GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי גושן: גם למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה הפננו דרך גדעון סער שהיה אז יושב ראש הוועדה, הוועדה הייתה באשדוד, וביקשו אז והוא העביר אליכם את הפניה שלנו בנושא נשים חד הוריות, מדוע כשהן מתחילות לפתוח עסק קטן ולאחר שהן עברו את כל התהליכים והן מלאות אמביציה סוף סוף יכולות להשתלב בשוק העבודה בצורה מכובדת מפסיקים להן את הקצבה שהן מקבלות, ואז הן נופלות וכל הבנייה נופלת.
אתי גושן: ביקשנו להחזיק אותן עוד חצי שנה, שנה, ולתת להן אוויר לנשימה.
אתי גושן: העברנו בקשה ולא קיבלנו תגובה.
אתי גושן: אם יש תקדים אז אנא, זו ממש הצלה לאותן נשים.
אתי גושן: קשה להן להשתלב בשוק העבודה עם בוס ועם מערכת מורכבת , הן עובדות מהבית ויש להן עסק אז תנו להן את האפשרות להתקדם עוד קצת.
אתי גושן: תחסכו שהן שוב תכנסנה למעגל מקבלי האבטלה.
איילה שטיגמן: אני מבקשת להעיר נקודה חשובה והיא נשים חד הוריות, חייבים לתכנן תכנון אסטרטגי בשיפור רמת החיים של נשים חד הוריות.
איילה שטיגמן: בראש בראשונה כי יש בזה נגזרות רבות מאוד.
איילה שטיגמן: לי במקרה יש שדולה בכנסת למאבק בנושא הוצאת ילדים ממשפחות וגם מקדמת את שינוי החקיקה בנושא.
איילה שטיגמן: ההשלכות והנגזרות – אמהות חד הוריות נופלות כשהן מגיעות לעובדות הסוציאליות במחלקת הרווחה, הן אומרות שהן זקוקות לעזרה והן חד הוריות.
איילה שטיגמן: הדבר הראשון שקורה זה שרשות הרווחה, פקידות הסעד והעובדים סוציאליים חודרים ותופסים אפוטרופסות ומתחילים עם הגדרות ועם משוואות של ילדים בסיכון ומשליכים אותם על ילדים לאמהות חד הוריות.
איילה שטיגמן: המצב הוא טרגי, ילדים מוצאים מנשים חד הוריות ומושמים בפנימיות ובתי אמונה.
איילה שטיגמן: לא די שלחד הוריות אין עזרה אז את היקר להן ביותר, הילד היחיד שיש להן לוקחים מהן.
איילה שטיגמן: לדעתי צריך לתכנן משהו אסטרטגי לשיפור רמת החיים שלהם.
ציפי חוטובלי: לצערי אני נאלצת לחתוך את הדיון ואני יודעת שיש הרבה על מה לדבר.
ציפי חוטובלי: כיושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, אני באמת חושבת שצריך להעמיק בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: תמיד אפשר להגיד שצריך לעשות כך או אחרת, אבל אני חושבת שהדיון הזה רק פתח איזו התחלה של הסתכלות איך בעצם אנחנו יכולים לטפל בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: אותי כמובן מעניין איך אנחנו עוזרים בסוגיות כאלה דרך חקיקה.
ציפי חוטובלי: לצערי, בסוף הרבה דברים נמצאים בחקיקה תקציבית שמצריכה לתעדף את המקומות האלה.
ציפי חוטובלי: אני אומרת את זה כי זה לא נכון אלא משום שלצערי כל דבר תקציבי הוא הרבה יותר קשה לביצוע.
ציפי חוטובלי: אני בהחלט מסכימה עם מה שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ שצריכה להיות כאן קואליציה של אנשים שרואים בזה ערך, ולדאוג שבסופו של דבר גם יועברו התקציבים וההשקעות הנכונות לאזורים האלה.
ציפי חוטובלי: אני באמת חושבת שבמדינה קטנה כמו ישראל זה לא לגיטימי שיהיו פערים, כשהמרחק בין עיר מרכזית לעיר כמו שדרות זה שעה או שעה ורבע, ועם כביש 6 המתפתח, ועם העובדה שהארץ שלנו באמת קטנטונת, אסור לאפשר לעצמנו את הפערים האלה.
ציפי חוטובלי: צריך לעשות כל מה שצריך גם בנושא החינוך, גם בנושא של הגברה והחדרת המודעות של מעסיקים בשוק העבודה.
ציפי חוטובלי: זה נושא שדיברנו עליו בדיון אחר בוועדה שלנו.
ציפי חוטובלי: מבחינתי זה דיון מפתח שדרכו אנחנו נתכנס לדיונים אחרים במסגרת דיוני הוועדה שלנו בירושלים.
ציפי חוטובלי: שמחתי מאוד על כל האורחות שהגיעו, מכל מקום בארץ שהגעתן.
ציפי חוטובלי: צהריים טובים.
ציפי חוטובלי: הדיון של היום מתקיים ביום שבו הכנסת מציינת את היום הבינלאומי לשמירה על זכויות אדם.
ציפי חוטובלי: כשמדובר בזכויות אדם אולי אחד הדברים הבסיסיים והיסודיים ביותר זה זכותו של אדם על כבודו ועל גופו.
