GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עידית לביא: ולכן, ההתמקדות צריכה להיות איך אנחנו מעלים את המודעות, איך אנחנו מגעים לארגונים ועדיין אם לא רוצים אותנו, אנחנו ניכנס בדרך אחרת, כי זה חוק.
עידית לביא: נחייב אותם.
עידית לביא: בין אם הם רוצים ובין אם לאו.
ציפי חוטובלי: אני הייתי ביום שארגנתם וראיתי את מידת הרצינות שאתם מייחסים לעניין.
ציפי חוטובלי: נגעתם בנקודה מאד חשובה.
ציפי חוטובלי: גם בוועדה הזו אני נתקלת בזה: זה נושא שנשים עוסקות בו, כי זו בעיה של נשים.
ציפי חוטובלי: אבל כל המחקרים מראים זו לא בעיה של נשים, זו בעיה של מקומות העבודה, של המשק, של החברה שלנו.
ציפי חוטובלי: זה עובד בכל מעגלי הרוחב האלה.
ציפי חוטובלי: השאלה – האם יש לכם איזה שהן מחשבות מעבר להערה שאתה רוצה להגיד לסיכום, איך אנחנו בכל זאת מביאים דברים למעגל הזה, של להתעסק בזה ולהבין את זה.
דוד אזולאי: המעסיקים הגדולים שהוזמנו לא הגיעו.
בני פפרמן: לגבי השיעור – כולם מסכימים שהשיעור הוא נמוך, אין ויכוח.
בני פפרמן: אני מעיר את ההערה הזו לעמיתי מנציבות שירות המדינה, למיטב זכרוני, השיעורים שראינו בקרב הממשלה, דיווחי אותן נשים שעלו במדגם - לא היו שונים מהותית מאשר במגזר העסקי, ואם זה 10%, אז 260 אלף אנשים – אז 6,000 נשים בעצם חשות את הדבר הזה, אבל יש לך רק 100 תיקים.
בני פפרמן: למרות שאני כבר 30 שנה בשירות המדינה אני יודע שחל שיפור בנושא אבל היקף התופעה הוא עדיין משמעותי.
בני פפרמן: אבל היקף התופעה הוא כנראה משמעותי.
בני פפרמן: דיברנו על הרבה מעגלי מודעות אבל אני חושב שצריכה להיות מודעות אצל מקבלי ההחלטות, ואני מרגיש שזה עדיין לא קיים.
ציפי חוטובלי: אנחנו גם מקבלי החלטות.
בני פפרמן: אבל מקבלי החלטות שיש להם נגיעה גם לתקציב.
ציפי חוטובלי: כלומר- ממשלה.
בני פפרמן: והדבר הנוסף – אני חושב שהלכנו לעניין הכלכלי כדי לנסות לחשוב על פיתוח של כלים לעזור לבתי משפט להעריך את הנזקים.
בני פפרמן: אם זה מישהו שפוסקים לו 50 אלף ללא הוכחת נזק, אבל עיקר הבעיה היא איך יוצרים כלים כדי להעריך את הנזק.
בני פפרמן: דבר אחרון, צריך פה תכנית ממלכתית.
בני פפרמן: זה לא איזה קמפיין שאחר כך יורד.
בני פפרמן: צריך משהו שיהיה באמת לאורך שנים.
ציפי חוטובלי: קודם כל תודה לכל הגורמים המקצועיים, תודה על הצגת הסקר הזה.
ציפי חוטובלי: בסופו של יום אנחנו רואים שאנחנו רחוקים ממציאות שבה מודעות להטרדה מינית הופכת לתלונה אקטיבית.
ציפי חוטובלי: אני מאד מקבלת את הדברים שאמרה עו"ד עציון בנושא של הפרדה בין העניין הפלילי לעניין המשמעתי –מנהלי.
ציפי חוטובלי: דווקא הפרשות הציבוריות שנתקלנו בהן בהקשרים האלה – הסתיימו בהפסקת עבודה של המעביד.
ציפי חוטובלי: זה מאד נדיר.
ציפי חוטובלי: כשזה לא קורה בלשכת ראש הממשלה אנחנו לא רואים דברים כאלה מתרחשים.
ציפי חוטובלי: תמיד זה עובד הפוך, שהעובדת היא זו שמאבדת את מקום העבודה.
ציפי חוטובלי: למעשה, אין לעובדת רשת ביטחון והיא זו שמשלמת חמש פעמים, גם מחיר נפשי, מחיר של אובדן תפוקת עבודה ובמקרים הקיצוניים – אובדן עבודה.
מירה בסוק: זה במרבית המקרים.
מירה בסוק: זה לא מקרים קיצוניים בכלל.
ציפי חוטובלי: אוקיי, אני מקבלת את התיקון .
ציפי חוטובלי: אז כן הייתי שוקלת – אולי אפילו תציעו לנו רעיון לתיקון חוק, ואנחנו נשמח לאמץ אותו.
ציפי חוטובלי: גם ההערות האחרות היו מאד נכונות, אני חוזרת קצת לדברים שנאמרו כאן בתחילת הדיון, חבר הכנסת מולה התייחס לנושא של עולות חדשות, מודעות בשפות אחרות, זה נושא שחייבים לתת עליו את הדעת.
ציפי חוטובלי: אלה הדברים שאני לוקחת מהדיון הזה.
