GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רעות הררי: מגיע לשם נציג מטעם הסוכנות.
רעות הררי: יש לנו הרבה לאן להגיע ואנחנו נשמח לעשות את זה בפועל.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שאפשר להגיע לשלב הסיכום.
ציפי חוטובלי: אנחנו מביעים אכזבה עמוקה מהעובדה שאנחנו מדברים גבוהה גבוהה על קריטריונים ובסוף, כשזה מגיע לרמת השטח, אין תקנות.
ציפי חוטובלי: אם אין תקנות, אנחנו מרגישים שכל העסק הזה ייקח עוד שנה עד שבכלל הוא יגיע לשלב המעסיקים ולשלב התחרות.
ציפי חוטובלי: לכן הוועדה מצפה שלכל הפחות, כדי להגביר מודעות ציבורית על עצם קיומו של החוק ועצם קיומה של הפרויקט הזה של אות המעסיק השוויוני, אני באמת חושבת שכדאי שתתחילו כבר עכשיו לעבוד על קמפיין הפרסום.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת ודורשת.
ציפי חוטובלי: אנחנו נעמוד בקשר עם השר.
ציפי חוטובלי: אנחנו נוציא מכתב מכאן שמבקש לשחרר תקציבים שגם כך יושבים ומחכים ליישום החוק הזה.
ציפי חוטובלי: לטענתך, לפחות, הם נשמרים כדי ליישם את החוק.
ציפי חוטובלי: אנחנו נבקש מהשר להקצות ולאשר עוד בטרם יש תקנות מובנות לעניין הזה.
ציפי חוטובלי: בלי קשר, גם נבקש מהשר לזרז את כל תהליך התקנת התקנות והמכרז.
ציפי חוטובלי: אנחנו נעמוד איתכם בקשר.
ציפי חוטובלי: אם אתם נתקלים באיזו בעיה, - אנחנו רוצים להיות מודעים תוך כדי התהליך איפה המחסומים והמכשולים.
ציפי חוטובלי: לא להתעורר עוד חצי שנה ולגלות שאין קמפיין פרסום, אין מכרז, עדיין לא הותקנו תקנות.
ציפי חוטובלי: נכון שמשרד התמ"ת הוא משרד עסוק.
ציפי חוטובלי: זאת לא אחריות שלכם לשאת עכשיו בכל הבעיות שיש לנו עם משרד התמ"ת, אבל אם הייתי רואה שהדברים עובדים מעולה בתחום מעונות היום ובגלל שזה חוק קטן הדברים לא עובדים, אז ניחא.
ציפי חוטובלי: לצערי, יש לנו הרבה מאוד טענות ומענות על ההתנהלות.
ציפי חוטובלי: אני רואה הרבה הרבה כוונות ורצון טוב מכם.
ציפי חוטובלי: אני באמת מעריכה את הלהט ואת הרצון שהדברים יקרו.
ציפי חוטובלי: אני ממש מבקשת, הנושא הזה של להתחיל מודעות בנושאים – אנחנו שומעים קמפיינים של משרדי ממשלה בנושאים הרבה פחות חשובים.
ציפי חוטובלי: משרדי ממשלה עושים כל הזמן קמפיינים.
ציפי חוטובלי: זה דבר שהחוק ייעד לו תקציב כדי לעשות תקציב.
ציפי חוטובלי: זה לא משהו וולונטרי כדי שזה יקרה.
ציפי חוטובלי: אנחנו ממש מבקשים שתנצלו את זה ותעשו את זה עד סוף המושב הזה.
ציפי חוטובלי: אנחנו מקציבים לכם חודש.
ציפי חוטובלי: זה מבחינת דרישת הוועדה.
ציפי חוטובלי: לגבי התקנות, אני חושבת שכל ארגוני הנשים ישמחו לקבל טיוטה של התקנות ברגע שהם מועברים לשר.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שבמקביל לבחינת השר, צריך שיהיה תהליך שבו הוועדה והארגונים בוחנים.
ציפי חוטובלי: שמענו כאן לראשונה את אמות המידה.
ציפי חוטובלי: עשיתם עבודה רצינית.
ציפי חוטובלי: אני חייבת להודות שרוב הדברים נמצאים בפנים וזה מאוד יפה שהתייחסתם להרבה מאוד דברים.
ציפי חוטובלי: הערה לכולנו, שלא יהיה "תפסת מרובה לא תפסת".
ציפי חוטובלי: יכול להיות שההמלצות של הוועדה הציבורית ביחד עם התקנות ייראו כאילו יצרנו את המבנה הארגוני המושלם.
ציפי חוטובלי: לנסות לעשות גם עיקר וטפל, מה באמת יותר חשוב?
ציפי חוטובלי: איזה קריטריונים יקבלו הדגש יותר משמעותי מאחרים?
ציפי חוטובלי: מה בעיניכם, כמי שעומדות בראש ארגוני נשים, החסמים המרכזיים בשוק העבודה?
ציפי חוטובלי: לצורך העניין, יכול להיות שמקום עבודה מתהדר בזה שיש לו נשים בתפקיד סמנכ"לית אבל בעצם לאישה שנמצאת בגילאי 30-40, רואים שאין פלח מועסקות בגיל הזה כי לא מתייחסים נכון לנושא של הריון.
