GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציפי חוטובלי: לדעתי מאוד קשה לדעת.
ציפי חוטובלי: כאשר מתחילה מהפכה חברתית, צריך לבחון אותה לאורך הרבה זמן.
ציפי חוטובלי: מאוד קשה לקבל כנתון חברתי שכ-35% מהנשים מעדיפות שלא לצאת לעבודה.
אליעזר שוורץ: אני מסכים.
אליעזר שוורץ: אני אומר שבנתונים שהוצגו לגבי מספר ילדים שלא הולכים לגן ולמעון עד גיל מסוים, יכול להיות שלא לקחו בחשבון את העובדה שיש כאלה שבכל מקרה לא הולכים.
אליעזר שוורץ: לכן אני מציע לפנות לתמ"ת, שהוא הכי עדכני בנושאים האלה, כדי שיציג את הנתונים המעודכנים ביותר.
ציפי חוטובלי: עורכת הדין יסמין וירט-ליננברג, בבקשה.
יסמין וירט-ליננברג: אני מייצגת את העמדה של ההסתדרות.
יסמין וירט-ליננברג: אנחנו מברכים על פסק הדין של בית המשפט העליון ואנחנו חושבים שזאת שעת כושר שבאמת צריך לנצל כדי לחולל שינוי חברתי.
יסמין וירט-ליננברג: יחד עם זאת, כמו שאמרו חברותיי בישיבה הקודמת, צריך לזכור שמדובר במאבק של שני בני הזוג ולא רק של האישה.
יסמין וירט-ליננברג: אמנם אנחנו בוועדה לקידום מעמד האישה אבל צריך לזכור שזה מאבק של הגדלת ההכנסה של כל התא המשפחתי.
יסמין וירט-ליננברג: אנחנו חושבים שמן הראוי לנסח הצעת חוק דיי דומה למה שהיתה בכנסת הקודמת, אבל צריך ליצור מצב שיהיו 3 חלופות: זיכוי, ניכוי וגם סבסוד של מעונות.
יסמין וירט-ליננברג: ליצור קומבינציה שהעובדת או העובד יכולים לבחור את האופציה שמתאימה להם יותר.
יסמין וירט-ליננברג: זה ייצור את הצדק החלוקתי.
ציפי חוטובלי: הצעת החוק הנוכחית, שמונחת על שולחן הכנסת, כוללת שלושה מנגנונים: ניכוי, זיכוי והעניין השלישי, הוא עניין של מענק.
ציפי חוטובלי: בעיניי ההבדל בין מענק לבין סבסוד מעונות יום, ודיברנו על כך בישיבה הקודמת, הוא העניין של חופש הבחירה.
ציפי חוטובלי: אם אתה מסבסד מעונות יום, סוג האוכלוסייה שמגיעה לאותן מעונות היא אוכלוסייה ברמה יותר נמוכה ואז, כביכול, אתה גוזר סוג של אפרטהייד חינוכי על חברה מסוימת.
ציפי חוטובלי: לעומת זאת, כשאתה נוהג להורה מענק, הוא הרבה יותר חופשי לבחור.
ציפי חוטובלי: האם, לצורך העניין, הוא רוצה להוריד מעצמו מותרות אחרות ולהשקיע עוד קצת כסף במטפלת יקרה במעון יותר יקר.
ציפי חוטובלי: הייתי רוצה להעניק להורים יותר חופש בחירה.
יסמין וירט-ליננברג: אנחנו גם בעד.
ציפי חוטובלי: הצעת החוק כן כוללת 3 מנגנונים.
נורית צור: מי שמדברים על חופש בחירה, לא יקבלו מס הכנסה שלילי.
ציפי חוטובלי: בואו נבחין בין שני דברים.
ציפי חוטובלי: הצעת החוק שעברה בקריאה ראשונה בכנסת ה-17, כמו שאתם אומרים, היתה כרוכה בפשרה עם האוצר ולא היה בה מנגנון של ניכוי.
ציפי חוטובלי: הצעת החוק שעלתה בכנסת ה-18, בעקבות הצעות חוק היסטוריות קודמות, כן מדברת על מנגנון של ניכוי.
ציפי חוטובלי: אני לא שוללת שפשרה עם האוצר כן תתחם אותנו, בסופו של דבר, למקום של הזיכוי.
ציפי חוטובלי: כמו שאמרתי לכם, לי יש מטרה אחת והיא, שבסופו של יום נשים תקבלנה את ההטבה הזאת כבר בטווח הנראה לעין ולא ברמה של אמירה שזה חשוב.
ציפי חוטובלי: בואו נקבע הצעת חוק הצהרתית, שתאפשר גם ניכוי ובסופו של יום לא נראה את ההטבה הזאת בחלקים הקריטיים של אותן אוכלוסיות.
יסמין וירט-ליננברג: אם לא יהיה חוק, הם יהיו מחויבים לקבל את פסק הדין בינואר 2010.
ציפי חוטובלי: אין בעיה, רק שפסק הדין לא עוזר לכל אותן נשים שאנחנו מדברות עליהן.
יסמין וירט-ליננברג: אבל יש לנו כוח, אנחנו יכולות להשפיע פה.
יסמין וירט-ליננברג: גם האוצר צריך לזכור שעידוד תעסוקת נשים מגדיל את העוגה הכלכלית.
יסמין וירט-ליננברג: ברגע שיותר נשים יצאו לשוק העבודה, זה גם יגדיל את ההכנסות של התא המשפחתי וגם יגדיל את העוגה הכללית של המדינה.
