GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ורד סוויד: אני חיפשתי ברשות לקידום מעמד האישה ב-2004 לא דווח על הקמת הוועדה.
ורד סוויד: אנחנו פנינו לאחרונה למנכ"ל התמ"ת לבקש את ההרכב.
ורד סוויד: עדיין לא קיבלתי תשובה וביקשנו להציג בפניו קריטריונים מגדריים.
ורד סוויד: יפה העלתה את הקריטריון של שחיקה טכנולוגית.
ורד סוויד: אני חושבת שהוא קריטריון חשוב והייתי מצטרפת לכך גם שחיקה מנטלית.
ורד סוויד: העיסוק בעבודות רוטיניות, שאין בהן לא דיאלוג והרבה פעמים לא התפתחות, חייב להיות בפנים.
ורד סוויד: אני צופה שבשנים הקרובות במקומות של רעש, משאות כבדים וכו', גם פחות גברים יעסיקו עקב האופי הטכנולוגי, ולכן צריך ללכת בהקשר הזה.
ורד סוויד: אני הייתי מאד ממליצה שהקמפיין, שאני לא יודעת שמימון של מי הוא, של התמ"ת או שלכם, אבל שיהיה איזה שהוא מסע הסברה נרחב, שכל אישה בכל מקום עבודה, מירוחם ומצפה רמון, בכל מקום תדע על האופציה הזאת.
ורד סוויד: ובמקביל, כל תהליך שיועלה בו דיון לגיל פרישה של נשים, אני חושבת שיצטרך להיות בכיסוי של מתן כיסוי תקציבי לפרישה של נשים במגזר הציבורי, ולהגדלת מענקי הפרישה מעבר לשנה.
ורד סוויד: כי אישה שלא מוצאת את עצמה בשוק העבודה, יישאר לה פער גדול עד לזמן שהיא תוכל למצות את ביטוח לאומי.
ורד סוויד: ולאחל לכם הרבה בהצלחה ולקוות שבהמשך את תתקני על העוול המגדרי של העבר.
ציפי חוטובלי: קודם כל תודה רבה לכל המשתתפים בדיון הזה.
ציפי חוטובלי: זה באמת היה דיון מאד חשוב ולי לפחות זה חידש הרבה מאד דברים מבחינת המנגנון, גם אם המנגנון היה לקוי, ובעיקר עם הפנים קדימה.
ציפי חוטובלי: בואו נתחיל דווקא מהנקודה האופטימית.
ציפי חוטובלי: אני מאד אופטימית לגבי הכוונות הטובות גם של יושבת ראש הקרן וגם של הגורם שאחראי במשרד התמ"ת באמת להגיע לכאן, הייתי קוראת לזה למקסום ומיצוי של הקרן לטובת כלל אזרחי המדינה ובכללם כמובן נשים.
ציפי חוטובלי: אני כן מבינה שאתם במובנים מסוימים לא אחראים ולא אשמים לתוצאות שאנחנו רואים לנגד עינינו, אבל כי יש לכם נכונות לשנות וגם יש מנגנוני שינוי.
ציפי חוטובלי: אז מתוך הראייה האופטימית הזאת, אני כן אדבר על מספר דברים שחייבים להתרחש כאן, עוד לפני שאנחנו נציין שנה והסקת מסקנות, כי יש מסקנות שהן כבר די ברורות וגלויות.
ציפי חוטובלי: הדבר הראשון, הייתי בעצם מבקשת מכל הארגונים שישבו כאן בדיון בוועדה, לגבש מסמך שבעצם הייתי קוראת לזה מסב את תשומת הלב.
ציפי חוטובלי: אנחנו נעביר מכתב של הוועדה לקידום מעמד האישה, ליושב ראש ועדת המעקב העליונה, שזה בעצם מנכ"ל משרד התמ"ת.
ציפי חוטובלי: הייתי רוצה שלפני המכתב אקבל את מה שהייתי קוראת לזה את המשוב שלכם, בעקבות הדיון הזה, מה בעצם החסרים המרכזיים, כפי שאתם רואים אותם בקריטריונים.
ציפי חוטובלי: כלומר, המכתב שאני אוציא אני רוצה שהוא יהיה מגובה על ידי כל הארגונים שיושבים סביב השולחן הזה: ויצ"ו, נעמ"ת, שדולת הנשים וכו'.
ציפי חוטובלי: תעבירו לנו את זה בטווח של שבוע, כי היינו מאד רוצים להעביר את זה כמה שיותר מאחר.
ציפי חוטובלי: את אמרת שב-2 באוגוסט מתכנסת הוועדה?
יפה ויגודסקי: יש ועדת היגוי לגבי ההכשרות, לאישור ההכשרות.
ציפי חוטובלי: בסדר, זה לא קשור לעניין.
ציפי חוטובלי: אז רק באמת לזה הייתי קוראת מהצד שלנו.
ציפי חוטובלי: בעצם אנחנו נגיש מסמך של הוועדה שידבר על שינוי הקריטריונים.
ציפי חוטובלי: אומרת כאן יושבת ראש הקרן שבעצם מבחינתה, כל אישה שעל פניו ברור שהיא עובדת במקצוע שוחק, כגון קופאית.
ציפי חוטובלי: דיברנו הרבה על הקופאיות, כנראה שזה הפך להיות סוג של סמל של המהפכה הפרולטריונית, בעקבות גל החקיקה שהיה בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: אז בואו ניקח באמת דוגמאות אמיתיות.