ציפי חוטובלי: חוק יסוד כבוד האדם וחירותו זה אולי העיקרון היסודי החשוב ביותר שהחוק הזה קובע, ובהתאם לאותה חקיקת יסוד כל נהלי החיפוש התאימו את עצמם לעובדה שמדובר בדבר מאוד בעייתי שעלול לפגוע בכבודן של הנשים.
ציפי חוטובלי: עניין מיוחד כאשר אנחנו מדברים על נשים בכל מה שקשור בשמירה על כבודן ועל גופן.
ציפי חוטובלי: יש כאן רגישות מיוחדת יותר.
ציפי חוטובלי: הוועדה בחרה היום לעסוק בנושא של שמירה על זכויות עצורות במהלך חיפוש לאור עדויות מאוד קשות שהגיעו אל הוועדה, למרות שאנחנו לא רשות חוקרת, אנחנו לא רשות שיפוטית.
ציפי חוטובלי: אבל הסיפורים והמקרים שהגיעו אלינו לפיהם הפרו, לפחות לכאורה הפרו את זכויותיהן של נערות צעירות בהליך החיפוש כשמדובר בעצורות, הדבר הזה הדליק לנו נורה אדומה לגבי היכולת של המשטרה להפנים ולהפעיל נהלים אחידים בכל מקום שמכבדים את כבודן של נשים ומכבדים את כבודן של עצורות.
ציפי חוטובלי: לכן הדיון כאן, למרות שהוא מבוסס על אסופת סיפורים, אירועים, הדבר המשמעותי החשוב הוא שנזכה לשמוע את העדויות של אותן נערות צעירות שהגיעו לכאן.
ציפי חוטובלי: הדבר המשמעותי והחשוב הוא הקריאה העקרונית שאמורה לעלות מהוועדה הזאת היא איך מיישמים בעצם את החקיקה שכפי שנראה עוד מעט מהיועצת המשפטית חקיקה בעניין היא מסודרת, היא ברורה.
ציפי חוטובלי: אבל כנראה שיש איזשהו פער בין המצב החוקי לבין היישום שלו בשטח כמו שאנחנו רואים במקרים רבים.
ציפי חוטובלי: הוועדה היום תנסה בעצם לקרוא קריאה ברורה כדי לראות בעיקר איפה הכשלים לכיבוד זכויותיהן של עצורות באכיפת נהלים ובשמירה על החוק מתוך כבוד לעיקרון היסוד של זכותו של האדם על גופו.
ציפי חוטובלי: אז באמת נתחיל בסקירה משפטית של המצב החוקי.
ציפי חוטובלי: מה מותר, מה אסור.
ציפי חוטובלי: הייתי אומרת שיש כאן אבחנה בין כמה דברים.
ציפי חוטובלי: האם החוק עושה אבחנה בין נשים לגברים?
ציפי חוטובלי: והדבר השני האם החוק הזה עושה אבחנה, לזה אני כבר יודעת שכן, בין קטינים לבגירים.
נירה לאמעי-רכלבסקי: נשאלתי לגבי נשים.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל אוקיי.
נירה לאמעי-רכלבסקי: שני דברי חקיקה עיקריים לפקודת סדר דין פלילים, מעצר וחיפוש נוסח חדש, וחוק סדר הדין הפלילי, סמכויות אכיפה, חיפוש בגוף החשוד ונטילת אמצעי זיהוי.
נירה לאמעי-רכלבסקי: שני דברי החקיקה האלה מתייחסים לאבחנה בין נשים וגברים.
נירה לאמעי-רכלבסקי: הפקודה מדברת על חיפוש אצל אישה לפי פקודה זו לא ייעשה אלא על ידי אישה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: פקודה ישנה יותר.
נירה לאמעי-רכלבסקי: הנורמה הספציפית יותר בעניין הזה לגבי חיפוש בגוף החשוד ונטילת אמצעי זיהוי מדברת באופן מאוד ספציפי בכל מה שקשור לעקרונות של חיפוש בידי בן מינו של החשוד, אלא אם כן, ואז יש שלושה חריגים, כאשר בנסיבות העניין לא ניתן לעשות כן, ויש בדחיית החיפוש סיכון בלתי סביר לשלום הציבור.
נירה לאמעי-רכלבסקי: כאשר החיפוש נערך בידי בעל מקצוע רפואי, אלא אם כן ביקש החשוד שהחיפוש ייערך בן מינו ומילוי בקשתו אינו מטיל נטל בלתי סביר על הרשות החוקרת.
נירה לאמעי-רכלבסקי: כלומר גם אם יש איזשהו נטל הרשות צריכה לעמוד בזה אלא אם כן זה בלתי סביר להביא רופא מאותו מין.
נירה לאמעי-רכלבסקי: וכשמדובר בנטילת טביעת אצבעות.
נירה לאמעי-רכלבסקי: החוק מתייחס גם לנטילת אמצעי זיהוי וכאן מדברים על דגימות של מה שנקרא חיפוש חיצוני, תאי לחי, דגימות שיער.
נירה לאמעי-רכלבסקי: וגם כאן אם האדם מבקש את זה, בידי שוטר שהוא בן מינו.
נירה לאמעי-רכלבסקי: צריך לציין שכל חיפוש בגוף אדם מחייב קודם כל בשלב הראשון לבקש הסכמה של האדם לחפש על גופו.
נירה לאמעי-רכלבסקי: בכלל.
ציפי חוטובלי: ואם האדם לא מסכים והשוטר סבור שלצורך העניין מציאת סמים או דברים כאלה עליו לחפש.