ציפי חוטובלי: אנחנו רואים שיש הרבה מאוד פיטורים אחרי חזרה.
ציפי חוטובלי: אני אגיד עוד משהו.
ציפי חוטובלי: אם כבר עוסקים בנושא של חברות הייטק.
ציפי חוטובלי: כמעט כולם כאן התהדרו בחברת הייטק אחת שכולם מכירים אותה.
ציפי חוטובלי: אני חייבת להגיד לכם שבחברות הייטק, הנושא של משרות סטודנט, שנמשכות עמוק לתוך שנות הארבעים בחיים של אנשים, זה דבר שהוא קיים גם לגברים וגם לנשים והוא פוגע גם בגברים וגם בנשים.
ציפי חוטובלי: הובא בפניי לאחרונה מקרה של אישה בהריון שאמרו לה במפורש: בגלל שאת על משרת סטודנט ואסור לנו לפטר אותך חודש אחרי שאת חוזרת, את תעבדי חודש ואחר-כך אנחנו כבר מודיעים לך שתפוטרי.
ציפי חוטובלי: לכן אני חושבת שצריך לשים דגש גם על הדברים האלה שהם בתוך מנגנוני הענק האלה שמצאו אלפי דרכים לפגוע בתנאי העסקה והעבודה.
ציפי חוטובלי: חשוב מאוד לפעול גם בתחומים האלה.
ציפי חוטובלי: אני מאוד מקווה שנזכה לראות במהרה בימנו את התקנות האלה מגיעות לשולחן הוועדה ושהן ייושמו.
תמי סלע: אבקש תשובה מוועדת המכרזים מה לוח הזמנים הצפוי לפרסום המכרז?
תמי סלע: זה גם שלב מאוד חשוב כדי לקדם את העניין.
ניר חיים ויינר: נעשה בירור.
תמי סלע: ראיתי שאמור להיות אתר של הפרויקט.
תמי סלע: הוא כבר עלה?
רעות הררי: הוא עוד לא עלה.
רעות הררי: אנחנו מתחילים לעבוד עליו בימים הקרובים.
רעות הררי: זה עניין של חודש חודשיים.
רעות הררי: הוא יעלה בסמוך למועד פרסום האפשרות להגשת מועמדות על-ידי המעסיקים.
רעות הררי: כשתיפתח התחרות האתר יהיה.
תמי סלע: אז איפה אפשר למצוא את המחקרים שלכם?
רעות הררי: באתר של מנהל מחקר וכלכלה בתחום תעסוקת נשים.
ציפי חוטובלי: יום האישה הבין-לאומי מצוין בכנסת, כמדי שנה.
ציפי חוטובלי: אני שמחה לארח כאן את ארגון ויצ"ו, שבמשך שנים ארוכות נאבק בסוגיה של ייצוג נשים בתרבות, במדיה.
ציפי חוטובלי: למעשה ארגון ויצ"ו הולך יד ביד עם הוועדה לקידום מעמד האישה בסוגיה החשובה הזאת.
ציפי חוטובלי: מכבד אותנו כאן בנוכחותו יושב-ראש הכנסת, והוא יישא את דברי הפתיחה ליום החשוב הזה.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש, בבקשה.
ראובן ריבלין: גברתי, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, חברי הכנסת – חברת הכנסת סולודקין, חברת הכנסת חנין זועבי, חבר הכנסת נחמן שי – יושבת-ראש ויצ"ו גילה אושרת, נשיאת ויצ"ו העולמית טובה בן-דב, כל האורחים והאורחות המכובדים אשר נמצאים כאן וכן מורותיי יקירותיי, מוריי ורבותי, מכובדי כולם, ביום ציון האישה הבין-לאומי אני מבקש לומר מספר דברים, גם ברמה העולמית וגם ברמה הירושלמית הנקודתית, במבט לאחור ל-200 שנה ועשייתן של הנשים במערכת של היישוב בראשית דרכו בעת החדשה.
ראובן ריבלין: אחת הפילוסופיות החשובות בנות זממנו, ג'וליה קריסטבה, אמרה פעם שמעורבות נשית אמיתית בכל שטח חברתי תתרחש רק כאשר אימהות מחד ויצירה נשית מאידך ישתלבו בצורה טובה יותר - אם אני הייתי אומר, היה בכך איזשהו איזושהי פטרוניזם, אבל היא אומרת זאת ברמה הפילוסופית.
ראובן ריבלין: קריסטבה שייכת לדור של הוגות, שיש כאלו שיגדירו אותן כאנטי פמיניסטיות או כפמיניזם חדש.
ראובן ריבלין: אני מעדיף שלא להיכנס לוויכוח או לשייך את קריסטבה לאנטי פמיניזם או לפמיניזם חדש, מהסיבה הפשוטה בתכלית שאני לא יכול לתרום לנושא זה מניסיוני האישי.
ראובן ריבלין: אבל אני רוצה לצאת מנקודת המוצא הזו כדי לספר לכם סיפור אישי, משפחתי, ירושלמי.
ראובן ריבלין: אחת הבעיות שמאירות עליהן ההוגות של הפמיניזם החדש קשורה למרד המצופה מהאישה המודרנית וגם לחוסר ההמשכיות שלה.
