GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל גור: תחום נוסף שמשלים את ההסברה במרפאה והושק השנה בעזרת המחלקה לשחפת ואיידס ב הוא מה שאנחנו קוראים לו לוינסקי און ליין.
יעל גור: את הפרויקט מנהלת אריקה בוני שיושבת כאן שהיא גם המנהלת האדמיניסטרטיבית של המרפאה.
יעל גור: הפרויקט הזה כולל אתר אינטרנט מאוד יפה, קו חם שאותו מוביל יהונתן מרטון, עובד סוציאלי שיושב כאן ועיסוק אינטרנטי שעושה אותו רוני ממן שלא נמצאת כאן, עיסוק אינטרנטי של אנשים בסיכון גבוה, גם אנשים בזנות, ברשת, נשים, גברים וקטינים, וגם קהל בכלל שמציע מין לא מוגן באתרי הכרויות שונים, גם לקהילה הסטרייטית וגם לקהילה ההומוסקסואלית.
יעל גור: אני חושבת שהפרויקט הזה של לוינסקי און ליין הוא איזשהו גורם משלים את פעילות ההסברה שנעשית בבתי הספר ובמרפאה בכלל.
יעל גור: אנחנו כבר רואים הרבה חיבורים.
יעל גור: אנשים שמגיעים לקו החם, ליהונתן מרטון, מגיעים לבדיקות במרפאה, אנשים שהשתתפו בסדנאות פונים וממשיכים לשאול שאלות באתר האינטרנט ויש גם קשרים עם נשים בזנות שצמחו ונבטו בתוך השיח עם נשים שמעורבות בזנות דרך הרשת.
יעל גור: תחום נוסף במרפאה הוא תחום ה-HIV.
אורית זוארץ: לגבי אנשים שאתם מצליחים לזהות ברשת, יש איזשהו ציר שמחבר אותן הלאה לתוכניות השיקום הנוספות?
יעל גור: בוודאי.
יעל גור: קודם כל הן מקבלות את מספר הטלפון של קו החירום של סלעית ומקבלות את מספרי הטלפון הסלולרי של עובדות הניידת והן יכולות להמשיך ולפנות.
יעל גור: בדרך כלל אם אישה כזאת מגיעה למענה הטלפוני, היא פוגשת עובד או עובדת סוציאלית שלנו כאשר בדרך כלל זאת עובדת סוציאלית שתדבר אתה והקשר חורג מעבר לקו החם אבל לעתים לא.
אורית זוארץ: השאלה הייתה לגבי ההפניה כי אנחנו כל פעם אומרים לעשות עבודה שהיא מתכללת את כל השירותים שקיימים.
יעל גור: הם מקבלים את מספרי הטלפון של כל הגורמים, בעיקר של סלעית שהיא הקו הארצי ושל העובדות הסוציאליות אצלנו.
יעל גור: תחום ה-HIV במרפאה מתבקש במרפאה שמגיעים אליה אנשים שהם בסיכון גבוה ואנשים שמגיעים עם מצבי הזנחה ופגיעה.
יעל גור: לצערי גם מתגלים נשאים חדשים וכל שנה יותר ויותר.
יעל גור: אורי שנמצא כאן, עובד סוציאלי במרפאה, מרכז את תחום ה-HIV במרפאה ומלווה אותם בכל השלבים של קבלת הבשורה כי זה תהליך ולא בדיקה אחת.
יעל גור: חלקם נשארים בקשר אבל את רובם אנחנו מפנים הלאה לגורמי טיפול ייעודיים שהם כמובן מרכזי האיידס בארץ והוועד למלחמה באיידס שנותן מעטפת גם פסיכו-סוציאלית וגם חברתית.
יעל גור: אנחנו עובדים בקשר צמוד עם מרכז האיידס באיכילוב, עם צוות מקסים שמשלים את מתן הבשורה ברוב המקרים כאשר מה שאנחנו מסיימים לבשר במרפאה, מתחבר אליהם בשלב מאוחר יותר.
יעל גור: זאת אומרת, זה מרכז האיידס אתו אנחנו עובדים.
יעל גור: לסבר את האוזן.
יעל גור: בשנת 2011 התגלו 23 נשאים כאשר אחד תגלה כפולס פוזיטיב, שזה גם קורה, כך שהתגלו 22 נשאים.
יעל גור: אתה רוצה לספר משהו על האפיון שלהם?
אורי עייק: מגיעים בעיקר משלוש קבוצות עיקריות: אנשים שמגיעים עם פגיעות אנדמיות באפריקה, הקבוצה השנייה היא MSM שאלה גברים שמקיימים יחסי מין עם גברים ואנחנו קצת רואים שמגיעים מתחום של מכורים ואוכלוסיות קצה.
אורי עייק: זה הקו לאורך כל השנים.
אורי עייק: עוד נתון אחד הוא שרק במחצית הראשונה של 2012 הגענו לאותו מספר של 23 אנשים.
יעל גור: עוד לא סיימנו את השנה וכבר המספר דומה למספר שהיה ב-2011.
יעל גור: גם תחום ה-להט"ב – לסביות, הומואים, טרנסים ובי סקסואלים – מרכז אורי.
יעל גור: זה תחום רוחבי בתוך השירות שלנו.