ציפי חוטובלי: יש עוד דברים?
תמי סלע: יש כל מיני דברים אולי ספציפיים שאולי אפשר היה לשקול תיקון לחוק, שגם נוגעים להיבטים האזרחיים, כמו - סכום הפיצוי להוכחת נזק והבהרה שהוא לא סכום מקסימים לתביעות בכלל על הטרדה מינית.
ציפי חוטובלי: אני ניסיתי בקדנציה הזו מול שר המשפטים מספר פעמים להעלות את הסכום.
תמי סלע: אבל לאחרונה היה תיקון שהעלה א זה, לגבי לשון הרע, ויכול להיות שבעקבות זה אפשר לטעון שצריך ליישר קו.
קרן בר יהודה: הזכות לעבודה בישיבה שווה היום יותר מאשר הטרדה מינית.
תמי סלע: הנושא של העיצומים הכספיים שייכנסו עכשיו לתוקף.
תמי סלע: חבל שלא נמצאים פה מנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה שיש להם גם חלק באכיפה של חוקי עבודה בתחום הזה, אבל אם אומרים לנו שבחוק שעומד עכשיו להיכנס לתוקף נתנו להפרת החוק למניעת הטרדה מינית את המקום הכי נמוך מבחינת הקנסות, זה גם משהו שאולי שווה לבדוק.
מאירה בסוק: אבל זו היתה הסכמה.
מאירה בסוק: החוק אז עבר בהסכמה של הממשלה עם ארגוני המעסיקים, בגלל זה - - הם לא הסכימו.
מאירה בסוק: זאת היתה הבעיה.
ציפי חוטובלי: תודה רבה לכל המשתתפים בדיון.
רונית תירוש: בסוף החוברת הזאת אכן נתנו המלצות, אבל אני אומרת את זה מאד בזהירות.
רונית תירוש: היום יש מדינות בעולם, שנשים שהן שמנות עם BMI מעל 30, לא ניתן להן לעבור IVF.
ציפי חוטובלי: הוועדה לקידום מעמד האישה, אולי אחד מנושאי הדגל שלה בתקופה שאני יושב ראש, זה הנושא של החינוך לגיל הרך.
ציפי חוטובלי: אני רואה בזה מפתח מרכזי ויסודי לקידום נשים ולשמחתנו הממשלה קיבלה החלטה חשובה, שתיושם כבר בספטמבר הקרוב – חינוך לגילאי 3-4.
ציפי חוטובלי: הוועדה הזאת חושבת שהגיל הרך, שהוא קודם לגילאי 3-4, זה הגיל הקריטי שבו עיקר העלויות ולכן אנחנו עוקבים ככה באופן די מודאג, מיישומי משרד התמ"ת של הנושא הזה של בנייה והרחבה של מעונות יום, כי אתה לא יכול בעצם לספק שירותי סבסוד לילדים, אם אין מקום לאותם ילדים ולא יהיה מקום לאותם ילדים אם לא יהיו מעונות ואנחנו עוקבים בדאגה אחרי העובדה שלמרות שעברו 3 שנים מאז ההחלטה של האוצר להעביר סכום כסף קבוע מדי שנה לנושא של בינוי מעונות יום חדשים, לצערנו ראינו יותר מדי מחסומים ולא ראינו מספיק מעונות נפתחים.
אליעזר שוורץ: בכלל.
ציפי חוטובלי: אוקי, נשכח את ה-understatement, מה שנקרא.
ציפי חוטובלי: אז אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לנורית טננבוים, שאת בעצם תציגי לנו מצגת.
ציפי חוטובלי: תתחילי את ואחרי זה תבואנה השאלות.
נורית טננבוים: מה שאני רוצה להציג לכם זה קצת סקירה בעצם על השנתיים האחרונות, כי שם הייתה המאסה הגדולה של התקציב שהגיעה למשרד התמ"ת.
נורית טננבוים: ואנחנו מדברים על תקציב שהתחיל בשנה שעברה, וביחד עם התקציבים שמיועדים במסגרת ועדת טרכטנברג, אנחנו מדברים על תקציב מיועד של 1,200,000,000 מיליארד, לנושא רק של בנייה והרחבה, או הסבה של מבנים שישמשו כמעונות יום.
נורית טננבוים: על השנתיים הקרובות, 2011 ו-2012 – אנחנו מדברים על תקציב שעמד לראשותנו בסך של 425 מיליון שקלים, 200 מיליון שקלים בשנה שעברה ו-225 מיליון שקלים בשנת 2012, שאנחנו בימים אלה בעצם מסיימים את ההקצאות.
נורית טננבוים: כבר גמרנו לעבוד על 98% מהבקשות ובימים הקרובים אנחנו נסיים את הדיונים עליהם ואז תהיה לנו בעצם רשימה סופית.
נורית טננבוים: כל הרעיון של סיוע בתמיכה לבניית מעונות יום, למעשה כמו שכבר הצגתי את זה בעבר, המשרד כפוף לכל מיני תנאים ותכתיבים שמוכתבים לו על ידי משרד המשפטים, על ידי החשכ"ל, על ידי משרד האוצר, ואנחנו מגבשים את הכל במסגרת מבחני התמיכה.
נורית טננבוים: והבנו לפני שנת 2011, שיש הרבה חסמים שלמבקשים קשה להם להתמודד עם זה.
