GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציפי חוטובלי: אני חושבת שדור הנשים, כביכול ישנה התקדמות מרשימה בכל מה שנוגע לחקיקה ולהטרדה מינית, אבל אני חושבת שהחברה שלנו מבחינת התוצרים התרבותיים שלה עדיין משדרת משהו מאוד סקסיסטי לנשים.
ציפי חוטובלי: גם כשאישה מגיעה לתפקידים בכירים, או שהופכים אותה לגבר, אומרים שבעצם האישה הזו הפכה בתהליך הטרנספורמציה, היא הגיעה לפסגה והיא בעצם גברית עם דפוסי התנהגות גבריים, או שעדיין מסתכלים עליה בתור איזה שעשוע או קישוט.
ציפי חוטובלי: עדיין מסתכלים על הנשים מהחזות החיצונית שלהן.
ציפי חוטובלי: יש למשרד החינוך אתגר כי זה הדור הבא, הדור הבא של הנשים, של איך תצאנה לחברה, ואיך הן תפעלנה בכל הזירות והזירות הגבוהות, וגם בשילוב בתפקידים בכירים ובקבלת ההחלטות.
ציפי חוטובלי: אבל גם איך שהן תתפקדנה כאמהות, כנשים בחברה.
ציפי חוטובלי: הייתי שמחה לקיים דיון נפרד על כל הסוגיות האלה.
אידה בן שטרית: אני ממונה על מעמד האישה במשרד הקליטה.
אידה בן שטרית: הדוח הזה בעצם משקף עשור לפעילות הרשות לקידום מעמד האישה, מזל טוב.
אידה בן שטרית: אני חברה מייעצת מזה עשור, מאז הקמת הרשות.
אידה בן שטרית: וכמובן אי אפשר לא להגיד מלת ברכה עמוקה מכל הלב למרי חדייר ולכל הצוות שנמצא פה.
אידה בן שטרית: אתם מיוחדות במינכם.
אידה בן שטרית: אני מבקשת לומר שהיו הרבה מאוד דיונים על המבנה הארגוני, האם זה נכון או לא נכון שהגוף הזה יהיה גוף מובנה בתוך הערך הממשלתי, ואז הוא מוגבל ביכולת הובלת מאבקים ציבוריים, או שהוא צריך להיות תאגיד סטטוטורי או אולי גוף חיצוני לממשלה.
אידה בן שטרית: היו המון דיונים ובסופו של דבר אני מוצאת הרבה מאוד יתרונות שהרשות בתוך משרד ראש הממשלה.
אידה בן שטרית: למרות שאין יועץ משפטי מסתבר שהתפקיד העיקרי של הרשות לקידום מעמד האישה זה לייצר את הפמיניזם כמיין סטריים, זאת אומרת לזהות את נקודת המבט המגדרית כמעט בכל מקום.
אידה בן שטרית: העניין, קודם כבוד יושבת ראש הוועדה דיברה על התפקיד של משרד החינוך – התפקיד החינוכי.
אידה בן שטרית: אני לא אחכה למשרד החינוך, אני חושבת שזה התפקיד החינוכי של כל אחת מאיתנו כאן, כנושאת תפקיד וגם כאישה.
אידה בן שטרית: אני אחת מתוך שבעים ממונות, היועצת, יש 222 יועצות ברשויות המקומיות וזה דבר מדהים.
אידה בן שטרית: אם לוקחים את התמונה מלפני עשר שנים מול התמונה היום נמצא שהגענו למקום מאוד מתקדם.
אידה בן שטרית: דיברת על סכיזופרניה, אנחנו דור מבולבל בעקבות המהפכה הפמיניסטית, קודם הכל היה מסודר, היו תפקידים ברורים לנשים ותפקידים ברורים לגברים.
אידה בן שטרית: כעת נוצר כאוס ונוצר כזה בלגן, אימהות היא לא אימהות, אבהות לא אבהות, הורות לא הורות.
אידה בן שטרית: התפקיד שלנו הוא לצקת תכנים חדשים לאור המהפכה הפמיניסטית והתכנים החדשים הם תכנים שוויוניים.
אידה בן שטרית: כשאני אומרת אימהות חדשה אני מדברת על האמא שתשחרר את האחיזה שלה מהתינוק בן השלושה חודשים ותאפשר גם לגבר שלה להיות שם – הורות שוויונית.
אידה בן שטרית: ישנם הרבה אבות שרוצים לקחת חלק ויש גם חקיקה.
אידה בן שטרית: אני אומרת שהמוח הקדום הזה נמצא בכל מקום, המוח הקדום של החלוקה הסטרילית של נשים וגברים, ועם חשיבה כזאת וחשיבה כזאת, זה מוח קדום שמהדהד ואנחנו צריכים לשים לב אליו.
אידה בן שטרית: אפשר להתעלם.
אידה בן שטרית: אבל שכולנו נתעסק בזה.
אידה בן שטרית: כממונה על הנושא הזה, אני בעיקר עוסקת במשרד שלי בחינוך ובמודעות.
אידה בן שטרית: אלו התהליכים שאני מובילה ביחד עם המאבקים נגד אלימות וכדומה.
אידה בן שטרית: מתברר שגם כשעובדים עשר שנים עם נשים עדיין הן מתקשות אחרי עשר שנות עבודה לבוא להגיד אני פמיניסטית.
אידה בן שטרית: מה זה פמיניסטית?
אידה בן שטרית: מה מסתתר מאחורי זה?
