GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זהבה גלאון: אני רוצה לברך את עורכי הדו"ח, גם את השדולה וגם את פורום מתפקדות, ובכלל, כל נציגות הארגונים החשובים, באמת אני מתכוונת לזה, שיושבים כאן בחדר ואנחנו מקדמים את הפעילות הפרלמנטרית שלנו לקידום שוויון מגדרי בעזרתם, בעזרתכן.
זהבה גלאון: זה לא היה מצליח אחרת.
זהבה גלאון: אני לא מאמינה בעבודת סולו.
זהבה גלאון: הגיבוי, שיתוף הפעולה שלכן הוא מאד מאד משמעותי לנו.
זהבה גלאון: ובאמת ברכות לאורית על מאבק.
זהבה גלאון: המאבק הזה אני חושבת משקף בעיני גם פריצת דרך, אבל גם מביא אותי למסקנה, תמיד כששואלים אותי נניח איך באו אליך הרעיונות האלה, להגיש הצעות חוק בנושאים כאלה וכאלה.
זהבה גלאון: זה לא שיום אחד התעוררתי בלילה ובאו אלי רעיונות.
זהבה גלאון: זה בדיוק בא כתוצאה מפניות של נשים, לצורך העניין, שנתקלו באפליה, שנתקלו במצוקה, ופתאום אני רואה שמדובר כאן בכלל בתופעה חברתית, ולא בבעיה פרטית נניח רק של אורית, שהופלתה.
זהבה גלאון: אבל לאורית היה את העוז, את התעוזה, את הכוח – ללכת ולהיאבק.
זהבה גלאון: לא כל אחת עושה את זה, ואני חושבת שבמובן הזה זה מסר מאד משמעותי.
זהבה גלאון: אני רוצה לומר עוד שתי הערות קצרות ובזה לסיים.
זהבה גלאון: מה שעדיין מטריד אותי וראינו את זה גם בפילוחים של הדו"ח, מצד אחד יש שיח מאד מאד שוויוני, יש רטוריקה שוויונית ואמרה את זה קודם רינה בר טל.
זהבה גלאון: באו מועמדים לרשות הממשלה, אפילו שהם אמרו קצת, זאת אומרת אפילו שהם מאמצים רטוריקה שוויונית שיש לזה חשיבות והכל, אנחנו רואים שבפרקטיקה יש מנגנונים מפלים.
זהבה גלאון: מנגנונים מפלים ראינו את זה עכשיו בפרמטרים שהציגו בדו"ח החשוב הזה.
זהבה גלאון: ואמרת כבר קודם, ציפי, הדרת נשים וכלל הסיפור של נשים במרחב הציבורי, שחשבנו שזה כבר מאבקים שהם מאחורינו, זאת אומרת שאנחנו מתקדמים ועוסקים בסוגיות שהן הרבה יותר משמעותיות על סדר היום.
זהבה גלאון: אנחנו רואים שעדיין נשים מופלות בגלל שהן נשים.
זהבה גלאון: הן נרצחות בגלל שהן נשים, הן נאנסות בגלל שהן נשים, הן מרוויחות פחות בגלל שהן נשים, קודם כל בגלל שהן נשים.
זהבה גלאון: הבעיה היא שוויון מגדרי.
זהבה גלאון: הערה אחרונה, אני חוזרת לרישא של תחילת דברי, שאמרתי קודם קצת לגבי הפרספקטיבה.
זהבה גלאון: ואני דווקא משתמשת בדוגמא של הצעת החוק הזו, ואני מציעה למחשבה.
זהבה גלאון: אני חושבת שהצעת החוק הזו - השכר שווה לעובד ולעובדת שחוקקה בזמנו חברת הכנסת ענת מאור למיטב זכרוני – זו הצעת חוק מאד חשובה לזמנה, וגם הבקשה להארכת התיישנות היא חשובה, כי ההצעה הזו קיימת, אז כמובן שאנחנו רוצים שתהיה הארכת התיישנות, שאם מישהי כמו אורית או אחרות נתקלו בבעיה הזו שהן הופלו בשכר במשך השנים.
זהבה גלאון: אני רוצה לומר, אני חושבת שזה מחייב גם את הארגונים וגם אותנו.
זהבה גלאון: אם אתם מדברים על שינוי מדיניות, הזמן מאפשר לנו להתפתח.
זהבה גלאון: הזמן מאפשר לנו לאמץ תפיסות מגדריות חדשות, הבנה חדשה יותר של שוק העבודה.
זהבה גלאון: אני בכוונה לוקחת את הדוגמא הזאת.
זהבה גלאון: היום ברור שהדרישה הזאת לשכר שווה לעובד ולעובדת זו דרישה לשוויון פורמאלי.
זהבה גלאון: אני חוזרת ומדגישה, אנחנו לא רוצות להסתפק בשוויון פורמאלי, אנחנו רוצות שוויון מהותי.
זהבה גלאון: ולמשל צריך לחשוב, יש הצעות חדשות איך אפשר לביית את שוק העבודה, איך אפשר לשנות את שוק התעסוקה כך שיהיה יותר ידידותי לנשים.
זהבה גלאון: זאת אומרת, אני בעד לעשות העצמה - - -
דנה נאור-מנדאל: אני מנצלת את הנשימה כדי בדיוק להבהיר: זאת הצעת החוק הבאה שהתכוונו להראות, בדיוק על הסדרי עבודה גמישה.