יסמין וירט-ליננברג: צריך לקחת גם את זה בחשבון.
יסמין וירט-ליננברג: אי אפשר כל פעם לבוא ולומר שיש עכשיו משבר כלכלי ואי-אפשר לעשות את זה כי אז תמשיך הסחבת הזאת.
יסמין וירט-ליננברג: לכן זאת שעת כושר ולדעתי אנחנו צריכות להיאבק ולאו דווקא להצטמצם לעניין הזה של נקודת זיכוי.
גלי עציון: לא תהיה לנו הזדמנות שנייה.
גלי עציון: ברגע שזה יעבור, לא תהיה עוד הזדמנות אחרת לשנות את זה.
יסמין וירט-ליננברג: לגבי ההצעה שהיתה בכנסת הקודמת.
יסמין וירט-ליננברג: דיברתי על-כך גם עם חברתי מנעמ"ת.
יסמין וירט-ליננברג: הגיל שבו הוגדר ילד היה עד גיל 5.
יסמין וירט-ליננברג: גם בנקודה הזאת הייתי מציעה שניאבק להגדיל את הגיל של הילד.
יסמין וירט-ליננברג: הרי זה לא יחול רטרואקטיבית, אז יש נשים שבכלל לא ייהנו מההטבה הזאת בכלל.
יסמין וירט-ליננברג: גם אחרי גיל 5 יש הוצאות גבוהות בטיפול בילדים ולכן צריך לעודד את זה.
נורית צור: יותר מזה.
נורית צור: יש מחקרים שמראים שדווקא בגילאים האלה נשים מנסות להגדיל את היקף המשרה ולצאת לעבוד.
נורית צור: אגב, אפרופו פסק הדין, אני לא מכירה, ואני אומרת את זה באופן אישי, ילד אחד בצהרון שנמצא שם כי אמא שלו יושבת רגל על רגל בבית קפה.
נורית צור: זאת ההוצאה הכי נקיה לצורך יציאה לעבודה.
ציפי חוטובלי: אני מקווה שלכולן ברור שעלות צהרון לא דומה לעלות טיפול בין 08:00 ל-16:00.
ציפי חוטובלי: לכן אנחנו מדברים על הכרה מדורגת.
ציפי חוטובלי: לדעתי, עדיין התקופה הקריטית היא התקופה שלפני חוק חינוך חינם.
ציפי חוטובלי: נעבור לחברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי, בבקשה.
אנסטסיה מיכאלי: זה הדיון שאנחנו מנהלים.
אנסטסיה מיכאלי: אני מקווה שנמשיך הלאה כי לדעתי יש כל-כך הרבה מקרים וכל-כך הרבה סיטואציות לכל מיני נשים.
אנסטסיה מיכאלי: נכון שצריך לעודד נשים לצאת לעבודה אבל הכי חשוב זה לעודד נשים ללדת ילדים.
אנסטסיה מיכאלי: זה הדבר החשוב ביותר במדינת ישראל.
אנסטסיה מיכאלי: זה הפחד הגדול ביותר.
אנסטסיה מיכאלי: עדיף שכל התקציבים שאנחנו דנים בהם, כל הנשים במדינת ישראל שיש את האמביציות ואת הרצון להתקדם הלאה, יש להן בעל תומך.
אנסטסיה מיכאלי: עדיף להעביר את התקציב הזה לכל הילדים שלנו, שיוצאים מהבטן שלהם ולהגדיל את כמות קצבאות הילדים.
אנסטסיה מיכאלי: זה הפיתרון.
אנסטסיה מיכאלי: אני מאחלת לכן הצלחה.
ציפי חוטובלי: את בעד קצבאות ילדים?
אנסטסיה מיכאלי: אני מעדיפה שהקצבה לילדים תהיה יותר גדולה, שיהיה איזון ושוויון במדינת ישראל בין כל האימהות.
אנסטסיה מיכאלי: העיקר שהילדים שלנו לא יסבלו.
אנסטסיה מיכאלי: זאת הדעה שלי, אבל באמת הצלחה מכל הלב.
אנסטסיה מיכאלי: בכל מקרה אני אשתתף, אולי נמצא פיתרון אחר, אבל זאת ההצעה שלי.
ציפי חוטובלי: תודה על ההערה שלך.
ציפי חוטובלי: מה שבטוח הוא, שחברת הכנסת מיכאלי נותנת דוגמה אישית.
אנסטסיה מיכאלי: אני רואה שאני לא היחידה ויש לנו כאן יועצת משפטית של הוועדה, שגם היא מחכה.
אנסטסיה מיכאלי: אולי זה יסתיים היום ואולי לא, אבל הצלחה מכל הלב.
ציפי חוטובלי: היא מחכה שיכירו בהוצאה לטיפול בילד.
איריס שטרק: חברת הכנסת מיכאלי, הייתי מסכימה איתך אם באמת קצבאות לילד ראשון ושני היו 1,000 שקל לכל ילד, אז באמת זה היה מכסה את הכול.
אנסטסיה מיכאלי: 1,400 שקל שאני מקבלת כל חודש מספיקים ליום אחד של כל הילדים.
נורית צור: נשים שיש להן 4 ילדים ויותר לא צריכות לעבוד, הן מקבלות קצבה מאוד גבוהה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לרואת החשבון איריס שטרק.