ראובן ריבלין: מצופה מהאישה המודרנית להיות אחרת, להיות שונה – למרוד.
ראובן ריבלין: ולא היא, לא תמיד צריך למרוד.
ראובן ריבלין: גם בדורות שעברו נשים יצרו וקידמו את עצמן, את עם ישראל ואת החברה בישראל תוך שיתוף פעולה של נשים יהודיות וערביות בארץ ישראל תחת המנדט, ואפילו שנים רבות תחחת השלטון העותומני.
ראובן ריבלין: נשים שיכולות לשמש אימהות רוחניות והשראה תרבותית לנשות דורנו, אילו רק היו מכירים אותן ויודעים על פועלן.
ראובן ריבלין: אני בטוח שכל אחד ואחת מכם יכול לספר סיפור דומה לסיפור שאספר, על אימהות שייסדו בתים, הקימו מפעלי חיים, אך כדברי המשוררת: רק על עצמי לספר ידעתי.
ראובן ריבלין: בשלהי המאה ה-19 מצבן הבריאותי של יהודי ירושלים היה קשה ביותר.
ראובן ריבלין: קשים במיוחד היו חייהן של הנשים.
ראובן ריבלין: נישואים ולידה בגיל צעיר, שיעור תמותת תינוקות גבוה - סבתי מתה בשעת לידתה את אבי - חוסר תזונה מתאימה, מחלות ועוני פגעו קשות בבריאות הנשים.
ראובן ריבלין: עד מלחמת העולם הראשונה, 1914, בירושלים נשים ילדו בביתן, ולא כטרנד אופנתי כפי שקורה היום באחדים ממחוזותינו.
ראובן ריבלין: המיילדות לא עברו כל הסמכה אלא היו לרוב שכנות, שנקראו "שכנות בעלות ניסיון".
ראובן ריבלין: דוד ילין, המורה המהולל ומחייה השפה העברית יחד עם בן-יהודה, כתב אז: אישה עזובה כי תזקן ופרנסה אין לה, והיתה למיילדת.
ראובן ריבלין: הקושי לאישה היה רב – תופעות של דיכאון אחרי לידה, זיהומים וקשיים אחרים לא טופלו.
ראובן ריבלין: למערכה התגייסה אישה מופלאה בשם חיה ציפה פינס, אשתו של יחיאל מיכל פינס, העיתונאי הידוע והמפורסם, ובתה איטה ילין, שאביה הקים לימים את בית-ספר דוד ילין, שבו החיו את השפה העברית גם אנשי היישוב הישן, גם אותם אלה הנקראים אורתודוכסים לעילא ולעילא.
ראובן ריבלין: שתיהן - חיה ציפה ואיטה ילין – היו נשים שחיו על הגבול בין היישוב החדש ליישוב הישן.
ראובן ריבלין: הן הקימו אגודה שנקרה "אגודת עזרת נשים", ארגון של נשים שנועד לעזור לנשים.
ראובן ריבלין: במגילת היסוד של הארגון כך כתבו ביידיש, ואני מצטט בתרגום לעברית: שלוש סגולות העניק השם יתברך לעמו ישראל, ואלו הן: תורה – לימוד, עבודה – תפילה, וגמילות חסדים.
ראובן ריבלין: אנו, הנשים, פטורות לגמרי מלימוד התורה ואף מחצית חובת התפילה אנחנו פטורות ממנה.
ראובן ריבלין: לעומת זאת, הרינו מחויבות לגמילות חסדים בדיוק כגברים ואפשר שאפילו יותר מהם, שהרי זו חובתנו היחידה.
ראובן ריבלין: לפיכך, החלטנו לייסד חברה כאן בירושלים בשם "עזרת נשים", שם אשר מציין מצד אחד את הנשים העוזרות ומצד שני את הנשים הנעזרות.
ראובן ריבלין: כך הן כתבו במגילת היסוד.
ראובן ריבלין: אגודת "עזרת נשים" היתה האגודה הראשונה לטפל בחולי רוח סיעודיים בירושלים, נשים וגברים, אך הן ראו את עיקר יכולתן בעזרה לנשים.
ראובן ריבלין: הן גם ראו בנשים את כוח העזר החשוב ביותר לקידומן של נשים.
ראובן ריבלין: את הביטוי "עזרת נשים" הן הבינו לא כביטוי לגנאי אלא דרשו אותו לכף זכות – יכולתן של נשים לעזור לנשים הצריכות עזרה.
ראובן ריבלין: בתחילה קיבלה קבוצת נשים אלו אחריות להקדש, בית מחסה עלוב, לחולים בתוככי חומות ירושלים.
ראובן ריבלין: אך עם הזמן התרבו הצרכים ובשנת תרנ"ו הן הצטרפו לפורצי חומות ירושלים והצליחו למצוא בית עם חצר כמשכן של קבע לבית-החולים "עזרת נשים", שהיה בכניסה לעיר ירושלים, איפה שנמצא היום הבניין של "בזק".
ראובן ריבלין: אבי מורי, שגדל אצל איטה ילין מהטעם שאמו נפטרה בלידתו, מעלה בזיכרונותיו את סוד ההצלחה של מוסד "עזרת נשים", וכך הוא כותב: "זכורה לי חיה ציפה" – כמובן, פינס – "הרבה פעמים כשהיא עומדת במטבח בעליית בית מגוריה בשכונת בית יעקב" – זה על יד רוממה – "ועיניה פונות לדירת "עזרת נשים" מול חלון המטבח, שם למטה, ליד בית-הכנסת של השכונה.