זהבה גלאון: אוקי, אני לא מכירה אותה, אז כיוונתי לדעת גדולות, לצורך העניין.
זהבה גלאון: אבל אני אומרת, יש שורה של חוקים שאנחנו בזמנו חוקקנו ומה שנקרא בגל הראשון שלנו של חברות הכנסת שנכנסו לכאן, זה לא מתאים היום.
זהבה גלאון: אם אנחנו רוצים לדבר, ואני מאד תומכת בכיוון של השדולה לדבר על שינוי מדיניות, אם רוצים לעשות שינוי מדיניות, זה מצריך חשיבה על חוקים בנושאים מגדריים שהוגשו, ולעשות להם אדפטציה לנסיבות המשתנות של שוק התעסוקה בישראל.
זהבה גלאון: זה הכל, ושוב ברכות.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת מרינה סולודקין.
מרינה סולודקין: אז קודם כל אני רוצה להודות לשדולת הנשים ולמתפקדות, כי זה מאד חשוב שמישהו עוקב ומישהו כותב ומישהו מפרסם, בגלל שרוב האנשים בכנסת עובדים בתחום של חברה, זכויות אדם וזה לא סקסי לתקשורת הגדולה.
מרינה סולודקין: זה לא מעניין.
מרינה סולודקין: אז בגלל זה אני מאד שמחה שבגלל המחאה הציבורית, עכשיו התחילו לעקוב על אלה שעושים חוקים חברתיים וגם חוקים מגדריים.
מרינה סולודקין: אני מאד מודה, אני ראיתי עצמי כאן בעשירייה הראשונה, אני מאד שמחה.
מרינה סולודקין: אני כל הזמן אומרת שעולים, נשים וחלשים, ועולים במקום הראשון, שם אני כוכב על, מה לעשות.
ציפי חוטובלי: את כוכב על שלנו בכל מקום.
מרינה סולודקין: מה שאני אומרת שזה גם מאד חשוב שזה קבוצה נכונה בעשירייה הפותחת.
מרינה סולודקין: אתם יודעים שיש רפוטציות לא נכונות, מאד לא נכונות.
מרינה סולודקין: בכל מפלגה יש דבר כזה, ועכשיו אנחנו סוף סוף רואים שמפרסמים קונוטציות נכונות.
מרינה סולודקין: לא שלוקחים את הקרדיט של מישהו.
מרינה סולודקין: אני צריכה לומר שחונכתי וגדלתי במדינה אחרת, שהייתה מדינה סוציאליסטית והשוק, ההלם הציוויליזציוני, כמו שאני אומרת, זה שכשהגענו לכאן ראינו שיש בעיות עם מעמד האישה וזה היה מאד מאד חדש.
מרינה סולודקין: אני 22 שנה, אני הגעתי בשנה הזו שאני חייבת לעשות חוק יסוד: שוויון המינים.
מרינה סולודקין: זה תיקון לחוק כבוד האדם וחירותו, בגלל שמשום מה, במדינת ישראל אין חוק כזה.
מרינה סולודקין: ואתם יודעים, אני העליתי חוק כזה במליאה, ואתם יודעים מה וועדת השרים לענייני חקיקה אמרה לי?
מרינה סולודקין: אי אפשר, שוויון בין המינים - - - אז מה שאני אומרת, אם כל הדברים המאד מתקדמים שאנחנו מקדמים, אנחנו צריכים לא לשכוח שחלק של העבודה אנחנו לא עשינו, בגלל שזו קונסטיטוציה של ברית המועצות, 1936, שנפתח שם שוויון בין המינים, שנשים וגברים שווים.
זהבה גלאון: זה הפך לפרוסטטוציה.
מרינה סולודקין: אז מה שאני אומרת שאחרי 70 שנה, הגיע הזמן במדינת היהודים, אנחנו חייבים את הנושא הזה.
מרינה סולודקין: אני בוודאי גם אומרת לא לשכוח את נושא החד הוריות, שזה נושא מאד קשה, וגם לארגוני הנשים - לעקוב אחרי מה שקורה בשטח.
מרינה סולודקין: אני אומרת לכם שאני במאבק נגד הוצאת ילדים מהבית על ידי רשויות הרווחה, הוצאה לא מוצדקת, מאבק מאד קשה ואתן לא שם.
אורית זוארץ: עכשיו אחרי שהודיעו לי שיש כאן מישהי מפרלמנט נערות, אני מתרגשת עוד יותר כי אני כבר רואה נכדות.
אורית זוארץ: רינה, זה הנינות שלנו.
ציפי חוטובלי: די, די, אתן צעירות.
אורית זוארץ: חברות יקרות, אני מתרגשת מאד.
אורית זוארץ: אני מודה לכן, אני קודם כל מודה לכן על התמיכה, זה לא ברור מאליו.
אורית זוארץ: אני הגעתי הנה בזכותכן, בזכות שדולת הנשים, בזכות נשים שבחרו בי, גם בתוך קדימה וגם ברמה הארצית.
אורית זוארץ: והדבר הכי מדהים, אני מקווה שאני מצדיקה את קיומי בבית הזה, אני מקווה.
אורית זוארץ: אגב, היום חזרתי למקום הטבעי שלי באופוזיציה.
אורית זוארץ: היה לי מאד קשה בחודשיים - - -
ציפי חוטובלי: אנחנו ממש משתתפים בשמחתך, אורית.