נורית טננבוים: ואנחנו פעלנו בעצם בשנתיים הקרובות, זאת אומרת כל שנה אנחנו משתפרים, אבל אנחנו פעלנו במסגרת השנתיים האלה לשפר משמעותית את יכולת הביצוע שלהם, לאפשר לגופים להגיש בקשות מלאות וברגע שהבקשות מלאות אז דנים על פי הקריטריונים שמופיעים במבחנים, וזה קריטריונים פשוטים, שעברו הרבה עיניים והם נותנים תמונה טובה לעדיפות.
נורית טננבוים: אני אדבר על הקריטריונים בהמשך.
נורית טננבוים: השנה במיוחד, לאור הפעם הקודמת והישיבה הקודמת שהייתה, אנחנו הלכנו עוד יותר רחוק.
נורית טננבוים: זאת אומרת, אנחנו קראנו לגופים שרוצים לבקש ואמרנו להם – בואו, או שתארגנו כנסים - אני אישית הייתי בכנס בנצרת למגזר הערבי - או שתארגנו כנסים, או שאפילו אנחנו נארגן לכם פגישות אישיות במשרד, נסביר לכם הכל.
נורית טננבוים: ועובדה שבאמת הרבה מאד בקשות הגיעו בסופו של דבר תקינות.
נורית טננבוים: הוגשו בסך הכל השנה 352 בקשות.
ציפי חוטובלי: רגע, אני חייבת להגיד שגם את המספר הזה צריך להבין.
ציפי חוטובלי: לי זה נראה מספר מאד קטן.
ציפי חוטובלי: אנחנו מדברים על 200 רשויות מקומיות במדינת ישראל.
נורית טננבוים: רק על הבנייה.
ציפי חוטובלי: זה אומר שרובן בקושי הגישו.
נורית טננבוים: תראי, אני לא יכולתי להיענות לתקציב של כל ה-305, אז כרגע מבחינתי - - -
ציפי חוטובלי: יש לך פילוח של אזורים?
נורית טננבוים: כן, כן, בהמשך.
נורית טננבוים: את רוצה שאני אעבור ישר או שאני אמשיך?
נורית טננבוים: אז יש לך ככה, לפי מגזרים – אנחנו רואים שהמגזר הכללי, בחלוקה לפי כללי-חרדי-ערבי, ועשיתי גם את יו"ש, כי בזמנו רצו מאיתנו הרבה פעמים את יו"ש, אבל יו"ש בעצם להשתלב עם הכללי.
נורית טננבוים: אז יש לנו ככה – 31% מהתמיכות שחולקו הן עבור המגזר הערבי ופה אנחנו רואים עלייה מאד גדולה מהפעם הקודמת.
נורית טננבוים: אם בפעם הקודמת הגיעו 15 בקשות במסגרת המגזר הערבי, השנה זה כבר התבטא ב-25 בקשות שאושרו, שזה בעצם מדבר על 80 כיתות.
נורית טננבוים: במגזר הכללי יש לנו 57% מהבקשות, 115.8 מיליון יוקצו לנושא הזה, ואנחנו מדברים על פתיחה של 167 כיתות חדשות.
נורית טננבוים: יש לנו חרדי – 11%, ויו"ש – אחוז קטן.
נורית טננבוים: זו החלוקה, אתם רואים את זה גם מבחינת כספים.
נורית טננבוים: מה שחשוב לנו זה גם לדעת האם אנחנו מרחיבים מעונות קיימים, או מסבים מבנים שלא היו פעם מעון, או בונים מעונות חדשים, שבשורה תחתונה מדובר על כיתות חדשות בכל אחת מהסיטואציות האלו.
נורית טננבוים: אז אנחנו רואים ש-90% מדובר על בנייה חדשה לגמרי.
נורית טננבוים: 5.6% זה הרחבה של כיתות קיימות למעונות קיימים, ו-4.2% הסבה של מבנים שהיו פעם משהו אחר והופכים להיות מעונות יום.
נורית טננבוים: סך הכל אנחנו מדברים על 247 כיתות חדשות בבנייה חדשה; אנחנו מדברים על 21 כיתות שיתווספו למעונות קיימים; ועל 11 כיתות שיהיו במסגרת ההסבה.
נורית טננבוים: קצת לגבי הקריטריונים שלנו.
ציפי חוטובלי: רגע, מבחינת הרחבה, אז כמה מקומות יהיו במעונות שמורחבים?
נורית טננבוים: מבחינת הרחבה יש לנו 21 כיתות, יש לנו בעצם, אני יודעת מה, כל כיתה זה לגבי 20-25 ילדים, זה בסביבות התוספת של 400 ילדים, זה בממוצע.
נורית טננבוים: הקריטריונים למעשה הם אלה שמגדירים את המדיניות של כולנו למי ייכנס בסוף לרשימה, במסגרת סיטואציה שיש בה מגבלות תקציב וזאת הסיטואציה שאנחנו חיים איתה בעצם.
נורית טננבוים: אני ריכזתי פה בעיקר את הקריטריונים המרכזיים, שיש להבחין בקריטריונים בשני דברים.
נורית טננבוים: קודם כל, מה הוא שיעור התמיכה, כאילו למי אני מקצה כמה כסף; ואחר כך מה הוא סדר הקדימות, כאילו, את מי אני מכניסה לרשימה במסגרת הכסף שניתן בשיעור התמיכה.
