממש את הזכויות.
חנין זועבי: אני קודם כל אומר את החלק הביקורתי.
חנין זועבי: בגלל שחתמתי, יש גם חלק חיובי בחוק אבל אני רוצה עכשיו דווקא להיות ביקורתית כלפי החוק ולחשוב גם איך לפתח את החוק הזה ואיך גם לחשוב על דרכים אחרות.
חנין זועבי: אפשרות המימוש של החוק הזה הוא רק לנשים עשירות.