איריס שטרק: חברת הכנסת מיכאלי, כדאי שתישארי עוד דקה.
איריס שטרק: כסגנית נשיא בלשכת רואי החשבון וגם כאישה עצמאית שמנהלת עסק הרבה שנים וכאמא ל-7 ילדים, כדאי לשמוע את הזווית הכוללת שעל-פיה צריך להתייחס במדינת ישראל.
איריס שטרק: ראשית, אני חושבת שהגישה שצריכה להיות פה היא גישה של מדיניות.
איריס שטרק: מפה צריכה לצאת המדיניות.
איריס שטרק: זאת נקודה מרכזית, לפני תקציבים, לפני כל דבר אחד.
איריס שטרק: אם המדיניות בישראל היא רווחת הילד, והיא באמת גידול ילדים ומשפחה; אם הראייה היא של תא משפחתי חשובה; אם המדיניות של הגדלת שיעור התעסוקה, שלא יהיה עוני במדינת ישראל ויותר ויותר נשים ישתלבו בשוק העבודה מכל המגזרים, מהמגזר הערבי, מהמגזר החרדי, מהמגזר הרגיל.
איריס שטרק: כולנו צריכים להיות בשוק העבודה, זה היעד.
איריס שטרק: זאת נקודת המוצא.
איריס שטרק: צריך לדבר על יעדים, כל השאר זה טכניקות והן יצטרכו להצדיק את היעדים.
איריס שטרק: את זה אסור לשכוח במקום שאנחנו נמצאים היום.
איריס שטרק: פסק הדין של ורד פרי מביא אותנו חזרה לנקודה הכי בסיסית של הכרה בהוצאה חיונית.
איריס שטרק: בית המשפט לא דיבר על צדק חברתי.
איריס שטרק: הוא דיבר, וזאת לא תיאוריה.
איריס שטרק: אנחנו לא מדברים על דבר תיאורטי, אנחנו מדברים על מציאות הכי ראויה של שוויון בחקיקה, שבה מכירים בהוצאה חיונית.
איריס שטרק: לא יכולתי לצאת לעבודה אם לא היתה לי שמירה על הילדים.
איריס שטרק: גם כשהיו לי ילדים קטנים וגם כשהייתי צריכה להיניק, יצאתי לעבוד.
איריס שטרק: צריך לצאת ולהשתלב בשוק בעבודה.
איריס שטרק: לכן, אי-אפשר להחזיר אחורה את הגלגל הזה, שהביא אותנו למצב הראוי שבו זאת הוצאה מוכרת.
איריס שטרק: אני לא מקבלת את העניין הזה של זיכוי ולא ניכוי.
איריס שטרק: אין דרך לסגת חזרה.
איריס שטרק: כל הצעת חוק שתצא מפה, שתבטל את ההישג הזה, היא הצעה נוראה מבחינתי.
איריס שטרק: היא עיוות בלתי מתקבל על הדעת ואסור לאף אחד פה להטיל את זה על המצפון שלו.
איריס שטרק: זאת נקודה ראשונה.
איריס שטרק: לכן הרוח של ההצעה שלי, שגם נשמעת כאן, חייבת להיות שילוב של הדברים כאשר כל אחד יבחר את הצד האופטימאלי.
איריס שטרק: לכן אנחנו צריכים לתת את האפשרות לניכוי במגבלות הסבירות.
איריס שטרק: צריכים לתת נקודות זיכוי במספר כזה שיתאמו לאחוז המס הממוצע ויאפשר, לא את ה-200 שקל ואת נקודת הזיכוי, אלא כזאת כמות של נקודות זיכוי, שההטבה שתצא ממנה תהיה הטבה בגובה שיעור המס הממוצע לניכוי ואפשר לעשות את התחשיב הזה.
ציפי חוטובלי: הפרמטר צריך להיות הוצאת טיפול בילדים.
איריס שטרק: בדיוק כך, שנקודות הזיכוי, אם נלך גם לניכוי וגם לזיכוי, יביאו אותנו לאותו מצב, אותו אפקט.
איריס שטרק: אז אם יהיו 10 נקודות זיכוי או 12 נקודות זיכוי, זה בכלל לא מעניין אותי כי התוצאה צריכה להיות אותה תוצאה.
איריס שטרק: מה שמס הכנסה מציג פה על השולחן, לצערי, ויש לי ידידים יקרים ומוערכים ומקצוענים במס הכנסה, הוא פשוט עיוות מבזה.
איריס שטרק: ניסיון לבטל נקודות זיכוי קיימות שאין בינן לבין גידול הילדים שום דבר.
איריס שטרק: אלה נקודות שאנחנו לא יכולים בכלל להתייחס אליהן.
איריס שטרק: אנחנו יכולים לקחת מכאן והלאה כל ניסיון חקיקה ולהגיד מה עכשיו אנחנו מביאים כדי ליצור את אותה תועלת.
איריס שטרק: לכן אני מתעלמת ובוחרת בכלל לא להתייחס.
איריס שטרק: אנחנו לא נמצאים במשא ומתן שאומר: בואו תחזירו תקציב.
איריס שטרק: אני חושבת שהעבודה שנעשתה פה היא עוד אפילו לא מעידה על התועלת הכלכלית.
איריס שטרק: אני לא מדברת בכובע החברתי כרגע, אלא רק בשם התועלת הכלכלית שתצא לנו, מדינת ישראל, מהעובדה שיותר ויותר נשים ישתלבו בעבודה.