אורית זוארץ: היה לי מאד קשה, מאד.
אורית זוארץ: מאד קשה, ואני מאד שמחה שחזרנו למקום.
ציפי חוטובלי: נו, לפחות חבר כנסת אחד מרוצה.
אורית זוארץ: כן, אני מרוצה מאד ואנחנו נמשיך להיאבק משם.
אורית זוארץ: Any Way, יחד עם זאת אני שמחה על שיתופי הפעולה שנוצרו, גם עם חברות הכנסת מהקואליציה - - -
מרינה סולודקין: קודם כל, לא גם.
אורית זוארץ: וחקיקה שהצלחנו לקדם, והצעות לסדר שהצלחנו לקדם, כי זה לא ברור מאליו שכל הצעה לסדר שאת מגישה מתקבלת.
אורית זוארץ: זה צריך לעבור נשיאות ותהליכים, אבל רק שיתוף פעולה בין החברים והחברות, ואני חייבת לציין שיש פה גם חברים בבית הזה, שהם שותפים, שבכל פעם שאנחנו פונות אנחנו נענות, והם מצטרפים למאבקים שלנו, והם באמת בעד שוויון בחברה בכלל, ושוויון מגדרי בפרט.
אורית זוארץ: ברכות.
אורית זוארץ: עבודה חשובה, צריך לפרסם אותה, צריך להביא אותה לידיעת הציבור.
אורית זוארץ: וכן, נשים מפרגנות לנשים, נשים מקדמות נשים, ואנחנו צריכות ללכת הלאה עם המסר הזה.
אורית זוארץ: מעבר לעובדה שבשלוש השנים האלה נולדה, קמה ועומדת על הרגליים תנועה חדשה של מתפקדות, אני מתרגשת, כי בתחילת התהליך ישבנו ועשינו איזו שהיא חשיבה איך הולכים קדימה, ואמרתן – אנחנו רוצות - - -
זהבה גלאון: איך הולכים?
זהבה גלאון: איך הולכות.
אורית זוארץ: האמת שהן התחילו קדימה ואמרתי להן חברות, לא רק קדימה, גם מפלגת העבודה, גם מרצ, גם ליכוד, כל אחת בבית שהיא מוצאת את עצמה, צריכה להשפיע כי יש כאן גם אג'נדה שהיא מדינית ואג'נדות אחרות, וכך היה.
אורית זוארץ: אמרתי לכל המפלגות, לא רק לקדימה.
אורית זוארץ: אני חייבת לספר על משהו שהיה ממש בתחילת הדרך.
אורית זוארץ: הן אמרו שהן רוצות להזמין נשים שהן משפיעות מארגונים אחרים שהם עשו את זה, ואמרתי – חברות אתן עושות את זה.
אורית זוארץ: אז תדברו אתן, בקולכן, החדש, הצעיר, הרענן, הנוסף לכל הארגונים ולכל הגופים שפועלים.
אורית זוארץ: ועכשיו יש גם את פרלמנט נערות, יש 15 פרלמנטים בארץ, הם היו בכנסת מספר פעמים, הם הגישו הצעות חוק, אחת מהצעות החוק כבר שודרה.
אורית זוארץ: זו הצעה להרחבת חוק למניעת הטרדה מינית במוסדות החינוך, עם התייחסות ממוקדת למחויבות של המוסד החינוכי לדאוג שתהיה שם הגנה מפני הטרדות מיניות, ואני חושבת שאנחנו נמשיך ונתפתח.
אורית זוארץ: אנחנו אימפריאליסטים.
אורית זוארץ: יש עוד הרבה מטרות.
ציפי חוטובלי: תודה רבה אישית שלי כיושבת ראש הוועדה לכל אחת ואחת מכן.
אורית זוארץ: ואגב, לרינה בר טל, יושבת ראש שדולת הנשים, המנטורית שלי כבר כמעט עשור.
ציפי חוטובלי: אני באמת מודה לכל העבודה הנהדרת של שדולת הנשים.
ציפי חוטובלי: אני אומרת אבל בכל זאת, בעיני זה מובן מאליו, אבל לא תמיד זה מובן מאליו.
ציפי חוטובלי: שיתוף הפעולה שלי עם חברות הכנסת מכל הקשת הפוליטית הוא מדהים.
ציפי חוטובלי: זהבה, הדבר הראשון שהיא עשתה כשהיא נכנסה לכנסת היה להחתים אותי על פאקט כזה של חצי מהצעות החוק פה, וזה היה אירוע מכונן מאד.
ציפי חוטובלי: באמת, ממש בדברים האלה אנחנו לא רואים פוליטיקה, אנחנו רואים רק את טובת הנשים, וזה דבר מאד יפה בעיני.
ציפי חוטובלי: יש כאן דוברות נוספות שרוצות לדבר.
ציפי חוטובלי: עורכת דין ליאת קליין, את רוצה לדבר?
ליאת קליין: אנחנו נהפוך את הסדר.
ציפי חוטובלי: אבל באמת, עכשיו אנחנו מתחילים באמת להיות נוקשים.
ציפי חוטובלי: מיכל דגן, בבקשה.
מיכל דגן: אני מבינה שהתפקיד שלי הוא לדבר על החקיקה בנושא המאבק נגד המגמה להעלאת גיל פרישה לנשים, שהייתה לי זכות גדולה להיות שותפה לו, והייתה לי זכות גדולה גם לראות את שיתוף הפעולה המאד מאד מרתק, חשוב, מרגש, בין קהילות מאד גדולות גם של נשים, של נשים מארגונים, של חברות כנסת, של חברי כנסת, של עסקים.