אידה בן שטרית: כששואלים אותה: האם את בעד שוויון הזדמנויות?
אידה בן שטרית: היא עונה בוודאי.
אידה בן שטרית: האם את בעד שכר שווה?
אידה בן שטרית: בוודאי, האם את נגד הפליית נשים?
אידה בן שטרית: בוודאי, האם את בעד מניעת אלימות נגד נשים?
אידה בן שטרית: בוודאי.
אידה בן שטרית: את פמיניסטית, האם ידעת את זה?
אידה בן שטרית: לא, לא ידעתי מה זה פמיניזם, אז אני כן.
אידה בן שטרית: אני אומרת שיחסי הציבור הכי גרועים קרו לפמיניזם.
אידה בן שטרית: אני חושבת שיש למצב דימוי חדש, גם למתג את זה אחרת ולצקת תכנים חדשים.
אידה בן שטרית: כשאני אומרת תכנים חדשים אני לא אומרת לזרוק את מה שהיה.
אידה בן שטרית: הרבה פעמים קורה, כשילדים יוצאים ממשפחה דתית החוצה, פתאום אין להם כלום והם מרוקנים לגמרי.
אידה בן שטרית: הם צריכים כעת לצקת תכנים חדשים לתוך המצב החדש.
אידה בן שטרית: אני לא בעד לזרוק שום דבר, אני בעד להביא.
אידה בן שטרית: יכול להיות שהיה משהו בחלוקה הזאת שחילק את התפקידים, גם עכשיו צריכה להיות חלוקת תפקידים אבל בואו נעשה את זה ממקום אחר.
אידה בן שטרית: לא ממקום של שליטה, לא ממקום של כוח, אלא ממקום של הסכמה ממקום של הידברות.
אידה בן שטרית: זה המקום.
אידה בן שטרית: הרשות עוסקת בהמון תחומים, זה כמו תמנון רב זרועות.
אידה בן שטרית: הנושא של האכיפה מאוד מאוד חשוב, הנושא של בריאות, בעיניי הוא מאוד חשוב כי באמת רוב המחקרים נעשו על גברים והתוצאות המחקריות הופעלו על נשים.
אידה בן שטרית: הדוגמה הכי טובה שסוף סוף הגיעו בצנתורים לייצר מכשור מחדש הוא הותאם לקוטר הלב הגברי וזה גרם להמון בעיות אצל נשים.
אידה בן שטרית: למה?
אידה בן שטרית: כי כל קבוצות המחקר היו גברים.
אידה בן שטרית: הדוגמאות בהקשר הזה מדהימות.
אידה בן שטרית: אני חושבת שיש עוד תפקיד לרשות והוא למנף שיתופי פעולה.
אידה בן שטרית: אני חושבת כשהרשות שמה במשרד הקליטה למשל אלף שקלים, משרד הקליטה שם תשעת אלפים, זה מדהים וזה בלי לשים לב בכלל.
אידה בן שטרית: זה משהו פסיכולוגי כי אם מישהו נותן אז בואו נצטרף.
אידה בן שטרית: התקציב של 1,5 מיליון הוא באמת תקציב מזערי וצריך להגדיל אותו.
אידה בן שטרית: אבל ברגע שאתם שמים יד ושמים תקציבים בשיתופי פעולה עם גורמים אחרים זה עובד וזה מביא הרבה מאוד תקציבים.
אידה בן שטרית: אנחנו הוכחנו את זה אצלנו.
אידה בן שטרית: גם אצלנו לעובדות וגם לאוכלוסיות העולים.
אידה בן שטרית: אני חושבת שהרשות לקידום מעמד האישה הייתה הראשונה ששיתפה פעולה עם מגזר העולות החדשות, היא זיהתה אותו כמגזר בפני עצמו ונתנה המון תקציבים לפעילות בקרב העולות החדשות, לעולות מחבר העמים, לעולות מאתיופיה.
אידה בן שטרית: אני מברכת אותך שבשנת 2018 תוכלי לדווח פי שניים.
מיכל גרינברג-כהן: אני מגיעה מעמותת כ"ן, כח נשי לישראל, ואני מייצגת את חברותיי שנבצר מהן להשתתף בישיבה המאוד חשובה הזאת.
מיכל גרינברג-כהן: אני רוצה להצטרף לברכות לרשות לקידום מעמד האישה ובמיוחד על החקיקה.
מיכל גרינברג-כהן: גם עמותת כ"ן – כח נשי לישראל פועלת בתחום הזה.
מיכל גרינברג-כהן: לגבי החוק חשוב לי לציין שכרגע תהליך החקיקה נפל, בגלל שגדעון סער התמנה לשר החינוך וחברת הכנסת נאדיה חילו, איננה חברת כנסת כעת, ולכן לא היה אפשר להמשיך את עקרון הרצף.
מיכל גרינברג-כהן: העמותה פועלת כרגע להוביל וליצור מחדש את החוק ולקדם.
מיכל גרינברג-כהן: אנחנו בהחלט נשמח לשיתוף פעולה.
מיכל גרינברג-כהן: יש אופציה כעת לקדם כי יש כנסת עם הרבה נשים וחשוב לנצל את ההזדמנות הזאת.
מיכל גרינברג-כהן: אני באמת קוראת לשיתוף פעולה גם עם הרשות וגם עם הארגונים האחרים כדי למצוא דרך לאכיפת החוקים הכל כך חזקים שכבר חוקקו.