נורית טננבוים: אז הכסף בעיקרון יחולק ככל שהרשות מדורגת באשכול נמוך יותר, אשכול סוציו-אקונומי נמוך יותר, היא תקבל יותר כסף.
אורית זוארץ: אם אני מבינה נכון, פחות Matching לרשות המקומית בחתך סוציו-אקונומי נמוך?
נורית טננבוים: לא קשור ל-Matching, קשור לסך תקציב שאנחנו נותנים כתמיכה.
נורית טננבוים: בכלל.
נורית טננבוים: זאת אומרת אם באשכול מסוים יקבלו 720,000 שקלים לכיתה, באשכול מסוים יקבלו 810,000 שקלים לכיתה, לא קשור ל - - -
אורית זוארץ: זה לא קשור ל-Matching שראש הרשות חייב להשלים.
נורית טננבוים: לא, זה לא קשור.
אורית זוארץ: אבל יש קורלציה בין אשכול סוציו-אקונומי נמוך של יישוב, לבין אשכול סוציו-אקונומי נמוך של אותה רשות מקומית.
נורית טננבוים: לא, זה מה שאנחנו - - -
אורית זוארץ: זאת אומרת חוסר יכולת, העדר תקציב במקרה הזה.
נורית טננבוים: דיברנו על זה בפעם הקודמת.
נורית טננבוים: אין לנו, אין ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אין לאף אחד אפשרות לקחת למשל עיר כמו תל אביב ולפצל אותה לשכונות.
נורית טננבוים: ברגע שאין לנו את הנתונים שמהם - - -
אורית זוארץ: אבל עיר כמו תל אביב למשל, יש קומפנסציה, אזורים חזקים ואזורי תעשייה ואזורי מסחר, וארנונה מגדילה את ההכנסה של הרשות המקומית לתוכניות פיתוח, כי זה נכנס לתקציב הפיתוח של הרשות המקומית.
אורית זוארץ: יישובים חדשים שנבנים יש שם תקציבי פיתוח.
אורית זוארץ: מה קורה ביישובים בפריפריה, שאין שם שכונות חדשות שנבנות, אז אין תקציבי פיתוח שנכנסים לקופת המועצה, מה קורה עם אותן רשויות שהן בחתך סוציו-אקונומי נמוך, ואנחנו כן רוצים לעודד את ההורים לצאת לעבוד והרשות לא יכולה לממן את זה כי אין לה אזורי תעשייה, אין לה שטחי מסחר ואין לה הכנסות מתקציבי פיתוח.
נורית טננבוים: אם את מדברת על רשות כרשות – אז יש לנו את המדד הסוציו-אקונומי.
נורית טננבוים: אם את מדברת על יישובים בתוך רשות - - -
אורית זוארץ: לא, אני מדברת על רשות מקומית.
אורית זוארץ: תראי, גם ברעננה יש שכונות חזקות ויש שכונות חלשות, גם בהרצלייה יש שכונות חלשות ושכונות חזקות, אבל הרשות למקומית עצמה יש את היכולת לתת את ה-Matching.
אורית זוארץ: מה קורה ביישוב שאין יכולת לתת Matching?
נורית טננבוים: אז זהו, אז ה- Matching גם כן הולך וקטן באשכול.
נורית טננבוים: אם באשכול 1-4 אנחנו מאשרים להם ברשויות 95% השתתפות, אז באשכול 5-8 זה כבר יורד ל-85% ובאשכול 9 ומעלה זה 80%.
נורית טננבוים: זאת אומרת את גם מגדילה להם את הכסף ואת גם מקטינה להם את ה- Matching.
אורית זוארץ: זה 80% עדיין.
נורית טננבוים: אבל רק ברמה של רשות, לא ברמה שקודם את - - -
אורית זוארץ: זו הייתה השאלה שלי.
נורית טננבוים: גם זה.
נורית טננבוים: ברגע שקבענו - - -
אליעזר שוורץ: לא הבנתי את התקצוב לכיתה, למה הוא גדל.
נורית טננבוים: כי ככל שלרשות קשה יותר, אז אנחנו נותנים לה סכום יותר גבוה.
אליעזר שוורץ: זה ה-Matching, אבל זה לא חוסך - - -
נורית טננבוים: כן, כן, זה ה- Matching והסכום.
אליעזר שוורץ: השאלה היא אם עלויות הבנייה מבחינת
אליעזר שוורץ: כם אחידות בכל הארץ.
אורית זוארץ: אבל בהשתתפות של המשרד הן משתנות, זה מה שהיא אומרת.
נורית טננבוים: לעלויות הבנייה אנחנו התייחסנו כממוצע כלל ארצי כי אנחנו לא יכולים להיכנס פרטני.
נורית טננבוים: עשינו תחשיבים, הגענו לאיזו עלות כלל ארצית, ונכון, יש גם רשויות - - -
ציפי חוטובלי: יש לכם את החלוקה של יישובים על פי אשכולות?
נורית טננבוים: כאן אין לי אותם, אבל יש את המדד הזה.
אורית זוארץ: לפי מדד סוציו-אקונומי?
נורית טננבוים: כן, של המדד של הלמ"ס.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לראות את רשימת היישובים.