ציפי חוטובלי: אני בטוחה שיש מספיק נשים.
ציפי חוטובלי: אני הייתי לוקחת קופאיות וסדרניות, לצורך העניין.
ציפי חוטובלי: סדרניות של חברות מסחריות, שהן באמת נשים שעובדות קשה, עובדות פיזית, עובדות מספר שעות.
ציפי חוטובלי: אין לי ספק שבפרשנות סבירה אפשר למצוא להן את הקריטריונים כאן.
ציפי חוטובלי: אם לא יצלח התהליך, ואתם תראו שאתם לא מצליחים לגשר, זאת תהיה ההוכחה הכי טובה.
ציפי חוטובלי: הרי את אמרת שאת רוצה שיתנו לך מקרים בפועל.
יפה ויגודסקי: נכון, נכון.
ציפי חוטובלי: אז אם אנחנו רואים שאנחנו צריכים לעקם את הקריטריונים, בשביל שנשים כאלו ייכנסו, אז אין מנוס משינוי הקריטריונים או הוספת קריטריונים, ואנחנו מה שנקרא נעבוד בפועל.
ציפי חוטובלי: בואו קחו על עצמכם את זה כמשימה, פשוט להביא קבוצה של נשים שרוצות לעשות הסבה מהתחומים האלה או מתחומים אחרים שאתן חושבות שהם תחומים כאלה, ונראה באמת אם הקרן מצליחה למצוא את הדרך, הייתי קוראת לזה הפורמאלית, דרך הקריטריונים הקיימים.
שלום בן משה: לתוך המצב הקיים.
ציפי חוטובלי: לתוך המצב הקיים.
ציפי חוטובלי: עכשיו, אני אומרת לכם באחריות, ברור לי שמשהו בקריטריונים האלה צריך להשתנות בכל מקרה.
ציפי חוטובלי: אבל בואו ננסה לראות איפה בעצם הנשים המובהקות, שהן בסקטור הפרטי, ועובדות במקצועות שוחקים, איך הקרן נותנת להן סיוע.
ציפי חוטובלי: אז הייתי קוראת לזה עבודה מעשית.
ציפי חוטובלי: עכשיו, יש טענה שעלתה על ידי ורד סוויד, ואני לחלוטין תומכת ומגבה אותה.
ציפי חוטובלי: לא יכול להיות, באמת לא יכול להיות שאנחנו ננהל את כל המאבק הזה רק דרך הסקטור הציבורי.
ציפי חוטובלי: זאת אומרת, יכול להיות שהקרן הזה - - -
יפה ויגודסקי: הפרטי.
ציפי חוטובלי: סליחה, הסקטור הפרטי, ונזנח את הסקטור הציבורי.
ציפי חוטובלי: נשים מועסקות בסקטור הציבורי, נשים עובדות במקצועות שוחקים בסקטור הציבורי.
ציפי חוטובלי: חייבים, חייבים, חייבים, אי אפשר להפקיר את זה להפרטה, שכל ארגון ידאג לעצמו.
ציפי חוטובלי: חייבים כן הסתכלות כוללת על שוק העבודה הנשי, ובהקשר משרד התמ"ת חייב לקחת על עצמו כמשימה – או הרחבת המנדט שניתן לקרן, כמובן שזה בגיבוי תקציבי; או לחילופין הקמת קרן מקבילה, שעוסקת בסקטור הציבורי.
ציפי חוטובלי: נקודה נוספת שעלתה כאן, הנושא של נשים, ואני חושבת שחבר הכנסת דניאל בן סימון היטיב לתאר אותן, הנשים האלה שבאמת הדבר האחרון שהן רוצות זה למצוא את עצמן מועסקות מחדש.
ציפי חוטובלי: כבר אין להן כוח.
ציפי חוטובלי: בעצם היכולת של אישה לצאת לפנסיה מוקדמת.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שיש כל כך הרבה אנשי קבע שיוצאים לפנסיה מוקדמת, כל כך הרבה מורות שיוצאות ונהנות מהחיים בגיל 50, כשעוד כוחן במותניהן והן נהנות מהחיים בגיל 50 ו-55.
ציפי חוטובלי: אני חושבת על הנשים האלה, שבאמת אני מאחלת להן שבכלל יהיה להן כוח בריאותי ויכולת לתחזק ברמה הכי בסיסית של משפחה, ילדים ונכדים.
ציפי חוטובלי: אני מקווה שהן יוכלו להנות מהשנים שנותרו להן סביב זה.
ציפי חוטובלי: ואולי באמת לחשוב על דרכים להיטיב איתן, לאפשר להן לראשונה בחייהן אולי לרכוש סוג של השכלה, מעבר לדברים שהייתי קוראת להם – ההישרדותיים.
ציפי חוטובלי: לאפשר להן באמת לחיות לפחות שנים מסוימות עד השלבים שבהם הבריאות כבר מתחילה לחבל באיכות החיים, לאפשר להן לחיות באיכות חיים.
ציפי חוטובלי: ואז בעצם לשים את הדגש בקרב הנשים שהן באמת עובדות ייצור במפעל, שהן לא דומות עם כל הכבוד לעובדות בקרה או דברים אחרים, לאפשר להן את פתח המפלט שנקרא פרישה מוקדמת ואז אולי בחלוקה הפנימית – 60-40, אולי צריך שזה יהיה 30-30, אני לא יודעת.