ראובן ריבלין: לא אחת ראיתיה טסה אצה אל דירת המוסד כבזמן אימה לפניה".
ראובן ריבלין: היה המוסד בראשית, בימי הבת, בדירת חצר רחבת ידיים, צעדים מספר מבית איטה ילין, על גבול שכונת מזכרת משה, היא מחנה יהודה היום.
ראובן ריבלין: "כאימה בשעתה, כן היתה גם איטה ילין עשרות פעמים ביום אצה רצה מביתה אל חצר בית-החולים".
ראובן ריבלין: כך סיפר אבי מורי.
ראובן ריבלין: אני יכול להפליג בסיפורים על בית-החולים "עזרת נשים" ועל התפתחותו לידי בית-החולים הפסיכיאטרי המרכזי בירושלים,, היום על שם שרה הרצוג, אשת הרב הראשי האשכנזי הראשון לישראל, אחרי הרב קוק.
ראובן ריבלין: אך מטרתי היא לא בית-החולים הזה כי אם מקימותיו.
ראובן ריבלין: ביום האישה הבין-לאומי הנשים הללו הן הגיבורות הנשיות שלי, הן הנשים אותן אני מעלה על נס, ולא בגלל הקרבה המשפחתית אלא בגלל העשייה הנשית והלאומית שלהן עוד לפני 150 שנה.
ראובן ריבלין: האם חיה ציפה ואיטה ילין היו פמיניסטיות?
ראובן ריבלין: סביר להניח שלא.
ראובן ריבלין: אני גם מעריך שרבים מבנות דורנו היו אומרות לא, אבל חיה ציפה ואיטה ילין ודאי זיהו את מה שקריסטבה ניסתה להגדיר, את הקשר המיוחד בין אימהות, נשיות ויצירה, את כוח ההעצמה הנשי, את היכולת של האישה לעזור לחברתה ולחברה בכלל, את הצורך לעשות ולא רק לדבר.
ראובן ריבלין: אבל לא רק הן.
ראובן ריבלין: אני רואה בחברות הכנסת של היום - גברתי היושבת-ראש, גבירותיי חברות הכנסת סולודקין וזועבי, וברשות
ראובן ריבלין: כם חבר הכנסת נחמן שי וחבר הכנסת בן-סימון - את ההמשכיות ואת הממשיכות.
ראובן ריבלין: חברות הכנסת של היום, כן תרבינה.
ראובן ריבלין: היום אנחנו בכנסת שיש בה 24 נשים.
ראובן ריבלין: בנושאים מגדריים ולאומיים גם יחד הוועדה זו, במסגרתה אנחנו מציינים היום את יום האישה הבין-לאומי, היא ועדה של נשים וגם גברים.
ראובן ריבלין: זכה שר החינוך דהיום, גדעון סער, בהמלצתי, להיות יושב-ראש הוועדה, כי אמרתי שהוועדה לקידום מעמד האישה היא לא רק חובתה של האישה, היא בעיקר חובתם של הגברים אשר קיפחו אותן במשך שנים רבות.
ראובן ריבלין: היום חברות הכנסת הן "עזרת הנשים" במובן הכי חיובי שיכול להיות לביטוי זה.
ראובן ריבלין: דווקא בשנה שבה שמענו הרבה על הדרת נשים נזכור את העשייה הנשית כאן, בכנסת ישראל, את החוקים החשובים וההכרחיים שעוזרים לנשים כנשים, לנשים כאימהות, לילדות צעירות ולנשים קשישות, את המעבר המנותב מכנסת ישראל נגד הטרדה מינית ואלימות בתוך המשפחה, את הדאגה ליולדות ולעובדות.
ראובן ריבלין: ביום חגיגי זה שומה עלינו לזכור שאין צורך למרוד כדי להיות אישה מודעת.
ראובן ריבלין: צריך לזכור ולהזכיר שיש לנו היסטוריה מפוארת של עשייה נשית, שצריך לחנך עליה וללמד עליה מתוך כבוד וגאווה רבה.
ראובן ריבלין: ברכותי לכל הנוכחים ליום האישה הבין-לאומי, אותו גם נציין היום אחר הצהריים, גברתי סגנית השר, גברתי חברת הכנסת אדטו יחד עם כל הנוכחים כאן לפני כן, במליאת הכנסת, עם פתיחת הישיבה.
ציפי חוטובלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
ציפי חוטובלי: אני מאוד מעריכה את זה שהגעת ואמרת את הדברים האלה.
ציפי חוטובלי: נשארים אתנו וממשיכים לסגנית השר חברת הכנסת גילה גמליאל.
ציפי חוטובלי: היא בעצם נציגת הממשלה בנושא של עיסוק במעמד האישה.
ציפי חוטובלי: גם היא בעבר שימשה בתפקיד יושבת-ראש הוועדה.
ציפי חוטובלי: אודה לך שתאמרי דברי ברכה.
גילה גמליאל: בוקר טוב לכולן.
גילה גמליאל: עדיין אנחנו מציינות את יום האישה עם רוב נשים, הייתי שמחה לראות כאן יותר גברים.
