GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים אורון: אני חושב שאנחנו צריכים לברך את מי שעוסק בכך בתוך המסגרות הממשלתיות, מאוד מאוד לברך את אלה שעוסקים בכך במסגרת של המרפאות השונות וכל הזמן את המתנדבים שמחוברים לפעילות הזאת.
חיים אורון: אנחנו מצידנו נעשה מה שניתן כדי לקדם שירות שקשה להגזים בחשיבותו ולתת אותו לאוכלוסייה שכל הניסיון שלנו להגדיר עד כמה היא פגיעה, עד כמה פגעו בה, עד כמה החברה לפעמים מתעלמת ומתאכזרת לה, כל התיאורים האלה לא יהיו מספיק חריפים.
חיים אורון: בזה אנחנו עוסקים ואני מקווה שנצליח לעשות זאת ביחד.
אורית זוארץ: תודה רבה על היוזמה, על שיתוף הפעולה ועל החיזוקים.
אורית זוארץ: אני חושבת שמהמקום הזה גם אנחנו במסגרת הוועדה נשמח להסתייע, בעיקר בכל מה שקשור לסוגיות התקציביות שהיו אחת החזוקות שלך חבר הכנסת לשעבר ג'ומס.
אורית זוארץ: אנחנו בהחלט ניעזר ונדאג לכך שהתקציב לא רק שהוא לא יקוצץ אלא הוא גם יגדל.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים עכשיו על סל שיקום לקורבנות זנות ואנחנו מדברים על סל שיקום שיכלול גם את שירותי הבריאות, גם רווחה וגם משרדים נוספים.
אורית זוארץ: אין ספק שלעבודה שנעשית כאן יש משמעות מאוד גדולה.
אורית זוארץ: אנחנו נאפשר לארגונים לדבר ולאחר מכן גם לנציגי המשרדים.
עידית הראל שמש: עידית הראל שמש, מכון תודעה, המאבק בתופעת הזנות.
עידית הראל שמש: שלוש שאלות קצרות.
עידית הראל שמש: נודע לנו שישנן סאונות בתוך הקהילה הגאה לגברים, שם מתקיימת פעילות זנות.
עידית הראל שמש: אני מבינה שהסאונות מקבלות רישיון ממשרד הבריאות.
מיכאל דור: שלילי לחלוטין.
מיכאל דור: אנחנו לא נותנים רישיון לסאונות.
אורית זוארץ: אתם לא מפקחים על סאונות ועל מכוני ספא?
אורית זוארץ: אתם לא חלק מהרישוי?
רוני גמזו: יכול להיות שבצו רישוי עסקים יש איזושהי ביקורת של או משהו כזה.
אורית זוארץ: בודקים את הפחים ובודקים את המטבח.
רבקה שפר: אני יודעת שהיה פרסום באינטרנט, ברישיון משרד הבריאות.
אורית זוארץ: אנחנו ביקשנו לשנות את חוק רישוי עסקים לגבי ספא ומכוני עיסוי וביקשנו להכניס את משטרת ישראל כגורם שחייב להיות חתום על רישוי עסקים.
אורית זוארץ: למיטב זיכרוני, הוא חלק מהגורמים שחתום.
רבקה שפר: השאלה כיצד זה מוגדר.
רבקה שפר: איך העסק מגדיר את עצמו ואיך רישוי עסקים מגדיר אותו.
רבקה שפר: אם העסק מגדיר את עצמו, והעירייה והרשות מגדירה אותו כעסק שטעון רישוי עסקים, אז יש שם סעיף בדרך כלל ש נכנס ובודק את המצב התברואתי הקיים.
רבקה שפר: בדרך כלל המכונים האלה לא מגדירים את עצמם כמכוני עיסוי או מכונים שמקיימים פעילות זנות אלא הם מגדירים את עצמם אחרת והפעילות נעשית בצורה לא חוקית.
רבקה שפר: אם הדבר נודע לרשויות, מטפלים בהם, אבל כל עוד לא יודעים עליהם או שהפעילות שמתבצעת בהם היא פעילות לא חוקית, אין דרך לדעת על כך.
רוני גמזו: אם תעבירי את זה לדוקטור שפר, יכול להיות שנעשה ביקורת של משרד הבריאות.
רוני גמזו: ביקורת שגרתית.
אורית זוארץ: נשמע את כל השאלות בבת אחת כי יש כאן עוד גורמים שרוצים לשאול.
עידית הראל שמש: נודה לנו שקיימת פרקטיקה של זנות בקרב תופעת הסרוגייט.
עידית הראל שמש: אנחנו יודעים שהוקמה ועדה בראשותו של דוקטור יורם לוטן שאמורה להגדיל מי הוא מטפל מין.
עידית הראל שמש: למיטב הבנתנו ישנם כמה מטפלי מין שפשוט החליטו לפתוח לעצמם מרפאת מין בעוד שהנושא הזה בכלל לא מוגדר.
עידית הראל שמש: יש לנו עדויות של פרקטיקה של זנות בקרב הסרוגייט.
עידית הראל שמש: מה עמדתכם בעניין?
עידית הראל שמש: לגבי מרכזי הגמילה.
עידית הראל שמש: על פי הבנתנו היום הם מאוחדים לנשים וגברים אבל עבור נשים בזנות זה חסר סיכוי.
עידית הראל שמש: אנחנו יודעים שיש שם פעילות של זנות בתוך מרכזי הגמילה.