יפה ויגודסקי: צריך אבל לשנות את הכללים של הפרישה המוקדמת.
ציפי חוטובלי: בסדר, אני לא יודעת.
יפה ויגודסקי: כי לפי הכללים זה רק שנתיים לפני גיל הפנסיה.
יפה ויגודסקי: זאת אומרת זה גיל 60.
ציפי חוטובלי: ברור, אבל אני כן חושבת שחשוב שהנושא הזה יילקח בחשבון.
יפה ויגודסקי: זה בהחלט נושא שצריך להביא אותו לוועדת ההיגוי, שאולי לא שנתיים, אולי לפני.
יפה ויגודסקי: וועדת המעקב העליונה.
שלום בן משה: אבל זה שינוי דרמטי.
טניה ליף: אני רק רוצה מאד להסתייג ולהגיד שנזהר לא להוציא נשים לעוני.
טניה ליף: תזהרו עם הנושא הזה.
ציפי חוטובלי: לא נעים לי להגיד, אלו נשים שהן כבר עמוק, עמוק, עמוק בעוני.
טניה ליף: הן יתדרדרו עוד יותר.
רות ירון-אמביה: כן, אבל דווקא הקרן הזאת תוכל לעזור להן לרכוש השכלה שהן אף פעם לא רכשו.
רות ירון-אמביה: לצאת בגיל 50, בלי השכלה, בלי מקצוע, זה לא הפנסיה שאת מדברת של המורות ושל העובדות הסוציאליות.
רות ירון-אמביה: הן יזרקו החוצה לעוני עוד יותר עוני ממה שהן נמצאות בו היום.
ציפי חוטובלי: רגע, בואו נבהיר.
ציפי חוטובלי: אני אומרת שמענקי הפרישה היום, לחלוטין לא מתאימים לאוכלוסייה הזאת.
ציפי חוטובלי: זה לא מענקי פרישה שמאפשרים להן לחיות עד 120 בשקט ובשלווה.
ציפי חוטובלי: אני מדברת להיפך, על תפיסה אחרת, כי אני לא נוח לי עם זה שמישהי ממפעל הייצור עכשיו יכשירו אותה והיא תהיה עובדת בקרה, ווואלה, שדרגנו לה את החיים.
רות ירון-אמביה: אבל אולי פעם ראשונה בחייה היא תלמד, ופה המדינה פעם ראשונה מציעה פה כלי לימודים לאנשים עובדים.
רות ירון-אמביה: עד היום לא היה כזה דבר.
ציפי חוטובלי: זה מה שאני אומרת.
ציפי חוטובלי: את חוזרת על הדברים שלי, זה מה שאמרתי.
ציפי חוטובלי: אני אומרת אני בעד זה שיתנו להם אפשרות להתקדם, להשכיל, אבל גם לחשוב על דרך לאפשר להן גם לפרוש בגיל מוקדם יותר.
ציפי חוטובלי: אלה ההערות שלי.
ציפי חוטובלי: מבחינתי אנחנו נוציא את המכתב הזה בהקדם לשר התמ"ת, עם העתק למנכ"ל משרד התמ"ת ולוועדת ההיגוי.
יפה ויגודסקי: ועדת המעקב העליונה.
ציפי חוטובלי: הערה, הייתי קוראת לה מנגנונית, אבל גם היא חשובה בעיני: כל ההרגשה המאד לא נעימה שהייתה לכל היושבים סביב השולחן הזה, שוועדה ציבורית בנושא כל כך חשוב נותרה באלמוניותה, מה שקרה עליו השלום השופט שנפטר.
ציפי חוטובלי: זה לא סיבה וזה לא תרוץ.
ציפי חוטובלי: יש הרבה מאד שופטים שחלפו מן העולם, שהותירו אחריהם מורשת עשירה של ועדות ופעילות ציבורית.
ציפי חוטובלי: זו בהחלט לא סיבה לעשות את כל חברי הוועדה בר מינן.
ציפי חוטובלי: אין סיבה.
ציפי חוטובלי: אז בואו נלמד את הנתונים, נדרוש ברור אמיתי של מי שהיו חברי הוועדה.
ציפי חוטובלי: תודה, אני מודה לכם.
יפה ויגודסקי: ברשותך, רק הערת אגב.
יפה ויגודסקי: המותג של הקרן, השם המותגי של הקרן הוא 'מעגלים' וזה חשוב.
יפה ויגודסקי: כי השם הזה, הקרן למען מקצועות שוחקים, זה עושה לאנשים עצמם - - -
ציפי חוטובלי: דווקא אני חייבת להודות שזה מתאר בצורה הטובה ביותר את הקרן.
יפה ויגודסקי: נכון, אז זכרו את השם 'מעגלים'.
ציפי חוטובלי: אני שמחה לארח כאן את שדולת הנשים, אולי הייתי קוראת לזה ציוני התעודה שלנו, חברי הכנסת, בנושא הזה של קידום זכויות נשים.
ציפי חוטובלי: מאד מעניין לראות את הקריטריונים שבחרתם בהם ומעניין תמיד בדברים האלה לראות שזה לא נחלת נשים, הנושא הזה של קידום נשים, ובעיני זה המצב האידיאלי.