מיכל דגן: זאת הייתה קואליציה חוצה מגדרים ומגדר, והרבה פעמים לאחר המאבק חשבתי לעצמי מה היה בנושא הזה דווקא, שהצליח לייצר איזו שהיא לכידות של קואליציה כל כך גדולה וכל כך מגוונת.
מיכל דגן: ואני אתן את התשובה שלי, כי התשובה שלי מסמנת, אני חושבת, את מה שבנושא הזה עומד על פרק היום להמשך.
מיכל דגן: אני חושבת שהנושא הזה, הנושא של גיל פרישה של נשים, יושב על צומת דרמטי מאד בשוק התעסוקה, שאליו מתנקזים שני הפערים הכי גדולים בשוק התעסוקה הישראלי.
מיכל דגן: האחד זה הפער המגדרי, והפער השני הוא הפער הגילאי, שאני חושבת שעדיין לא מספיק עסקנו בו, ולא מספיק עסקנו בזה בלראות איך עם הגיל הפערים המגדריים גדלים.
מיכל דגן: יש מעט מאד נתונים על כך, אבל אני בטוחה שכל מי שיושבת כאן, בין אם היא מאד צעירה, ואני רואה פה בחורות מאד צעירות, בין אם היא יותר מבוגרת, בין אם היא כבר עברה את גיל פרישה או לפני גיל פרישה, יודעת במחזור הדם שלה, יודעת לזהות כבר את הפערים האלה.
מיכל דגן: אני חושבת שהמאבק הזה באמת, ופה אני מתחברת, אני לא רוצה להתחיל לנתח איך היה המאבק, זה לא לענייננו, אין לי גם זמן.
מיכל דגן: אני רוצה בעיקר להתחבר למה שאת אמרת, זהבה, לגבי ההבדל בין שוויון מהותי לשוויון פורמאלי.
מיכל דגן: אחד הדברים שנפנפו בהם, נגיד אלה שגם בוועדה הציבורית שהמליצה להעלות את החוק, וגם הדוברים מטעמה ובעדה – רציתם שוויון – קיבלתם שוויון.
מיכל דגן: זה נאמר גם בתוקפנות, אני מוכרחה להגיד את זה.
מיכל דגן: ופה זה הדגים מאד – הנה, אתן רוצות שוויון בשוק העבודה – הנה, השגנו לכן שוויון בגיל פרישה.
מיכל דגן: מה שברור היום שלא רק שזה לא משיג שוויון, אלא הרבה פעמים שוויון פורמאלי מגדיל את חוסר השוויון המהותי, וזאת הייתה דוגמא מצוינת לעניין הזה, בגלל שנשים יוצאות, וחוץ מזה לא נחזור על זה.
מיכל דגן: רק עוד שני משפטים.
מיכל דגן: החשיבות של ההישג העצום בחקיקה הזאת, וגם החשיבות של מוניטורינג וכל הדברים שאנחנו סוקרות במבט לאחור, אני חושבת מעבר לעניין שהיה הישג וחשוב לציין אותו וחשוב להבין אותו, הוא מסמן מה עוד חסר.
מיכל דגן: וגם הדו"ח מוניטורינג הוא מאד חסר - איזה נושאים צריך להתמודד בהם.
מיכל דגן: אז אני עוסקת בנושאים האלה של תעסוקת נשים וגיל וכל ההקשרים והמורכבות ביניהם.
מיכל דגן: בנושא הזה יש עוד המון מה לעשות.
מיכל דגן: גיל הפרישה מתי שהוא כפי הנראה יעלה.
מיכל דגן: אבל גם אם הוא לא יעלה, עדיין חוסר השוויון זועק לשמיים ויש פעילות עצומה שמתבקשת גם מארגוני הנשים וגם מחברות ומחברי כנסת, וביחד, כדי שחוסר השוויון הזה קצת יצטמצם, וכדי שתתפתח מדיניות - - -
קריאה: להגיד לך שמותר להקשיב גם לאחרות.
מיכל דגן: אנחנו חייבות, ואני מסמנת את זה על סדר היום, ללחוץ על פיתוח מדיניות שמקדמת שוויון מגדרי בכלל בשוק התעסוקה, ובפרט בגילאים המבוגרים, שזה גילאים מאד ארוכים.
מיכל דגן: אני רוצה לתת דוגמא למאבק אחד שעכשיו מתחיל בעניין הזה.
ציפי חוטובלי: בבקשה תתארי אותו בקצרה.
מיכל דגן: בשני משפטים.
מיכל דגן: אני רק אזרוק את זה לחלל.
מיכל דגן: אם אתם זוכרות בזמן המאבק על גיל הפרישה, כל הזמן נופפו לנו במילת קסם – הקרן למקצועות שוחקים.
מיכל דגן: למה הקרן הזאת לא קמה עדיין?
מיכל דגן: הנה, היא תיתן פתרון לכל הנשים שנפלטו משוק התעסוקה שהן שחוקות, שהן יהיו שחוקות, שהאימא שלהן שחוקה.
מיכל דגן: זה הפתרון.
מיכל דגן: וגם אנחנו נאחזנו בזה ואמרנו – תקימו את הקרן הזאת כבר, תוציאו לפעולה.