אורית זוארץ: זה בדרך כלל יישובים ערביים ופריפריה, בואי נשים את זה, ערבים ופריפריה.
אורית זוארץ: לדעתי אין שום יישוב שנמצא, אולי לוד.
אורית זוארץ: על איזה מדד לוד? 6 לדעתי, או 5.
עמוס שקדי: אנחנו לא מדברים על יישובים.
עמוס שקדי: כשאומרים יישובים לדוגמא אין בתוך מועצה אזורית מדד לכל יישוב.
אורית זוארץ: מדד ליישוב.
אורית זוארץ: כן, אבל כמה מועצות אזוריות?
אורית זוארץ: אני מדברת על הערים ועל המועצות המקומיות.
עמוס שקדי: לא, זה בדיוק מה שבאתי לחדד.
עמוס שקדי: המדד הוא לרשויות מקומיות/מועצות אזוריות לא ליישובים בתוך המועצות האזוריות.
אורית זוארץ: הכוונה שלי הייתה לרשות מקומית, אני אחדד את דברי.
ציפי חוטובלי: טוב, בואו נמשיך.
נורית טננבוים: בסדר.
נורית טננבוים: ברגע שקבענו בעצם את הסכום שאנחנו נחלק על פי רמת האשכול, אנחנו מקבלים בקשות ויש לנו סדר קדימות מי ייכנס ראשון לרשימה כי זה חשוב מאד במגבלת התקציב שקיימת.
נורית טננבוים: אמות המידה בכללי זה – ככל שרמת הפריפריאליות היא נמוכה יותר, הניקוד גבוה יותר.
נורית טננבוים: ככל שאני רחוק מהמרכז – אני אקבל ניקוד גובה יותר.
נורית טננבוים: ככל שהאשכול נמוך, פה עוד פעם יש התייחסות לאשכול הכלכלי חברתי לא רק בכסף, אלא גם בקדימות.
נורית טננבוים: המדד הכי מרכזי שלנו, שהוא בעצם מהווה 60% מהניקוד, זה אחוז הפעוטות עד גיל 3 שנמצאים בפיקוח התמ"ת.
נורית טננבוים: מה זה אומר?
נורית טננבוים: זה אומר שבעצם אנחנו רוצים לעודד ילדים שייכנסו למסגרות תחת הפיקוח שלנו במחירים מסובסדים והמדד הזה אומר בוא נראה באותה רשות כמה ילדים היום מסודרים במסגרת המסגרות שלנו – מעונות ומשפחתונים – נחלק אותם למספר הילדים – גילאי 0-3 באותה רשות – ונראה מה היחס.
נורית טננבוים: ככל שהיחס יותר קטן – כך הניקוד יהיה גבוה יותר.
אורית זוארץ: כלומר, העדר מענים.
נורית טננבוים: העדר מענים, נכון.
נורית טננבוים: מעבר לזה, אנחנו שמנו פה עוד דגש, בהתאם להערות הציבור, יש יישובים שיש להם רק משפחתונים, אין להם מעונות, בעיקר במגזר הערבי, והם מאד רוצים שיהיו להם מעונות.
נורית טננבוים: אז אם יש לך נגיד 50% מהילדים שלך כן מסודרים במשפחתונים, אבל עדיין זה לא מעונות, גם על זה יש תוספת ניקוד, כי אנחנו רוצים - - -
אורית זוארץ: ואז בעצם אתם מעודדים את הרשות המקומית לבנות מעון?
נורית טננבוים: לבנות מעון, כן.
נורית טננבוים: זה בעצם 60% מהניקוד, זה המשקל הכי כבד, אבל זה מבוסס על החיים בשטח.
נורית טננבוים: נתנו גם ניקוד לסמיכות גאוגרפית למקום עבודה, כי אנחנו רוצים לעודד.
נורית טננבוים: כל הרעיון הוא בעצם לסייע לאם לצאת לעבודה - - -
אורית זוארץ: להורים.
נורית טננבוים: להורים – להשתלב בשוק העבודה, נכון, אבל עם עדיפות קלה לאם העובדת, כי אנחנו מתייחסים הרבה לאם העובדת.
נורית טננבוים: אבל בעיקרון, אנחנו מאד מעודדים את זה ונותנים לזה ניקוד.
אורית זוארץ: לא הבנתי את החיבור הזה.
אורית זוארץ: מה זה סמיכות גאוגרפית למקום עבודה?
נורית טננבוים: אם הוא מוכיח שהמעון הולך לשרת מפעלים קיימים, או שהוא בונה את זה בסמוך כדי לשרת את העובדים במפעלים - - -
אורית זוארץ: אוקי, זה חדש.
נורית טננבוים: אז זה ייתן ניקוד.
תמר אלמוג: מבחינת מעון במקום עבודה או אוניברסיטה.
נורית טננבוים: בסמיכות למקום עבודה.
נורית טננבוים: אם הולכים להקים עכשיו - - -
אורית זוארץ: אם נניח ברשות מקומית מסוימת יש אזור תעשייה והרשות מעוניינת לקלוט את ילדי העובדים והיא בונה במסגרת הרשות, לא באזור התעשייה, היא בונה מעון שייתן מענה לעובדים, אז מחייבים שזה יהיה ממש באזור התעשייה.