ציפי חוטובלי: כלומר, כמו שאנחנו משתפים פעולה ובכלל לא חושבים על שאלות מגדריות כשמדובר בנושאים אחרים, אין ספק שגם הנושא של קידום נשים הוא בעיני קודם כל נושא חברתי במדרגה הראשונה, כמי שרואה אותנו כחלק בלתי נפרד מהאוכלוסייה ולא כסקטור, או מגזר, כל המילים האלה.
ציפי חוטובלי: ולכן יש בערך מאד גדול בעיני בדו"ח הזה.
ציפי חוטובלי: נראה לי שאולי כדאי לחשוב, אחרי שאנחנו נראה את התוצאות של הדו"ח, מה אנחנו יכולים לעשות.
ציפי חוטובלי: אני אגיד את זה ככה, לכל תחום בכנסת הזאת יש לוביסטים ובתחום החשוב הזה של קידום זכויות נשים, ארגוני הנשים הם הלוביסטים.
ציפי חוטובלי: לוביסטים כמובן ערכיים, ענייניים, לא לצרכי מטרות מסחריות וכו'.
ציפי חוטובלי: ועדיין, יש לי הרגשה שהרבה מאד אנשים, לצערי יותר מדי, הרבה מאד חברי כנסת רואים בזה סיפור שהוא שייך לחברי כנסת שיש להם זמן להתעסק בזה.
ציפי חוטובלי: הרי אנחנו כולנו כל היום בסוגיות של חוץ וביטחון, פותרים את האיום האיראני, פותרים את השוויון בנטל, אז כאילו דוחקים את זה לקרן זווית.
זהבה גלאון: אנחנו גם.
ציפי חוטובלי: אני אומרת, אני לא חשודה כחברת כנסת שלא מתעניינת בנושאים אחרים, ואין לי ספק ובעיני בנושאים החברתיים זה נושא מספר אחד.
ציפי חוטובלי: כי מי שלא מבין שהמשמעות של קידום נשים זה צמצום פערים בחברה, כי רוב הנשים הן אלו שמשתכרות שכר מינימום בחברה שלנו; מי שלא מבין שחברה שיש בה אלימות כלפי נשים היא חברה אלימה בכלל, שפשוט פוגעת בכל מי שנראה החוליה החלשה, ונשים לצערנו יכולות להיות עדיין בקטגוריה הזאת.
ציפי חוטובלי: חברה שלא מתאימה את שוק העבודה שלה למציאות של משפחות, כי יש איזה נעלם שנקרא האישה שמטפלת בילד, ואנחנו נורא שוויוניים ואנחנו לא רוצים להגיד את זה בקול רם, אז היא גם כן חברה שבהרבה מאד מובנים לא יכולה לעלות על המסלול הנכון.
ציפי חוטובלי: ונגיע אולי לשורה התחתונה לגבי בית המחוקקים: חברה שבה לא מחצית מהמחוקקים הן מחוקקות, היא חברה ששיקולי התקציב בה לעולם לא יהיו שיקולים שישימו בראש סדר העדיפויות – חינוך חינם לגיל הרך, או לצורך העניין עיגון תקציב של מרכזי הסיוע.
ציפי חוטובלי: אלה דברים שיצטרכו להגיע אליהם במאבק סיזיפי ואין סופי של חברי כנסת שהם רתומים לעניין.
ציפי חוטובלי: אני אגיד מילה טובה לוועדה, לפני שאתם תציגו את התוצאות.
ציפי חוטובלי: בוועדה הזאת חברים גברים ונשים במספר שוויוני, ואני יכולה להגיד לכם שלפחות מבחינת המעורבות של חברי הכנסת, יש כאן מעורבות של חברי הכנסת לא פחות משל חברות הכנסת.
ציפי חוטובלי: יש כאן נוכחות מאד יפה בדיונים.
ציפי חוטובלי: אני משווה, אני חברה בוועדות אחרות, יש הרבה מאד דיונים שמתנהלים על דעת יושב הראש בלבד, וכאן כמעט תמיד יש חברי כנסת פעילים שמגיעים.
ציפי חוטובלי: לכן אני אומרת שוב, ואני תיכף אתן לכם לראות את הקריטריונים שלכם, לפחות מבחינתי כוועדה אני חושבת שהרעיון הזה שגברים ונשים ייקחו חלק ברעיון הזה של קידום נשים, בוועדה הזאת הוא מתקיים מבחינת הנוכחות ומבחינת הרצון הטוב של חברי הכנסת, לחתום תמיד על הצעות חוק שנוגעות לענייני נשים.
ציפי חוטובלי: עכשיו הבמה שלכן, בבקשה.
גלית דשא: תודה רבה.
גלית דשא: אני גלית דשא, אני מנכ"ל שדולת הנשים.
גלית דשא: אני אגיד כמה דברים קצרים לפתיחה ואז אני אשאיר את הבמה למי שאמונות על כתיבת ועריכת הדו"ח הזה.
גלית דשא: אני אתחיל ואגיד שהמרחב של שינוי מדיניות הוא לא מרחב בהכרח באופן מלא טבעי לארגוני נשים ולארגונים הפמיניסטיים.
גלית דשא: שדולת הנשים הוא ארגון ששלושה עשורים כבר מתעסק בשינוי מדיניות, ולשמחתנו הרבה בעשורים האחרונים הצטרפו אליו לא מעט ארגונים שעושים הרבה מאד עבודה.
גלית דשא: בתחום של שינוי מדיניות, בתחום של פוליטיקה פורמאלית מה שנקרא, אנחנו עדיין לפעמים קצת מדשדשות.