מיכל דגן: יש לי חדשות לכן.
מיכל דגן: סקופ עולמי.
מיכל דגן: הקרן התחילה לפעול.
מיכל דגן: היא התחילה לפעול בסוף 2011.
מיכל דגן: הקרן הזאת מתוקצבת בתקציב מאד גדול והיא שנופפו בה ככלי לקידום שוויון מגדרי ולמניעת שחיקה של נשים -אני רוצה לחדש לכל היושבות פה – כל הקריטריונים שמגדירים שחיקה בעבודה, הם קריטריונים שמאפיינים תעשיית גברים.
ציפי חוטובלי: כמה לא מפתיע.
מיכל דגן: תעסוקת גברים.
ציפי חוטובלי: תראי, זה באמת סיפור ענק.
ציפי חוטובלי: מי כרגע מנהל את הקרן הזאת?
מיכל דגן: הקרן הזאת מנוהלת כעמותה בעצם.
זהבה גלאון: מי שעומדת כשיושבת ראש שדולת הנשים היא גם יושב ראש הקרן למקצועות שוחקים.
מיכל דגן: יש לנו קולגה בתוך הקרן, אני רוצה לציין את זה.
מיכל דגן: היא מנוהלת, לא חשוב, אני לא אכנס לכל ההסברים, אבל היא מופעלת על ידי לשכת התיאום של ארגוני המעסיקים וההסתדרות הכללית.
מיכל דגן: היא מתוקצבת בתקציב מאד גדול על יד משרד התמ"ת ומי שיהנה ממנה זה גברים שזכותם להנות ממנה.
מיכל דגן: אבל היא לא מקדמת שוויון, למרות שזה מנוסח כך.
ציפי חוטובלי: נתת לנו נושא.
ציפי חוטובלי: הנה נושא שחמק מתחת לרדאר של הוועדה, ונתת לנו נושא.
מיכל דגן: עכשיו אנחנו נעשה את זה ואנחנו נעשה את זה ביחד.
מיכל דגן: אני מזמינה את כולכן להיות שותפות למאבק שלנו.
ציפי חוטובלי: הדוברות הבאות, יש לנו את ליאת, בקצרה, ואחר כך עורכת הדין עטרה קניגסברג, שבקצרה גם אני אבקש ממך למקד.
ליאת קליין: אוקי, אז למרות שיש לי זמן מאד מאד קצר ואני אעמוד במגבלה הזאת, אני לא יכולה להתאפק ולפני שאני ניגשת לעשייה שלנו, גם להצטרף פה לברכות למתפקדות, לשדולת הנשים, ד"ר גלית דשא, לעורכת הדין דנה נאור-מנדאל, לליאן רם, שאתן גם שותפות אמיתיות לדרך וגם חברות.
קריאה: מאיזה ארגון את?
ליאת קליין: מאיגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.
זהבה גלאון: זה כבר טוב שלא כולם מכירים את כולם.
ליאת קליין: אז אני כן אומרת כאן תודה.
ליאת קליין: המעקב הזה הוא חשוב, הוא מבורך, ואנחנו קודם כל כאן כדי להגיד את זה לכן.
ליאת קליין: ועוד תודה גדולה זה לחברות וחברי הכנסת שיושבים פה, שככה אנחנו רואות פה פרצופים של באמת שותפות ושותפים לדרך שלנו, וככה הרבה פעמים אנחנו מוצאות את עצמנו אומרות שדי, כבר לא צריך אותנו, המסרים שלנו פה ונאמרים ובקול חזק, הרבה יותר טוב מאיתנו.
ליאת קליין: עשייה שהיא כל כך גדולה שהיא יוצאת מהבית הזה, וגם בכנסת האחרונה.
ליאת קליין: לפחות אני יכולה להגיד שבכמעט שנתיים האחרונות שאני בתפקיד, אני רואה פה עשייה מדהימה שיוצאת מכל המאבק החברתי הגדול הזה באלימות המינית.
ליאת קליין: למרות מגבלת הזמן, אני אגיד עוד הערה אישית קצרה.
ליאת קליין: אני יכולה לשתף שלפני שנה ומשהו, לקראת פורים, ישבנו באיזו שהיא ישיבת צוות אצלנו באיגוד וניסינו לקבוע את תכנית העבודה שלנו, עם מה אנחנו הולכות לשנה הקרובה.
ליאת קליין: זה היה לפני פורים ודיברנו ואיך שהוא עלה המשפט הזה ממגילת אסתר, שמרדכי אומר לאסתר – אם אחרש תחרישי בעת הזו, רווח והצלה יעמדו ליהודים במקום אחר, אבל את ובית אביך תאבדו.
ליאת קליין: ומי יודע אם לא לעת הזאת הגעת למלכות.
ליאת קליין: אם ננתק את זה רגע מההקשר, אני חושבת שלכל אחת מאיתנו יש מחליפות וכולנו חלק מעשייה שהיא הרבה הרבה יותר גדולה מכל אחת מאיתנו, אבל זאת הזדמנות לעצור ולהגיד תודה לכל אחת שמנצלת את המקום שלה ואת הכוח שלה והתפקיד שלה, כל אחת איפה שהיא יושבת.
ליאת קליין: ומי ידוע אם לא לעת הזאת אנחנו כאן, בשביל לקדם את המאבק המאד חשוב הזה, שכולנו פה חלק.