נורית טננבוים: לא, לא, זה אמור להיות בסמיכות, כי אם המעון יהיה רחוק הוא לא ישרת את העובדים.
נורית טננבוים: אבל אפילו אם היא בונה מרכז קניות ויש שם 20 חנויות ורשתות והיא בונה סמוך לזה מעון והיא תיתן עדיפות אחר כך לילדים שעובדים במתחם הזה, מבחינתי זו סמיכות למקום עבודה.
תמר אלמוג: יש אינטל, הר חוצבים, בתי חולים.
אורית זוארץ: תקשיבו, זו סוגיה שהיא מחייבת דיון כי אם אנחנו מדברים על איזון בין חיים ועבודה, הורות ועבודה, אז בדיוק החיזוק הזה פוגע בזה.
נורית טננבוים: למה?
אורית זוארץ: כי בעצם הוא מעודד את המעסיקים להשאיר את העובדים במקום העבודה שעות מרובות, הוא מאלץ אותם: אין לך בעיה – המעון פה, הוא עובד על 8.
נורית טננבוים: לא, הוא עובד עד ארבע.
אורית זוארץ: עד ארבע בסדר, אבל זה זולג לשמונה, אנחנו מכירים את חברות ההייטק ששם - - -
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת זוארץ, את הפסדת את הפתיחה המסעירה שבה נאמר שאף מעון לא נבנה מאז שהפרויקט הנפלא הזה התחיל.
ציפי חוטובלי: לכן חשוב לנו מאד, במקום להתעסק עכשיו בקטנות, בואו נתעסק בדבר הגדול.
אורית זוארץ: לא, זה לא בקטנה.
ציפי חוטובלי: רגע, אני אגיד לך מה הדבר הגדול.
ציפי חוטובלי: בכל זאת יש כאן כסף שניתן ואף מעון לא נבנה.
ציפי חוטובלי: עכשיו, אני יודעת שלבנות מעון באופן מעשי לוקח בין חצי שנה לשמונה חודשים, כן, מבחינה מעשית של בנייה.
ציפי חוטובלי: יש לי קשרים אישיים בתחום הזה של המעונות, אני מכירה ארגונים פרטיים שבונים בתקופה כזאת.
ציפי חוטובלי: אז אני תוהה למה למדינה לוקח למעלה משלוש שנים לבנות מעון.
ציפי חוטובלי: אז אולי תספרי לנו איפה זה נתקע.
ציפי חוטובלי: זה שלוש שנים זה לוקח?
ציפי חוטובלי: את יודעת, לי הבטיחו לגזור הרבה סרטים של פתיחת מעונות, אני עוד מחכה לטקס הראשון.
ירון מלך: את דיברת על בנייה פיזית.
ירון מלך: כל הליך הרישוי.
ציפי חוטובלי: אין בעיה, אני אומרת אחרי שיש כבר הליך רישוי.
ירון מלך: אז את צודקת, זה שמונה חודשים.
חנין זועבי: לא רק זה שלא נבנה אף מעון.
חנין זועבי: אני חושבת שגם לא כל התקציב נוצל, גם להשכרה, לפי הנתונים - - -
ציפי חוטובלי: רגע, אנחנו עכשיו בבינוי והרחבה.
נורית טננבוים: השכרה ירד מהפרק כי הוא לא מומש ואני אמרתי את זה גם בישיבה הקודמת.
חנין זועבי: אז זה כבר בעיה בפני עצמה.
ציפי חוטובלי: אני שואלת האם ה-254 - - -
חנין זועבי: נשאר כסף, לפי הדיווח שלהם נשאר כסף.
ציפי חוטובלי: נורית, אני אשאל את השאלה בצורה ממוקדת.
ציפי חוטובלי: כמה רשויות קיבלו היתר?
נורית טננבוים: בפעם הקודמת?
אורית זוארץ: הוקצו 200 מיליון.
ציפי חוטובלי: לא כסף, כמה רשויות קיבלו היתר אחרי שכל הפרוצדורה הושלמה.
ציפי חוטובלי: לא היתר.
תמר אלמוג: אישור תמיכה.
ציפי חוטובלי: כן, אישור.
נורית טננבוים: בשנה שעברה קיבלו 98 רשויות ב-12 מוסדות ציבור.
ציפי חוטובלי: יופי, נהדר.
ציפי חוטובלי: אז 98 הרשויות האלה, איפה זה נמצא מבחינת התהליך?
נורית טננבוים: קודם כל בואו נסביר כזה דבר.
נורית טננבוים: אנחנו נותנים את התמיכה.
נורית טננבוים: האחריות על הבנייה ועל כל הביצוע זה הרשויות.
נורית טננבוים: זאת אומרת יש מקום לבוא ולשאול רשויות למה הם לא בונים בחצי שנה ובונים את זה בשלוש שנים.
אורית זוארץ: תיכף נשאל את נציגות השלטון המקומי.
חנין זועבי: עכשיו כל הרשויות האלה זה לא להשכרה, אלה לא לבנייה.
נורית טננבוים: כשאנחנו בנינו את מבחני התמיכה ופנינו להערות הציבור הסבירו לנו.
נורית טננבוים: אנחנו יש לנו שלבים במבחני התמיכה, כשהשלב הראשון אומר – תגישו לנו היתר בנייה וכמובן דו"חות על הקרקע.