גלית דשא: אין המון ארגונים שמתעסקים בשינוי מדיניות, וזה לא בכדי.
גלית דשא: יכול להיות שזה נובע מהסיבה שבאמת המרחב, וגם כתבתי על זה בדברים שלי בדו"ח, המרחב הפוליטי הפורמאלי נחשב באופן מסורתי מרחב אולטרא גברי.
גלית דשא: ציטטנו גם את קתרין מקינון, שדיברה על כך שעבור הרבה נשים המדינה נחשבת גוף פטריארכלי שבדרך כלל עסוק בלדכא אותן, והרבה שנים נמנענו מלהיכנס למרחב הזה בעוצמות הנכונות.
גלית דשא: והיום הכוח שלנו הולך ועולה.
גלית דשא: בכל שבוע יש הרבה מאד מה לעשות בכנסת בענייני מגדר.
גלית דשא: השבוע היה שבוע מאד מאד אינטנסיבי, שהתחיל ביום שני בישיבה שהציגה את הדו"ח השנתי של איגוד מרכזי הסיוע בוועדה הזו.
גלית דשא: אנחנו באותו יום השתתפנו בהמשך גם בקואליציה להעסקה ישירה, ושם היה מאד מאד ברור שהעסקה ישירה היא לא מנת חלקן של חלק ניכר מהנשים המועסקות במשק.
גלית דשא: כלומר זה עניין מגדרי מובהק.
גלית דשא: אתמול התקיים דיון מאד חשוב בנושא של העסקת סייעות, בעקבות באמת ההחלטה המבורכת להרחיב את חינוך חינם, אבל אחרי שאנחנו גומרים לחשוב באמת על ההורים והילדים, אנחנו צריכים, אולי לא אחרי, אולי אפילו לפני, לחשוב על הסייעות שהן אלו שתקבלנה על עצמן את המעמסה המאד גדולה של טיפול בילדים ועל הזכויות שלהן.
גלית דשא: ואני מאד שמחה שהשבוע גם אנחנו מציגות את הדו"ח הזה, שכמו שיושבת ראש הוועדה אמרה, הוא סוג של תעודה.
גלית דשא: סמסטר א' נגיד.
גלית דשא: סמסטר ב' יגיע כנראה לקראת הבחירות.
ציפי חוטובלי: זה כבר סוף שנה וסוף קדנציה להערכתי.
גלית דשא: את התעודה אנחנו נסגור סופית כנראה לפני הבחירות, ואז נראה באמת איך נראים הציונים.
גלית דשא: ובאמת מאד חשוב להגיד שבסופו של דבר אני חושבת שהדו"ח הזה משקף שני דברים.
גלית דשא: קודם כל הוא משקף את העובדה שהכנסת ה-18 היא כנסת שחוקקה הרבה מאד בענייני זכויות לשוויון מגדרי וזכויות נשים בפרט, והתמקדה במגוון תחומים שתיכף תראו, וגם בתחומים המאד מורכבים כמו ביטחון סוציאלי.
גלית דשא: והדבר השני שמאד חשוב לי להגיד ואני חושבת שהוא משתקף היום גם הדוברות בוועדה, הוא שזה גם תוצר משמעותי של שיתוף פעולה אינטנסיבי בין חברות וחברי כנסת לארגונים חברתיים, לארגוני נשים, לארגונים פמיניסטיים.
גלית דשא: ולכן אני דווקא אסיים ואגיד שהתחלתי את הדברים שלי עם העניין שאנחנו צריכות להגביר את עבודת שינוי המדיניות שלנו, אני חושבת שהדו"ח הזה מראה שאנחנו הולכות במסלול מאד מאד נכון, כי בסופו של דבר הכנסת היא השותפה שלנו ליצירה של שינוי אמיתי ומאד חשוב לי להודות גם לחברות הכנסת שנמצאות כאן והן דמויות מרכזיות בדו"ח הזה, וליושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, אפשר כבר לסכם את המושב נכון?
גלית דשא: אנחנו בסדר עם סיכום המושב.
גלית דשא: באמת על עבודה אינטנסיבית ומאד מאד מאד מרשימה שגם הובילה לשינויים, לא רק לחקיקה, אלא באמת לשינויים מרחיקי לכת במדיניות בישראל.
גלית דשא: אני אעביר את השרביט ליועצת המשפטית של שדולת הנשים, עורכת הדין דנה נאור מנדאל, שתדבר על הדו"ח ותציג את שאר הדוברות.
דנה נאור-מנדאל: אז גם אני רוצה כמובן להודות לך, ליושבת הראש על הישיבה המכובדת ולכל הנוכחות.
דנה נאור-מנדאל: אני רק אגיד בקצרה למי שנמצאת, שבאמת היה לנו מאד חשוב להזמין גם את חברות הכנסת כמובן וחברי הכנסת, אבל גם נציגות ונציגים מארגונים שהם באמת, כמו שגלית אמרה, הפרטנריות והפרטנרים לעבודת החקיקה, והרבה פעמים באמת העבודה המשותפת הזאת היא מובילה את השינוי.
דנה נאור-מנדאל: אז אני באמת אגיד בכמה מילים על הנושא של הדו"ח בכלל, מה זה הדו"ח הזה.