מיכל גרינברג-כהן: כי ללא אכיפה השיניים חלשות.
מיכל גרינברג-כהן: חייבים למצוא את הדרך ואנחנו נשמח לשיתוף הפעולה.
בת שבע אפריים: בכובע של עובדת ברשות לקידום מעמד האישה, אני רוצה לברך את היושבות מסביב לשולחן, את הוועדה.
בת שבע אפריים: אני בוועדה הזאת משנת 1997 בהיותי סגנית ראש מועצה, ונשלחתי על ידי מועצות אזוריות.
בת שבע אפריים: אני מאחלת לך הצלחה.
בת שבע אפריים: כל אחת מחברותייך הקודמות הובילה פן אחר, בהחלט תודות לגדעון סער.
בת שבע אפריים: הייתי רוצה לומר תודה לשותפות שמסביב לשולחן, כמובן שכל אחת תורמת את חלקה, וכמובן תודה לחברות מהרשות לקידום מעמד האישה, אני עובדת חדשה במשרד אבל אני יודעת כמה עבודה הן עושות כדי שהדוח יהיה מה שהוא.
בת שבע אפריים: זה לא דוח פשוט, זה דוח לא קטן והוא מייצג עבודה נאמנה.
בת שבע אפריים: ובאמת חוץ אימת שנמצאת בחופשת עבודה כולן כאן.
בת שבע אפריים: אני מבקשת לומר תודה למרית דנון ולקודמותיה שפעלו ברשות במשך הרבה שנים ובאמת אני מוקירה את כולן כי אני מכירה אותן מכובעים ומתפקידים אחרים שלי.
בת שבע אפריים: אני מבקשת לומר למרי חדייר, מרי, הפגנת פה ברצף הדיווח שלך, ואני מכירה אותך בעבודה, זכית באמת לכל השבחים, הצגת את זה בצורה מאוד נאמנה, על כל שאלה במקום ידעת לענות ובלי עזרה של אף אחת מהעובדות, זה היה מרשים ותודה לכולם.
בת שבע אפריים: מאחר ואני עובדת מול היועצות ברשויות, שאלתם למשל על המגזר החרדי, בהחלט יש יועצות שפועלות מול המגזר הזה, כמובן שלא הרשות כרשות ממש, אבל היועצות עובדות איתו בשטח.
בת שבע אפריים: יש את זה וחלק עובדות בהתאם לאוכלוסייה שלהן.
בת שבע אפריים: בבאר שבע מתקיים עכשיו קורס מנהיגות לתפארת מדינת ישראל, ויש לו ביקוש רב.
בת שבע אפריים: אנחנו כרשות אחראים על שידוך עשינו בין המגזר החרדי לבין היועצת למעמד האישה.
בת שבע אפריים: המחירים זולים, יש ביקוש גדול ומבקשים לעשות מחזור שני מאחר והביקוש גדול.
בת שבע אפריים: הקורס מיועד לנשים חרדיות בישוב.
בת שבע אפריים: אמרנו שהיועצת לקידום מעמד האישה עובדת בחתך הרוחבי של עובדות הרשות ושל תושבות הרשות.
בת שבע אפריים: לגבי ארגון תומך משפחה, בכל ימי העיון שלנו לפחות בשנתיים שלוש האחרונות, בכל פעם הנושא עולה יש מודל עבודה שכמה מהרשויות עובדות איתו.
בת שבע אפריים: זה מחלחל.
שולה אגמי: אני מייצגת את מרכז השלטון המקומי.
שולה אגמי: אני רוצה לפנות דווקא לרשות שבכל שיתופי הפעולה שלנו יחד, אני חושבת שגם השלטון המקומי וגם הרשות לקידום מעמד האישה ומשרד ראש הממשלה נותן לנו גם שיתוף כספי.
שולה אגמי: אנחנו מודים ותודה על שיתוף הפעולה ואני חושבת שמגיע לכם כל הכבוד.
שולה אגמי: בנוסף לתפקידיי כממונה על המאבק באלימות ועל הטרדה מינית במסגרת השלטון המקומי, התמניתי לאחרונה כמרכזת תחום, ואני חושבת שנוכל לעבוד מאוד יפה.
שולה אגמי: הייתה לי את הזכות להכיר אותך בכמה ישיבות, אני ממש נהנתי וכשיצאתי החוצה אמרתי כל הכבוד.
שולה אגמי: גם קודמייך ובעיקר גדעון סער שעשה עבודה מדהימה, אני חושבת שנהדר.
שולה אגמי: ישבנו כאן בישיבה, מרי גילה ואני והגענו למסקנה שיש להכניס גברים לתוך התחום הזה, כאלה שבאמת מעודדים את הנושא, זה דבר נהדר.
שולה אגמי: לא מזמן גמרנו את הנושא של קורסים של הטרדה מינית, זה הולך נהדר, במרכז השלטון המקומי יחד עם הרשות החלטנו להעביר את כולם, את כל הממונות בכל הרשויות.
שולה אגמי: לא יתכן כי הממונה לא תדע מה התפקיד שלה.
שולה אגמי: לגבי עמותת כ"ן- כח נשי לישראל, התחלנו בתהליך יחד עם מפעל זמיר, אני מקווה שזה ילך.
שולה אגמי: נשמח לכל שיתוף פעולה יחד עם כולם, ובמיוחד שתובילי דרך בה כולנו נצעד ונוכל להוביל.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לסכם ולומר שאני מצטרפת לכל הברכות והשבחים, זה באמת מאוד מרשים לראות את המסירות הזאת לאורך כל השנים, בעצם לרעיון.