עידית הראל שמש: האם יש איזושהי תוכנית לעשות משהו מופרד לאוכלוסייה עבורה כל כך נדרשת ההפרדה הזאת?
רוני גמזו: לגבי הסרוגייט.
רוני גמזו: אני לא חסיד של ועדות.
רוני גמזו: אני לא יודע על הקמת ועדה.
רוני גמזו: היא בטח הוקמה לפני שנים וזאת עוד אחת מהוועדות שהוקמו.
רוני גמזו: אני אקיים דיון על הסרוגייט ואחתוך עניין.
עידית הראל שמש: נשמח להיות מעורבים כי יש לנו עדויות.
רוני גמזו: יכול להיות שאני אקבל את העדויות.
רוני גמזו: תעבירו אישית אלי.
רוני גמזו: לגבי מרכזי הגמילה.
רוני גמזו: אני לא מכיר את הבעיה אבל אלמד אותה.
רוני גמזו: אם יש אפשרות, אשתדל לפצל אותם.
רוני גמזו: מרכזי הגמילה הם באחריות , הרווחה והרשות למלחמה בסמים, אבל אני אטפל בעניין.
אורית זוארץ: לגבי מרכזי גמילה או טיפול בפונים שיש להם תחלואה כפולה, כך סמים וגם מחלת נפש, הם נופלים בין הכיסאות או מקבלים מענה?
אורית זוארץ: יש תוכנית לטיפול בהם?
אורית זוארץ: חלק לא מבוטל מאותם דרי רחוב, לפעמים יש להם תחלואה כפולה, גם מחלת נפש וגם צריכת סמים.
אורית זוארץ: הם לא יכולים להגיע למרכזים של משרד הרווחה לטיפול ושיקום.
רוני גמזו: בתוך מערכת בריאות הנפש יש מספר מיטות של תחלואה כפולה.
רוני גמזו: אני לא מכיר בעיה מיוחדת בסוגיה הזאת אבל אני אשמח לקבל מכל מי שמכיר פנייה אלי כדי שאני אוכל לטפל בה.
אורית זוארץ: שחר מרופאים לזכויות אדם.
שחר שוהם: שלום.
שחר שוהם: אני רוצה לברך את עמיתיי במרפאת לוינסקי.
שחר שוהם: אנחנו עובדים אתכם הרבה שנים ואתם צוות נפלא ועושים עבודה נהדרת.
שחר שוהם: תמשיכו כך.
שחר שוהם: אני רוצה להתייחס בקצרה לכמה נקודות שהעליתם כאן.
שחר שוהם: קודם כל, רופאים לזכויות אדם לקחה על עצמה מעין משימה שהיא קשה, מורכבת ואנחנו לא בטוחים שאנחנו יכולים להתמודד אתה שהיא בעצם מספקת את אותם שירותים בקהילה שחסרים, אם זה לאחר שחרור מבית החולים או אם זה לפני אשפוז בבתי החולים.
שחר שוהם: המצב בשטח הוא לא פשוט.
שחר שוהם: אנחנו מטפלים בכ-8,000 מבקרים כל שנה.
שחר שוהם: אני רוצה לברך על יוזמה כזאת להרחיב את המרפאה אבל אני רוצה להביע חשש מאוד עמוק שמרפאה כזאת, כמו שהמרפאה שלנו לא מספיקה וכמו שמרפאת הפליטים אינה מספיקה, לא תספיק לסייע לכל רבע מיליון חסרי המעמד בישראל ושישים אלף מבקשי המקלט שנמצאים כאן.
רוני גמזו: איך את יודעת לאיזה היקף אני מתכוון?
שחר שוהם: אני אשמח לשמוע על ההיקפים אבל אנחנו חושבים שהפתרון הנכון הוא להשתמש בסעיפים שקיימים בחוק ואולי במובן הזה יכול להיות שהצעת חוק חדשה איננה נחוצה.
שחר שוהם: הרי בחוק בריאות ממלכתי, סעיף 56(א)(1)(ד) מסמיך את השר להחיל את החוק על אוכלוסיות חסרות מעמד בתנאים שיבחר לנכון.
שחר שוהם: אשמח לשמוע התייחסות לנושא הזה.
רוני גמזו: זאת ועדת חורב שעוסקת בנושא והיא כוללת כמה מסגרות ממשלתיות.
רוני גמזו: כרגע היא עדיין לא קבעה את זה.
רוני גמזו: זה לא שהשר מחר הולך לעשות את זה כי הוא משוכנע שזאת הפעולה הנכונה.
רוני גמזו: לכן הוועדה עצמה היא הכלי והיא לא קבעה את זה.
רוני גמזו: אני מרגיש שאני כמנכ"ל לא יכול לעמוד מהצד מול ההחלטות הללו לאורך זמן ולכן קיבלתי החלטה להרחיב את נתינת השירותים במקום ולהרחיב באופן שיהיה מספק.
רוני גמזו: זה לא אומר בעוד עשרים אחוזים אלא בהיקף.
שחר שוהם: נקודה נוספת שאני רוצה להעלות שהיא מאוד רלוונטית גם לעבודה של מרפאת לוינסקי, זה נושא של היעדר טיפול לחסרי מעמד נשאי HIV.