נורית טננבוים: ואנחנו רצינו לתחום את הנושא הזה של חצי שנה מיום קבלת התמיכה.
נורית טננבוים: באו רשויות, בראשן רשות עיריית תל אביב, שהיא שבהחלט בונה ועושה ואמרו לנו – חצי שנה להוציא היתר בנייה זה דבר בלתי אפשרי.
נורית טננבוים: כשאני באתי ושאלתי אותם – מה, אתם מוציאים לעצמכם את ההיתר, כאילו.
נורית טננבוים: אמרו זה בלתי אפשרי.
נורית טננבוים: אז כדי להיענות לציבור אנחנו נתנו טווח של שנה לשלב הראשון.
נורית טננבוים: השנה מבחינה זאת מבחינתנו עוד לא עברה.
נורית טננבוים: כרגע, אני מבחינת מה שיש לי מידע מהשטח, יש 4-5 רשויות שככה כבר הולכות להתכנס לעניין של הבטחות, זאת אומרת רישום הערת אזהרה וזיקת הנאה לטובתנו והן כבר מתכנסות לכיוון היתר.
נורית טננבוים: מעבר לזה לא שמעתי כלום.
נורית טננבוים: מבחינת המבחנים מה שאני מחויבת, זה לתזכר אותם 3 חודשים לפני שתיגמר השנה.
נורית טננבוים: עוד לא הגענו לשלב הזה.
נורית טננבוים: עכשיו, למה זה לוקח להן לבנות?
נורית טננבוים: בשביל זה אנחנו חתכנו את היכולת ניקוד וביצוע מהירה.
נורית טננבוים: אנחנו רוצים אפילו להגדיל את זה, כאילו לעודד אותם – תזדרזו, אבל זה לא שהמשרד לא בונה.
נורית טננבוים: המשרד לא בונה מלכתחילה.
חנין זועבי: שאלה, כמה מהרשויות האלה הן רשויות ערביות?
ציפי חוטובלי: עוד לא פילחנו בכלל.
נורית טננבוים: זה היה קודם.
נורית טננבוים: זה היה קודם, אני יכולה להחזיר את זה לאחור.
נורית טננבוים: יש לך שם את השקפים כמה ערביות.
נורית טננבוים: יש גידול מאד משמעותי, אני דווקא הדגשתי.
נורית טננבוים: שנה שעברה היו 15 בקשות.
נורית טננבוים: השנה כבר היו 25 בקשות והשנה יבנו 80 כיתות במגזר הערבי.
נורית טננבוים: יש שם גידול מאד משמעותי.
נורית טננבוים: להמשיך?
אליעזר שוורץ: נורית, איך הולכת הקצאת הכסף בהתאם להתקדמות שלבי הבנייה?
נורית טננבוים: מבחינת שלבי הבנייה, אנחנו נותנים ככה – מי שרוצה יכול לקבל 20% כמקדמה להתחיל את התהליך.
נורית טננבוים: אנחנו מדברים בשנה שעברה אנשים קיבלו הודעות בנובמבר, אנחנו נמצאים היום עוד מעט ביולי, עוד אין לי אף רשות אחת שביקשה מקדמה.
נורית טננבוים: לבוא ולהגיד מה זה אומר מבחינתה אני לא יודעת.
אורית זוארץ: אולי הם יכולים לממן את הליך התכנון בעצמם והם לא רוצים את הכסף.
נורית טננבוים: לא ברור לי.
אורית זוארץ: לא עשיתם בדיקה?
אורית זוארץ: מה קורה עם השלטון המקומי?
נורית טננבוים: הבדיקה תעשה לקראת התזכורות.
נורית טננבוים: אני לא רוצה שיבואו ויגידו לי – מה, נתת לנו שנה, מה את מבלבלת לנו את המוח אחרי חצי שנה.
נורית טננבוים: זאת אומרת ביקשתם, אמרתם שזה הזמן שאתם צריכים, אני נותנת לכם את זה.
נורית טננבוים: אחרי זה אנחנו נותנים 40% בגמר השלד ו-40% בגמר בנייה.
נורית טננבוים: אלה בעצם השלבים, כשלמעשה זה כל רשות ואיך שהיא מתקדמת.
נורית טננבוים: אני יודעת על רשויות, יש כמה רשויות ספציפיות, שיכולות לבנות בשמונה חודשים מעון כשהן נכנסות לתהליך הזה.
נורית טננבוים: מעטות הרשויות האלה.
נורית טננבוים: צר לי, אבל חלק ניכר מהרשויות, כשנגמרות להן השלוש שנים, פונות עוד פעם לוועדת התמיכות ואומרים תאריכו לנו, לא הספקנו.
נורית טננבוים: עכשיו יש לי בקשה מהתמיכות של 2008 שלא מופיעות פה, שאנחנו כבר ב-2012 והם רוצים הארכה של שנה.
נורית טננבוים: משהו שם בתהליך בקטע הזה הוא בעייתי.
נורית טננבוים: אנחנו כמשרד ניסינו לבחון את האפשרות שבכלל אנחנו נבנה, כי זה לא עובד.
נורית טננבוים: זה לא מסתדר.
אורית זוארץ: לא, אתם לא חברת בנייה, אתם גם לא צריכים להתעסק עם זה.