ציפי חוטובלי: מה קורה אז?
נירה לאמעי-רכלבסקי: שוב.
נירה לאמעי-רכלבסקי: מותר לחפש.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אני מניחה שהרעיון היה שבשלב הראשון אתה תבקש את ההסכמה לפני שתיגש ותפעיל כוח על האדם.
נירה לאמעי-רכלבסקי: יש משמעות ואני מניחה שהיא לא רק הצהרתית.
מיכאל בן-ארי: האם בקשה של אישור של קצין משטרה זה לא מספיק?
איתמר בן גביר: חוק סדר הדין הפלילי, סמכויות אכיפה, חיפוש בגוף ונטילת אמצעי זיהוי, מדבר ראשית כל על הסיבות לאותו חיפוש חיצוני.
איתמר בן גביר: חיפוש חיצוני זו בחינה חזותית של גופו העירום של אדם.
איתמר בן גביר: אומר סעיף 3א לחוק, היה לשוטר יסוד סביר- - -
ציפי חוטובלי: אני רק רוצה להזכיר שאתה לא היועץ המשפטי של הוועדה.
איתמר בן גביר: אני רק רוצה להשלים שני דברים.
איתמר בן גביר: "היה לשוטר יסוד סביר לחשוד שבגופו של חשוד נמצאת ראייה להוכחת ביצועה של עבירה או להוכחת הקשר שבין החשוד לבין ביצוע העבירה, רשאי הוא לערוך בו חיפוש חיצוני".
איתמר בן גביר: כלומר זה לא סתם ששוטר בא.
נירה לאמעי-רכלבסקי: ודאי שלא.
איתמר בן גביר: היה צריך להיות חשד.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אני לא נכנסת כאן לתנאים של החוק אלא לחיפוש עצמו והאבחנה בין גבר לאישה.
איתמר בן גביר: והדבר השני מה שציפי שאלה, אם החשוד לא מסכים מה קורה אז?
איתמר בן גביר: אומר סעיף 3ג' לחוק, "לא נתן החשוד את הסכמתו לחיפוש חיצוני יובא החשוד בפני קצין משטרה לצורך קבלת אישור בכתב לעריכת חיפוש.
איתמר בן גביר: " וקצין המשטרה סעיף סעיף קטן ד' משכיל אותנו, "בטרם ייתן קצין המשטרה את אישורו ייתן הזדמנות לחשוד להשמיע את טעמי סירובו".
איתמר בן גביר: זו רק איזושהי השלמה קצרה לנושא הזה של אותו הליך של שימוע.
נירה לאמעי-רכלבסקי: הכללים האלה חלים גם לגבי גבר וגם לגבי אישה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: כמובן כאן לא מתבטאת ההפרדה.
ציפי חוטובלי: שאלה נוספת.
ציפי חוטובלי: האם יש התייחסות בחוק לעניין של חיפוש כשהעצור לבוש ועל היכולת בעצם לבדוק, לבקש ממנו להסיר בגדים?
ציפי חוטובלי: כל עניין בדיקה עם לבוש או בלי לבוש.
ציפי חוטובלי: יש התייחסות בחוק לעניין הזה?
נירה לאמעי-רכלבסקי: אני חייבת לציין שאני לא חיפשתי את העניין הזה באופן ספציפי.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל אני יכולה לבדוק את זה כרגע.
ציפי חוטובלי: אז אולי באמת מישהו אחר.
ציפי חוטובלי: ודים שוב.
ודים שוב: אני סגן וממלא מקום הסנגור הציבורי מחוז ירושלים.
ודים שוב: על פי חוק, מבחינת גופו הערום של החשוד מוגדר כחיפוש חיצוני ונדרשת הסכמה של החשוד ובהעדר הסכמה כמובן צריך לערוך שימוע בפני קצין ממונה, ולאחר שימוע הוא יכול לתת החלטה אם להשתמש בכוח או לא לצורך בחינת החיפוש.
ודים שוב: אבל חשוב להדגיש שיש הגדרה שונה בפקודת בתי הסוהר, סעיף 95 ד', לא מגדיר את החיפוש על גבי החשוד כשהוא ערום כחיפוש חיצוני ומאפשר לסוהרים לחפש.
ודים שוב: לא נדרשת פה הסכמה של האסיר.
ודים שוב: פשוט כל בן אדם שנקלט בשב"ס מבלי להידרש להסכמתו.
איתמר בן גביר: אתה מודע שיש אבחנה מאוד ברורה בחוק בין אסיר לבין עציר.
איתמר בן גביר: אנחנו מדברים כרגע על עצורות ואני מציע למקד את העניין בעצורות ולא ללכת כרגע לא על אסירים, לא על עצורי שב"כ, לא על פצצות מתקתקות.
איתמר בן גביר: בוא נדבר כרגע בעניין שבו אנחנו עסוקים עכשיו.
ודים שוב: אם אפשר להשלים את המשפט.
ודים שוב: חשוב לציין שכעת שב"ס מטפלים גם בעצורים וכעת נוצרת באמת איזושהי אי בהירות משפטית שעצורים עוד לפני הגשת כתב אישום נקלטים במתקני שב"ס.