גילה גמליאל: אני מברכת בראשו ובראשונה את יושב-ראש הכנסת, ראובן ריבלין, שהוא תמיד, בכל נושא שקשור לקידום נשים, העצמתן, לגבי החוקים וקידומם במידת הצורך, אם צריך פטור מחובת הנחה, אתה תמיד שם עבור כולן, ועל כך באמת אברך אותך.
גילה גמליאל: חברת הכנסת ציפי חוטובלי, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, יושבת-ראש הוועדה לשעבר, מרינה סולודקין, חברות כנסת, חברי כנסת, ראיתי כאן את מרב מיכאלי – היה לך מאמר מעניין שקראתי היום – נציגות ויצ"ו מהארץ ומהעולם וכולכן, כל מי שהגיעה לכאן היום.
גילה גמליאל: היום שנציין אותו היום בוועדה הוא יחד עם ויצ"ו, וחייבים להזכיר את מיכל מודעי, זיכרונה לברכה, שמבחינתי מהווה סמל ומודל לנשים בהיבט של כל התפקידים שעשתה בכל שנות חייה, בהתנדבות שלה לאורך כל השנים, כמי שפעלה רבות בנושא של קידום והעצמת נשים.
גילה גמליאל: כולנו נרכין ראש על פטירתה, זו אבדה כבדה.
גילה גמליאל: היא היתה כלת פרס ראש הממשלה לפעילות התנדבותית ויקירת תל-אביב על התרומה שלה למען העיר, מה שמראה על עשייתה הרבה.
גילה גמליאל: הרגשתי צורך לפתוח את הדברים בכמה מילים לזכרה.
גילה גמליאל: יהי זכרה ברוך.
גילה גמליאל: אני חושבת שראוי לפרוש במה התקדמנו מהשנה הקודמת.
גילה גמליאל: השנה הצלחנו לקדם מספר דבר שהצגנו כדברים שיהיו על הפרק, כמו חופשת לידה לסטודנטיות, דברים שצריכים להיות כל כך ברורים ומובנים מאליהם, ובשעה טובה העברנו את זה כחוק במדינת ישראל.
גילה גמליאל: היפה בחוק הזה, מלבד שהוא נותן את ההקלות על מנת שנשים תוכלנה לשלב רכישת השכלה וקריירה במקביל להיותן נשים שמקימות משפחה, יש כאן חשיבות לגברים, הסטודנטים, שגם הם מקבלים את ההקלות, מתוך ראייה של הורות שוויונית.
גילה גמליאל: זה קיבל ביטוי בהליך החקיקה ובשעה טובה זה עבר, גם המועצה הגישה את כל הכללים שהיו אמורים להנחות בכל רחבי הארץ.
גילה גמליאל: לצערי, אני עדיין מקבלת פניות של אטימות מסוימת מדי פעם, אבל ברגע שיש חוקים אז קל יותר לפתור את הבעיות הפרטניות.
גילה גמליאל: זה עניין מבורך.
גילה גמליאל: נושא נוסף שהעלינו בשנה האחרונה זה שילוב של נשים במוסדות האקדמיים - תקרת הזכוכית נגד נשים להיות פרופסור.
גילה גמליאל: הנתונים שהצגנו הם שבמדינת ישראל פחות מ-20% מהפרופסורים הם נשים, לעומת תארים ראשון, שני ושלישי ששם יש רוב מוחלט לנשים.
גילה גמליאל: בדיקה ומחקר שקידמתי והובלתי הראה שהדרישה לעזוב את הארץ למשך שנה תמימה כדי לבצע פוסט-דוקטורט מהווה חסם מאוד משמעותי נגד נשים שמונע מהן לקבל פרופסורה בהמשך.
גילה גמליאל: לשמחתי, בעקבות זה קמה ועדה מטעם המועצה להשכלה גבוהה שדנה, בראשות פרופסור כרמי, נשיאת אוניברסיטת בן-גוריון, שהיא עצמה מהווה מודל להצלחה באקדמיה.
גילה גמליאל: הוועדה שקמה בראשותה הגישה את המסקנות, בהתחלה מסקנות הביניים ולאחרונה את המסקנות הסופיות.
גילה גמליאל: אני רואה בזה פריצת דרך עבור נשים שיוכלו להשתלב במוסדות האקדמיים בתפקידי מפתח ותפקידים בכירים.
גילה גמליאל: אני מאמינה שזה ייתן את המענה בעניין הזה.
גילה גמליאל: נושא נוסף – כמו שאני רואה את יום האישה הבין-לאומי, אנחנו צריכות לראות את היעדים שאנחנו רוצות לשאוף אליהם מבחינת קידום והעצמת נשים – הוא נושא מאוד כאוב, שיקבל ביטוי בהחלטת הממשלה שנקדם ביום ראשון, זה לבחון כיצד ניתן לשלב כמה שיותר נשים במערכת הפוליטית.
גילה גמליאל: ההחלטה תדבר על המערכת המוניציפאלית בתור התחלה.
גילה גמליאל: במערכת המוניציפלית במדינת ישראל יש שש בלבד נשים שהן ראשי רשויות, מתוך 255 רשויות, זה מתחת ל-3%.
גילה גמליאל: זה נתון שזועק לשמיים.