שחר שוהם: מרפאת לוינסקי עושה עבודה נהדרת באיתור האנשים אבל גם הם וגם אנחנו נשארים חסרי אונים אל מול מצב שבו אנשים נותרים ללא טיפול רפואי מלבד הפרויקט המאוד קטן והמדהים של הוועד למלחמה באיידס שלא מספק מענה לכל האנשים.
שחר שוהם: רופאים רמים ממני, למשל פרופסור בנטוויץ', מדברים על מצב מאוד קשה בשטח בו אנשים מתים בישראל 2012 מ-HIV.
שחר שוהם: אשמח לקבל התייחסות לנושא הזה.
רוני גמזו: להערכתי יש כמאה – ויכול להיות שאני אטעה קצת – מאובחני איידס שהם חסרי מעמד והם לא מצליחים לקבל טיפול סדיר.
רוני גמזו: חלק קטן מהם, הייתי אומר כעשרים אחוזים, כחמישית, מצליחים לקבל טיפול סדיר על ידי כל מיני תרומות או מרכזים שמצליחים להתמודד ולטפל בהם.
רוני גמזו: כאן הסוגיה היא כמעט לחלוטין סוגיה תקציבית.
רוני גמזו: הטיפול בהם הוא סדר גודל – אם אני עכשיו מקבל החלטה ולכאורה זה בסמכות ההחלטה שלי – של שלושה מיליון שקלים.
רוני גמזו: אני יכול לקבל את ההחלטה אבל זה אומר שאז אני לוקח משאבים אחרים של מערכת הבריאות או של , משאבים אחרים שנדרשים בכל מקום, ומסיט אותם לכיוון הטיפול הזה.
רוני גמזו: יש כאן שאלה מאוד מורכבת שאני מתחבט בה כל הזמן ואתם שמים לב שאני לא חושש לומר את הלבטים שלי.
רוני גמזו: הדבר שאני עשיתי בחודשים האחרונים זה לנסות ולקבל איזשהו שיתוף פעולה עם חברות התרופות בהקשר הזה כדי להשיג עלות שהיא נמוכה בחצי כי אני מוכן לשים היום על הנושא הזה מיליון-מיליון וחצי שקלים כי הצלחתי לגייס.
רוני גמזו: אלה לא רק תרופות אלא גם בדיקות מעבדה.
רוני גמזו: אתם יודעים שכל הזמן צריך לבדוק וכולי.
רוני גמזו: אני מניח שתוך חודש תהיה לי תשובה מכולם.
רוני גמזו: זה משהו שעשיתי בארבעה-חמישה החודשים האחרונים.
רוני גמזו: הייתה פגישה ואני אמשיך ללחוץ אבל הכוונה שלי היא באמת לא להשאיר את הפינה הזאת לא סגורה כי היום היא לא סגורה.
שחר שוהם: התייחסות אחרונה לנושא הטיפול בסהרונים.
שחר שוהם: אנחנו חושבים שנכון יהיה להוציא את מערך הרפואה מידי שירות בתי הסוהר ולהעבירו ל באופן כללי.
שחר שוהם: ספציפית לגבי קורבנות עינויים שנאנסו בסיני ונכנסו להריון כתוצאה מהאונס, כיום אנחנו רואים – ואלה התשובות ששירות בתי הסוהר נתן גם לכם וגם לנו – שאין שירותים גניקולוגיים בסהרונים.
שחר שוהם: אנחנו עתרנו לבית המשפט בנושא.
שחר שוהם: השירותים ניתנים רק דרך בית החולים סורוקה.
שחר שוהם: אנחנו רואים הרבה בעיות בנושא הזה, גם מבחינת תורים שניתנים, גם מבחינת זמינות ובסופו של דבר נשים חוזרות לקהילה במצב הריון מתקדם והן לא יכולות לעבור תמיד את ההפלה.
אורית זוארץ: לכן העליתי את הנושא קודם לכן.
אורית זוארץ: קיבלנו פניות של קורבנות שביקשו לעשות הפלה ולא אפשרו להן.
רוני גמזו: אני לא מקבל את העובדה שלא מגיע רופא נשים לסהרונים ואני לא מקבל את העובדה שאין.
רוני גמזו: זאת שאלה של כסף.
רוני גמזו: זאת אומרת, אם אתה יושב עם בית החולים סורוקה או עם איזו מסגרת של קופת חולים ואתה אומר לו שאתה רוצה פעם בשבוע או פעמיים בשבוע והוא אומר לך שלסהרונים זה כך וכך, אז בסוף סוגרים את זה.
רוני גמזו: אם הם לא עשו את זה עד עכשיו, אני אדאג שהם יעשו את זה.
אורית זוארץ: אמרת קודם שתוך שבועיים יש לך פגישה עם ראש שירות בתי הסוהר.
אורית זוארץ: שבועיים לאחר מכן, במקסימום, נקבל תשובה על ההסדר שהושג.
אורית זוארץ: המטרה היא שתהיה או יהיה רופא נשים בתוך המתקן.
רוני גמזו: אני מסכים אתכם.
רוני גמזו: אני חושב שזה לא סביר שאין שם רופא.
אורית זוארץ: מרית דנון.
מרית דנון: דברים קצרים.
מרית דנון: יום הולדת עשר זה יום הולדת עגול ומשמעותי.
מרית דנון: ברכות גם לצוות המרפאה וגם למתנדבים.