ליאת קליין: אז למרות שהזמן שלי קצוב, הייתי חייבת להגיד את זה.
ליאת קליין: לגבי המאבק באלימות המינית, אני מגיעה אלינו, אנחנו כל הזמן אומרות שאלימות מינית לרוב היא לא תוצר של פתולוגיה אישית, היא תוצאה של הבניה חברתית ואם יבוא שינוי בנושא הזה, באמת יהיה שינוי של הסברה, של מודעות, של חקיקה אחרת, של שיח אחר שבדרך להתנהגות מינית שוויונית ובריאה, ולכן לעשייה הזאת, גם של החקיקה וגם העשייה האחרת שנעשית פה, יש תפקיד מאד מאד חשוב במאבק הזה שלנו, מאבק באלימות המינית.
ציפי חוטובלי: תודה רבה ליאת.
דנה נאור-מנדאל: רק שתי מילים, אני רק אגיד שהצעות החוק שליאת התכוונה להציג הן שתי הצעות חוק שעברו והן כבר חוקים.
דנה נאור-מנדאל: הצעות חוק יחסית ותיקות, הן שתיהן במצגת:
דנה נאור-מנדאל: הצעת חוק על איסור צילום נפגעות תקיפה מינית והנושא של מוקד 1202, רק שנדע.
ציפי חוטובלי: יופי נהדר.
ציפי חוטובלי: הצעת חוק אחת שלי ואחת של חברת הכנסת אורלי לוי.
ציפי חוטובלי: עורכת דין עטרה קניגסברג, בבקשה.
ציפי חוטובלי: תחסכי מאיתנו תודות.
עטרה קניגסברג: אין בעיה.
עטרה קניגסברג: ברכות כלליות לכולן.
עטרה קניגסברג: אני רוצה לדבר קצת על האפליה בתחום דיני המשפחה, בגלל שהאפליה בתחום דיני המשפחה היא לא רק אפליה בשטח, היא בשונה מהרבה אפליה שנמצאת בחוק של מדינת ישראל וזה תחום שצריך לעשות בו עוד רבות.
עטרה קניגסברג: חשוב לי להגיד שנעשית הרבה פעילות בחקיקה בנושא דיני משפחה ועברו כמה חוקים בכנסת האחרונה, חלק מהם בסיוע של חברות כנסת שיושבות כאן, אבל יש שני נושאים מאד מאד חשובים, שמטפלת בהן קואליציית עיקר, שהרבה מהארגונים שיושבים סביב השולחן שותפים לקואליציה הזאת והם קריטיים בנושא של דיני משפחה.
עטרה קניגסברג: קודם כל זה נושא של ביטול מרוץ הסמכויות וזה חוק שנמצא בפני הכנסת ואם דיברנו על שטח, אז היום שום סכסוך משפחתי לא יכול להגיע לאיזה שהוא פתרון בדרכי שלום, תמיד יש הסלמה, בעיקר בגלל הנושא הזה של מרוץ הסמכויות.
עטרה קניגסברג: וזה נושא קריטי שחברי הכנסת צריכים לתת עליו את הדעת ולהתגייס כדי לטפל ולסיים את המרוץ הזה, לפתור את הנושא הזה.
עטרה קניגסברג: נושא אחר זה הנושא שמתחבר גם לדברים אחרים, זה ההדרה של נשים ובטח ההדרה של נשים במרחב של בתי הדין הרבניים, ואני מדברת קודם כל על הוועדה למינוי דיינים, שבגלל דילים פוליטיים מראש צמצמו את האפשרות של נשים להיות שם כחברות כנסת או כ-שַרוֹת.
עטרה קניגסברג: אני כבר לא מדברת שנשים לא יכולות להיות שם דיינות, שאולי יום אחד הוועדה הזאת תטפל גם בזה, אבל לאחרונה נשים נחסמו גם מהאפשרות להיות נציגות של לשכת עורכי הדין, גם בגלל דילים פוליטיים ולכן נדרשנו לחקיקה בכנסת.
עטרה קניגסברג: הצעת חוק גם שמופיעה כאן במצגת, הלוואי שהצעת החוק הזאת באמת תקודם ותעבור, כי היום יש הצעת חוק אחרת שמקבלת הסכמה והיא הגיעה גם לוועדת שרים, רק נדחתה בשל זמן, ושם תהיה רק אישה אחת, בהסכמה של נשיא בית הדין הגדול, שגם כולנו יודעים כבר מי האישה הזאת הולכת להיות.
ציפי חוטובלי: אשתו של הרב?
עטרה קניגסברג: לא, את לא רחוקה.
ציפי חוטובלי: תגלי לנו, אנחנו בעניין של סקופים.
ציפי חוטובלי: יש מישהי ספציפית?
ציפי חוטובלי: תראי, זה לא מצחיק.
עטרה קניגסברג: זה לא מצחיק, אבל זה לא לעכשיו.
ציפי חוטובלי: לא, אבל כדאי שתביאי את זה בפני הוועדה.
עטרה קניגסברג: בהחלט, אני אביא את זה בפני הוועדה.