יעל גור: בעצם בכל עולמות התוכן שאנחנו עוסקים בהם, המשקפיים המגדריות נמצאות והדיבור למשל על יחסי מין בסדנאות בבתי ספר הוא לא רק גבר ואישה אלא גם גבר עם גבר ואישה עם אישה כאשר האופציה של טרנס גם מתאפשרת בשיחות.
יעל גור: באמת זה תודות לעבודה של אורי בתהליך שהוא עושה אתנו כצוות, כדי להפוך אותנו לצוות ידידותי לקהילת הלהט"ב.
יעל גור: מעבר לזה, בתוך הפעילות הזאת יש גם ניידת שמיועדת לגברים בזנות וניידת נוספת שמיועדת לגברים שהם בסיכון גבוה להידבק בשיתוף עם הוועד למלחמה באיידס בגן מאיר.
יעל גור: אני לא ארחיב כי אנחנו צריכים להתקדם.
אורית זוארץ: להתקדם עם הדיון כי יש כאן הרבה התייחסויות.
יעל גור: את ספינת הדגל של המרפאה - שגם שוכפלה לחיפה תודות לתוכנית הבין-משרדית, וניבין מנהלת המרפאה הדומה בחיפה – מובילה רני חלאבי שהיא מנהלת המרפאה הניידת לנשים בזנות.
יעל גור: אני חושבת שהמרפאה הזאת היא החיבור המרכזי לוועדה הזאת ולכן אני ארחיב קצת יותר.
יעל גור: המרפאה הניידת בווריאציות שונות היא כבר קיימת מראשית המרפאה.
יעל גור: זה התחיל כשיצאנו עם צידניות החוצה ואפילו עוד לא היה רכב ואפילו לא עשינו בדיקות ברחוב אלא רק חילקנו קונדומים, אבל לאט לאט הפרקטיקה הזאת הלכה ונהייתה יותר מאורגנת ויותר מסודרת.
יעל גור: בשנת 2007 התוכנית הבין-משרדית הוקמה והושקה, הודות למרית ולמי שהיה אז ראש הממשלה אהוד אולמרט, והושג תקציב שניתן כדי להקים רשת של שירותי שיקום וטיפול לנשים בזנות כאשר את הסניף החיפאי שלה מנהלת ביאטריס שנמצאת כאן ואת הסניף התל אביב בתחום של הרווחה מנהלת נעמה והמרפאות הניידות הן חלק מאותו רצף.
אורית זוארץ: אגב, חשוב לציין שיש גם סניף חדש בבאר-שבע.
יעל גור: לפעילות של המרפאה הניידת יש ארבעה מוקדים עיקריים.
יעל גור: כמובן זאת מרפאה על גלגלים ואתם תכף תצפו בסרטון שהכנו לרגל עשר השנים ותוכלו לראות ולחוש קצת יותר מה קורה בניידת.
יעל גור: זאת מרפאה על גלגלים.
יעל גור: כמו שיש את מרפאת לוינסקי, יש מרפאת רחוב עם אופי שמותאם לרחוב.
יעל גור: המרפאה הניידת מאפשרת לאנשים שיוצרים קשר עם הצוות שלנו גם טיפול פסיכו-סוציאלי וקבוצות תמיכה.
יעל גור: אנחנו עוסקים בקידום מין מוגן גופנית ונפשית בקרב נערות וגם בהעלאת המודעות החברתית לנזקי הזנות ועושים זאת מעל כל במה אליה אנחנו מוזמנים לדבר.
יעל גור: אנחנו נצפה בסרט.
יעל גור: הקרנת סרט.
יעל גור: אני אוותר על המשך המצגת כי באמת גלשתי קצת אבל היא נמצאת על השולחנות ואם יהיה זמן, אני אחזור אליה אחר כך.
יעל גור: תודה רבה.
אורית זוארץ: תודה רבה לך יעל על העבודה שאת עושה יחד עם הצוות שלך.
אורית זוארץ: הגיע מנכ"ל ואנחנו נעשה את הפתיחה הפורמאלית כי חיכינו לך.
אורית זוארץ: אני חייבת לומר – מיקי דור יצא אבל אנחנו נתייחס אליו כשהוא יחזור – שיעל גור היא שותפה בוועדה.
אורית זוארץ: היא באה לכאן עם מחויבות ועם אחריות.
אורית זוארץ: מה שהיא מביאה לוועדה, זה רק הייצוג של כל הצוות שעובד אתה גם בתל אביב וגם בחיפה, ואני מקווה מאוד שהפעילות של הניידות תתרחב לערים נוספות.
אורית זוארץ: אני חייבת לומר שיש כאן מסירות, אחריות, מחויבות ושיתוף פעולה עם גורמים נוספים שלצערי הרב לא תמיד עולים יפה.
אורית זוארץ: אנחנו בעצמנו נחשפנו לכמה קונפליקטים שהתעוררו בין עבודת לבין עבודת המשרד לביטחון פנים וניסינו להסדיר את זה.
אורית זוארץ: אני לא רואה כאן נציג של המשרד לביטחון פנים אבל אני חושבת שזאת אחת הסוגיות שצריך להסדיר כיוון שהמרפאה עובדת בחסות והמשרד לביטחון פנים עובד במקביל ולפעמים על אותם צירים.