איריס שטרק: אנחנו הרי יודעות לצרוך.
איריס שטרק: רוב החלטות הצריכה נעשות על ידי נשים, בזה אנחנו טובות.
איריס שטרק: לכן נשים שיצאו לעבודה ותהיה להן הכנסה פנויה גבוהה יותר, יתרמו לתל"ג.
איריס שטרק: אנחנו נהיה במצב שרק רווח יהיה מהעניין הזה.
איריס שטרק: אני רוצה גם להזכיר שהעבודה הזאת מדגישה את העובדה שאחוז גבוהה מאוד של נשים עובדות עבודה חלקית וזה בסדר גמור.
איריס שטרק: הן דואגות לרווחת הילדים.
איריס שטרק: כמו שחברת הכנסת מיכאלי הזכירה, אנחנו גם צריכים לדאוג שהתוצאה תהיה כזאת שתאפשר הטבה פרופורציונאלית לנשים שעובדות במשרה חלקית.
איריס שטרק: לכן אני חושבת שבמכלול הכולל - - -
ציפי חוטובלי: זאת נקודה מאוד חשובה שעלתה גם בדיון הקודם.
איריס שטרק: זאת נקודה עקרונית, של פרופורציה לגבי משרה חלקית.
איריס שטרק: בנוסף, מה זאת אומרת ילדים עד גיל 5?
איריס שטרק: מה קורה להם?
איריס שטרק: אני לא יודעת, אצלי ההוצאה - - -
ציפי חוטובלי: ילדים בגיל 6 הולכים לבית הספר.
קריאה: הם חוזרים מבית הספר בשעה 12:45.
ציפי חוטובלי: חלק מהנשים עובדות בחצי משרה עד 13:00, חלק מהנשים הן מורות.
ציפי חוטובלי: יש מקצועות שבהם מסיימים את העבודה בשעה 13:00, תתפלאו.
אלה גרא: זה לא מספיק, אי אפשר לבנות על זה.
אלה גרא: אי אפשר לבנות על זה אם ילד יוצא מהמסגרת בשעה 12:00.
ציפי חוטובלי: אני בעד שתהיה חופשת לידה של שנה ושתהיה הכרה בהוצאות טיפול מלאות.
ציפי חוטובלי: אני בעד שנבנה כאן מהלך מדרגי שיעזור שוב לאותן נשים.
ציפי חוטובלי: תיראו, נשים שמשתכרות בעשירונים הגבוהים, עם כל הכבוד, אני לא מרגישה כרגע שהן יקבלו - - -
נורית צור: קחי את המורה שאת מדברת עליה.
נורית צור: מצד אחד, במשרד החינוך מאמצים את אופק חדש ואומרים שהן צריכות להישאר בבית הספר עד שעה 15:00 או עד שעה 16:00.
נורית צור: מצד שני, לא מכירים.
נורית צור: אז מה יעשו עם הילדים האלה.
נורית צור: את אומרת שיש הרבה מורות, כמה מרוויחים המורים?
איריס שטרק: הגיל צריך להיות לפחות עד גיל 14.
איריס שטרק: אין ספק, חברת הכנסת חוטובלי, שככל שגיל הילד עולה, מן הסתם העלות תהיה נמוכה יותר.
איריס שטרק: אני רוצה להתייחס לעניין של עשירון עליון ועשירון אמצעי.
איריס שטרק: אני רוצה לומר לך שמעמד הביניים במדינת ישראל, שמגדל ילדים ועובד ומשתכר בסדר, ההכנסה הפנויה שנותרת לו היא לא גדולה.
איריס שטרק: אי-אפשר להתעלם.
איריס שטרק: המטרה היא לדאוג לחזק את מעמד הביניים שהוא מעמד חשוב לכלכלה הישראלית.
איריס שטרק: צריך לקחת את הצעת החוק של שדולת הנשים, שעברה בקריאה ראשונה, להעביר אותה דין רציפות ולתקן אותה למצב הזה, שהיא תתאים גם לאפשרות של ניכוי, גם לאפשרות של מתן נקודות זיכוי, באותה פרופורציה עם מינימום חיכוך.
איריס שטרק: אין בעיה לפתור את הפחד של שלטונות המס מחיכוך בירוקראטי.
איריס שטרק: יש דרכים מאוד נוחות לפתור אותו.
איריס שטרק: עשו את זה עכשיו בנושא של מס הכנסה שלילי.
איריס שטרק: הכל פתיר, אנחנו לא בדיון תיאורטי ויש לנו פיתרון מעשי שכבר כתוב, מוכן וקיים.
ציפי חוטובלי: עורכת דין תמי קלרפלד, בבקשה.
תמי קלרפלד: אין לי הרבה מה להוסיף כי אמרו את רוב הדברים.
תמי קלרפלד: אני מייצגת את הוועדה למעמד האישה בלשכת עורכי הדין.
תמי קלרפלד: אנחנו מברכים, כמובן, על ההלכה של פרי.
תמי קלרפלד: אני מזכירה שלשכת עורכי הדין ביקשה להצטרף כידיד בית המשפט באותו הליך.
תמי קלרפלד: בשנה שעברה ולפני כן דנו בנושא בוועדה שלנו.
תמי קלרפלד: אני מניחה שהצעת החוק עליה אנחנו מדברים כאן היא מאוגוסט 2008.
תמי קלרפלד: מצאנו לנכון שאמנם ההלכה של פרי מסייעת לשכבה מסוימת של נשים בישראל אבל עדיין נשאר איזה פער.