דנה נאור-מנדאל: אז דו"ח מוניטורינג ראשון השדולה ערכה בסוף הכנסת הקודמת והציגה אותו למועמדים לרשות הממשלה, ואנחנו החלטנו שזה נחמד וחשוב, אבל לא מספיק לעשות את זה פעם אחת, ואנחנו רוצות להפוך את זה לאיזה שהוא תהליך יותר קבוע של עבודת מעקב ובקרה אמיתית, כאחד התפקידים החשובים שלנו, כארגון לשינוי חברתי וארגון לשינוי מדיניות.
דנה נאור-מנדאל: אנחנו חברנו בדו"ח הזה לארגון מתפקדות שתיכף ליאן תוכל להרחיב עליו, אבל רק בקצרה, זה באמת ארגון יחסית צעיר שקורא לנשים ולגברים להתפקד למפלגות ותוך כדי ההתפקדות באמת להפעיל לחץ על חברי וחברות הכנסת במפלגות, ולשנות מבפנים.
דנה נאור-מנדאל: אז שיתוף הפעולה עם מתפקדות היה באמת באיסוף החומר, ואנחנו היינו אחראיות על הניתוח והפענוח.
דנה נאור-מנדאל: אז באמת כמו שאמרתי קודם, המטרה של הדו"ח, מעבר לרשימה ולדירוג, שזה תמיד מה שתופס את העין, היא לעשות סוג של בדיקת מצב פרלמנטרית, איפה אנחנו נמצאות, מה עשינו, מה עוד צריך לעשות, מה נעשה בכנסת לא רק מבחינת חקיקה והצעות חוק אלא גם בשאילתות והצעות לסדר, שאני כבר אגיד בפתח הדברים שלא צריך להגיד את זה לחברות הכנסת, אבל זה כלי מאד חשוב שבציבור פחות יודעים עליו או פחות יודעות עליו גם ויש לו אפשרות להשפיע בצורה מאד דרסטית על החיים שלנו.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להעיר הערה על הכלי שנקרא שאילתות.
ציפי חוטובלי: כשהייתי ממש בתחילת הכנסת, אז אתה יודע, אתה משתמש בכל הכלים הפרלמנטרים כדי להתנסות וללמוד.
ציפי חוטובלי: יש כאן פרלמנטרית יותר ותיקה ממני, שתיים בעצם, מרינה סולודקין וזהבה גלאון, רחל כמוני קדנציה ראשונה.
ציפי חוטובלי: התחושה שלי, ואני אומרת בכנות לגבי כל התחומים, לא ספציפית לגבי תחומים של תחומי מגדר, שהנושאים שעולים בשאילתות הם הנושאים הכי פחות אפקטיביים בשיח הציבורי.
ציפי חוטובלי: כלומר, עד שאנחנו מקבלים מענה, לרוב הוא גם לא ענייני.
ציפי חוטובלי: כלומר, הרבה פעמים לא השר הרלבנטי בכלל עונה לנו.
ציפי חוטובלי: זאת אומרת המנגנון הזה בעיני הוא מיושן, הוא לא המנגנון הכי אפקטיבי במיוחד.
ציפי חוטובלי: חברות כנסת כמונו, שכלי התקשורת נגישים אליהן, כשאנחנו רוצות לעורר סערה, הרבה יותר קל לנו לפנות לאמצעי התקשורת מאשר לפנות בכלי שנקרא שאילתות.
ציפי חוטובלי: אני אישית חושבת שהכלי הזה הגיע הזמן לחשוב מחדש איך הופכים אותו לכלי יותר רלבנטי לעבודה היום יומית של הכנסת, כשאנחנו חיים בעולם תקשורתי שבו מה שמעניין היום לא מעניין מחר, ובוודאי שהוא לא מעניין עוד שלושה שבועות.
זהבה גלאון: מגישים שאילתה ואז יוצאים לתקשורת ואומרים שהגשת שאילתה.
ציפי חוטובלי: זה בוודאי קורה, אבל אני אומרת, מה עם התשובה?
ציפי חוטובלי: אז נשארנו בלי לקבל תשובה.
קריאה: אז מגבילים את זמן מתן התשובה.
קריאה: מחייבים את השרים.
ציפי חוטובלי: כבר עשינו את זה.
ציפי חוטובלי: 21 יום.
ציפי חוטובלי: יש לה שאילתה שהיא קיבלה עכשיו תשובה אחרי שישה חודשים.
ציפי חוטובלי: לי יש היום שאילתה לשר הביטחון, שר הביטחון מעולם לא מגיע למליאה כדי לענות וזה היה ממש בסוגריים, אני לא רוצה להפריע לשוטף, אבל חשוב שתכירו את זה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שאנשים מבחוץ, והרבה פעמים פונים אלי אנשים ואומרים לי – אז תגישי שאילתה.
ציפי חוטובלי: זה באמת כלי שהוא לא אפקטיבי.
דנה נאור-מנדאל: אז אני רוצה להגיד כבר עכשיו למרות שזה באמת יותר מתאים לסיכום, גם שלנו, שכשאנחנו חושבות באמת על הדו"ח הבא או על פעילויות המעקב הבאות, אז בהחלט אפשר לחשוב על עוד הרבה סוגי עבודות.
דנה נאור-מנדאל: היו באמת כמו שאת אומרת, בעולם התקשורתי הרבה פעמים מכתב או פנייה שחברת כנסת מוציאה לשר, היא אפקטיבית הרבה יותר מאשר שאילתה, או אפילו הצעת חוק הרבה פעמים, כי היא פותרת את הבעיות.