אורית זוארץ: אני חושבת שיש כאן כמה פערים שאתה כמנכ"ל שמחויב ומגויס ולכן הגעת לכאן היום, אני מאמינה שתיקח את זה על עצמך.
אורית זוארץ: אני מקדמת בברכה את העובדה שאתה נמצא אתנו כאן היום.
אורית זוארץ: הנושא הזה הוא נושא חשוב, הוא משמעותי, הוא קריטי ובעיקר – לא רק הפעילות של מרפאת לוינסקי – הוא כל מה שקשור לטיפול בקורבנות הזנות והסחר בבני אדם.
אורית זוארץ: עכשיו אנחנו מתמודדים במדינת ישראל עם קבוצות נוספות, קורבנות שהם פליטים, מבקשי מקלט, קורבנות מחנות העינויים ולצערי הרב בתוך האווירה ובתוך ההתלהמות הזאת כנגד מבקשי המקלט, כנגד המהגרים, כנגד הפליטים שהגיעו למדינת ישראל, יש הרבה מאוד קורבנות.
אורית זוארץ: בכל ביקור שאנחנו מקיימים בסהרונים, אנחנו נחשפים ליותר ויותר מקרים.
אורית זוארץ: גם הסנגוריה הציבורית – ונמצאות כאן נציגת משרד המשפטים, דוקטור מירב שמואלי – נחשפה לזה.
אורית זוארץ: אנחנו מקבלים יותר ויותר פניות מקורבנות שעברו עינויים, שהתעללו בהן, שנוצלו פיזית, נפשית, מינית ואולצו לספק שירותי מין גם בדרך לכאן ולפעמים גם בתוך הקהילות שלהן כאן בתוך מדינת ישראל.
אורית זוארץ: יש כאן מארג שלם של פשיעה וזה בהחלט משיק לעבודה של ומרפאת לוינסקי.
אורית זוארץ: אני חושבת שאנחנו כחברה ערכית ומוסרית קודם כל חייבים להוקיע את ההתבטאויות שיוצאות מהבית הזה - ואני רוצה לחדד את זה כאן בדיון הזה – ומלבות את היצרים, מעודדות גזענות, מסיתות כנגד אותן קבוצות באוכלוסייה.
אורית זוארץ: השבוע התקיים דיון נוסף והוצגו נתונים על אחוזי התחלואה בקרב הקורבנות ואנחנו רואים שאחוזי התחלואה הם לא כל כך גבוהים כפי שמנסים להציג או לפעמים לעוות אותם.
אורית זוארץ: אני חייבת לציין – זה לא נושא הדיון אבל אי אפשר להתעלם מהמקרה הקשה שקרה בשבוע שעבר בבית החולים איכילוב והחלטת ההנהלה לטפל באותם קורבנות, פונים, מהגרים, פליטים ולבודד אותם על רקע הצבע שלהם ולשים להם תג על היד.
אורית זוארץ: היו עדויות קשות מאוד שהגיעו בנושא הזה ואני בטוחה שמדינת ישראל לא המדינה היחידה שמתמודדת עם התופעות האלה.
אורית זוארץ: אני חושבת שבעולם יש מספיק מודלים שאפשר לאמץ על מנת לטפל באותם פליטים, קורבנות ומסתננים - אפשר להכניס את זה לתוך כל הקטגוריות – או מבקשי המקלט ומהגרי העבודה ואפשר לתת להם מענה גם על הציר הזה של מערכת הבריאות על מנת גם להגן על הרופאים ועל המטופלים האחרים שפונים.
אורית זוארץ: אני יודעת שהמדרגה הראשונה אליה אותם פונים מגיעים היא סהרונים ואנחנו מדברים על העבודה של משרד הבריאות.
אורית זוארץ: מיקי דור, ציינתי קודם את העבודה של יעל גור ואני חייבת לציין את השותפות שלך, את המחויבות שלך ואת העבודה שלך בצוות הבין-משרדי, את העובדה שהגעת לכאן והצגת את הפעילות שלכם.
אורית זוארץ: אנחנו נשמח לשמוע גם את ההמשך אבל במקום הזה צריך לעשות סדר, גם להגן על האנשים וגם להגן על הפונים האחרים אבל גם להתנהג באנושיות.
אורית זוארץ: אנחנו מדינה יהודית, אנחנו מדינה ערכית מוסרית ואנחנו צריכים לפעול על פי הערכים שלנו.
אורית זוארץ: זה מחד ומאידך לפעול על פי האמנות הבינלאומיות להן אנחנו מחויבים וחתומים עליהן.
אורית זוארץ: בעיני האמנה, כבודה במקומה מונח אבל הערכים והמוסר הם הרבה יותר חשובים על הציר הזה.
אורית זוארץ: לגבי מרפאת לוינסקי והעבודה שנעשית.
אורית זוארץ: אני יודעת שיש הרבה מאוד יוזמות והרבה מאוד מחשבה להרחיב את הסוגיות בהן המרפאה מטפלת ולהרחיב את שיתופי הפעולה.
אורית זוארץ: אנחנו באמת נשמח לשמוע גם אותך לגבי הנושא הזה.
אורית זוארץ: במסגרת הדיונים גם עם משרדים אחרים עלו סוגיות שונות.
אורית זוארץ: עלה הנושא שהוא בסיס התקציב של המרפאה שלא השתנה מיום הקמתה.