מרית דנון: בין השנים 2006 עד 2009 הייתי מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה ואחד הדברים, אולי הראשון, שעמד לפתחי היה יישום של תוכנית שכבר הייתה כתובה אז באותו זמן, תוכנית להוצאת נשים ממעגל הזנות.
מרית דנון: בנוסף לקריאה הרבה שעשיתי במשרד הממוזג, חשבתי שנכון יותר יהיה לצאת למוקדי זנות.
מרית דנון: המפגש הראשון שלי עם עולם הזנות היה במסגרת של סיור של מרפאת לוינסקי ואני מוכרחה לומר שזה היה אירוע מכונן מבחינתי.
מרית דנון: למחרת כבר הייתי בן אדם אחר.
מרית דנון: לא רק ההבנה מהי הזנות, מי האנשים, סיור ברחוב פיין, אלא דווקא ההתרשמות המאוד מאוד רצינית שלי מצוות המרפאה ומהמתנדבים, מהיחס המאוד מאוד אנושי, מהיחס האישי, מהמגע הפיזי, מהחיבוק והנשיקה.
מרית דנון: אלה דברים שאני לא יכולה לשכוח.
מרית דנון: כשאנחנו באים לזירה כזאת בפעם הראשונה, הדבר הראשון שעולה במוחנו היא תתרחקי קצת כדי שלא תידבקי מזה ומזה ומזה, אבל אני ראיתי שם רק אהבה ורק עבודה מלב, מקרביים, מגע, חיבוק ונשיקה.
מרית דנון: אני מצטרפת כאן לדברים של ג'ומס.
מרית דנון: אנחנו שנינו כאן בתקן של אגודת ידידים.
מרית דנון: אני לא יודעת אם יש כאן נציג של האוצר אבל הנהלת נמצאת.
מרית דנון: אני חושבת שמאוד חשוב לשמר את התקציבים האלה של מרפאת לוינסקי שהתחילה לפני עשר שנים במסגרת מסוימת והפעילות שלה היא כבר מעבר למסגרת של מרפאה רגילה של בדיקות ומתן תרופות.
מרית דנון: יש כאן עבודה רבה להעלאת מודעות בקרב הציבור, נושא של חינוך בקרב בני נוער, עבודה עם אימהות וגם הרחבה פיזית של המקומות אליהם המרפאה יוצאת.
מרית דנון: היא התחילה בתל אביב, עברה לחיפה ואני יודעת שיש כוונה להרחיב גם לאשדוד ולנתניה ואולי גם לבאר שבע.
מרית דנון: אם כן, צריך לשמר את הדבר הזה.
מרית דנון: אני יודעת שהאוכלוסיות החלשות האלה הן תמיד הראשונות להיפגע וכשיש קיצוצים, תמיד נטפלים ראשונים לאלה שקולם לא נשמע ושהם שקופים.
מרית דנון: אם אפשר היה לבקש במסגרת הזאת לשמור על התקציבים האלה.
מרית דנון: נמצאת לידי ורד סוויד, מנהלת הרשות כיום ואני יודעת שהתקציב למרפאות עובר כיום דרך הרשות.
אורית זוארץ: אנחנו נתייחס גם לזה.
אורית זוארץ: ברשותכם, אנחנו ניפרד ממנכ"ל משרד הבריאות.
אורית זוארץ: אני מודה לך שהגעת והקשבת.
אורית זוארץ: אנחנו אליך ואל דוקטור את כל הסיכום בצורה מסודרת על מנת להמשיך ולטפל בסוגיה הזאת ולאפשר למרפאת לוינסקי להמשיך לעשות את עבודת הקודש שהיא עושה.
אורית זוארץ: אגב, לפני שאתה יוצא אני רוצה להזכיר שמדינת ישראל הועלתה לדירוג הראשון, על ידי מחלקת המדינה האמריקאית.
אורית זוארץ: בכל שנה מחלקת המדינה האמריקאית מדרגת את המדינות שמקבלות ממנה סיוע חוץ – סיוע חוץ הוא הוועדה השנייה שלי, חוץ וביטחון – והשנה ישראל עלתה לדירוג הראשון לצד מדינות שמטפלות ופועלות למיגור תופעת סחר בבני אדם וגם סחר פנים, שאנחנו קוראים לו זנות אבל בהגדרת הדוח ההגדרה היא סחר פנים.
אורית זוארץ: אני חושבת שלצוות של מרפאת לוינסקי ולעבודה שנעשית במרפאה ובמשרד הבריאות יש חלק לא מבוטל בעלייה שלנו לדירוג הראשון.
אורית זוארץ: לא רק שאנחנו רוצים לשמור על הדירוג הזה אלא אנחנו רוצים להמשיך ולהרחיב את הפעילות.
אורית זוארץ: רק לסבר את אוזנך.
אורית זוארץ: אם מדינת ישראל לא תטפל בתופעות הסחר בבני אדם ובתופעות הזנות, אנחנו נרד בדירוג ויש סנקציות כספיות על מדינות שמקבלות סיוע.
אורית זוארץ: אנחנו לא רוצים להיות במקום הזה.
אורית זוארץ: זה לא הגורם המרכזי בעטיו נטפל בסוגיות האלה, אבל צריך לשים את זה לנגד עינינו.
פרופ' רוני גמזו: תודה לכם.
אורית זוארץ: אנחנו נעשה איזשהו מעבר למטופלת לשעבר במרפאת לוינסקי.