ציפי חוטובלי: אנחנו הצעירות יותר, שמגיעות לתוך עולם שבו כל עולם החקיקה כל כך שונה, ועולם השוויון המגדרי , לפחות ברמת השיח, כבר מוטמע, אנחנו בהחלט להוקיר את התודה וההערכה לכל מי שהיה דור החולצים בתחום הזה.
ציפי חוטובלי: זה באמת מאוד מאוד מרשים.
ציפי חוטובלי: מבחינתנו, מבחינת הוועדה הזאת זו רק התחלת דרך וקריאת כיוון לשיתוף פעולה עתידי.
ציפי חוטובלי: בהמשך אני בטוחה שתהייה לי בפגישה עם סגנית השר גילה גמליאל, אני בטוחה שנערוך מפגשים משותפים, גם בפורומים יותר קטנים, כדי לחשוב איך אנחנו פועלות בשיתוף פעולה ובשילוב ידיים כדי לקדם חלק מהדברים שעלו כאן במהלך הדיון הזה.
ציפי חוטובלי: אני מודה לכל המשתתפות, כל אחת מכן בהחלט תרמה את תרומתה בהערות החשובות שהערתן.
ציפי חוטובלי: שיהיה בהצלחה לקראת השנה הבא, שהדוח יהיה יותר מרשים ושנוכל לזקוף לזכות כל הפועלים במלאכה הישגים נוספים.
ציפי חוטובלי: הדיון הוא מאוד חשוב בנושא של זכויות אסירות בכלא נווה תרצה לנשים.
ציפי חוטובלי: הפנייה אלינו הגיעה בעקבות ביקור שערכה לשכת עורכי הדין בכלא נווה תרצה ובמהלך הביקור התגלו תופעות מאוד מאוד חמורות של הפרת שמירת זכויות אסירות.
ציפי חוטובלי: הייתי אומרת שהדבר הכי טוב הוא פשוט לשמוע עדות מהשטח ולכן אני אתחיל עם הגברת אתי אגוזי שהיא אסירה בכלא.
ציפי חוטובלי: הייתי שמחה אם תספרי לנו קצת על הרקע האישי שלך.
ציפי חוטובלי: את היית אסירה נכון?
ציפי חוטובלי: תספרי לנו על התקופה שהיית בכלא, מה הביא אותך לשם וכמובן על תנאי הכלא.
אתי אגוזי: בוקר טוב, לא התכוננתי לדבר.
אתי אגוזי: אני נידונתי ל-15 חודשי מאסר על מעילה.
אתי אגוזי: באתי לרצות את עונשי בכלא נווה תרצה.
אתי אגוזי: הגעתי לכלא ב-16 לאפריל 2007.
אתי אגוזי: אני פשוט מתרגשת, אני מתנצלת.
אתי אגוזי: וכשנכנסתי לכלא נפלתי לאגף שנקרא אגף הטיפוליות גם בעקבות מצב בריאותי.
אתי אגוזי: אני הייתי אחרי ניתוח של החלפה של מפרק הירך.
אתי אגוזי: הגעתי.
אתי אגוזי: אף אחד לא קיבל אותי, אף אחד לא אמר לי, אף אחד לא הסתכל עלי.
אתי אגוזי: נזרקתי לחדר עם עוד 6 בנות.
אתי אגוזי: כמובן שפינו לי מיטה למטה בקומה תחתונה מפני שלא יכולתי לטפס על סולם.
אתי אגוזי: וזהו.
אתי אגוזי: התחילו ימיי, השירות הצבאי שלי אני קוראת לזה, בנווה תרצה.
אתי אגוזי: אני מלכתחילה לפני שנכנסתי לכלא החלטתי שכשאני אגיע לכלא למקום אחר.
אתי אגוזי: ואולי זה יהיה התיקון שלי.
אתי אגוזי: זה העונש.
אתי אגוזי: קיבלתי את העונש.
אתי אגוזי: הגיע לי העונש.
אתי אגוזי: אני צריכה לתת את ה-7 חודשים, להיות ילדה טובה ולצאת הביתה.
אתי אגוזי: אבל לא תיארתי לעצמי את מה שעברתי בכלא.
אתי אגוזי: מעבר לזה שכשהגעתי אף אחד, אבל אף אחד, חוץ מזה שהיתה לי ועדת מיון שאני צריכה ללכת לחינוך כי בקרטונאז' אני לא יכולה לעבוד.
אתי אגוזי: גם לא נידונתי למאסר לעבודות פרך.
אתי אגוזי: הגעתי לחינוך.
אתי אגוזי: לא קיבל אותי לא מנהל אגף.
אתי אגוזי: במיון, יום למחרת על הבוקר קיבלה אותי סגנית מנהל הכלא בלי שאף אחד הסביר לי מה מותר לי, מה אסור לי, מה אני צריכה לעשות, איפה אני בכלל, מה קורה.
ציפי חוטובלי: תדברי על התנאים הפיזיים.
אתי אגוזי: על התנאים הפיזיים.
אתי אגוזי: מאחר ואנחנו היינו באגף הטיפוליות שהוא נחשב לאגף טוב.
אתי אגוזי: יש שם שני חדרים של בנות שהן בגמילה ושני חדרים של בנות נפלטות מכל יתר האגפים שכאילו בתנאים יותר טובים.