אורית זוארץ: עובדה שיש תקציב נוסף שהוגדל, אבל הוא לא בבסיס התקציב וכל מה שקשור לקיצוץ ולחרב שמונפת מעל המרפאה.
אורית זוארץ: אנחנו נשמח לשמוע אחר כך את נציג הרשות לקידום מעמד האישה שהוא הגורם שמעביר חלק מהתקציב.
אורית זוארץ: נרצה לשמוע את כל מה שקשור להעסקת הניידות והקונפליקט עם בית החולים וולפסון.
אורית זוארץ: הובא לידיעתנו שהחל מ-2013 בית החולים וולפסון לא מוכן להמשיך בהעסקה ואנחנו מבקשים לקבל תשובות קצת יותר ברורות כיצד יועסקו עובדי המרפאות, בסיס התקציב ותנאי ההעסקה של העובדות והעובדים.
אורית זוארץ: כפי שציינתי, יש כאן קיצוץ רוחבי.
אורית זוארץ: היו סוגיות נוספות שעלו בדיונים הקודמים ודוקטור מיקי דור התייחס אליהן.
אורית זוארץ: ינו רוצים לשמוע על התפתחות מסקנות וועדת חורב ומה דינם וגורלם של כל אותם גורמים שאמורים לקבל מענה במסגרת ההחלטות שהתקבלו.
אורית זוארץ: אני חושבת שבשלב הזה אלה הן השאלות להתייחס אליהן.
רוני גמזו: תודה רבה ליושבת הראש ולוועדה על קיום הדיון.
רוני גמזו: אני אתייחס לנושאים שעלו ואם יש עוד דברים אותם שכחתי, תאמרו לי.
רוני גמזו: כדי שאני לא אשכח, אני צריך באמת להגיד תודה למי שהקים את המרפאה ולמי שמוביל אותה במשך השנים.
רוני גמזו: זאת גם הפעילות של דוקטור ברלוביץ שהיה ראש מינהל רפואה וגם הפעילות של דוקטור דור, הפעילות של יעל וכל המעורבים, גם הפעילות של הרופאים המחוזיים של מחוז תל אביב ונמצאת כאן דוקטור רבקה שפר שנותנת את התמיכה שלה יום-יום במרפאה.
רוני גמזו: אם שכחתי מישהו, תאמרו לי תוך כדי הדברים.
רוני גמזו: זאת באמת פעילות שנעשית לעתים אפילו אולי בניגוד לאיזושהי מדיניות רשמית.
רוני גמזו: אנחנו כאן נותנים תמיכה להרבה מאוד פרטים שהם אינם בעלי מעמד ואנחנו עושים זאת מתקציבנו ולא תמיד עם גיבוי והכרת תודה מלאה.
רוני גמזו: בנושא של התקציב.
רוני גמזו: התקציב של יישאר.
רוני גמזו: אנחנו אף פעם לא ניקח או נשחית או נשחק או נקטין את התקציב.
רוני גמזו: גם הפעילות מול בית החולים וולפסון תישאר.
רוני גמזו: אני לא מכיר שום בקשה או שום כוונה לסגת מזה.
רוני גמזו: אני מבקש גם שכל הגופים המעורבים ימשיכו לתת את הגיבוי התקציבי.
רוני גמזו: יש לנו איזשהו עניין של איום לגבי תקציבים שאנחנו מקבלים ממשרדים אחרים אבל אני אדאג לכך שאותם משרדים ימשיכו לתת את הגיבוי התקציבי.
רוני גמזו: נכון שצריך גם להגדיל את התקציב אבל אני כרגע נמצא אל מול אתגרים ומשימות מאוד מאוד קשים שהם לא קשורים רק בנושא של הסחר בנשים, מחלות מין, זנות וכולי אלא בכלל בהקשר של הבריאות בעיר תל אביב ובמרכז העיר תל אביב עם עשרות אלפי תושבים חסרי מעמד שגרים בה.
רוני גמזו: לגבי הוועדה של חורב, בהקשר הזה, אין לי בשורות.
רוני גמזו: כלומר, המדינה לא החליטה כרגע שאותם חסרי מעמד יהיו בעלי מעמד בחוק ביטוח בריאות ממלכתי.
רוני גמזו: לכן אנחנו נותנים להם את הגיבוי הרפואי ככל שאנחנו יכולים אבל ככל שאנחנו יכולים, זה לא מספיק.
רוני גמזו: לאחרונה החלטתי להרחיב את הפתרון שנתנו במרפאת הפליטים בתחנה המרכזית שדוקטור דור הקים אותה יחד עם ההסתדרות הרפואית ועם עוד גורם.
רוני גמזו: אנחנו נרחיב אותה ואני עומד בלוחות זמנים מאוד מאוד קצרים להרחבתה ולהקים מרפאה בעלות כספית משמעותית, לא בהתנדבות אלא בשירות רפואי מלא בתוך מרכז תל אביב לאותם חסרי מעמד מכיוון שאני רואה את המצב ההפוך, את המצב הלא יעיל שאותם אנשים מידרדרים רפואית ומגיעים למצבים רפואיים פחות טובים ובעצם מבקשים את שירותי הטיפול הרפואי בתוך בתי החולים, שם אנחנו מחויבים לתת אותו על פי חוק זכויות החולה.