עטרה קניגסברג: אז רוצים להכניס אישה אחת בהסכמה של נשיא בית הדין הגדול, וגם אם בטעות תהיה עוד אישה בוועדה, אז יתבטל המינוי של האישה הזאת, כי חס וחלילה אסור שתהיה יותר מאישה אחת בוועדה למינוי דיינים, כשהיא באה להכריע גורלות של בתי דין שבשונה מערכאות משפטיות אחרות, באופן מובנה לפחות 50% מהמתדיינות בבתי הדין הרבניים זה נשים, כך שזה אבסורד שמדירים אותנו מהמקום שהכי משפיע על החיים שלנו.
זהבה גלאון: יש הרבה בעיות.
ציפי חוטובלי: זה היה סיכום ממצה, תודה.
ציפי חוטובלי: לפרוטוקול בבקשה – חברת הכנסת גלאון: יש הרבה בעיות.
ציפי חוטובלי: כולנו מסכימות.
עטרה קניגסברג: אני רק אזכיר שגם תלוי ועומד בג"ץ בנושא של מינוי דיינים והיה בג"ץ שנדחה פעמיים בנושא של מנכ"לית בתי הדין הרבניים, שגם דחו הצעות חוק של הכנסת.
עטרה קניגסברג: כי חס וחלילה שתהיה אישה באיזה שהוא תפקיד מנהלי שקשור לדברים דתיים.
עטרה קניגסברג: אני חושבת שאם אנחנו בעידן שמדברים על הדרת נשים, ואני אוהבת לקרוא לזה יותר אפליית נשים, כי זה יותר חד וברור.
ציפי חוטובלי: נכון, נכון.
ציפי חוטובלי: אבל לא צריך להתמודד עם זה שחצי מהאוכלוסייה בכלל אמרה הדרת נשים, כאילו - - -
עטרה קניגסברג: והדרת פני זקן.
ציפי חוטובלי: הדרת פתאום פרץ לתודעה.
עטרה קניגסברג: כן, זה היה נראה לכולם איזה משהו טוב.
ציפי חוטובלי: כן, בדיוק.
עטרה קניגסברג: אז אני מקווה שהכנסת תמשיך, בטח חברי הכנסת שפה, שכבר מושיטים לנו יד, אבל שהכנסת תמשיך ותושיט יד בנושאים הקריטיים ממש של דיני משפחה.
אורית זוארץ: חברת הכנסת רונית תירוש פשוט סימסה לי, היא מנהלת כרגע את וועדת מדע וטכנולוגיה והיא ביקשה למסור ברכות.
ציפי חוטובלי: שני דוברים אחרונים: עורכת הדין ענת טהון-אשכנזי, שמייצגת את ארגון איתך וחבר הכנסת שלמה מולה, גבר אמיץ שמגיע לכל דיוני הוועדה כמעט, לדעתי.
דנה נאור-מנדאל: הוא מככב בדו"ח.
ציפי חוטובלי: לוחם זכויות נשים.
ענת טהון אשכנזי: הערה קצרה.
ענת טהון אשכנזי: אני אחסוך את הברכות, אבל אני כן אגיד שהשותפות הזאת, גם עם חברות הכנסת וגם עם הארגונים, זה מבחינתנו להיות או לחדול, אז זה מאד משמעותי.
ענת טהון אשכנזי: אני כן רוצה לומר שסטטיסטיקה לגבי הצעות חוק מגדריות הן מהותיות וחשובות, ואני חושבת שהסטטיסטיקה הזאת מאד חשובה, אבל אני רוצה להדגיש שההשקפה שלנו, שאין הצעות חוק שאינן מגדריות.
ענת טהון אשכנזי: מבחינת ההשקפה שלנו – כל הצעת חוק, ויש גם כלי פרלמנטרי מאד משמעותי שצריך להיכלל גם בדו"ח הבא לעניות דעתי, של לראות איך עושים את השימוש בו.
ענת טהון אשכנזי: הכלי שמחייב לפי סעיף 6 (ג)(2) לחוק שוויון זכויות האישה, שאומר שכל הצעת חוק שדנה בשוויון מגדרי, שאנחנו מסכימות כולנו שזה אומר הכל, חייבת להיות נקודת מבט מגדרית.
ענת טהון אשכנזי: אני לא רואה הצעת חוק לשוויון בנטל שנידונה בימים האחרונים, ללא חוות דעת מגדרית מאד משמעותית ועמוקה בעניין.
ענת טהון אשכנזי: חבל לי שוורד סוויד לא נמצאת פה.
ציפי חוטובלי: רק נזכיר שארגוני הנשים קיבלו נציגות בוועדת פלסנר.
אורית זוארץ: אגב, אני חייבת לציין שברגע שהקימו את הוועדה לשינוי חקיקה אני פניתי לראש הממשלה באופן אישי, והעברנו פנייה לרשות לקידום מעמד האישה, כי מי שאמון על הנושא הזה זה הרשות למעמד האישה ואמרה לי סגנית השר באופן מפורש, שהסוגיה הזו תיבחן באופן מעמיק במסגרת המשרד.
אורית זוארץ: אנחנו, איך אומרים, ה-watch שלנו ממשיך.
אורית זוארץ: המחסום watch שלנו עובד גם בנושאים שקשורים לכך.
ענת טהון אשכנזי: וזה בדיוק המקום של חברי הכנסת וחברות הכנסת, לא רק המחויבות ביותר לנושא המגדרי, אלא באמת יש פה תרשים של שלבי אישור הצעת חוק.
ענת טהון אשכנזי: זה חייב להיות חלק מהשלבים, הפנייה לחברי - - -
אורית זוארץ: בהחלט, בלי שום קשר לייצוג נשים בוועדה, אגב.