תמי קלרפלד: אנחנו בעד זה שגם יחוקקו בהתאם.
תמי קלרפלד: אני לא רוצה להיכנס לפרטי הפרטים של הצעת החוק, אבל זה דיי עונה לכל השלבים, גם לנושא של הניכוי, גם לנושא של הזיכוי ומענק.
חנין זועבי: השאלה שלי היא יותר במישור של המסר החברתי של העניין הזה.
חנין זועבי: זאת שאלה בסיסית, כך שאולי היא לא תשנה את הפרקטיקה של התפתחות העניינים.
חנין זועבי: למה לקשר בין הוצאות הטיפול בילדים לבין השכר של הנשים?
חנין זועבי: למה לא לקשר את זה דווקא עם השכר של הגברים?
חנין זועבי: ראשית, מפריע לי המסר החברתי של הדבר, שזה חלוקת התפקידים.
ציפי חוטובלי: זה עלה בדיון הקודם.
ציפי חוטובלי: היכולת להכיר בהוצאות כהוצאות משפחה.
חנין זועבי: אבל זה תלוי בשכר של הנשים.
חנין זועבי: כאשר האוצר אמר שנבטל את חצי נקודת הזכות, זה כאילו מובן מאליו שאנחנו תולים את זה בשכר של הנשים.
חנין זועבי: כאשר עכשיו עושים את כל החשבונות על השכר של נשים ולא על השכר של הדברים.
חנין זועבי: בכל זאת, האם עושים את זה בתוך השכר של הנשים או שבוחרים?
איריס שטרק: איפה שהכי טוב.
חנין זועבי: אז הזוג בוחר.
קריאה: אבל יש חשיבות לזה שהאישה תוכל להחליט.
ציפי חוטובלי: מרי חדייר, בבקשה.
מרי חדייר: חברת הכנסת זועבי, יש פה איזה חוסר הבנה.
מרי חדייר: אני חושבת שהילדים הם לא של הנשים אלא של התא המשפחתי.
מרי חדייר: לחקיקה מהשנים האחרונות יש הסתכלות אחרת והיא לא מדברת על כך שנותנים הטבות לאישה אלא לתא המשפחתי.
מרי חדייר: לדעתי צריך להמשיך את המגמה הזאת.
מרי חדייר: זאת אומרת, שבתא המשפחתי, אם הגבר משתכר יותר מהאישה אז הניכוי ייעשה מהשכר שלה.
מרי חדייר: יש מקרים שהאישה משתכרת יותר.
מרי חדייר: באמת היו דיונים רבים והנושא מאוד חשוב.
מרי חדייר: היינו ממליצות שבדיון הבא ניקח את החוק הקודם, לבדוק שיש רציפות ולנסות כבר לקיים דיונים ולשפר אותו.
מרי חדייר: לצד זה, כמו שנאמר כאן, אין מערך דיי גדול של מעונות.
מרי חדייר: נכון מה שאמרת, חברת הכנסת חוטובלי, שזכות הבחירה היא אצל האישה, אבל לצד זה אני חושבת שאם יהיה פיקוח במדינה – כמה פעמים שמענו על מטפלות למיניהן ללא הכשרה שגרמו לבעיות חמורות.
ציפי חוטובלי: הנושא הזה הוא נושא נפרד וחשוב.
מרי חדייר: לכן הייתי ממליצה שגם תקיימו דיון בנושא של להקים מערך מפוקח ומבוקר.
ציפי חוטובלי: עורכת דין סיגל רונן-כץ משדולת הנשים, בבקשה.
סיגל רונן-כץ: ראשית, אני תומכת לגמרי בדבריה של חברתי, רואת חשבון איריס שטרק.
סיגל רונן-כץ: אנחנו חושבים שהצעת החוק צריכה לעבור דין רציפות ולהשתנות בהתאם להצעת החוק הקודמת שמונחת.
סיגל רונן-כץ: שתחול הן מערכת ניכוי והן מערכת זיכוי, לבחירת האישה.
סיגל רונן-כץ: כל הצעת חוק חייבת להביא בחשבון את אותן 66% נשים שאינן מגיעות לסף המס על ידי מתן מס הכנסה שלילי או אפשרות להעביר את הזיכוי לבעל או את נקודות הזיכוי לבעל.
סיגל רונן-כץ: משרד האוצר לא התייחס לכך בכלל.
סיגל רונן-כץ: נקודות הזיכוי חייבות להיות מדורגות בהתאם לגיל הילדים, לא בהתאם למספר הילדים.
סיגל רונן-כץ: אני חושבת שגיל 14 זה הגיל המינימאלי.
סיגל רונן-כץ: ילדים בני 6 אמנם הולכים לבית הספר אבל בשעה 12:00 הם מסיימים את הלימודים ואין פיתרון.
סיגל רונן-כץ: לכן, ככל שגיל הילד ילך ויגדל, כמובן נקודות הזיכוי צריכות להיות קטנות יותר.
סיגל רונן-כץ: זה לא קשור למספר הילדים.
סיגל רונן-כץ: זה לא איקס נקודות לילד אחד ואיקס נקודות לילד שני.
סיגל רונן-כץ: אני מחזיקה כאן הצעת פורום של ה-CFO לגבי נקודות הזיכוי שהם חשבו שהן מתאימות.