ודים שוב: ונשאלת שאלה האם שב"ס כשהוא עורך עליהם חיפוש הוא עושה את זה בהתאם לפקודת בתי הסוהר או שהוא מפעיל חוק סמכויות אכיפת חיפוש בגוף החשוד, ועל זה באמת הייתי רוצה לשמוע מנציגי שב"ס.
ודים שוב: יש פה אי בהירות משפטית גם כלפי העצורים ולא רק לגבי אסירים.
ציפי חוטובלי: אז לא הבנתי בשורה התחתונה לגבי הסמכות.
ציפי חוטובלי: כשמגיעה צעירה, האם יש סמכות חוקית לבקש ממנה להוריד בגדים?
ודים שוב: לפי חוק סמכויות אכיפה חיפוש בגוף החשוד רק אם יש חשד שהיא מסתירה איזושהי ראייה שיכולה לעזור בגילוי עבירה.
ודים שוב: יש סמכות לדרוש ממנה להיבדק למעשה כשהיא עירומה.
ודים שוב: אבל אם אין חשד כזה, אין סמכות כזאת.
ודים שוב: אבל אני עוד פעם אומר, חשוב לשאול את השב"ס כי פקודת בתי הסוהר מדברת אחרת, ושאלה, כשעצורה נקלטת בשב"ס כעצורה, כי שב"ס מטפלים לא רק באסירים אלא גם בעצורים, איך פועל השב"ס.
ודים שוב: זאת השאלה שאני היית מעוניין לשמוע עליה תשובה.
ציפי חוטובלי: תודה לך.
ציפי חוטובלי: אני אאפשר לחבר הכנסת מיכאל בן ארי להגיד דברים.
ציפי חוטובלי: הדיון הזה בין השאר נעשה ביוזמתו של חבר הכנסת מיכאל בן ארי.
ציפי חוטובלי: הובאה בפנינו פנייה שלו ולכן אני אתן לו את רשות הדיבור.
מיכאל בן-ארי: תודה גברתי יושבת הראש ומכובדיי המוזמנים.
מיכאל בן-ארי: אני רואה פה את האנשים שעוסקים בהגנה מפני תקיפות של נשים על רקע פגיעה, אנחנו קוראים לזה פגיעה בצניעות ודברים שמעבר לכך.
מיכאל בן-ארי: האירוע שאנחנו מדברים בו ואנחנו הזדעקנו לכאן הוא אירוע מאוד מאוד קשה.
מיכאל בן-ארי: יצא לי לדבר עם כמה אנשים.
מיכאל בן-ארי: היתה לי תחושה שיש איזה סוג של הקלת ראש בעניין הזה.
מיכאל בן-ארי: אני אומר משהו שאני יכול לומר אותו ואולי נשים פחות יכולות לומר אותו.
מיכאל בן-ארי: גברים לעולם לא יוכלו להבין את חומרת הדברים.
מיכאל בן-ארי: זווית ההסתכלות שלהם על הדברים היא לא פעם לא ברגישות הכול כך גבוהה, הכול כל עמוקה שנשים נתונות בה.
מיכאל בן-ארי: וזה לא במקרה שרוב הנוכחים בוועדה הזאת וזה נכון שכיו"ר הוועדה עומדת יושבת ראש.
מיכאל בן-ארי: העניין הזה צריך היה להניע את אמות הסיפים.
מיכאל בן-ארי: ברשות
מיכאל בן-ארי: כם אביא דוגמה שרק אז הבנתי את ההבדל העצום בין התפיסות השונות בין המינים בעניין הזה.
מיכאל בן-ארי: אני הייתי מורה לתנ"ך שנים ואשתי גם כן מורה לתנ"ך.
מיכאל בן-ארי: מלמדים את אותם פרקים.
מיכאל בן-ארי: היא מלמדת בנות, אני מלמד בנים.
מיכאל בן-ארי: אני מלמד בנים פרשת פילגש בגבעה ומנסה להסביר את חומרת העניין.
מיכאל בן-ארי: הבנים כמו קרשים.
מיכאל בן-ארי: אשתי אומרת, כל פעם כשאני מלמדת את זה הכיתה סוערת בין שבועיים לשלושה שבועות.
מיכאל בן-ארי: היא במתח כל פעם לפני שהיא מלמדת את זה.
מיכאל בן-ארי: אז אנחנו חייבים להתכנס לבעיה.
מיכאל בן-ארי: לכן אני מבקש ואני דורש שהרגישות והחומרה שאנחנו נתייחס לעניין הזה יהיו מהזווית הנכונה, מהזווית של הנפגעות, לא מהזווית של נפגעים, כי יש גם נפגעים, ושם זה חמור מאוד מאוד, אבל כאן זה בסדר גודל של פגיעה נפשית מאוד מאוד חמורה.
מיכאל בן-ארי: אני רק רוצה לספר דבר נוסף.
מיכאל בן-ארי: נעצרו בנות והיה את הסיפור הזה.
מיכאל בן-ארי: שבועיים לאחר מכן נעצרו עוד פעם בנות באותה תחנת משטרה.
מיכאל בן-ארי: העוזר שלי התקשר לתחנת המשטרה, ביקש שאני אדבר עם מפקד התחנה כדי לראות שהתסריט הזה לא חוזר על עצמו.
מיכאל בן-ארי: הייתי במרחק של שעה וחצי נסיעה.
מיכאל בן-ארי: קצין המשטרה לא ענה לי.
מיכאל בן-ארי: קצין הסיור.
מיכאל בן-ארי: לאף אחד לא היה זמן לדבר איתי.