אורית זוארץ: אנחנו מבקשים להפסיק את שידור האינטרנט כדי שהיא תוכל להציג את עצמה ולספר קצת על החוויות שלה.
אורית זוארץ: ורד, אנחנו רוצים שתישארי כי יש לנו שאלות ממוקדות גם אליך.
י.ט.: צהרים טובים לכולם.
י.ט.: אני רוצה לומר לכם תודה על הכבוד הזה שאני היום יכולה להיות כאן ויש לי זכות לומר לכם תודה.
י.ט.: אני מתרגשת.
י.ט.: תודה שאני היום חיה ולא מתה, תודה לכל העזרה שנתנה לי מרפאת לוינסקי.
י.ט.: הנתינה שלכם מאוד גדולה ורואים את זה עלי.
י.ט.: אתם עושים עבודה, לא סתם.
י.ט.: היום אני אימא, היום אני אישה, היום אני חיה, היום אני בריאה ואני לא לבד.
י.ט.: מה שאתם ראיתם שם, אתם לא ראיתם כלום כי אני יודעת שבמשך השנים מהבוקר עד הלילה קיבלתי שם עזרה ומיליון כמוני מקבלים.
י.ט.: מיליון.
י.ט.: אני מאושרת.
י.ט.: אני אסירת תודה למרפאת לוינסקי ולמשרד הבריאות על העבודה שאתם עושים.
י.ט.: אם אתם מצילים חיים, אתם לא יושבים כאן סתם.
אורית זוארץ: את רוצה לשתף אותנו בסיפור שלך?
אורית זוארץ: איך הגעת לשם?
אורית זוארץ: מה קרה?
י.ט.: כן, אבל הבנתי שאין כל כך הרבה זמן.
אורית זוארץ: דברי כמה דקות.
אורית זוארץ: אני חושבת שהנשים הן העדות הכי חזקה.
י.ט.: אני 19 שנים בארץ.
י.ט.: במשך 15 שנים הייתי ברחובות על הקרטונים עם סמים.
י.ט.: המקום שאתם ראיתם, זה עוד היה מקום טוב.
י.ט.: בית נטוש, שבור ובזבל.
י.ט.: אני קמתי מהברכיים.
י.ט.: נכון שהרצון היה שלי אבל העזרה הייתה שלכם.
י.ט.: אני רוצה לומר לכם תודה על שהיום אני יכולה לשבת כאן ולומר את הדברים האלה.
י.ט.: אני סבלתי הרבה שנים.
י.ט.: עברתי בחיים שלי מקרי אונס וזנות ולא רציתי לחיות.
י.ט.: כבר ארבע שנים אני נקייה וחיה חיים בריאים.
י.ט.: סיימתי ים של טיפולים, סיימתי ים של קבוצות ואני עושה מכינה לאוניברסיטה.
י.ט.: החלום שלי היום הוא לעבוד במיוחד עם אנשים.
י.ט.: אני רוצה לקבל תואר ראשון ולשם כך התחלתי ללמוד.
אורית זוארץ: את אישה מאוד חזקה.
אורית זוארץ: הייתי בכנס בינלאומי בבוסטון בנושא מאבק בזנות ובסחר בבני אדם ואחד הדברים שמאוד חיזקו אותי שם היה פרויקט שיזמו והובילו נשים שהן שורדות זנות.
אורית זוארץ: הן קראו לעצמן מעבריינית- כי בהתחלה התייחסו אליהן כאל עברייניות ואנחנו יודעות בדיוק איך מתייחסים במדינת ישראל לנשים בזנות – אחר כך שורדת, מועצמת ומנהיגה.
אורית זוארץ: היום נשים שהן שורדות זנות מובילות את כל המאבק והן הפכו להיות המנהיגות של המאבק.
אורית זוארץ: הן עובדות מול משרדי ממשלה, הן הקימו ארגון, הן הקימו עמותה ואני אומרת שאחד הנושאים הבאים שאני רוצה לקדם – מעבר לנושאים שכבר יש לנו על סדר היום – זה באמת את הפורום הזה של נשים שורדות ומנהיגות, כפי שהן קוראות לעצמן.
אורית זוארץ: הן בהחלט משתפות את הסביבה שלהן ברצונות שלהן ובשאיפות שלהן.
אורית זוארץ: העובדה שהיא רוצה ללמוד, להתפתח ולממש את הפוטנציאל שלה, רק מחזק אותי להציב לעצמנו יעד נוסף לתחילת המושב הבא ובאמת לעבוד בצורה יותר אינטנסיבית עם נשים שורדות ולעשות את המעבר הזה, שורדות ומנהיגות.
אורית זוארץ: כן, אנחנו צריכות את הנשים האלה שיובילו יחד אתנו את המאבק הזה כי אנחנו שם מתוקף תפקידנו, תחום עיסוקנו והמקצוע שלנו, אבל הן שילמו בחייהן.
אורית זוארץ: יש גם גברים שנמצאים שם.
אורית זוארץ: כל פעם שאני שומעת עוד סיפור, זה מחזק אותי בכיוון הזה.
אורית זוארץ: אנחנו נחזור לרשות לקידום מעמד האישה.
אורית זוארץ: ברכות על השותפות.
אורית זוארץ: נכון להיום ורד סוויד, ראש הרשות לקידום מעמד האישה, השאלה המרכזית היא איך זה יימשך.
אורית זוארץ: כל פעם אנחנו שומעים שיש חרב שמונפת מעל הרשות, קיצוצים וכולי.