רוני גמזו: אנחנו אחת המדינות המתקדמות מאוד בתחום הזה אבל אנחנו משעינים את כל כובד המשקל הזה על בתי חולים ממשלתיים ואולי גם על בתי חולים אחרים שהם אינם ממשלתיים, כמו של שירותי בריאות כללית, שהם חייבים לקבל את המטופלים האלו כאשר כסף הם בדרך כלל לא רואים.
אורית זוארץ: יש חובות אבודים של כחמישים מיליון שקלים.
אורית זוארץ: זה לא יותר יעיל לתת מענה וכיסוי ביטוחי כדי לסיים את הסאגה הזאת אחת ולתמיד?
רוני גמזו: למענה ביטוחי אני צריך את הכנסת.
רוני גמזו: אני צריך שינוי חקיקה.
רוני גמזו: אני צריך ממשלה.
אורית זוארץ: יש לך סגן שר וראש ממשלה שיכולים לקדם הצעת חוק בנושא.
אורית זוארץ: אני מוכנה לקדם הצעת חוק פרטית ואני אומרת את זה כאן ועכשיו.
אורית זוארץ: אנחנו נשב וננסח אותה.
אורית זוארץ: אני מוכנה לעשות זאת.
רוני גמזו: לממשלה יש שיקולים רחבים יותר ולכן בוועדת חורב יושבים נציגים נוספים, כולל משרד המשפטים ונציגים אחרים.
רוני גמזו: אני כרגע בתוך ד' אמותיי, בתוך מערכת הבריאות, הולך לתת איזשהו פתרון קהילתי ואני מסביר אותו מכיוון שכרגע המצב מידרדר לכך שהם מגיעים למצבים יותר קשים ובסופו של דבר אני מטפל בהם ואני מטפל בהם בקצה השני, בתוך בתי החולים, עם תפיסה של משאבי אשפוז.
רוני גמזו: לכן אנחנו נרחיב את המענה קהילתי בהקשר הזה.
רוני גמזו: לגבי איכילוב, אתם כבר יודעים ש פרסם נהלים אחרים שגם איכילוב וגם וולפסון כרגע מתיישרים לפי הנהלים האלה.
אורית זוארץ: יש איזושהי מחשבה להרחיב את הפעילות שלכם בתוך מתקני השהייה?
רוני גמזו: אני אסביר מה קורה שם.
רוני גמזו: החל מתחילת יוני אין העברה של מבקשי מקלט או מסתננים – לא יודע את שמות התואר המתאימים – או מהגרים לא חוקיים למרכז תל אביב.
רוני גמזו: לכן הסיטואציה בסהרונים גם היא תצטרך לקבל את תשומת הלב של המדינה, בין אם זה שירות בתי הסוהר או שירות בתי הסוהר מונחה משרד הבריאות.
רוני גמזו: זה דבר שכולכם מכירים אותו.
אורית זוארץ: בוא נעשה סדר.
אורית זוארץ: זה לא התפקיד של שירות בתי הסוהר לתת מענה בסוגיות האלה.
אורית זוארץ: זה התפקיד של משרד הבריאות.
אורית זוארץ: לפני שבוע בדיון היה כאן מפקד המתקן והוא בפירוש אמר שהוא צריך לפקד על מתקן כליאה.
אורית זוארץ: תפקידו לעסוק בכליאה ובאחזקה של מהגרים לא חוקיים שהגיעו לישראל.
אורית זוארץ: התפקיד שלו הוא לא לתת להם מענה ברמה הרפואית.
אורית זוארץ: מספר הפניות הולך וגדל, התקציבים ששירות בתי הסוהר מוציא על נושא הבריאות הם באמת אסטרונומיים והם מיליוני שקלים בשנה.
אורית זוארץ: השאלה אם לא כדאי לעשות שיתוף פעולה, איגום משאבים ולהקים שם מרפאה שתיתן מענה.
רוני גמזו: מעבר לשאלה התקציבית, יש כאן שאלה של טריטוריות ואחריות של מסגרות בתוך המדינה.
רוני גמזו: בתוך שירות בתי הסוהר, כל מה שנחשב מתקן כליאה, האחריות הרפואית היא של שירות בתי הסוהר.
רוני גמזו: אנחנו נותנים את ההנחיות המקצועיות.
רוני גמזו: אנחנו אומרים להם מה בדיוק צריך לעשות, איך צריך לעשות, עוזרים להם על ידי מערכות האשפוז שלנו, עוזרים להם על ידי מתקני בהקשר של שחפת וטיפול, אבל בתוך מתקני הכליאה – האחריות היא של שירות בתי הסוהר.
רוני גמזו: אכן, הסוגיה התקציבית היא סוגיה יחסית שולית והיא תיפטר על ידי דרישה תקציבית בגובה של 10-15 מיליון ואני מניח שמשרד האוצר יכסה את הסכום הזה, אבל יש טריטוריות בתוך שירותי הבריאות ואנחנו לא נכנסים לבתי הסוהר כדי לתת שירותי בריאות.
רוני גמזו: מנחה מקצועית, הוא הרגולטור המקצועי והוא זה שצריך להיות עם אצבע על הדופק ולומר אם זה בסדר או לא בסדר, אם זה מתנהל טוב או לא מתנהל טוב.
רוני גמזו: זה התפקיד שלנו וכך אנחנו עושים ועובדים אל מול סהרונים לאורך כל הדרך.