מיכאל בן-ארי: עזבתי את כל מה שהיה לי על הידיים.
מיכאל בן-ארי: הייתי עם שבעה ילדים בבית, עזבתי אותם, הבאתי בייבי סיטר, עזבתי הכול.
מיכאל בן-ארי: זה היה בשעת ערב מאוחרת ונסעתי למקום.
מיכאל בן-ארי: ברור לחלוטין שמא התסריט הנורא הזה יחזור על עצמו.
מיכאל בן-ארי: אני חושב שאחד התפקידים החשובים של הישיבה כרגע זה גם על מה שקרב בעבר אבל בעיקר על התיקון לעתיד.
מיכאל בן-ארי: כי את העוול שנעשה יהיה קשה לנו לתקן.
מיכאל בן-ארי: את האדישות ואת התשובות הלקוניות שקיבלתי מהשר לגבי האירוע ההוא זה דברים שלא ניתן להשיב.
מיכאל בן-ארי: אבל מכאן ואילך אני מאוד מבקש שהמסקנה של הוועדה הזאת תהיה כזאת שתנער את הגורמים שהיו שותפים, אני אשתמש בלשון עדינה, בתקלה הזאת, במכשלה הזאת שפגעה בבנות צעירות קטינות ובכלל בנשים.
ציפי חוטובלי: תודה רבה חבר הכנסת בן ארי.
ציפי חוטובלי: את תתני לנו השלמה?
נירה לאמעי-רכלבסקי: לגבי קטינים אני רק אתייחס לחיפושים פנימיים שזה בדיקות דם, הדמיה שזה אולטרה סאונד, שיקוף פנים באמצעות רנטגן, איזושהי סריקה, בדיקות גניקולוגיות ונטילת דגימות דם מזעריות.
נירה לאמעי-רכלבסקי: במקרה הזה הסכמה לחיפוש פנימי בחשוד מחייבת גם הסכמת האפוטרופוס שלו בכתב.
נירה לאמעי-רכלבסקי: כמובן גם בית המשפט במקרה שהקטין מסרב ולזה הוא לא חייב אפוטרופוס.
נירה לאמעי-רכלבסקי: לסרב הוא יכול בעצמו.
נירה לאמעי-רכלבסקי: חייבים להתייחס גם לעניין של הגיל.
נירה לאמעי-רכלבסקי: כלומר החוק מבחין בין חיפוש חיצוני לפנימי ובקטינים יש אבחנה לגבי חיפוש פנימי שאז צריך הסכמה של האפוטרופוס שלו.
ציפי חוטובלי: בחיפוש חיצוני אין אבחנה?
נירה לאמעי-רכלבסקי: וכמובן אם אין הסכמה של האפוטרופוס שלו או של הקטין עצמו שיכול כמובן להתנגד אנחנו הולכים שוב למסלול של בית משפט בצו כמובן.
ציפי חוטובלי: אורית את רוצה להגיד כמה דברים?
אורית נוקד: אני אגיד כמה דברים.
אורית נוקד: מה שאותי מזעזע בכל הסיפור מעבר לפגיעה בבנות, מעבר לזה שזה לא חוקי, וחשוב לי מאוד שישמעו בהמשך גם את הבנות עצמן וגם את דבי גרוס שראיינה אותן סמוך לאירוע והיא תוכל למסור חוות דעת מקצועית.
אורית נוקד: אבל מה שאותי מזעזע בכל העניין זה שישנן תחנות משטרה ותחנות מעצר שהחוק הוטמע והובן והופנם והם מתנהגים כמו שצריך וישנם מקומות שלא.
אורית נוקד: כלמור אין אחידות.
אורית נוקד: וגם בתוך אותן מקומות שכן מבצעים את החיפוש זה לא שכל עצורה שמגיעה מחפשים עליה אלא זה נעשה כאילו במין דווקא כזה כדי לדפוק את אותה עצורה, כדי להשפיל אותה, כדי להרתיע אותה, כדי להראות לה מי אנחנו, כדי להכניע אותה.
אורית נוקד: אפילו לו היתה סמכות לעשות את זה מה שאני בטוחה שאין אז בוודאי לא בצורה כזאת.
אורית נוקד: אני רוצה לבקש מהוועדה שהוועדה תסיים את הדיון שלה בדרישה חד משמעית שהחוק צריך להיות מופנם בכל תחנות המעצר, בכל תחנות המשטרה, גם בשירות בתי הסוהר.
אורית נוקד: כמו שיושבים בוועדת חוקה ומוודאים שלא יובילו עצורים עם אזיקים, שיש מקומות שזה עוד לא הופנם, אז על אחת כמה וכמה הדבר הזה.
אורית נוקד: הוועדה צריכה לעשות את תפקידה שזה מעקב הביקורת הפרלמנטארית.
ציפי חוטובלי: יש כאן אולי איזושהי הקבלה למציאות של הטרדה מינית במקומות עבודה.
ציפי חוטובלי: שם יש חיוב לתלות תקנון.
ציפי חוטובלי: שם לא תמיד הנשים מודעות לזכויות שלהן.
ציפי חוטובלי: לא תמיד המעבידים מודעים למה שמותר.
ציפי חוטובלי: לכן קבעו איזשהו כלל שהוא מאוד פורמאלי.
ציפי חוטובלי: כאן באמת צריך לשאול עד כמה הזכויות של העצורות מובאות בפני הנשים עצמן.