סיגל רונן-כץ: הן מדברות על כך שנשים עם ילדים עד גיל יקבלו 12 נקודות זיכוי, נשים עם ילדים בגילאי 3-5 יקבלו 9 נקודות זיכוי, נשים עם ילדים בגיל 5-10 יקבלו 5 נקודות זיכוי ונשים בגילאי 10-14 יקבלו 2 נקודות זיכוי.
סיגל רונן-כץ: הם אומרים שכל מתן נקודות זיכוי בהיקף פחות מהמוצע מהווה זלזול בעמדת בית המשפט, כפי שהובע בפסק דין ורד פרי, שבו הוחלט להכיר בהוצאת מטפלת.
סיגל רונן-כץ: הצעת האוצר, לתת על כל ילד עוד נקודת - - -
ציפי חוטובלי: מה הקראת עכשיו?
סיגל רונן-כץ: הצעת פורום CFO.
סיגל רונן-כץ: אני אוכל לתת את זה לוועדה.
סיגל רונן-כץ: הצעת האוצר להיטיב עם האישה בנקודה אחת על כל ילד, נראית כלעג לרש מול ההצעה הזאת, שאומרת שפחות ממנה זה זלזול בפסק הדין של בית המשפט העליון.
סיגל רונן-כץ: הרעיון של האוצר, שאמר שאם יש אישה שמרוויחה 7,500 שקל ויש לה הוצאות של 1,300 שקל לטיפול בילד, במקרה הזה הזיכוי יהיה שווה לניכוי, זאת נקודה מאוד מאוד מסוימת וקטנה ואי-אפשר להיתלות בה כי רוב הנשים לא מגיעות ל-7,500 שקל ולצערי רוב ההוצאות לטיפול בילדים לא מסתכמות ב-1,300 שקל.
סיגל רונן-כץ: לכן, אי אפשר להיאחז בנקודה הזאת ולומר שנקודת הזיכוי שאנחנו נותנים שווה לניכוי.
סיגל רונן-כץ: לא, זה לנקודה ספציפית בלבד.
סיגל רונן-כץ: לא שמעתי מהאוצר כמה ההכרה באותן הוצאות למטפלת באמת יוסיפו למשק הכלכלי.
סיגל רונן-כץ: שמעתי רק כמה הוצאות זה.
סיגל רונן-כץ: מעולם לא שמעתי התייחסות לאוצר לנקודה הזאת האוצר אמור לתת לי את כל התמונה.
סיגל רונן-כץ: כמה זה יתרום למשק הכלכלי.
ציפי חוטובלי: האוצר תמיד יעדיף לומר לא, לכן אנחנו צריכים לעזור לו לומר כן.
סיגל רונן-כץ: אני מבקשת שנשמע מהאוצר גם את המחקר שלו בנושא כי כנראה שזה יוסיף למשק הכלכלי.
סוזי שקורי: אני יועצת מס ונציגת לשכת יועצי המס.
סוזי שקורי: אמרו כאן דברים נכונים ואני מאמצת אותם.
סוזי שקורי: יש לי דבר אחד לומר לאוצר.
סוזי שקורי: איפה אנחנו עומדים עם החינוך?
סוזי שקורי: איך אנחנו תוקפים את החינוך?
סוזי שקורי: מדוע אנחנו לא מביאים את אותן המטפלות ואת אותן הנשים שיש להן משפחתונים להצהיר ולשלם?
סוזי שקורי: אותן המטפלות שאנחנו נשלם עבורן, ביטוח לאומי יגבה את הכסף אם תרצה ואם לא תרצה.
סוזי שקורי: אז פה יש לך הכנסה תקציבית שנכנסת לשם.
סוזי שקורי: על ידי זה אתה גם מגדיל את כל המערך של ההשתתפות התקציבית.
סוזי שקורי: אלה דברים מאוד חשובים ומאוד חינוכיים.
סוזי שקורי: אנחנו צריכים להתחיל בחינוך כי השר הזה מועבר גם לילדים הלאה.
סוזי שקורי: אותה מטפלת שלא מצהירה מעבירה את זה הלאה לילדים שלה.
ציפי חוטובלי: עורכת דין טלילה שחר-רוזנפלד, בבקשה.
טלילה שחל-רוזנפלד: אני מנהלת האגף לקידום ושילוב נשים בשירות המדינה.
טלילה שחל-רוזנפלד: אני מסכימה להרבה דברים שנאמרו.
טלילה שחל-רוזנפלד: חשוב לי להדגיש, כפי שנאמר בפסק הדין, שאנחנו לא מדברים פה על הטבה לנשים.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו מדברים על תיקון עוול היסטורי.
טלילה שחל-רוזנפלד: על משהו שהיה צריך להיות מלכתחילה, על זה שיכירו בהוצאות טיפול בילדים.
טלילה שחל-רוזנפלד: החשיבות פה היא קודם כל בעניין שצריך לעשות את זה גם ברמה של ניכוי, בנוסף לזיכוי, וגם בעניין המהותי.
טלילה שחל-רוזנפלד: דיברנו פה הרבה על הנושא של כניסה למעגל העבודה.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו מטפלים גם בנושא של קידום נשים, דהיינו, נשים שכבר נמצאות במעגל העבודה.
טלילה שחל-רוזנפלד: זה גם מאוד רלוונטי.
טלילה שחל-רוזנפלד: לאישה שעובדת בחצי משרה הרבה יותר קשה להתקדם.