גילה גמליאל: יש בסך הכול 12% נשים שמכהנות כחברות מועצות ערים, מועצות אזוריות, ועל כן ראיתי לנכון להרים את זה כפרויקט הבא.
גילה גמליאל: שלום ליושבת-ראש מרצ.
גילה גמליאל: יש לנו אישה שעומדת בראש מפלגה.
נחמן שי: יש שלוש נשים כאלה.
גילה גמליאל: אנחנו יודעות שיש שלוש נשים.
גילה גמליאל: אני מברכת את זאת שהגיעה לכאן.
גילה גמליאל: בירכנו אותך בשנה שעברה שתחזרי לכנסת, אז חזרת בסערה.
גילה גמליאל: בהיבט של המערכת המוניציפאלית אנחנו רוצות לראות כמה שיותר נשים.
גילה גמליאל: זו הזדמנות לפנות לכלל הנשים שרואות את עצמן מועמדות לתפקידים בתור חברות מועצות ערים ומועצות אזוריות גם להתמודד, ומי שלא רואה את עצמה מתמודדת באופן אישי, להסתכל מסביבה ולבחון מי היא רואה כן ולפרגן, לקדם ולעודד כמה שיותר נשים להשתלב במערכות האלה.
גילה גמליאל: המערכת המוניציפלית נוגעת בכל תחומי הפרט בחברה, ועל כן יש חשיבות עליונה שנשים תיקחנה חלק בכך ועל כן זה היעד הבא.
גילה גמליאל: אני שמחה גם על כך שהצלחנו לקדם, אחרי שנים שניסו לקדם, את העלאת גיל הנישואים מגיל 17 לגיל 18.
גילה גמליאל: זה לא העניין של 17 או 18 כמו האיסור של מדינת ישראל לחתן קטינים וקטינות, לא לתת תוקף משפטי לכך שקטינים וקטינות במדינת ישראל יינשאו.
גילה גמליאל: אני חושבת שזה הישג.
גילה גמליאל: חברת הכנסת חנין זועבי ניסתה לקדם את הנושא גם בשנה שעברה.
גילה גמליאל: אני הבהרתי אז מעל במת המליאה שאני מקדמת את הנושא מול משרד המשפטים, והצטרף לכך גם חבר הכנסת יריב לוין.
גילה גמליאל: הנושא עבר בוועדת השרים לענייני חקיקה, היום הוא כבר יעלה כהצעת חוק טרומית, יקודם ויעבור בשעה טובה.
גילה גמליאל: אני מברכת ושמחה על כך.
גילה גמליאל: כל העמל לקידום החוק בשנה וחצי האחרונות, אני שמחה שהוא יישא פרי.
גילה גמליאל: חשוב לציין שמדינת ישראל חתומה על שתי אמנות, גם בנושא של הנשים וגם בנושא שלום הילד.
גילה גמליאל: אנחנו מבין המדינות הבודדות שעוד נותרו בנישואי קטינים וקטינות.
גילה גמליאל: הנתונים מעידים על כך שאותם צעירות וצעירות שמתחתנים בחתך הגילאים האלה הם, לצערנו, גם במעגל האלימות ומרבית גם מתגרשים בסוף התהליך.
גילה גמליאל: מדינת ישראל מעבירה חוק חינוך חובה לכלל האוכלוסייה, צריך לתת לפחות את היכולת לאותם צעירים וצעירות לממש את הזכות שלהם בהיבט של הלימודים.
גילה גמליאל: דבר חשוב נוסף לציין בעניין הזה הוא שלצערי, מכל הנתונים, מכיוון שהן מתחת לגיל 18 הרבה מהנשים מוצאות את עצמן על-ידי כורח משפחתי בנישואים שהן לא רצו בהם.
גילה גמליאל: חלקן שבאו כביכול מתוך בחירה, לא הבינו את המשמעות להיות נשואות בגיל כל כך צעיר ומה זה משליך בסוף התהליך.
גילה גמליאל: אני חושבת שהדברים האלה מדברים בעד עצמם.
גילה גמליאל: אני רוצה, כמובן, להיות בישיבה ולשמוע את מרביתכן אז התמקדתי בנושאים שכבר עברו ולא לגבי התוכניות לעתיד.
גילה גמליאל: נבוא לכאן בשנה הבאה ונבשר על ההישגים הנוספים שכולנו ניקח בהם חלק.
ראובן ריבלין: אני מבקש רק להעיר הערה לגברתי.
ראובן ריבלין: לפני כחודש וחצי נפלה הצעת החוק של חברי הכנסת זועבי וזחאלקה, ואני מבקש למצוא דרך להכניס את זה לסדר היום, למרות שלא הגשתם.
ראובן ריבלין: נעשה כמיטב יכולתנו, כי לא יכול להיות שכשמגיש נושא איש אופוזיציה - - -
גילה גמליאל: לא, זה לא היה העניין.
גילה גמליאל: אני מבקשת לא להפוך את זה לפוליטי.
ראובן ריבלין: להיפך, אני הופך את זה ללא פוליטי.
גילה גמליאל: כפי שציינתי, כבר בשנה שעברה כשהנושא עלה, הבהרתי שהנושא צריך לעבור את כל המוסדות וביקשתי שזה יגיע לכאן.