ציפי חוטובלי: גברים או נשים.
אורית נוקד: קל וחומר כשמדובר בקטינות.
ציפי חוטובלי: אני אשאל את נציגי המשטרה.
ציפי חוטובלי: תאמרו לי בבקשה מה הנהלים מבחינת העצורות?
ציפי חוטובלי: מה נאמר לעצורה?
ציפי חוטובלי: עד כמה היא מודעת לזכויות שלה?
עופרה תקמון: אם את מדברת על חיפוש אז קודם כל משטרת ישראל פועלת על פי חוק.
עופרה תקמון: חיפוש באישה נעשה רק בידי אישה.
עופרה תקמון: אני לא מכירה את הסיטואציה שעוד לא תוארה פה, ודיברו פה על איזשהו מקרה שהוא בעייתי.
עופרה תקמון: אני לא מכירה אותו.
עופרה תקמון: גם ראיתי שלא פורסם במצע לדיון שום דבר בעניין הזה אבל אני מבינה שהתקבלו תשובות מהשר.
ציפי חוטובלי: התשובה היתה מאוד כללית ותיכף נסגור את הדיון לתקשורת ונפתח את הדיון להצגת המקרה.
מיכאל בן גביר: אני רק אעיר על התשובה של השר.
מיכאל בן גביר: לצערי הרב התשובות של השר מוכתבות על ידי איזה פקיד שם במשטרה.
מיכאל בן גביר: אין לתשובה רמה של עדות.
מיכאל בן גביר: לאחר מכן נודע לי שמרחו אותה.
מיכאל בן גביר: אז בואו לא ניכנס לעניין הזה.
מיכאל בן גביר: ותיכף תשמעו את העדויות של הבנות.
מיכאל בן גביר: הוא אמר לי, שמי שיוכיח שהוא טועה, כי היה בינינו ויכוח, יתנצל.
מיכאל בן גביר: עוד יבוא היום בקרוב שהוא יעמוד על הדוכן ויתנצל.
מיכאל בן גביר: מישהו, אני לא יודע מי, הוליך אותו שולל עם המסר שהוא העביר לו.
עופרה תקמון: אני לא יכולה להתייחס כמובן כי אני לא מכירה כלל את המקרה.
ציפי חוטובלי: נאמר לנו כאן שחיפוש על גופו של קטין, עצור או עצורה, ייעשה רק בהסכמתה.
ציפי חוטובלי: אני משתמשת כרגע בלשון נקבה כי אנחנו עוסקים בעצורות.
ציפי חוטובלי: האם יש נוהל שבו אתן אומרות לאותן עצורות, אתן יכולות לסרב ?
ציפי חוטובלי: האם אתן דורשות את הסכמתן של העצורות?
עופרה תקמון: ראשית, עצורה לא יכולה לסרב לחיפוש.
עופרה תקמון: שמעתי מה שנאמר פה.
עופרה תקמון: יש אבחנה בין חיפוש חיצוני לבין חיפוש על גוף.
עופרה תקמון: בלבלו פה מבחינה משפטית את שני הדברים.
עופרה תקמון: מסבירים לכל עצורה.
עופרה תקמון: מעבר לזה יש זכות היוועצות בעורך דין לכל עצור.
עופרה תקמון: אנחנו עומדים על הזכויות.
עופרה תקמון: אנחנו גם מבהירים שיש זכות להיוועץ בעורך דין.
עופרה תקמון: הדברים ידועים.
איתמר בן גביר: אנחנו נשמח להעביר לך העתק של החוק.
עופרה תקמון: אני מכירה את החוק.
עופרה תקמון: יש הבדל בין חיפוש חיצוני.
איתמר בן גביר: אז בואי נעשה הפסקה ונקרא את החוק לגבי חיפוש חיצוני.
עופרה תקמון: הדברים הם שונים.
עופרה תקמון: יש את החסד"פ ויש את הפסד"פ.
עופרה תקמון: אנחנו מדברים פה על הפסד"פ.
עופרה תקמון: זה חיפוש של גוף.
עופרה תקמון: חיפוש חיצוני זה משהו אחר.
ציפי חוטובלי: אז בואי תגידי לנו מה ההבדל.
עופרה תקמון: חיפוש חיצוני מוגדר על פי החוק.
עופרה תקמון: זה לא דיון משפטי פה עכשיו.
עופרה תקמון: מה גם שלא הבאתי איתי את קובץ החקיקה.
עופרה תקמון: על קצה המזלג אני אומרת.
עופרה תקמון: עשו פה בלבול בין חיפוש על גוף לבין חיפוש חיצוני.
מיכאל בן-ארי: אני רוצה להתייחס להערה שלך שזה לא דיון משפטי.
מיכאל בן-ארי: כל הדיון הזה הוא נגזרת של החוק.
מיכאל בן-ארי: אי אפשר להגיד שהדיון הזה הוא לא דיון משפטי.
מיכאל בן-ארי: ללא חוק אנחנו לא היינו פה.
מיכאל בן-ארי: המשטרה היתה יכולה לעשות ככל העולה על רוחה.
מיכאל בן-ארי: אנחנו באים לומר שהמשטרה כאן פעלה שלא כחוק.
מיכאל בן-ארי: וזה מצער שאת באה לכאן לא מוכנה מבחינת החוק.