אתי אגוזי: לא מעט היינו 7 בנות במקום 6 בנות כשאחת ישנה על הרצפה וכשאני בלילה צריכה לעשות פיפי ואני מדדה על קביים גם אני לא מצליחה להגיע לשירותים.
אתי אגוזי: מבחינת האוכל.
אתי אגוזי: האוכל היה מגיע בעגלה מחוממת.
נסים זאב: לא היה מזרון כשהיא ישנה על הרצפה?
אתי אגוזי: היה מזרון על הרצפה כן.
נסים זאב: מזרון אחד ו-6 מיטות רגילות?
אתי אגוזי: מזרון אחד על רצפה ואני שכבתי על מזרון של 3 סנטימטר ואם ביקשתי מזרון אחר בגלל שהיה קשה לי או ביקשתי כרית, אני לא יודעת אם אתם יודעים אבל אחרי ניתוח של מפרק הירך כדי להסתובב ולשים את הרגל אני צריכה שהיא תהיה מוגבהת, לא אישרו לי להכניס כרית.
אתי אגוזי: האוכל הגיע בעגלת חימום.
אתי אגוזי: כשכבר הגיע לטיפולית הוא נזרק על הבטון בגסטרונומים מוכספים.
אתי אגוזי: דרך אגב החדר שלנו היה מטר וחצי על 2 מטר פלוס מינוס.
אתי אגוזי: שתבינו, אין הרבה מקום לזוז.
אתי אגוזי: ונזרק על הרצפה והועבר מהרצפה עם מיליון חתולים וג'וקים לתוך המטבח.
אתי אגוזי: מתחילה חלוקה.
אתי אגוזי: אני באה ממקום של אוכל.
אתי אגוזי: אני עושה אוכל.
אתי אגוזי: אתם יודעים שהפעם הראשונה שבכיתי בכלא זה היה בגלל האוכל.
אתי אגוזי: ואני גם עכשיו אבכה ואני לא מתביישת.
אתי אגוזי: מי שהוא יוצא קיבוץ יודע שפעם בקיבוצים היו עושים קציצות תינוקות.
אתי אגוזי: אתם יודעים מה זה קציצות תינוקות?
אתי אגוזי: כאלה.
אתי אגוזי: אפילו לא 30 גרם.
אתי אגוזי: זה מה שקיבלנו.
אתי אגוזי: אם זה היה קציצת דג של 30 גרם או קציצה של בשר.
אתי אגוזי: אוכל מלא שמן.
אתי אגוזי: והצורה שבה מגישים אותו.
אתי אגוזי: אמרתי והזכרתי, זו היתה בושה.
אתי אגוזי: אין מקום לאכול.
אתי אגוזי: הן יושבות מתחת גג של אזבסט בחוץ לאכול בוקר, צהריים וערב, או שהיית צריך לאכול בחדר.
אתי אגוזי: אין חדר אוכל.
אתי אגוזי: לנו לפחות בטיפולית לא היה חדר אוכל.
אתי אגוזי: כשפנינו לבקש לאכול, היה שמה חדר ששם עשו את הפגישות של הבנות של הטיפוליות פנינו לאכול שם בחורף, לא ניתן לנו.
אתי אגוזי: היינו צריכות לשבת בחוץ ולאכול מתחת לגשם.
אתי אגוזי: אני באתי ממקום אחר.
אתי אגוזי: אני פניתי לא פעם ולא פעמיים ואמרתי שלמרות המגבלות שלי אני מוכנה להיכנס למטבח ולעזור.
אתי אגוזי: אני מוכנה, באמת באתי ממקום של לתת.
אתי אגוזי: וספגתי, אתם יודעים שחודש לפני השחרור שלי סגנית מנהל הכלא באה ואמרה לי, את יודעת את היית אסירה בעייתית.
אתי אגוזי: צחקתי.
אתי אגוזי: אמרתי לה, למה הייתי אסירה בעייתית?
אתי אגוזי: אז היא אומרת לי, כי דיברת הרבה.
אתי אגוזי: אמרתי לה, את יודעת מה, איך תזכרי אותי אם אני לא אהיה אסירה בעייתית ובזה נגמר הסיפור.
אתי אגוזי: במטבח היתה מכונת כביסה שלא פעם ולא פעמיים התקלקלה.
אתי אגוזי: על מנת לתת לנו שירותי כביסה שבעצם בכל האגפים נהנו מהם היינו צריכים לתאם מראש מאחר ומכונת הכביסה היתה לא פעם תפוסה לא תמיד עשו לנו את הכביסה.
אתי אגוזי: היינו נאלצות לחכות כמה ימים עד שיחזירו לנו את הכביסה.
אתי אגוזי: אני קראתי את הדוח.
אתי אגוזי: אני חושבת שהדברים מה שהכי הרגיזו אותי זה שאני יודעת ביודעין ולא מעט שהחדר אוכל של השב"ס בנווה תרצה אכל אוכל אחר.
אתי אגוזי: הם קיבלו אוכל אחר.
אתי אגוזי: האסירות קיבלו אוכל אחר והעובדים קיבלו אוכל אחר.
אתי אגוזי: ואני זוכרת פעם אחת במסיבה אנחנו קיבלנו שאריות וזה היה חגיגה.
אתי אגוזי: שאריות מהמסיבה שכל מה שנשאר מהמסיבה שלהם אנחנו קיבלנו.