חנין זועבי: האם בחנתם את הבעיה האם זה בקרקע עצמה, רכישת קרקע, או שזה בבנייה עצמה?
נורית טננבוים: מבחינת הקרקע לא, כי האישור הוא כבר על קרקע ספציפית, תת-חלקה ספציפי, אחרי שיש לה את כל האישורים.
נורית טננבוים: הקרקע נקייה.
נורית טננבוים: את זה פסלנו עוד בשלב לפני כן.
רות דיין מדר: יש לי שאלה, למה משרד החינוך מצליח.
רות דיין מדר: רשויות מקומיות מצליחות לבנות על ידי משרד החינוך ופה בתמ"ת נראה שזה נתקע?
אורית זוארץ: אני אגיד לך למה, כי משרד החינוך ייקחו לך את הכסף אחרי שנתיים אם לא תבני, פשוט מאד.
אורית זוארץ: וזה גם לא מבחני תמיכה.
אורית זוארץ: אתם עשיתם בדיקה בשלטון המקומי איפה הדברים עומדים?
רות דיין מדר: אולי בגלל שזה בקשה לתמיכה?
חנין זועבי: למה זה בעייתי שאתם באמת תעזרו בבנייה עצמה?
חנין זועבי: אמרת שאתם שקלתם גם לעזור בבנייה.
נורית טננבוים: אז זהו, אנחנו שקלנו את זה כי אנחנו רואים שיש פה איזה שהוא חסם.
נורית טננבוים: הבעיה העיקרית זה העניין שאנחנו מחויבים לעשות את זה במסגרת תמיכה ולא כמו משרד החינוך, כי אין לנו חוק.
נורית טננבוים: חוק מאפשר לך לעשות הקצאות.
נורית טננבוים: אנחנו צריכים תמיכות ותמיכות מלכתחילה - - -
אורית זוארץ: משרד התמ"ת לא עושה הקצאות?
עמוס שקדי: הוא לא עושה, אבל זה לא משנה.
עמוס שקדי: השאלה אם זה הקצבה או תמיכה משפיעה - - -
אורית זוארץ: על הנגישות.
עמוס שקדי: מבחינת עמדת הגמישות במשרד לבחור למי נותנים.
עמוס שקדי: כיוון שאנחנו בסיטואציה שב-2011 למיטב זכרוני נוצל כל הכסף, ולהערכתנו גם השנה ינוצל כל הכסף, כלומר גם אם מבחן תמיכות הוא טיפה יותר מסורבל, עדיין המשרד מסוגל להגיע לסיטואציה שהוא אומר לרשויות – הנה, תתחיל ולבנות.
אורית זוארץ: אבל היא אומר שלא.
נורית טננבוים: לא, אני לא יכולה לכפות עליו.
עמוס שקדי: אי הניצול של הכסף לא קשור אם זה הקצבה או תמיכה.
עמוס שקדי: הקצבה או תמיכה יותר קשה.
עמוס שקדי: כלומר, בהקצבה אתה יכול להגיד – אני רוצה לבנות ביישוב הזה ולא ביישוב ההוא.
עמוס שקדי: אני לא צריך לעשות מבחנים, אבל את השלב הזה כבר עברנו, כי גם במסלול התמיכה המשרד מצליח להגיע למצב שהוא חילק גם השנה איזה 200 מיליון שקלים.
עמוס שקדי: זה לא משנה, השאלה למה הרשות לא בונה איננה קשורה לאם זה הקצבה או תמיכה.
נורית טננבוים: לא, בהקצבה אתה יכול לבנות.
חנין זועבי: לא, השאלה למה התמ"ת לא בונה.
חנין זועבי: השאלה לא למה הרשות לא בונה, למה התמ"ת לא בונה, זו השאלה, כמו משרד החינוך.
אורית זוארץ: גם חינוך לא בונה.
ציפי חוטובלי: רגע, בואו לא נהפוך עכשיו סדרי בראשית.
ציפי חוטובלי: התמ"ת לא בונה כמו משרד החינוך - זה המצב הנתון.
אורית זוארץ: שום משרד ממשלתי לא בונה, הרשות המקומית.
אורית זוארץ: בואו נשאיר לראש הרשות את הסוברניות לבנות בתוך הרשות שלו .
נורית טננבוים: אבל גם מבחינת הרשות, ובזה היא אולי תוכל לייצג אותי טוב יותר, כי אני לא מייצגת את הרשויות.
נורית טננבוים: באו אלי רשויות ואמרו – תראו, כשאני צריך עכשיו לבנות גן או מעון וגן זה חובה ואני חייב לפי החוק ומעון אני לא חייב, אז אני קודם אבנה את הגן.
נורית טננבוים: והיו לנו בקשות של מעונות שקיבלו תמיכה והם ביטלו את הבקשה, כי במסגרת - - -
אורית זוארץ: כמה מקרים כאלה יש?
ציפי חוטובלי: רגע, לא הבנתי, מה את אומרת?
נורית טננבוים: במסגרת חוק החינוך – 0-3 חינם – אנחנו צריכים לייצר מלא מלא גנים, אז הם ביקשו, אמרו אוקי, קיבלנו תמיכה למעון יום, לא יהיה מעון כי אנחנו צריכים גן וזה השטח ואני צריכה גן.
ציפי חוטובלי: אז את אומרת שהרשויות תעדפו כרגע גנים?