ציפי חוטובלי: לצערנו הרב גם המשרד לביטחון פנים לא שלח את הגורמים שביקשנו ממנו לשלוח.
מורן קבל: יש סעיף בפקודת בתי הסוהר שמסדיר את העניין הזה.
מורן קבל: סעיף 95.
מורן קבל: הנושא שלו זה העדר הסכמה.
מורן קבל: הוא תקף גם לגבי עצורות, גם לגבי אסירות.
מורן קבל: הוא מנוסח כמובן רק לזכר אבל הוא מתייחס גם לנקבה והוא אומר גוף חיצוני הוא בחינה חזותית של גוף עירום.
מורן קבל: סעיף 95 ו' לפקודת בתי הסוהר.
נירה לאמעי-רכלבסקי: יש לנו את חוק סדר הדין הפלילי שהוא ספציפי יותר.
מיכאל בן-ארי: מול חקיקה ראשית זה לא עומד.
מיכאל בן-ארי: זה לא עומד.
מיכאל בן-ארי: מה שעושים בשירות בתי הסוהר שהם קובעים נהלים מעצמם שלא פעם חקיקה ראשית זו בעיה.
מורן קבל: אני אסיים להקריא, אתם תבינו את התמונה.
מורן קבל: "חיפוש חיצוני מבחינה חזותית של גוף עירום לפי סימן זה יהיו בהסכמת העצור או האסיר לפי העניין.
מורן קבל: ב' בהעדר הסכמת העצור או האסיר רשאי מי שהוסמך לערוך חיפוש להשתמש בכוח סביר לעריכתו, אם קצין שירות בתי הסוהר אישר זאת בכתב לאחר שנתן לעצור או לאסיר הזדמנות לטעון את טענותיו בפניו".
מורן קבל: הסעיף מתייחס הן לעצור והן לאסיר.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זה רק במתקן של שב"ס.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לא בתחנת המשטרה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: פקודה גנרית של סדר הדין הפלילי על הכול, על כל סיטואציה.
מורן קבל: נגזרת של החסד"פ מן הסתם.
נירה לאמעי-רכלבסקי: גם בתי מעצר שלא שייכים לשב"ס , אמנם אין רבים כאלה.
הילה כהן: אין רבים כאלה.
הילה כהן: בדיוק.
הילה כהן: זה מה שבאתי לומר.
הילה כהן: וכמו שנאמר פה על ידי נציג הסנגוריה אכן יש עצורות גם בבתי כלא היום בארץ בלי שום קשר לתחנות המשטרה.
הילה כהן: עצורות לימים, עצורות גם לתקופות יותר ארוכות והיחס כלפיהן הוא אותו יחס מבחינת חיפוש כלפי כל אסירה.
ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים רגע לעשות סדר.
נירה לאמעי-רכלבסקי: יש את סעיף 3 בחוק סדר הדין הפלילי , סמכויות אכיפה, חיפוש בגוף ונטילת אמצעי זיהוי.
נירה לאמעי-רכלבסקי: הסעיף מדבר על חיפוש חיצוני, זה בחינה חזותית של גופו העירום של אדם לרבות צילומו, נטילת טביעה של כל חלק מהגוף, לקיחת חומר שמתחת לציפורניים, גזירת ציפורניים, לקיחת חומר מתוך נחיריים, לקיחת שיער לרבות שורשיו, לקיחת חומר מעל לגוף, בדיקה על העור, מתן דגימת שתן, רוק ומתן דגימה של אוויר באמצעות בדיקה נשיפה ודגימה של תנאי לחי.
ציפי חוטובלי: אנחנו בעיקר מדברים על עניין חיפוש על הגוף.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זה נכלל במסגרת חיפוש חיצוני.
נירה לאמעי-רכלבסקי: כאשר לשוטר יש יסוד סביר לחשוד שבגופו של חשוד יש ראייה להוכחת ביצועה של עבירה או קשר בין חשוד לביצוע עבירה הוא רשאי לעשות חיפוש חיצוני או להורות שייערך בו חיפוש.
נירה לאמעי-רכלבסקי: יש עוד אנשים שיכולים לעשות את החיפוש הזה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: או לבקש מהחשוד מתן דגימה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זה במקרה שיש הסכמה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: על אף זאת ניתן לעשות חיפוש חיצוני, וכאן מפנים לפסקאות מסוימות שזה 1-2, שזה בין היתר הבחינה החזותית עליה אנחנו מדברים למעט טביעות שיניים, ממשך שיניים או לקיחת שיער מחלקים מוצנעים של הגוף תוך שימוש בכוח סביר כאשר החשוד לא נתן הסכמתו אבל אז צריך אישור והאישור מדבר ככה: על הבאה בפני קצין משטרה לצורך קבלת אישור בכתב לעריכת החיפוש לרבות השימוש בכוח סביר ובטרם קצין המשטרה נותן את אישורו החשוד צריך לקבל הזדמנות להשמיע את הסירוב וצריך להסביר לו שניתן להשתמש בכוח וכדומה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: בכל מקרה כל זה לא נעשה בפרהסיה וכמובן אם זה יכול לפגוע בבריאות.
נירה לאמעי-רכלבסקי: עד כאן לגבי חיפוש חיצוני.
ציפי חוטובלי: בזה אנחנו עוסקים.
נירה לאמעי-רכלבסקי: ויש כאן את העניין של הבאה בפני קצין.
עופרה תקמון: אבל תעשי אבחנה בין חיפוש על גוף לבין חיפוש חיצוני.