גילה גמליאל: חשבתי שהם כן הגישו את הבקשה להצמיד את הצעות החוק.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת טיבייב, תודה רבה על הפרחים.
ציפי חוטובלי: מדי שנה ביום האישה הבין-לאומי אנחנו מאוד אוהבים לסקור את ההישגים ואדוני היושב-ראש, הלוואי שהיינו במצב שבו נשים לא היו צריכות למרוד.
ציפי חוטובלי: הנושא שהוועדה לקידום מעמד האישה בחרה השנה הוא נושא חשוב, שוויצ"ו עומדת בחזית המאבק הרבה מאוד שנים בסוגיה הזאת.
ציפי חוטובלי: זה נושא של ייצוג נשים במרחב הציבורי שלנו, בתקשורת ובפרסום.
ציפי חוטובלי: לצערי, בנושא הזה לא רק שאנחנו צריכות למרוד, אנחנו צריכות למרוד בתת-תרבות שהיא לא נגד נשים, היא נגד המין האנושי באשר הוא; תת-תרבות שמקדשת כסף על חשבון הכבוד האנושי, על חשבון התבונה האנושית; תת-תרבות שמדי ערב בפריים טיים הישראלי מציגה נשים כטיפשות, כרפות שכל, כחסרות טעם, כגוף שאין לו נשמה.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, אני שמחה מאוד שבכנסת הזאת מכהנות 24 שנים, הייתי שמחה שיהיו כאן הרבה יותר.
ציפי חוטובלי: אנחנו הולכות לעסוק בסוגיה שלאורך כל החודשים שמדינת ישראל רעשה ורעדה על הדרת נשים היה נוח לכולנו להפנות אצבע מאשימה לחברה החרדית, היה נוח לכולנו להפנות אצבע מאשימה לאותן חברות שנמצאות בפריפריה התרבותית של מדינת ישראל ולהתהדר בליברליות שלנו – או, כמה טובים אנחנו; אצלנו אין הדרת נשים; אצלנו נשים מוצגות על כל במה.
ציפי חוטובלי: כן, כגוף, כקולב אצלנו נשים מוצגות על כל במה.
ציפי חוטובלי: כשאנחנו מסתכלים על הייצוג הישראלי במיין סטרים התרבותי, אם אפשר לקרוא לזה תרבותי, אני חוששת שתבונתן הרבה של הנשים שיושבות סביב השולחן הזה - חברות נהדרות שעובדות בשיתוף פעולה מלא ללא הבדל בין ימין לשמאל – התבונה הזאת לא באה לידי ביטוי על המסך.
ציפי חוטובלי: התבונה הזאת לא באה לידי ביטוי כשאישה צריכה למכור כל מוצר באשר הוא מוצר.
ציפי חוטובלי: לכאורה זה דיון ישן, התעייפנו ממנו.
ציפי חוטובלי: מה, לנצח נדבר על זה שנשים הן גוף שמוכר?
ציפי חוטובלי: ואני אומרת: נכון, חבל לדבר, התעייפנו מלדבר.
ציפי חוטובלי: הגיע הזמן לעשות.
ציפי חוטובלי: היום אני מציגה בכנסת הצעת חוק שבעיניי היא מהפכה תפיסתית, הצעת חוק שאומרת:
ציפי חוטובלי: לא עוד לצקצק בלשון בימי האישה הבין-לאומיים ולומר: זה לא נעים לנו לראות נשים כקולבים, זה לא נעים לנו לראות נשים כגוף חסר נשמה שמוכר מוצרים שכל קשר בינם לבין גוף האישה הוא מקרי.
ציפי חוטובלי: בכנסת הזאת, אני מאוד מקווה, שכמו שהיו הרבה תקדימים בכנסת הזאת – היו תקדימים יפים של שלוש נשים שמכהנות כיושבות-ראש מפלגה, אחת מהן יושבת אתנו כאן, מגיעות לפסגת הפירמידה הפוליטית – אי-אפשר מצד ימין לקדם נשים לתפקידים הבכירים האלה ומצד שמאל להמשיך להבנות מציאות פסיכולוגית-חברתית ולהבנות מציאות לבני נוער שנה אחרי שנה, יום אחרי יום, שבה נשים אינן מוערכות על הישגיהן המקצועיים אלא אך ורק על יופיין.
ציפי חוטובלי: לכן, בהשראה ממודל של הצעת חוק מאוד מהפכנית שחוקקה בספרד, אני מגישה היום הצעת חוק שמדברת על כך שיהיה איסור גורף – אפילו יש כאלה שאומרים שנעתיק את המודל הספרדי עד הסוף, שם מדובר בעבירה פלילית - לפרסם כל חלק גוף של אישה שאינו רלוונטי למוצר המפורסם.
ציפי חוטובלי: נשים לא ימכרו עוד מכוניות בגופן, נשים לא ימכרו עוד ביטוח ישיר בגופן, נשים לא ימכרו עוד דברים בגופן, אם הצעת החוק הזאת תעבור בכנסת הזאת.
ציפי חוטובלי: הסנקציות שנטיל על המפרסמים והמשדרים יהיו סנקציות רחבות, עד חצי מיליון שקלים, שזה יכאב בכיס.
אורנה בן דור: זה רלוונטי גם לגברים?