אורית זוארץ: אגב, אני בדקתי את זה במשרד האוצר, אחרי שזה הגיע אלינו, ונמסר לי שההחלטה היא החלטה פנימית של משרד ראש הממשלה לשנות את התקצוב של כל פעילות ופעילות.
אורית זוארץ: נאמר לנו שזאת החלטה של משרד ראש הממשלה, אבל אני אשמח לשמוע דברים אחרים.
אורית זוארץ: מנכ"ל אמר בצורה מאוד ברורה שהוא ומשרדו לא יקצץ ואנחנו נדאג שגם אולי יעלו קצת את התקצוב.
אורית זוארץ: אני רוצה לשמוע קצת יותר על מה שקורה במשרד ראש הממשלה.
ורד סוויד: אני לא באתי לדבר בשם משרד ראש הממשלה אלא בשם הרשות לקידום מעמד האישה.
ורד סוויד: קודם כל, לברך את מרפאת לוינסקי ואת המרפאה הניידת בחיפה על העשייה הברוכה שלהם.
ורד סוויד: הדברים הוצגו אבל אני חושבת שאין עוד ריצ'ינג אאוט מהסוג שהם עושים להגיע לנשים.
ורד סוויד: התלוויתי אליהם - מרית תיארה עד כמה זאת חוויה מכוננת – ואני חושבת שזאת המסגרת היחידה בה חברה מושיטה יד בצורה ישירה ביותר לאותן נשים והן יודעות שיש להן כתובת כשהן רוצות לצאת ולהגיע אחר כך לשירותים נוספים.
ורד סוויד: הרשות תעשה את הכול כדי שהתקציבים ימשיכו.
ורד סוויד: הרשות מעבירה, גם בשנה שעברה גם השנה – כרגע זה עומד בוועדת הכספים – את התקציב במלואו למשרד הבריאות.
אורית זוארץ: לא יהיה קיצוץ?
ורד סוויד: אני לא יכולה להתחייב לשנה הבאה.
ורד סוויד: כל עוד זה תלוי ברשות, הרשות תעשה את הכול.
ורד סוויד: ההמלצה שלי, ואמרתי אותה גם בשנה קודמת, שהתקציבים יגיעו ישירות למשרדים ללא כל העברה שלוקחת זמן ותלויה בוועדת הכספים.
ורד סוויד: אני רואה את הדגם הטוב ביותר שזה עובר ישירות למשרדים אבל כל עוד זה עובר אלינו, אנחנו ממשיכים להעביר את הסכום במלואו.
ורד סוויד: לא נוצרו עודפים או חסרונות בשנתיים האחרונות, הכסף עבר ואתן יכולות להעיד על כך.
ורד סוויד: כך יהיה גם בשנה הבאה.
ורד סוויד: פנה אלינו בשבוע שעבר במכתב לגבי בעיה של תקנים, אבל אני אמורה שאלה אמורים להיות תקנים של כי לי אין את היכולת לגייס תקנים.
יעל גור: ל אין תקנים.
יעל גור: המנכ"ל לא נמצא כאן אבל ל אין תקנים ולכן הם פנו לרשות לקידום מעמד האישה.
ורד סוויד: הרשות לא יכולה לתקצב תקנים במשרד הבריאות.
ורד סוויד: אני יכולה להעביר את התקציב אבל הנושא של תקינה, הסברתי את זה למנכ"ל וגם עניתי לו, הוא בתוך מול משרד האוצר.
ורד סוויד: לכן אנחנו נתמוך בכל דבר, אבל אני לא יכולה לממן תקן אצלך בתוך משרד הבריאות.
מיכאל דור: לנו אומרים שאין תקנים.
ורד סוויד: כמו שאתם מגדילים תקן בבית חולים כאשר גדל מספר התושבים, יש כאן פעילות שהיא משרתת את כלל הציבור במדינת ישראל.
ורד סוויד: אני חושבת שזה צריך להיות תקן של מדינה.
אורית זוארץ: אין איזשהו יחס בין תקן לגודל אוכלוסייה?
מיכאל דור: אין עדכון אוטומטי לגודל האוכלוסייה.
ורד סוויד: זאת הבעיה המרכזית.
חיים אורון: זה לא יקרה עד שהאוצר יסכים.
חיים אורון: יש תקציב אבל לא מדובר רק בתקציב.
חיים אורון: האוצר לא רוצה להגדיל תקנים מסיבות שלו שזה לא המקום לציין אותן.
חיים אורון: זה לא ייפתר בפינג-פונג הזה שהכסף נמצא אבל אין מי שייתן תקנים וההוא אומר שהוא לא רוצה כסף בלי תקנים כי זה דופק אותו במקום אחר.
חיים אורון: אני מבין שיעל לא תתנגד שייווצר תקן במשרד ראש הממשלה, אבל אני לא חושב שזה מה שיקרה.
חיים אורון: האוצר צריך לגבש שיש כאן תקנים מסומנים לתכלית הזאת ולמטרה הזאת שהם מתוקצבים וכך נפתור את העניין.
ורד סוויד: אני רוצה לברך על הקמת אגודת הידידים כי זה לא דבר טריביאלי.
ורד סוויד: הרבה פעמים אנשים רצים להסתופף סביב בתי חולים.