טלילה שחל-רוזנפלד: גם אישה שעובדת במשרה מלאה ויוצאת בשעה 15:30 כדי לקחת את הילדים, בהרבה מקומות זה נתפס כאילו היא יוצאת באמצע היום.
טלילה שחל-רוזנפלד: היא נתפסת כפחות מחויבת, היא מקבלת פחות שעות נוספות.
טלילה שחל-רוזנפלד: אין לה זמן לעשות את הרישות ולהתקדם.
טלילה שחל-רוזנפלד: כשאנחנו מדברים על ההכרה בהוצאות טיפול, אני חושבת שאנחנו צריכים לדבר על הכרה בהוצאות גם מעבר.
טלילה שחל-רוזנפלד: יכול להיות שאני מרחיבה פה אבל ברגע שצריך לקחת מטפלת כדי להישאר שעות נוספות בעבודה, זאת גם הוצאה שאנחנו מוציאות כדי להמשיך בעבודה וכדי להתקדם.
טלילה שחל-רוזנפלד: מעבר לזה.
טלילה שחל-רוזנפלד: דובר כאן על הכרה בהוצאה משפחתית.
טלילה שחל-רוזנפלד: זה מאוד מאוד חשוב, זה מאוד משתלב עם מהלך שאנחנו מנסים להוביל בשירות המדינה.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו כל הזמן מדברים על הנושא של חלוקה משפחתית, לעשות שינוי בחלוקת התפקידים במשפחה, כי זה משפיע לנו גם על מקום העבודה.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו עושים כל מיני שינויים, אם זה בתקשי"ר ואם זה בכל מיני דרכים אחרות, כדי להביא להכרה - כפי שנאמר כאן, הילדים הם ילדים של המשפחה.
טלילה שחל-רוזנפלד: יש את הנושא של חופשת לידה ונושא של יום עבודה מקוצר.
טלילה שחל-רוזנפלד: זה תהליך שאנחנו חייבים להתייחס אליו, גם ברמה ההצהרתית וגם ברמה הפרקטית.
טלילה שחל-רוזנפלד: זה לא יעבוד אם כל הזמן נסתכל על זה כעל משהו של נשים.
טלילה שחל-רוזנפלד: בעיקר לא, אם נדבר על הטבה לנשים, כי זאת לא הטבה לנשים.
טלילה שחל-רוזנפלד: זה שמדברים על הטבה לנשים, זה תמיד אחרי זה חוזר אלינו כבומרנג.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו לא נותנים פה הטבה לנשים.
טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו נותנים משהו שצריך לתת בלי קשר.
טלילה שחל-רוזנפלד: אם דיברתי על שעות נוספות, צריך להתייחס גם למקרים שאין גנים או בתי ספר, בגלל כל מיני חופשות ושיש קייטנות.
טלילה שחל-רוזנפלד: צריך להתייחס לכל המקרים האלה.
טלילה שחל-רוזנפלד: עוד דבר שמפריע לי לגבי הנושא של חצי נקודת זיכוי.
טלילה שחל-רוזנפלד: למיטב זכרוני, ותקנו אותי אם אני טועה, חצי נקודת הזיכוי ניתנה מלכתחילה כפיצוי על הנושא של חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
טלילה שחל-רוזנפלד: בעבר נשים היו כלולות בסכום הביטוח הרפואי שהבעלים שילמו לקופות חולים.
טלילה שחל-רוזנפלד: ברגע שהיה חוק ביטוח בריאות ממלכתי, הן היו צריכות לשלם סכום מהמשכורת.
טלילה שחל-רוזנפלד: לכן זה ניתן כפיצוי.
טלילה שחל-רוזנפלד: לכן לא צריך להכניס את הנושא הזה לדיון הנוכחי.
טלילה שחל-רוזנפלד: זה ניתן לעניין הזה ונושא של טיפול בילדים זה משהו אמר.
טלילה שחל-רוזנפלד: כפי שאמרתי, זה מאוד חשוב לנו שזה יהיה גם ניכוי, גם זיכוי וגם אופציה של מענק.
טלילה שחל-רוזנפלד: לא צריך להתעלם מאנשים שהם במעמד הביניים או מנשים שמרוויחות יותר.
טלילה שחל-רוזנפלד: בסופו של דבר אנחנו רוצים לעודד נשים להגיע לרמות הכי בכירות ולא לקבע את המצב הנוכחי של הרבה נשים שנמצאות ברמות משכורת מאוד נמוכות.
קריאה: אם הן יהיו במוקד קבלת החלטות, שילוב נשים בשוק העבודה יהיה בכלל ברמה אחרת.
ציפי חוטובלי: אם יישאר זמן, אני אעיר הערה לגבי זה.
ציפי חוטובלי: ולריה סיגל-שיפר בבקשה.
ולריה סיגל-שיפר: אני רוצה להסתייג מדעה שרווחת פה לגבי מתן ההטבה כהטבה משפחתית.
ולריה סיגל-שיפר: אני רוצה להגיד שכדאי שאנחנו נלמד מהמדינות המתקדמות ביותר בעולם בנושא של שוויון בין המינים.
ולריה סיגל-שיפר: כבר משנות ה-80 הדוח של האיחוד האירופי המליץ על דיווח אישי ואינדיבידואלי כדרך לקדם שוויון בין המינים.
ולריה סיגל-שיפר: במדיניות הסקנדינביות ובמדינות מערב אירופה השיוויון בין המינים הוא הגבוהה ביותר.
ולריה סיגל-שיפר: מדינת ישראל רוצה להידמות למדינות שבהן הדיווח הוא דיווח אישי.