אתי אגוזי: והקטע שמאוד הפריע לי גם בתנאים הפיזיים זה שהיה מסיבת פורים.
אתי אגוזי: סגרו אותנו באגפים כדי שעובדי השב"ס יחגגו בחינוך.
אתי אגוזי: אנחנו היינו סגורות באגפים עד שלא כעסתי וצעקתי ואמרתי שלאכול ארוחת בוקר מותר לי כי בחדר אין כלום.
אתי אגוזי: חוויתי את הקטע של בדיקת סמים אבל קטן עלי הקטעים האלה.
אתי אגוזי: באמת יותר הפריעו לי הקטעים שעליהם אני מדברת עכשיו וכשכבר באתי לרופאה, ובאמת מהמון בחינות אני רוצה גם לציין אני קיבלתי פיזיותרפיה.
אתי אגוזי: אני בכלל הגעתי עם עורך דין צמוד כך שהיחס אלי היה גם אחרת קצת.
אתי אגוזי: אני יצאתי כעבור 3 חודשים יום לחופש.
אתי אגוזי: אין.
אתי אגוזי: כמו שצריך.
ציפי חוטובלי: מה זה כעבור 3 חודשים.
ציפי חוטובלי: קיבלת 15 חודשים.
ציפי חוטובלי: נכון?
אתי אגוזי: קיבלתי 15, ירד לי ל-12, ניכו לי שליש, ישבתי 7 חודשים.
נסים זאב: ו-3 חודשים מתוך כמה שמותר לך לצאת לחופש?
נסים זאב: חופשת שבת או חופש לגמרי?
אתי אגוזי: לא.
אתי אגוזי: חופשת שבת.
ציפי חוטובלי: אני עוצרת אותך רגע.
ציפי חוטובלי: הייתי רוצה שעורכת הדין מורן קבלו תציג בבקשה את עיקרי הדוח ובעקבות העיקרים שלך בעצם הגורמים הכי חשובים שצריכים לתת לנו תשובות זה שירות בתי הסוהר.
ציפי חוטובלי: אנחנו תיכף נעבור אליכם.
ציפי חוטובלי: לפני כן עיקרי הדוח.
ציפי חוטובלי: תמקדי בבקשה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לבקש ממך בקשה.
ציפי חוטובלי: אנחנו לא מכירים מספיק מה התנאים ומה הזכויות של אסיר בכלא.
ציפי חוטובלי: הטענה המרכזית שעולה בעצם בדיון הזה הוא שמצבן של האסירות הוא חמור יותר ממצבם של האסירים.
ציפי חוטובלי: אז תני לנו ככה גם מבט מה המצב בבתי הכלא של הגברים כדי שנדע איפה בעצם הבעיות המרכזיות שטעונות תיקון וכמובן שאם יש דברים שטעונים תיקון בשני הצדדים אז חשוב לציין אותם.
מורן קבלו: בוקר טוב לכולם.
מורן קבלו: ראשית אני אציין שבעצם המצב של כלא הנשים, לא כולו, אנחנו מדברים על אגף הבידוד וההפרדה, למעשה בגלל העדר מתקני כליאה שיקומיים לנשים בעצם אין הפרדה בין עבירות.
מורן קבלו: מה שאומר שכל הנשים, גם מסוממות לשעבר, או מסוממות או עבירות צווארון לבן בעצם חולקות את אותו תא מהסיבה הפשוטה שיש כלא נשים אחד בארץ.
מורן קבלו: לעומת בתי כלא של גברים שיש לרוב כמו במעשיהו שהוא כלא שיקומי יש הפרדה בין עבירות, מה שאומר שלא מגיעים למצבים שלמעשה מגיעים בכלא נווה תרצה שאנחנו העלינו בדוח.
מורן קבלו: מה שגורר יחס שוויוני במירכאות לכל הנשים באגף הבידוד או בכלל בכלא נווה תרצה מאחר ואין הפרדה בין העבירות.
נסים זאב: כמה אסירות יש?
נסים זאב: כמה בבידוד וכמה בהפרדה?
מורן קבלו: לפי מה שידוע לי באופן כללי על נווה תרצה הוא מכיל עד 225 אסירות.
אורית זוארץ: אולי כדאי באמת תתייחסי לדוח ולביקורים שקיימת בכלא.
מורן קבלו: לגבי החלוקה של העבירות אני בטוחה שהשב"ס יוכלו לתת נתונים יותר טובים.
מורן קבלו: בגדול אני קודם כל רוצה לציין שהיינו כבר בכלא נווה תרצה וכתבנו דוחות מאוד חיוביים על הכלא.
מורן קבלו: גם על היחס של רונית אל הבנות.
מורן קבלו: רונית מצליח היא מפקדת היא עושה עבודה נפלאה עם הבנות.
מורן קבלו: יש לנו היכרות קצת יותר מעמיקה.
אורית זוארץ: לא בשביל זה באנו.
אורית זוארץ: אלא כדי לשמוע את הבעיות.
מורן קבלו: מעבר לדברים השליליים כן כדאי להציג את הדברים הטובים שרונית עושה.
מורן קבלו: המטרה של הלשכה היא לא לנגח את השב"ס.
מורן קבלו: המטרה של כולנו בעצם היא אחת ולמעשה זה זכויות האסיר שיהיו תנאים קיומיים סבירים לנשים ולגברים ביחד.
מורן קבלו: אנחנו עושים סיורים לא רק בכלא נשים, גם בכלא גברים.