ורד סוויד: יש אמירה מאוד חזקה באגודת ידידים שייסדתם, גם חבר הכנסת לשעבר אורון וגם מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה לשעבר מרית דנון שעסקה וממשיכה לעסוק הרבה מאוד בתחום הזה.
ורד סוויד: אני באופן אישי מוכנה להצטרף לאגודת הידידים.
ורד סוויד: באמת העשייה שלכם, היא הפנים של מדינת ישראל ויש לזה חלק מרכזי בשינוי.
ורד סוויד: שוב, תודה לכם.
ורד סוויד: כל עוד זה תלוי בנו, התקציב ימשיך להיות.
אורית זוארץ: לגבי התקינה.
אורית זוארץ: במסגרת הוועדה נכניס את זה לסיכום.
אורית זוארץ: אנחנו נעשה את הפנייה שלנו גם לאוצר, גם ל וגם למשרד ראש הממשלה.
אורית זוארץ: אנחנו מתכננים למושב הבא דיון במעמד שר האוצר, בעיקר בגלל הקורלציה בין סיוע החוץ האמריקאי לבין המאבק בסחר בבני אדם.
אורית זוארץ: יש כנראה כמה סוגיות שצריך לחדד ולהבהיר כדי שכולם יבינו על מה מדובר ומה ההשלכות.
אורית זוארץ: גם את סוגיה הזאת של תקינה נכניס לסיכום ונדאג להעלות אותה ולהמשיך לעקוב אחריה כפי שאנחנו עושים לגבי יתר הנושאים.
נעמה ריבלין: אין לי הרבה עניינים של ביקורת אלא בעיקר אני רוצה לברך את האחות הצעירה והמצטרפת לתוכנית שכבר הייתה קיימת.
נעמה ריבלין: אני חושבת שבהחלט זה עזר לקום אחרי שכבר הייתה איזושהי רשת של עבודה בתל אביב.
נעמה ריבלין: אני חושבת ששיתופי הפעולה בשטח יכולים להיות הרבה פעמים עניינים למעלה ולמטה אבל במשולש לוינסקי כולם שווים וכולם עובדים ביחד.
נעמה ריבלין: משולש לוינסקי הוא אולי הצומת המרכזית אבל זה גם בדירות דיסקרטיות.
נעמה ריבלין: כמובן שיש עוד להרחיב את העבודה המשותפת.
נעמה ריבלין: לנושא התקציב.
נעמה ריבלין: אנחנו שומעים כל מיני קולות אחרים.
נעמה ריבלין: רק השבוע שמענו שגם ב יהיה קיצוץ של חצי מיליון שקלים ואני לא יודעת היכן זה עומד.
נעמה ריבלין: לגבי משרד הרווחה, הנושא של התקנים עוד לא עלה ואני מניחה שמה שביאטריס רוצה לומר זה להתייחס לזה.
נעמה ריבלין: כרגע גם התקנים שלנו הם לא דרך משרד הרווחה אלא כולנו מופרטים.
נעמה ריבלין: יש לזה גם משמעות לגבי העובדים לטווח ארוך כי לא רק שהתקציב לא עולה אלא הוא נשחק.
נעמה ריבלין: עובדים שנמצאים במערכת למעלה מארבע שנים עם מיומנות של הכשרה – ואני חושבת שגם יעל יכולה לומר משהו לגבי הכשרת העובדים – מקבלים שוק כשיוצאים פעם ראשונה לרחוב.
נעמה ריבלין: צריך להכשיר אנשים מיומנים.
אורית זוארץ: ביאטריס.
ביאטריס רוזן כץ: אני שמחה לברך את עובדי המרפאה.
ביאטריס רוזן כץ: כמו רבים כאן, אני חושבת שאתם חנכתם אותנו.
ביאטריס רוזן כץ: מהזיכרון של הסיור הראשון אתכם – נתתם את הטון הערכי.
ביאטריס רוזן כץ: אני חושבת שבפינה של מי אני כאישה שמסייעת לנשים שלכודות במעגל הזנות, יש לכם חלק נכבד.
ביאטריס רוזן כץ: באותו רגע את אומרת שזה מה שאת רוצה.
ביאטריס רוזן כץ: אנחנו שותפות לדרך ושותפות לדרך הקשה עם הקשיים היום יומיים ועם הטראומות המשניות שכולנו סופגות והקשיים בהתמודדות, עם ההפתעות ועם הרצון שלנו שהתוכנית תצליח.
ביאטריס רוזן כץ: זאת לא תוכנית בחסד אלא זאת תוכנית בזכות.
ביאטריס רוזן כץ: היא חלק ממערך השירותים שניתנים במדינת ישראל ומאוד קשה שנה אחרי שנה להתמודד האם כן יהיה המשך, לא יהיה המשך, מה יהיה הקיצוץ, מה לא יהיה הקיצוץ.
ביאטריס רוזן כץ: השבוע הייתה לנו ישיבה ואני רוצה לחזור על הנושא שלי מאוד כואב.
ביאטריס רוזן כץ: יש את הנושא של התקינה גם לנו יש את בעיית התקינה.
ורד סוויד: אבל אתם עובדי עירייה.
ביאטריס רוזן כץ: רק אני.
ביאטריס רוזן כץ: אני עובדת 27 שנים בעירייה והיה קשה להוציא אותי.
ביאטריס רוזן כץ: אני עובדת עירייה.
ביאטריס רוזן כץ: כל התוכנית מופעלת באמצעות עמותה.