ולריה סיגל-שיפר: הטבה שהיא משפחתית בעצם מקבעת את האישה מתוך תפיסה שהאישה היא מפרנסת שנייה.
ולריה סיגל-שיפר: אנחנו צריכים לקדם חוק שהדיווח יהיה אינדיבידואלי.
ולריה סיגל-שיפר: יש מחקרים שמוכיחים את זה.
ולריה סיגל-שיפר: יש מחקרים שמוכיחים שמדינות סקנדינביה, בהן כבר 30 שנה הדיווח הוא אישי, שיעור ההשתתפות בשוק העבודה של נשים נשואות הוא יותר מ-85%.
ולריה סיגל-שיפר: במדינות בהן יש אפשרות של דיווח משותף, כמו ספרד ואירלנד, ההשתתפות של נשים נשואות בכוח העבודה הוא 55%.
ולריה סיגל-שיפר: זה מוכח במחקרים שאפשר להסתכל עליהם.
ולריה סיגל-שיפר: זאת נקודה שאני רוצה שנבחן.
ולריה סיגל-שיפר: אם הוועדה לקידום האישה באמת רוצה לקדם נשים כיחידות, מתוך תפיסה של אישה כיחידה כלכלית ולא כחלק ממשפחה.
ולריה סיגל-שיפר: היא יכולה לבחור להיות חלק ממשפחה, אבל היא יחידה כלכלית.
ולריה סיגל-שיפר: כדאי שאנחנו נקדם דיווח אישי.
ולריה סיגל-שיפר: זה מוכח ממדינות אחרות בעולם.
ולריה סיגל-שיפר: מאוד מאוד חשוב שכל הצעת חוק שתהיה, תהיה התייחסות לנשים שלא מגיעות לסף המס על ידי מתן מענק.
ציפי חוטובלי: זה מוסכם על ידי כל מי שיושב כאן.
ציפי חוטובלי: רז משגב, בבקשה.
רז משגב: אני מודה על קבלת זכות הדיבור.
רז משגב: אני אתייחס לשתי נקודות כי לרוב הנקודות התייחסות הדוברים ואין טעם לחזור.
רז משגב: במקרה של גירושין, בהם האב מחויב במזונות ובין היתר הוא מחויב בתשלום של הוצאות מעון, טיפול וכדומה, בסיטואציה כזאת אנחנו מבקשים שבכל הצעת חוק שלא תהיה, ההכרה במס תהיה שייכת לאב המשלם כי במקרה הזה התא המשפחתי כבר לא קיים.
רז משגב: בפועל, מי שמעביר את הכסף למוסד זאת האם ויוצא שהיא עשויה לקבל הטבה שלא מגיעה לה כי את המס על אותו כסף שילם האב.
רז משגב: לכן, בסיטואציה כזאת, ההכרה במס צריכה להיות של האב.
רז משגב: הנקודה השנייה היא כללית לדיון.
רז משגב: אני חושב שהאוצר מפספס עוד נקודה מאוד חשובה וזאת העובדה שהסיטואציה הזאת תיצור עוד שני מצבים.
רז משגב: אחד, יהיו משרות נוספות במשק.
רז משגב: אותן אימהות שיצאו לעבודה ויצטרכו שמירה על הילדים, יצטרכו לקחת מטפלות.
רז משגב: המטפלות האלה הן כוח עבודה נוסף.
רז משגב: נקודת נוספת ששייכת לזה.
רז משגב: אם אותן האימהות שיוצאות לעבודה ולוקחות מטפלות רוצות שההוצאה תהיה מוכרת, הן תצטרכנה לבקש קבלה.
רז משגב: זאת אומרת שאותה מטפלת תצטרך להיות מדווחת ואז היא תיכנס למעגל משלמי המיסים.
רז משגב: הדבר הזה לא קיים היום.
רז משגב: כלומר, חלק גדול מהתקציב שהאוצר טוען שלא יהיה יבוא מעצם המשרות הנוספות והגדלת שוק העבודה.
ציפי חוטובלי: הדוברת האחרונה להיום היא עורכת הדין גלי עציון, בבקשה.
גלי עציון: יש לי הצעה או איזה אתגר.
גלי עציון: בסופו של דבר, יושבת הראש צודקת.
גלי עציון: אנחנו יכולים לדבר פה אידיאולוגית מהיום עד מחר וזה ייחסם במסדרונות האוצר מסיבות תקציביות.
גלי עציון: כן הייתי מציעה שבמקום שיציעו לנו להוציא מהכיס הימני ולהעביר לכיס השמאלי, ועוד בדרך יישאר קצת לאוצר, ברוח ההצעות של פרופסור אסף לחובסקי, אולי לתת למחלקת המחקר, יחד עם מס הכנסה, למצוא מקורות תקציביים נוספים, כגון נושא ההכרה בהוצאות טיסה וכדומה.
גלי עציון: האוצר שכל-כך מגן על הנשים העניות ורוצה שלא לדאוג לנשים העשירות, יכול ללכת לשם.
גלי עציון: במקרה כזה זה יתחלק לא רק על נשים אלא על כל ציבור משלמי המיסים.
ציפי חוטובלי: אני מקבלת בשמחה את ההצעה.
ציפי חוטובלי: תרמתם לנו, העשרתם אותנו.
ציפי חוטובלי: אני חושב שהשלב הבא הוא קידום הצעת החוק בפועל.