מורן קבלו: גם בבית הכלא אופק שהוא לנוער.
מורן קבלו: בכל מקום יש תלונות.
אורית זוארץ: כל כמה זמן אתם מבקרים?
אורית זוארץ: אחת לשנה?
אורית זוארץ: או אחת למספר חודשים?
מורן קבלו: אנחנו מבקרים אפילו יותר מאחת לשבוע.
מורן קבלו: אפשר לומר שהממוצע הוא אחת לשבוע.
אורית זוארץ: כל כמה זמן אתם מנפיקים דוח כזה?
מורן קבלו: פעמיים בחודש או אחת לחודש.
אורית זוארץ: אם מדובר על דבר שבשגרה מה קרה בעצם הפעם שהדוח הזה הגיע אלינו לוועדה ברמות חומרה כאלה של ממצאים?
אורית זוארץ: האם מדובר בשינוי בתנאי האסירות שהיו?
אורית זוארץ: הרי כלא נווה תרצה היה מאז ומתמיד הכלא היחיד לנשים בישראל.
אורית זוארץ: זה לא שינוי.
אורית זוארץ: השאלה היא באמת אם חלה הרעת תנאים במצבן של הנשים שם בכלא?
מורן קבלו: לא חלה הרעת תנאים.
מורן קבלו: קודם כל יצא דוח חמור על כלא אופק שלמעשה גם שם דובר על אלימות כלפי בני נוער מצידם של סוהרים.
מורן קבלו: גם שם דובר על מחסור במזון.
אורית זוארץ: בבקשה ממך בואי נמקד על מצבן של נשים.
מורן קבלו: זה גם דוח שהגיע לתקשורת.
מורן קבלו: זה דוח שעשה הדים רבים.
מורן קבלו: מטבע הדברים ילדים ונשים מעוררים יותר הדים בתקשורת.
מורן קבלו: מטבע הדברים כשמדובר בכלא אחד לנוער וכלא אחד לנשים אז למעשה זו הסיבה שהדוח הזה הגיע לתקשורת, לא כי הוא חמור באופן מיוחד.
מורן קבלו: יש דוחות חמורים לא פחות.
מורן קבלו: גם בבתי כלא של גברים.
ציפי חוטובלי: מורן, תתמקדי בבקשה בעיקרי הממצאים השליליים.
מורן קבלו: הדוח מצביע על מצב מחפיר של אסירות שנשלחות בעצם לאגף הבידוד וההפרדה.
מורן קבלו: מדובר בתאי הפרדה קטנים, צרים, דחוקים באופן שבהחלט לא ראוי למגורי אדם.
מורן קבלו: ריח של שתן.
מורן קבלו: צחנה של צואה.
מורן קבלו: במו עיני ראיתי, יסלחו לי היושבים, כתמים של דם, והדמיון שלכם יחליט מאיפה.
מורן קבלו: ומזרונים רטובים קרועים.
אורית זוארץ: על מה את מדברת?
אורית זוארץ: על החדרים עצמם?
מורן קבלו: כן.
מורן קבלו: על התאים עצמם.
מורן קבלו: מדובר בתאים מאוד מאוד צרים.
מורן קבלו: קטנים.
מורן קבלו: אם אני זוכרת נכון.
נסים זאב: כמה יש בתא כזה?
מורן קבלו: אלה תאי בידוד והפרדה.
מורן קבלו: יכול להיות שאסירה אחת כשמדובר בתא של בידוד והפרדה.
מורן קבלו: בעצם יכול להיות תא של חמש אסירות.
מורן קבלו: אני לא ראיתי יותר מארבע או חמש אסירות בתאי ההפרדה.
מורן קבלו: התאור הנורא הוא של שירותי הכריעה שזה בעצם שירותים מאוד מאוד מיושנים שהשימוש בהם בהחלט משפיל, מבזה, 50 סנטימטר מעל בור הכליאה יש ברז שבעצם אמור לשמש כברז מקלחת.
מורן קבלו: על פניו בעין בלתי מזוינת אף אחד לא היה מעלה על דעתו שמדובר בברז למקלחת אלא בברז לרחיצת ידיים.
מורן קבלו: אבל לא.
מורן קבלו: כמובן שזה החור חשוף, זה אומר ריח של ביוב.
מורן קבלו: צחנה.
מורן קבלו: הקירוב של אותו תא שירותים למיטה בעצם לא יוצר הפרדה נאותה כך שהמזרון רוב הפעמים ברוב החדרים ברוב התאים שראינו הוא רטוב ומסריח.
ציפי חוטובלי: זה תחת הסמכות של משרד הבריאות.
ציפי חוטובלי: זה ממש תנאי תברואה שמסכנים חיים.
מורן קבלו: את אומרת ואומרת נכון.
מורן קבלו: העניין הוא שלי לא ידוע, השב"ס יתנו לך את הנתונים לגבי ביקורות של משרד הבריאות.
מורן קבלו: אני לא נכנסתי לעניין הזה כך שאני לא יכולה להעיד על זה.
מורן קבלו: אני יודעת שיש ביקורות.
מורן קבלו: אני בטוחה שיש ביקורות.
ציפי חוטובלי: יש לך נתונים על מחלות?
ציפי חוטובלי: על שיעור גבוה יותר של נשים שהן חולות?
ציפי חוטובלי: יש טיפולי מרפאה שם?
מורן קבלו: יש טיפולי מרפאה.