רוני גמזו: אנחנו נתנו את ההנחיות המקצועיות איך לבצע את הצילומים, איזה בדיקות לעשות, לוודא שהבדיקות מבוצעות ושלא עובר אדם לפני שהוא ביצע את כל הבדיקות האלה ואם הוא צריך המשך טיפול אשפוזי, זה יהיה בתוך המערכת האשפוזית.
רוני גמזו: אנחנו נותנים לזה את כל הגיבויים האפשריים אבל כמובן בתוך מסגרות מתקני הכליאה, הוא מבוצע על ידי שירות בתי הסוהר.
אורית זוארץ: יש איזשהו פיקוח ובקרה שהם באמת פועלים על פי כל ההנחיות?
אורית זוארץ: אם למשל נמצאים שם אנשים שחולים בשחפת, יש כאן בעיה.
אורית זוארץ: כל אדם שמגיע עובר צילום חזה?
רוני גמזו: כן, כי זאת בדיקת הסקר לחולי שחפת.
רוני גמזו: אין בדיקת סקר אחרת.
רוני גמזו: מבחינה רפואית כדי לאתר חולה שחפת, אתה עושה לו צילום חזה ואתה כן רואה נגע או לא רואה נגע.
רוני גמזו: אז אתה יודע אם זה אדם שזקוק לטיפול.
רוני גמזו: אחרי שעשית לו את צילום החזה, אתה עושה בדיקת אימות.
רוני גמזו: לא אכנס לזה, אבל יש לזה ממש הגדרה בנהלי שאומרים איך מבצעים את זה.
רוני גמזו: ברגע שהגעת למסקנה שהוא חולה שחפת, נותן את הנוהל הטיפולי והאדם מקבל טיפול בתוך סהרונים.
רוני גמזו: הוא לא עוזב את סהרונים עד שהוא לא משלים טיפול.
רוני גמזו: בסוף הטיפול האדם מגיע אל מרכז המעקב של שחפת בדרום, בודקים לו בדיקת כיח כמה פעמים ורואים שהוא בריא, שהוא עבר תהליך של ריפוי ורק אחרי כן משחררים אותו.
רוני גמזו: זאת מחלה אנדמית באוכלוסייה הזאת ואנחנו כרגע עוסקים בביקורת על המצב הספציפי בתוך העיר תל אביב ואנחנו רואים עלייה בתחלואת השחפת.
אורית זוארץ: לא רק תל אביב.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים גם על אילת ועל ערים נוספות בארץ.
אורית זוארץ: פנה אלי ראש מועצת אור עקיבא.
אורית זוארץ: שם יש שכונה אליה עברו מבקשי מקלט והוא עומד חסר אונים כי אין לו מענה לסוגיות שהוא צריך לטפל בהן.
אורית זוארץ: בכל מקרה, אני חושבת שהסוגיה הזאת צריכה להיות על סדר יומכם.
רוני גמזו: היא על סדר יומנו.
אורית זוארץ: בינתיים מגיעים לכאן ממתקן סהרונים והם זועקים לשמים כיוון שהמתקן הולך להתרחב והתקציבים לא ממש גדלים.
רוני גמזו: אכן זאת סוגיה מורכבת.
רוני גמזו: בימים הקרובים אמור להתקיים איזשהו דיון בין משרדי בהקשר הזה.
רוני גמזו: הסוגיה על שולחן הדרגים הגבוהים ביותר.
רוני גמזו: אתם יודעים את ההתמודדות שלנו בתוך בתי החולים וזאת התמודדות מאוד מאוד מאוזנת.
רוני גמזו: אנחנו גם רואים את השיקול של לתת את השירות הרפואי על פי חוק זכויות החולה לכל דורש ומצד שני אנחנו עוסקים כאן באוכלוסייה שהשירות הרפואי והתמיכה הרפואית שהיא מקבלת בקהילה היא לא כמו שמקבל כל אזרח.
רוני גמזו: הם לא מקבלים תמיכה רפואית מספיק טובה וחלקם אפילו חוששים אולי לבוא ולומר שהם חולים.
רוני גמזו: זמן הפנייה לרופא מהרגע שיש סימפטומים הוא קצת שונה בגלל חוסר הביטוח וזה יוצר לנו אתגר מאוד מאוד מיוחד.
רוני גמזו: אכן על סדר יומנו ההקשר הזה עם כל האיזונים שאת תיארת אותם ואנחנו צריכים לבצע אותם.
רוני גמזו: ההנחיות לבתי החולים הן מאוד פשוטות.
רוני גמזו: בתי החולים נאנקים, במיוחד בית החולים איכילוב.
רוני גמזו: אגב, איכילוב הוא בית חולים - ולשם ההגינות אני אומר שאני מגיע ממנו – שלאורך כל השנים באופן מאוד מאוד אנושי פתח את דלתותיו בפני כל האוכלוסייה שהיא חסרת מעמד.
רוני גמזו: אם אני אקח את שנות ה-2000, אז היו אנשים מגאנה, מניגריה, מהפיליפינים ועובדים זרים מכיוון אחר.
רוני גמזו: בשנים האחרונות אלה מהגרים מכיוון אחר.
רוני גמזו: באיכילוב יש רופאים עם רמה אנושית מאוד מאוד גבוהה, חלקם מתנדבים בתוך אותן מרפאות של זכויות אדם.