ביאטריס רוזן כץ: אין תקינה.
אורית זוארץ: מה קורה עם האיומים על הקיצוץ?
ביאטריס רוזן כץ: יש הודעה על קיצוץ של עשרה אחוזים.
ביאטריס רוזן כץ: קיבלנו הודעה.
אורית זוארץ: היה ויכוח בין הרשות המקומית.
ביאטריס רוזן כץ: הוויכוח לא נפתר.
ביאטריס רוזן כץ: הרשויות המקומיות לא מוכנות לקחת חלק במימון התוכניות בטענה שהתוכניות הן תוכניות ארציות.
ביאטריס רוזן כץ: הרשות לא מוכנה לממן את ה-25 אחוזים והמשרד אומר שהוא לא מוכן לכך שהרשות לא תיקח חלק.
ביאטריס רוזן כץ: בסופו של דבר יש הודעה על קיצוץ של עשרה אחוזים השנה.
ביאטריס רוזן כץ: לא בשנה הבאה, אלא כבר השנה.
ביאטריס רוזן כץ: נושא נוסף שמאוד כואב לי אישית הוא המדריכות שלנו.
ביאטריס רוזן כץ: המדריכות שלנו הן ברובן מנטוריות.
ביאטריס רוזן כץ: דיברתם קודם על נשים שיצאו ממעגל הזנות והצליחו לשקם את עצמן והיום הן עובדות אצלנו כמדריכות.
ביאטריס רוזן כץ: אצלי יש כעשר נשים כאלו וברור שהן עובדות ללא תקן.
ביאטריס רוזן כץ: דובר כאן רבות על שיקום אישה, אבל מה המשכורת שהאישה מקבלת?
ביאטריס רוזן כץ: המשכורות אצלנו הן משכורות מינימום, לפי התקצוב שיש בתוכנית והן כך ארבע שנים ולא מתעדכנות.
ביאטריס רוזן כץ: מה זאת תכנית שלא מתעדכנת ארבע שנים בסעיף התקציבי של מדריכות?
ביאטריס רוזן כץ: זה אומר שהמשכורת הולכת וקטנה.
ביאטריס רוזן כץ: זאת אומרת, נשארת אותה משכורת ולא גדלה.
נעמה ריבלין: מה שבעצם אומר שזה לא קיצוץ של עשרה אחוזים אלא יותר כי היינו צריכים להגדיל עכשיו תקציב.
נעמה ריבלין: הקיצוץ הוא עשרה אחוזים וזה אומר שצריך לפגוע בקיים.
אורית זוארץ: זה לא רק קיצוץ אלא זאת גם שחיקה.
ביאטריס רוזן כץ: אני חושבת שאנחנו צריכים להיות הדגם של איך מסייעים לאישה להשתקם.
ביאטריס רוזן כץ: אם לעובדות שלי שהן הראשונות שבאות לסייע לנשים אחרות אני משלמת שכר מינימום על עבודה שהיא עבודה מאוד קשה, אני חושבת שזה בעייתי.
אורית זוארץ: לכן אנחנו שוב חוזרים לסל שיקום לקורבנות ולשורדות זנות.
אורית זוארץ: היינו בבאר שבע ואחת הפונות, שהיא גם מדריכה בפרויקט, מדברת על שנים שהיא לא מצליחה להסדיר את סוגיית הדיור שלה.
אורית זוארץ: היא שואלת איך היא יכולה לשכנע נשים נוספות לצאת ממעגל הזנות ושהמדינה תיתן להן איזושהי רשת ביטחון לפחות בתקופה בה הן עוברות את התהליך השיקומי, אם היא בעצמה עברה תהליך שיקומי ולא מצליחה לממש את הזכות שלה לדיור.
אורית זוארץ: יש כאן איזשהו פרדוכס שנוצר ואנחנו מטפלים בו במסגרת הוועדה.
אורית זוארץ: יש כאן איזשהו צוות שהוקם – דוקטור מירב שמואלי במשרד המשפטים – כדי שיאגם את כל החשיבה והתכנון בנושא הזה.
מירב שמואלי: זה יותר עניין של איסוף מידע, הצלבת כל מקורות המידע מכל גורם רלוונטי לגבי תופעת הזנות, מה הדפוסים, מה ההיקפים, מה הבעיות.
מירב שמואלי: בצוות חברים מכמה משרדים ויוזמנו אליו כל מי שיש לו משהו רלוונטי לומר מהארגונים, מהאקדמיה, מהשטח וכולי.
מירב שמואלי: ניפגש בערך אחת לחודשיים.
מירב שמואלי: הפגישה הראשונה תהיה ב-22 ביולי בנושא זנות קטינים.
מירב שמואלי: אם יש רעיונות, אפשר לפנות אלי.
אורית זוארץ: אנחנו נשמח מאוד - כי אנחנו עכשיו נמצאים בתהליך של גיבוש וחשיבה על סל השיקום לשורדי ושורדות זנות וכמובן גם לקטינים – אם הנושאים האלה יגיעו אל הצוות.
ורד סוויד: עוד מילה לגבי התקציב.
ורד סוויד: אולי שווה לקיים דיון בוועדה על נושא התקציב כי זה הבין-משרדי.
אורית זוארץ: אמרתי שבתחילת המושב הבא אנחנו מזמנות את שר האוצר.
אורית זוארץ: חשוב לנו לרתום אותו כשותף.