מורן קבלו: היו תלונות מהרבה בנות, אפשר להגיד אפילו מרוב הבנות על כך שהן לא מקבלות באופן מיידי טיפולים.
מורן קבלו: על כך שהן צריכות לבקש לפחות מספר פעמים עד שהן מקבלות בעצם את הטיפול שהן צריכות לקבל.
מורן קבלו: מחסור בכדורים.
מורן קבלו: יותר מקרים ספציפיים שאני לא אכנס אליהם.
מורן קבלו: אבל אין לנו נתונים סטטיסטיים על מחלות.
מורן קבלו: אני לא חושבת גם שזה מתפקידנו.
מורן קבלו: אנחנו לא ממשרד הבריאות.
ציפי חוטובלי: מה אורך השהות של נשים שנמצאות בבידוד?
מורן קבלו: אורך השהות, שוב הכול תלוי בהחלטה של הגורמים בשב"ס.
ציפי חוטובלי: אבל בממוצע.
ציפי חוטובלי: את מספרת על מציאות מאוד מאוד קשה.
ציפי חוטובלי: השאלה אם מדובר במספר שעות או במספר ימים?
ציפי חוטובלי: או בשבוע?
מורן קבלו: אה לא.
מורן קבלו: יכול להיות מספר שעות כשמדובר על עונש שהוא מאוד נקודתי וספציפי אבל הן יכולות לשהות שם בהחלט מספר ימים ומספר שבועות.
מורן קבלו: מה הגבול, זה אני חושבת שתשאלו את רונית.
מורן קבלו: אני לא יודעת על מקסימום ימים שהן יכולות לשהות.
דבי שגיא: זה תלוי אם זו הפרדה או ענישה.
דבי שגיא: לענישה יש זמנים קצובים.
דבי שגיא: הפרדה אם צריך להגן עליה אז זה יכול להיות כל המאסר שלה שצריך להגן עליה ואי אפשר לשלוח אותה לאגפים.
דבי שגיא: יש כללים מאוד קבועים בעניין הזה.
אורית זוארץ: השאלה אם במקרים פסיכיאטרים, אנחנו מכירים שבבתי חולים פסיכיאטרים שגם ההפרדה, יש שמה מענה נפשי.
אורית זוארץ: השאלה אם יש לכם יכולת לזה.
ציפי חוטובלי: כשאני עברתי על הדוח ראיתי דברים מאוד קשים בכל מיני תחומים.
ציפי חוטובלי: תעברי ככה אחד אחד על הסעיפים המרכזיים.
ציפי חוטובלי: שהסקירה תהיי ממוקדת כדי שנוכל לתת לשירות בתי הסוהר להשיב.
ציפי חוטובלי: יש לנו הרבה שאלות.
מורן קבלו: שוב נהלי כבילה שנהוגים בכלא שעל פניו הם לא חוקיים אבל הם נהוגים בין 7 ל-12 שעות.
מורן קבלו: אני פגשתי באסירה שהיתה כבולה לילה קודם ל-12 שעות.
מורן קבלו: ביקשתי לבדוק את יומן הכליאה ומשום מה הפרט הזה נשמט ואותה כבילה למשך 12 שעות לא היתה מתועדת ביומן הזה וזה חמור כשלעצמו.
מורן קבלו: האסירה מתארת שהיא ביקשה מספר פעמים מסוהרת וצעקה שהיא מבקשת שישחררו אותה לעשות את הצרכים שלה ופשוט היא עשתה אותם במיטה מאחר והיא לא נענתה.
ציפי חוטובלי: אני ממש לא מבינה את זה.
ציפי חוטובלי: יש מציאות שבה הן צריכות לקבל אישור כדי ללכת לשירותים?
מורן קבלו: הן צריכות להשתחרר מהכבילה.
מורן קבלו: הן כבולות בידיים וברגליים למיטה.
מורן קבלו: מה זה אישור?
מורן קבלו: הן פשוט צריכות להשתחרר מהכבילה.
מורן קבלו: כשאסירה משוועת לעזרה וצועקת מספר פעמים במהלך הלילה שסוהרת תשחרר אותה לעשות את הצרכים שלה והיא לא משחררת אותה לא משאירים בפניה הרבה ברירות אלא לעשות אותם במיטה.
ציפי חוטובלי: מה שאת מספרת, מה מבחינת זכויות אסירים בכלל?
ציפי חוטובלי: עד כמה מותר לעשות פעולות כאלה?
ציפי חוטובלי: אני פשוט באמת מזועזעת.
ציפי חוטובלי: ברגע שנשללת חירותו של אדם זה נשמע לי מספיק חמור.
ציפי חוטובלי: מה החוק לגבי האפשרות להשתמש בעינוי מהסוג הזה?
מורן קבלו: אני יודעת שהשימוש בכבילה הוא אינו חוקי.
מורן קבלו: הוא לא חוקי.
מורן קבלו: אני יודעת שיש אמצעי ענישה בכלא.
מורן קבלו: תתקן אותי חגית.
מורן קבלו: חגית זה חוקי?
דבי שגיא: כבילה זה אמצעי ריסון שקיים והוא לגיטימי ולפעמים אין בלתו.
רונית מצליח: עד 96 שעות.
מורן קבלו: אני דיברתי עם האגודה לזכויות האדם והאזרח.
מורן קבלו: הבנתי מהם שמדובר בעניין שהוא לא חוקי.
מורן קבלו: יסלחו היושבים.
רונית מצליח: אפשר לשאול את האסירות.