אורית זוארץ: יש כאלה שאומרים יש אישה בוועדה, יופי, עשינו V.
אורית זוארץ: אנחנו ביקשנו שהנושא הזה, ויש פה נציג של הרשות למעמד האישה במשרד ראש הממשלה.
מוחמד מסאלחה: אני רק רוצה לציין בקצרה, עורך מוחמד מסאלחה, אני מהרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה.
ציפי חוטובלי: אתה מייצג פה את וורד?
אורית זוארץ: את הרשות, לא את וורד.
קריאה: מה תפקידך ברשות?
מוחמד מסאלחה: אני עוזר משפטי.
מוחמד מסאלחה: דיברו פה בנושא ועדת פלסנר.
מוחמד מסאלחה: אנחנו הגשנו את חוות הדעת שלנו, כמובן בעקבות הפניות, למרות שאנחנו באמת תכננו את זה מלכתחילה.
אורית זוארץ: אנחנו רוצות לוודא שאתם עושים את מלאכתכם.
מוחמד מסאלחה: אנחנו גם מגישים עבודות על כל הצעות החוק, איפה שאנחנו רואים שיש מקום בעצם לתת את הדעת בנושא המגדרי.
שלמה מולה: קודם כל תודה רבה לכל העושים במלאכה, חוץ מהמחויבות שלנו, אנחנו כחברי כנסת, כל הארגונים, העמותות, שעוסקים בנושא החשוב הזה של קידום ושוויון אמיתי, לא רק מס שפתיים בלבד.
שלמה מולה: אני יודע שזו לא עבודה פשוטה, שזה יום יום בכל נושא, בכל עניין שמקיף את כל קבוצות האוכלוסייה במדינת ישראל.
שלמה מולה: האמת היא, ברמה אישית היום וגם ברמה הפוליטית, קמתי היום מאד מבסוט.
שלמה מולה: אני לא יודע אם ציפי תהיה מבסוטה, אבל אני כן.
ציפי חוטובלי: אני מאד אוהבת את שיתוף הפעולה בינינו, כשאתם באופוזיציה ואני בקואליציה.
ציפי חוטובלי: נסכם את זה ככה.
ציפי חוטובלי: זאת חלוקת עבודה, ואני מקווה שנמשיך ככה גם בקדנציה הבאה.
שלמה מולה: נכון, אבל אני חושב שבעניין הזה, עניין שבו כולנו רוצים לקדם, ואני באמת שמח שבצד ימין שלי נמצאת ציפי ובצד שמאל שלי נמצאת זהבה, למרות שאני נוטה לכיוון צפון.
שלמה מולה: אז אני חושב שככל שאנחנו נייצר קואליציות של קבוצות, שבלי צבע פוליטי, אני חושב שאנחנו נוכל להצליח.
ציפי חוטובלי: אתה גם הצלת את כבוד הגברים.
ציפי חוטובלי: אני דיברתי הרבה על כמה שבוועדה הזאת מגיעים גברים, ואז כאילו פתאום הדיון הזה מתבצע בלי גברים, אז אתה הצלת את כבוד הגברים של הוועדה.
שלמה מולה: יחד עם זאת, אני לא חושב שאנחנו צריכים להסתנוור ממה שנעשה, ואנחנו תמיד צריכים לראות מה אפשר לעשות עוד יותר ואנחנו נוכל לעשות את זה.
שלמה מולה: אם באמת אנחנו נגיע לשיתוף פעולה אמיתי ולפעמים, שכל אחד יזנח את תפיסת העולם הפוליטית המובהקת שלו, לא לגמרי, אבל כדי לקדם נושא מסוים.
שלמה מולה: אם אנחנו נעשה את זה, אני חושב שאנחנו נצליח.
שלמה מולה: זה לא פשוט.
שלמה מולה: אתם יודעים שברמה האישית אני מגיע מחברה מאד מאד מסורתית, שכל הנושא של מעמד האישה אני יכול להגיד, מהמקום ממנו אני בא, אפשר להגיד כמעט על הרצפה.
שלמה מולה: ואני חושב שאם אנחנו רוצים לחולל שינוי אמיתי, כל אחד מאיתנו צריך להסתכל במראה, לבוא ולהגיד – איזו חברה אנחנו רוצים לבנות במדינת ישראל למען הדורות הבאים, למען מדינה יותר מתוקנת.
שלמה מולה: מה שמתסכל אותי בכל העניין הזה, אני מוכרח לומר לכם שכל שאלת הדת, שהיא מנוצלת לרעה, ואני כל כך שמח שציפי היא יושבת ראש הוועדה, שהיא גם אישה שומרת מצוות.
שלמה מולה: היהדות היא לא באמת, לפחות על פי תפיסתי, היא לא צריכה להיות מכשיר לאפליית נשים.
שלמה מולה: ותמיד צריך למצוא את הפתרונות.
שלמה מולה: ולכן אני רואה בהצעת החוק של שילוב נשים כחברות בוועדה לבחירת דיינים, בעיני זה המפתח.
שלמה מולה: זאת אומרת אם אנחנו רוצים באמת באמת שינוי אמיתי, אנחנו נצליח ביום שבו נצליח בחקיקה הזאת, בעניין הזה של דת ונשים.
שלמה מולה: ואני חושב שזו תהיה אולי התחלה של מהפכה בעניין.