רוני גמזו: בית החולים פתח את שעריו וכרגע הוא מתמודד עם סוגיה לא פשוטה שהמדינה הפילה עליו ואנחנו צריכים לתת את האיזונים הנכונים, דבר אותו עשינו בימים האחרונים.
אורית זוארץ: אני רוצה להוסיף עוד משהו לגבי סהרונים וכל הנושא הזה של נשים.
אורית זוארץ: כל פעם אנחנו חוזרים למקום הזה.
אורית זוארץ: יש להן קושי למצוא רופא או רופאת נשים שתיתן מענה לקורבנות שמגיעות ונמצאות שם.
אורית זוארץ: זה נושא שאולי תפקידו של לעשות איזשהו מאמץ קצת יותר משמעותי ולסייע למצוא רופא או רופאת נשים, מישהו שיהיה נציג בית החולים שיגיע למתקן ויסייע בטיפול לאותן נשים וקורבנות.
אורית זוארץ: אגב, מהדיווחים שעולים – לפחות בדיון האחרון – ומהנתונים שהציג בפנינו מפקד המתקן, יש מספר לא מבוטל של נשים שעברו תקיפות מיניות ונאנסו.
אורית זוארץ: חלקן בהריון ולפעמים לא מאתרים את ההריון או הן לא מדווחות אלא הן משתחררות וכשהן מגיעות לתל אביב, הן כבר לא יכולות להפיל.
אורית זוארץ: זאת עוד סוגיה שבסופו של דבר למיטב הבנתי מגיעה לבית החולים וולפסון.
אורית זוארץ: שם בחלק מהמקרים נשים מפילות, עוברות התערבות ואחר כך הן בורחות ונעלמות כי אין להן את היכולת לשלם עבור הטיפול.
אורית זוארץ: שוב, לדעתי מדובר כאן באיזשהו כשל מערכות.
אורית זוארץ: בסופו של דבר המדינה משלמת.
אורית זוארץ: היא מוציאה מעל חמישים מיליון שקלים ואלה חובות אבודים שלא גובים אותם.
רוני גמזו: אף אחד לא ירדוף אחרי אישה שעוברת הפסקת הריון כתוצאה מדבר שכזה.
רוני גמזו: בתוך בתי החולים הממשלתיים, אם זה לא ברור ואם יש בעיות כאלה, נא להעביר אלי.
רוני גמזו: יגבה את התשלום.
אורית זוארץ: בחלק מהמקרים לא מאפשרים להן לעבור הפלה כי זה לא אובחן בזמן ולא אותר בזמן.
אורית זוארץ: אנחנו חיים במדינת הלכה שאסור להפיל החל מחודש מסוים.
רוני גמזו: בהקשר הזה מדינת ישראל יחסית היא מאוד מתירנית.
אורית זוארץ: יש לנו אין ספור דוגמאות.
אורית זוארץ: נמצאות כאן נציגות הארגונים שיוכלו להתייחס לכך.
רוני גמזו: אנחנו עושים הפסקת הריון במצבים כאלו גם בשבועות מאוד מאוד מתקדמים ואני מדבר על מעל 25 שבועות.
רוני גמזו: אני במקצועי גניקולוג ואני הייתי בוועדות כאלו.
רוני גמזו: אנחנו מאוד מתירנים בעניין הזה ואני מבקש לקבל אלי מצבים כאלו בהם יש בעיה בוועדה כלשהי או בבית חולים כלשהו וגם בנושא הכספי.
רוני גמזו: לגבי שירותי רפואת נשים בסהרונים, זה הכול שאלה של תגמול.
רוני גמזו: אני מצטער לומר את זה.
רוני גמזו: שירות בתי הסוהר יכול לקבל את העזרה שלנו אבל צריך לשבת אל מול גורמים.
אורית זוארץ: לקיים ישיבת צוות.
רוני גמזו: יש לי פגישה עם ראש שירות בתי הסוהר בשבוע הבא או בעוד שבועיים ובפגישה נדון בהרבה מאוד סוגיות.
רוני גמזו: בנוסף, כמו שאמרתי לכם, יש דיון בין משרדי בהקשר הזה.
רוני גמזו: כל הדברים האלה מטופלים ואין אתם בעיה.
אורית זוארץ: אנחנו נשמח לקבל עדכון לוועדה בעוד נניח שלושה שבועות, אחרי שתסיימו את ההתדיינות שלכם עם שירות בתי הסוהר.
רוני גמזו: עוד חודש.
אורית זוארץ: אנחנו מכניסים את זה לסיכום הדיון.
רוני גמזו: אני אצטרך לצאת בעוד חמש דקות.
אורית זוארץ: גם איחרת ואתה גם רוצה לצאת מוקדם?
רוני גמזו: כל הזמן יש דיונים בוועדות השונות.
אורית זוארץ: אנחנו מזמינים פעם בשנה את השר עם צוות משרדו.
אורית זוארץ: אני מברכת על כך שצוות המשרד, בנוסף ליעל ודוקטור דור, באמת משתתפים באופן קבוע יחד עם עוד נציגים בדיוני הוועדה.
אורית זוארץ: פעם בשנה אנחנו מקיימים דיון במעמד שר ומנכ"ל משרדו.