ציפי חוטובלי: אני חייבת להגיד לכך שכן, אפשר שזה יהיה רלוונטי גם לגברים.
ציפי חוטובלי: אבל אני כאן, כיושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, לדאוג לכבודן של נשים.
ציפי חוטובלי: אבל באמת חבל שזה יהיה רק בגדר דיבורים, צריך לעבור למעשים.
ציפי חוטובלי: לפני שאעביר את רשות הדיבור ליושבת-ראש ויצ"ו, שהגיעה לכאן ובחסותה נעשה היום הזה בשילוב עם הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת, אגיד עוד מילה אחת שאני חושבת שתסכם הכול.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, נערך סקר בקרב 500 נערות צעירות בגילאים 15 עד 18.
ציפי חוטובלי: שאלו את אותן נערות: מה תרצי לעשות כשתהיי גדולה?
ציפי חוטובלי: שאלה, שכששאלו אותי כשהייתי צעירה, ידעתי להשיב עליה – רציתי להיות עיתונאית כשהייתי נערה צעירה.
ציפי חוטובלי: אותן נערות צעירות, שלושת המקומות הראשונים במקצועות המועדפים על אותן נערות היו – ואני אומרת את זה בסדר הנכון: דוגמנית, זמרת ושחקנית.
ציפי חוטובלי: אף אחת מהן לא רצתה להיות בדמותן של הנשים המופלאות שציינתָ; אף אחת מהן לא רוצה להיות יושבת-ראש מפלגה; אף אחת מהן לא רוצה להיות רופאה כמו שהיתה חברת הכנסת אדטו, לפני שהגיעה לכנסת.
רחל אדטו: את בדיוק אומרת את מה שאני אומרת ב-24 השעות האחרונות בלי הפסקה, הנושא של הדוגמניות, ששמתי את זה בראש סדר העדיפויות, מה המשמעות של דוגמנית לילדה בת 12.
ציפי חוטובלי: נכון, ואני מאוד מעריכה את ההישג המשמעותי דרך החקיקה שהעברת, שאמנם יציג לנו דוגמניות יותר ריאליות, אבל עדיין מושא ההערצה של נערות צעירות הוא דוגמנות.
ציפי חוטובלי: הן אפילו לא רוצות להיות יונית לוי או אילנה דיין, נשים שכן ממלאות את הפריים טיים בעיתונות.
נחמן שי: אבל בשלב הזה הבנים רוצים להיות שחקני כדורגל.
נחמן שי: זה בא עם הגיל.
ציפי חוטובלי: אני חייבת להגיד לך שבכיתה ד' הבן הממוצע מפסיק לרצות להיות שחקן כדורגל ובגיל 18, סביר להניח, שאחוז מאוד צעיר מהגברים יגידו לך שהם רוצים להיות שחקני כדורגל.
אורנה בן דור: הבן שלי רצה להיות שוטר עד גיל 18.
אורנה בן דור: זה דיון כל כך רלוונטי, אני לא מבינה.
אורנה בן דור: אתם ממש מנתקים את עצמכם מהדיון האמיתי.
אורנה בן דור: זה יום האישה הבין-לאומי וזה הופך להיות משהו משמים, מיושן ולא רלוונטי.
ציפי חוטובלי: גברתי, את לא חייבת להיות כאן.
אורנה בן דור: הוזמנתי והתבקשתי לבוא הנה.
אורנה בן דור: אני לא כל כך רציתי לבוא, האמת.
ציפי חוטובלי: יש אנשים שלא נעים להם לשמוע את זה, לא נעים להם לשמוע את זה שאנחנו מאחלים לדור הבא לשאוף ליותר מאשר להיות דוגמנית או זמרת.
ציפי חוטובלי: אבל אלה השאיפות שלי, ואני חושבת שכל עוד נעשה את זה בשיתוף עם כל חברות הכנסת וחברי הכנסת ששותפים למטרה הזו אני מניחה שנצליח לייצר שינוי תרבותי במציאות שקיימת היום.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להודות לטובה בן-דב, נשיאת ויצ"ו העולמי, לפרופסור רבקה לזובסקי, יושבת-ראש הנהלת ויצ"ו העולמית, לגילה אושרת, יושבת-ראש ויצ"ו ישראל, שמיד תאמר דברי ברכה מאוד קצרים כי אנחנו מאוד רוצים לעבור לפאנל.
ציפי חוטובלי: תודה אישית מיוחדת על שיתוף פעולה מאוד מבורך עם שרון צ'רקסקי, מנהלת קשרי ממשל בוויצ"ו.
ציפי חוטובלי: תודה רבה לכל הפועלות בתחום הזה, את העליתן על דגל את הנושא החשוב הזה ולא הרפיתן ממנו ולא ירחק היום שבו גם נראה פירות לעמלנו.
ציפי חוטובלי: תודה רבה, אני מאחלת לכולנו דיון פורה.
ציפי חוטובלי: אני מעבירה את רשות הדיבור לגילה אושרת.
גילה אושרת: תודה רבה.
גילה אושרת: לפני שאני פותחת אני רוצה לציין שהסקר שהזכרת נערך ביוזמת ויצ"ו ואני ממליצה לכולכם לקרוא אותו - אפשר להגיע אליו – כי הנתונים שם מאוד לא מעודדים.