דנה נאור-מנדאל: וזה נקודות שגם אנחנו לקחנו לעצמנו גם תוך כדי עשייה: מה באמת הפרמטרים האמיתיים שמצביעים על עבודה, ואיך אפשר באמת להגיע למדד אמיתי.
דנה נאור-מנדאל: אז באמת מה שבחנו בפרמטרים האלה בכל זאת, זו איזו שהיא בחינה כמותית:
דנה נאור-מנדאל: מי היו חברי וחברות הכנסת הפעילים ביותר.
דנה נאור-מנדאל: אני מאד רוצה להתחבר לדברים שאמרת בהתחלה.
דנה נאור-מנדאל: לא בדקנו רק את חברות הכנסת.
דנה נאור-מנדאל: כשניסינו להציג את הדו"ח בתקשורת, אז נורא מהר אומרים איזה חברות כנסת וחברות כנסת וחברות כנסת.
דנה נאור-מנדאל: וכל הזמן גם ניסינו להגיד רגע, למה אתם לא מתעניינים בחברי הכנסת, כלומר באמת זו לא רק עבודה של - - -
ציפי חוטובלי: אנחנו מעניקים לדב חנין מכל הלב את אות המצטיין.
דנה נאור-מנדאל: כל מי שפעל בהחלט מגיע לו את הכבוד הראוי, אבל באמת גם הציבור וגם התקשורת וגם אנחנו כארגונים צריכים להפנים את זה שחברי הכנסת זה בהחלט אחריות שלהם, ולא צריך מראש לדלג על חברי הכנסת.
דנה נאור-מנדאל: אז באמת הבחינה היא כמותית, כן חשוב לי להגיד את זה, כדי שהיא תהיה גם כמה שיותר אובייקטיבית, אם יכול להיות כזה דבר, ולא תושפע מקשרים אישיים או מי יותר פעילה בתקשורת, מי פחות פעילה בתקשורת, כי מה שחשוב זה בעצם העבודה בשטח.
דנה נאור-מנדאל: אני אגיד בשתי מילים על המתודולוגיה, ואז אני אשמח שליאן רם מ-מתפקדות, שהן ערכו את איסוף הנתונים, תציג את זה.
דנה נאור-מנדאל: בגדול, כאמור מתפקדות אספו את הנתונים דרך אתר הכנסת ודרך מנגנוני הכנסת.
דנה נאור-מנדאל: יש להן גם לא מעט תובנות שאנחנו נשמח גם להעלות אותן ונשמח גם אם תצא קריאה מהוועדה בנושאים האלה.
דנה נאור-מנדאל: ליאן רם מ-מתפקדות, בבקשה.
ליאן רם: אני רוצה לתת לפליאה לדבר על מה זה מתפקדות, ואז אני אדבר על הדו"ח.
פליאה קטנר: שמי פליאה קטנר, אני חברת הוועד המנהל של מתפקדות ואחראית על הלובינג.
פליאה קטנר: הארגון שלנו הוקם לפני שנתיים, כאשר יש לנו בעצם מספר צוותים בארגון.
פליאה קטנר: המטרה שלנו היא בעצם לקדם חקיקה פמיניסטית, חקיקה לקידום נשים, שאנחנו עושות את זה על ידי כך שאנחנו פוקדות נשים ואנשים למפלגות השונות, בכדי ליצור קבוצות אינטרס, קבוצות לחץ.
ציפי חוטובלי: אני נותנת לכם טיפ.
ציפי חוטובלי: אני בדקתי כמה מתפקדים יש בליכוד רק מתפקדות, יש לדעתי 30% נשים לעומת 70% גברים.
ציפי חוטובלי: תבדקו במפלגות האחרות.
פליאה קטנר: אנחנו בהחלט עובדות גם עם גברים, אנחנו חושבות ש - - -
ציפי חוטובלי: אני מדברת להיפך, שצריך להעלות את שיעור הנשים שלוקחות חלק בתהליך הזה.
פליאה קטנר: לעודד, כן, כן.
פליאה קטנר: נשים מפחדות לקחת חלק במשחק הפוליטי.
פליאה קטנר: אנחנו מעודדות את ההתפקדות של נשים על ידי סדרות של הרצאות שאנחנו עושות, שבהן מובא לידיעתן מצב הנשים בישראל, סדרות שהן נגישות ומעבירות להן מידע שבדרך כלל הן קצת נרתעות מלשמוע אותו והדו"ח הזה הוא בעצם גם כן אחת הדרכים לעבוד מול חברות וחברי הכנסת, כדי לקדם את מה שאנחנו רוצות לקדם.
פליאה קטנר: וזהו.
פליאה קטנר: הדבר הנוסף זה באמת עבודה ישירה מול חברי הכנסת, על ידי הסברה למה צריך לקדם את הדברים האלה.
פליאה קטנר: ליאן הייתה אחראית על צוות המוניטורינג, שבעצם עומד מאחורי הדו"ח הזה שקיבלתם היום והיא תוכל לפרט על העבודה.
ליאן רם: על הדו"ח הזה באמת בהתחלה עבדתי עם פליאה, ואז הצטרפו חן פטר וענת פטר, עבודה מאד מאד סיזיפית וארוכה, אבל הדו"ח הזה ממש ריגש אותי לראות אותו, וכל העבודה ממש נשאה פרי.