אורית זוארץ: אין לנו שר כי ראש הממשלה הוא שר הבריאות והוא לא ממש פנוי להגיע למקומות האלה.
אורית זוארץ: סגן שר הבריאות, הובהר לי שהוא לא מגיע לדיונים שנשים מנהלות.
אורית זוארץ: זה משהו הזוי, אבל כך הובהר לי בפעם הקודמת כאשר המנכ"ל הקודם היה כאן.
מיכאל דור: הוא היה בישיבות.
אורית זוארץ: לא בישיבותיי.
אורית זוארץ: מצטערת.
רוני גמזו: אני לא מכיר את זה.
אורית זוארץ: לא משנה.
אורית זוארץ: בוא נתקדם.
אורית זוארץ: זה היה בפברואר 2010.
אורית זוארץ: כך הובהר לי אבל בואו נתקדם.
אורית זוארץ: ג'ומס, אתה רוצה להעיר משהו?
חיים אורון: אני רוצה לתפוס את אוזנו של המנכ"ל לפני שהוא הולך.
חיים אורון: קודם כל, אנחנו שמחים על קיומו של הדיון הזה ותכף אני אומר מי זה אנחנו.
חיים אורון: כל הכבוד, היקר והתודה מגיעים לאנשי מרפאת לוינסקי והמרפאות האחרות שעושים את העבודה.
חיים אורון: אנחנו כאן – מרית דנון ואני – כי תפסו אותנו ברשת.
חיים אורון: לא במרפאה ניידת ולא בהיתקלות מקרית במקומות אלא פשוט כל אחד מאתנו היה מחובר למרפאה תוך כדי עבודתו כאן ובבית ליד.
חיים אורון: כשיעל פנתה אלינו נענינו ברצון ובעצם מבחינה מסוימת המפגש הזה בין השאר הוא הזדמנות על הכרזה רשמית על הקמת ועד ידידים למרפאה שהוא קיבל גם את האישורים הפורמליים כי מדובר בגוף ממשלתי אבל רוני אמר קודם שאלה מבנים שהם בצד המדיניות הרשמית.
חיים אורון: יש לי תכונה רעה שהיכן שזה בצד המדיניות הרשמית, אני מנסה להיכנס.
חיים אורון: להיכנס למדיניות הרשמית זה יותר מסובך.
חיים אורון: אני חושב שאנחנו רואים את תפקידנו שהוא קודם כל לתת גב לעבודה המאוד מאוד חשובה הזאת שצריך להזכיר שהיא מורכבת בחלק גדול מאנשים שמתנדבים ועושים את זה מתוך נאמנות ודבקות שראויה לכל הערכה.
חיים אורון: אנחנו רואים את תפקידנו כתפקיד משולש.
חיים אורון: לתת גב למרפאה, לדאוג שהמקורות הממלכתיים יאוגמו באופן כזה שיאפשרו למרפאה ולשירותים הנוספים שהיא נותנת – ואני אומר את הדברים בכותרות אבל לפי דעתי כל הציבור שיושב כאן
חיים אורון: מכיר את זה לא פחות טוב מאתנו ואולי אפילו יותר טוב – לכל הפעילויות הנוספות, בעיקר בתחום החינוכי שכולו כרגע חי מתרומות, ואחרי שיורחב הבסיס הזה ויקבל יותר מאפיינים של סעיף קבוע בתקציב שמתעדכן וכולי – מה שעדיין לא קיים – אנחנו התחלנו, ואני מוכרח לומר שגם מצליחים – למרות שאני לא יודע לעשות השוואות עם מקומות אחרים – לגייס גם כספים מהציבור או מגופים שונים כדי להרחיב את פעולת המרפאה.
חיים אורון: אני חושב שאני אומר כאן דבר שהוא ידוע לכולם.
חיים אורון: גופים חיצוניים לא תורמים או כמעט לא תורמים לגופים שהמדינה עצמה לא רואה את עצמה כמי שנושאת בעיקר האחריות לגביהם.
חיים אורון: בשום אופן אנחנו לא רואים את תפקידנו להחליף את ואני יודע שרוני גם לא מתכוון לכך, גם סגן השר למיטב ידיעתי לא מתכוון לכך, אבל אנחנו רוצים לשמור עליכם.
חיים אורון: אנחנו רוצים לשמור עליכם כך שגם בשנת התקציב הבאה שכנראה לא תהיה פשוטה – ורמזת על כך ואני חושב שחשוב להדגיש בסיכום הישיבה, אם מותר לי לתת עצה - שמנכ"ל אמר שהתקציבים היו בשנת 2012 מובטחים גם ב-2013 אבל אנחנו כמובן רוצים יותר שכאן לא יהיה כל קיצוץ.
חיים אורון: אני חושב שאנחנו צריכים לדאוג ליותר ואכן יש לנו כמה רעיונות.
חיים אורון: אנחנו נעשה, כל אחד בזמננו החופשי, בהתנדבות.
חיים אורון: יש כבר קבוצה משמעותית של אנשים שהסכימו להיות באגודת הידידים ופורמאלית היא תכונן בימים הקרובים עם כל הרישומים שלה.
חיים אורון: יעל הזכירה כבר את מה שמתוכנן לאוקטובר, שמבחינתנו יהווה גם איזושהי השקה של המהלך הזה וניסיון לגייס כספים.
חיים אורון: לסיכום.