עופרה תקמון: זה שני דברים שונים.
מיכאל בן-ארי: היא דיברה על חיפוש חיצוני, עוד לא הגענו לחיפוש לגוף ושימי לב כמה הסתייגויות יש בחוק וכמה מגבלות וכמה משוכות יש לעבור עד שאנחנו מגיעים למצב הזה בכלל של חיפוש חיצוני.
מיכאל בן-ארי: עוד לא הגענו לחיפוש פנימי.
עופרה תקמון: חיפוש על גוף זה שני דברים שונים.
עופרה תקמון: אני מבקשת, יש פה בלבול משפטי.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לעשות סדר.
ציפי חוטובלי: הנקודה המשמעותית על חיפוש, על הפשטה, על נגיעה בגופה של אותה עצורה.
ציפי חוטובלי: אלה בעצם הדברים שאנחנו עוסקים בהם עד כמה שהחוק מבהיר, מדובר בחיפוש חיצוני.
עופרה תקמון: לא.
עופרה תקמון: לא בהכרח.
עופרה תקמון: יש פה בלבול.
מיכאל בן-ארי: מה הבלבול?
מיכאל בן-ארי: תלמדי אותנו.
מיכאל בן-ארי: תיכף נקרא את החוק ונראה מי מבולבל.
מיכאל בן-ארי: בואי תגידי לנו מה הבלבול.
מיכאל בן-ארי: את מקריאה מהחוק או הכול את יודעת בעל פה?
קריאה: חיפוש חיצוני זו בחינה חזותית של גופו הערום של אדם.
קריאה: כתוב כאן.
עופרה תקמון: אני לא מכירה את המקרה.
עופרה תקמון: אני מדברים מבחינה אקדמית.
עופרה תקמון: לפי מה שאתם אומרים שיש או חיפוש חיצוני על פי חוק שאנחנו יודעים מה זה או חיפוש פנימי.
עופרה תקמון: אבל רוב החיפושים למעשה הם חיפוש על גוף .
עופרה תקמון: וזה על פי 46 לפסקה.
עופרה תקמון: זה סעיף כללי.
עופרה תקמון: דברים שונים לגמרי.
ציפי חוטובלי: בשלב הזה אנחנו נסגור את הדיון לתקשורת.
ציפי חוטובלי: רק מבחינת נהלי הוועדה – סגירת דיון לתקשורת לצורך שמיעת עדויות של הנערות.
ציפי חוטובלי: אז בואו נוציא את המצלמות ונשמע את הבנות כדי שנוכל להתקדם ולדבר על הדיון מבחינה יותר מפורטת.
ציפי חוטובלי: שמות של הבנות רק בראשי תיבות.
ציפי חוטובלי: בואו נתחיל.
ציפי חוטובלי: מאיפה את?
ציפי חוטובלי: מה הרקע על בסיסו נעצרת?
ציפי חוטובלי: איפה נעצרת?
א.ב.: אני א.ב.
א.ב.: אני מקריית ארבע.
א.ב.: נעצרתי בהפגנה על ההתנתקות בירושלים.
א.ב.: הגעתי למשטרת מוריה.
א.ב.: עצרו אותי כי הפגנתי.
ציפי חוטובלי: אתמול העברנו לכם חנינה.
שלמה מולה: לא עברה החנינה.
שלמה מולה: עבר דין רציפות אולי לחנינה.
שלמה מולה: לא למהר יותר מדי.
מיכאל בן-ארי: שלמה דואג לזה שזה יעבור עד הסוף בקריאה שנייה ושלישית.
מיכאל בן-ארי: הוא אישית ידאג לזה.
שלמה מולה: אני נגד החנינה.
שלמה מולה: שום אדם שעשה עבירה, רק בסמכותו של נשיא המדינה, הכנסת אסור לה להתערב בחנינות.
שלמה מולה: זה דיון שנעשה במליאת הכנסת.
שלמה מולה: לא פה.
א.ב.: הגעתי לתחנת מוריה ושם נתנו לי אפשרות להשתחרר בתנאי ש-15 יום לא אשתתף בהפגנות.
א.ב.: זה לא נראה לי סביר.
א.ב.: רציתי להגיע לשופט.
א.ב.: אז נעצרתי ללילה.
א.ב.: עד פה סביר.
א.ב.: ואז שוטרת לקחה אותי לשירותים הציבוריים במשטרה.
א.ב.: היא סגרה את הדלת, היא לא נעלה אותה.
א.ב.: והיא אמרה לי להוריד את הבגדים העליונים.
ציפי חוטובלי: רגע, מה פתאום חיפוש נעשה בשירותים?
ציפי חוטובלי: א.ב.
ציפי חוטובלי: זהו.
ציפי חוטובלי: ראשית, מה פתאום חיפוש נעשה בשירותים שכל אחד יכול להיכנס?
ציפי חוטובלי: שירותי נשים אמנם אז רק נשים יכולות להיכנס אבל בכל מקרה.
מיכאל בן-ארי: צריך מתקן רפואי.
מיכאל בן-ארי: לפי הכלל צריך מתקן רפואי.
ציפי חוטובלי: רגע, עופרה, בדרך כלל כשמגיעה אליכם עצורה, איפה מבצעים את החיפוש?
עופרה תקמון: מבצעים את החיפוש במקום מוצנע ששומר על הפרטיות של העצירה.