ליאן רם: לעניין למה דווקא שאילתות והצעות לסדר ולמה בחרנו דווקא את שלושת אלה, אנחנו התחלנו לחשוב איך לעשות את הקריטריונים ואיך אנחנו מכינות את הדו"ח, לפני שבכלל ידענו שלשדולת הנשים יש את הכלי הזה, ובאמת השאיפות שלנו היו מאד גבוהות.
ליאן רם: רצינו ללקט נתונים ממש על כל פעילות חברות וחברי הכנסת וגילינו שזו עבודה מאד מאד קשה והמשאבים שלנו ממש לא יספיקו, לא מבחינת כוח אדם ולא מבחינת תקציב וזמן, ללכת ולגלות ממש כל דבר על ישיבה, הגעה לוועדות.
ליאן רם: זאת אומרת שיש כאן ייצוג ממש יפה של חברי וחברות כנסת, אבל גם מעניין אותנו לדעת כמה מגיעים לוועדה.
ציפי חוטובלי: כן, כן, אני דיברתי על הנוכחות דווקא.
ליאן רם: אוקי.
ליאן רם: אז באמת רצינו הרבה וזה אילוץ.
ליאן רם: הצעות החוק, השאילתות והצעות לסדר זה בעיקר אילוץ, ואנחנו מאד רוצות שבעבודה הבאה, בכנסת הבאה, יהיה קל יותר למשוך נתונים מהכנסת ולעשות את זה הרבה יותר עשיר.
ליאן רם: אז באמת איך זה קרה, איך עשינו את איסוף הנתונים.
ליאן רם: הצעות חוק לא מסובך להוציא מאתר הכנסת, פשוט חותכות לפי תאריכים ומתחילות לעבור הצעה-הצעה, לבחון האם היא מגדרית, שזה אומר מיטיבה בראש ובראשונה עם נשים, וגם לראות אם מגישת ההצעה, יוזמת ההצעה או היזום, חשבו על נשים כשהם עשו את זה.
ליאן רם: זאת אומרת, יש הרבה חוקים סוציאליים שבגלל שנשים הן האוכלוסייה הכי ענייה בכל חתך אוכלוסייה, אז בראש ובראשונה זה מיטיב עם נשים, אבל האם חברת/חבר הכנסת באמת התכוונו לחקיקה מגדרית.
ליאן רם: זה היה לנו חשוב, אז פשוט עברנו על כל הצעות החוק ושמנו בצד את אלה שהן מבחינתנו מגדריות.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לשאול שאלה מבחינת קטגוריות.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת רחל אדטו הובילה כאן מאבק מאד חשוב, קראו לזה חוק הדוגמניות בתקשורת.
ציפי חוטובלי: לאן זה נכנס בקטגוריות שלכם?
ציפי חוטובלי: אני לא כל כך רואה.
ציפי חוטובלי: אני מובילה מאבק נגד הנושא של פרסום מבזה.
ציפי חוטובלי: איפה זה בא?
ליאן רם: החפצת נשים.
ליאן רם: יש קטגוריה שנקראת החפצת נשים.
רחל אדטו: לא, אין לכם בכלל שום יכולת בדבר הזה, בדיוק מה שהיא אומרת.
רחל אדטו: לקדם פעילות שנעשית למען מרכזים לנפגעות תקיפה מינית, זה לא בא לידי ביטוי פה.
רחל אדטו: הדברים האלה לא באים לידי ביטוי.
רחל אדטו: אין לכם פעילות שנעשית שלא בדרך חקיקה, היא לא באה לידי ביטוי פה, וזה דומה בדיוק למה שקורה עם הדו"חות, וזה בדיוק הדבר.
רחל אדטו: סליחה שאני מתפרצת, קורה בדיוק מה שקורה עם התקשורת, שמסכמת בסוף כל מושב מי חבר הכנסת המצטיין, לפי מספר הצעות החוק שהוא מגיש.
רחל אדטו: ואז, חבר הכנסת המצטיין זה זה שהגיש 82 הצעות חוק, שרובן לא עברו, אבל הוא הגיש 82 הצעות חוק, והוא נחשב חבר הכנסת המצטיין.
ליאן רם: נכון, לגבי זה כן חשוב להדגיש שזה נובע מהעיתוי של הדו"ח, כי בדו"ח הקודם שנעשה בסוף המושב, בהחלט בדקנו מה ההצעות שעברו.
ליאן רם: אבל בגלל שאנחנו עכשיו באמצע המושב - - -
מרינה סולודקין: יש לי גם שאלה.
מרינה סולודקין: אני בראש לובי של מאבק נגד הוצאת ילדים ממשפחות הנורמטיביות על ידי רשויות הרווחה.
מרינה סולודקין: זה מאבק מאד מאד קשה.
מרינה סולודקין: הרבה אנשים.
מרינה סולודקין: עשיתי סדרה של 10 חוקים, איפה הם?
מרינה סולודקין: באיזה קטגוריה החוקים האלה?
ליאן רם: זה תלוי.
ליאן רם: ניסינו, שוב, כמובן שעם כל המצב - - -
מרינה סולודקין: זה מעניין, מדוע?
מרינה סולודקין: בגלל שאחד המאבקים הכי קשים שנשים ומשפחות במדינת ישראל מובילים נגד המדינה, שהיא עושה טעויות.
ליאן רם: אז שוב, זה מאד תלוי.