GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית זוארץ: אני מעדיפה שנתמקד היום בסוגיית התעסוקה, ואיך אתם רואים את זה במסגרת עבודתכם בתודעה.
עידית הראל-שמש: רק הערה קטנה לגבי הגברים, זה לא נושא חדש – ב-2007, כשנכתבה התוכנית הלאומית להוצאת הנשים מהזנות, אמרנו: אל תשאירו את הגברים מחוץ לעגלה הזאת.
עידית הראל-שמש: יש בעמוד 14 שורה שאומרת שהתוכנית הזאת נכתבה עבור נשים ובנקבה, אבל היא מתייחסת גם לגברים, שיום יבוא ויזכו לשיקום הזה, וכבר עברו חמש שנים, ואין שום דבר, ומצבם קשה ביותר.
עידית הראל-שמש: לגבי עובדים סוציאליים, אני בספק אם אשה שפונה לפקידת סעד ביבנה או ברעננה או בטבריה, האם אותה עובדת סוציאלית בכלל יודעת לזהות או חושדת, שהיא בזנות, והאם אותה אשה תוכל לומר לה שאני בזנות, והאם תדע בכלל לאן להפנות אותה?
שלמה מולה: לכן, אם שולחים לעובדת סוציאלית מטפלת משפחתית, שאין לה התמחות, היא לא קיבלה הדרכה, היא לא תדע לטפל בה, וההיא לא תדע לפנות אליה.
שלמה מולה: לכן אני חושב שצריך לייצר עובדים סוציאליים.
שלמה מולה: יש לעובדים סוציאליים היכולת; רק צריך לתת להם השתלמויות, למקצע אותן.
שלמה מולה: מבחינתי, עובדת סוציאלית אחת יכולה לתת שירות לגוש דן, אפשר עובדת סוציאלית אחת לאזור חיפה והקריות.
שלמה מולה: אם ישלחו לעובדת סוציאלית, שיש לה המון תיקים - כל מיני עניינים משפחתיים, טיפוליים, היא לא מתפנית לזה.
עידית הראל-שמש: לגבי התעסוקה, לגבי סל שיקומי, זה הכול נכון, והליווי במסגרות השיקום כל כך קיומי, אבל אני הרבה פעמים מדברת עם נשים, ואומרות לי: אין לי כסף למחר – תגידי לי מאיפה אשיג כסף, והן בלחץ גדול מאוד.
עידית הראל-שמש: אני מניחה שחלק מההתנגדות לחקיקה היא בעקבות הדברים האלה.
אורית זוארץ: כלומר את אומרת פתרונות מיידיים אקוטיים.
אורית זוארץ: אני יודעת שבמשרד הרווחה יש אפשרות לסייע סיוע במקרים של משבר אקוטי – אז משרד הרווחה מתקצב סיוע פרטני לאותו פונה.
עידית הראל-שמש: השאלה, אם אפשר ליצור איזשהו פול של מעסיקי ידיד כאלה, שיכולים לתת מענה מהיום למחר.
אורית זוארץ: צריך לעשות את זה בצורה מערכתית.
אורית זוארץ: כרגע מה שקורה- - -
קריאה: מה שחסר זה מלגת קיום.
מירב לוי: סיוע למעסיקים הידידים עצמם.
מירב לוי: אני מהרשות לשיקום האסיר, רכזת תעסוקה של תחום נשים.
מירב לוי: גם אצלנו רבות מהנשים שמשתחררות הן נשים שעסקו בזנות, וגם היום מתמודדות גם עם הר"פ שלהן, גם עם הצורך בתעסוקה.
אורית זוארץ: איך ההתייחסות אליהן ברשות לשיקום האסיר, מבחינת התקציבים ומסלולי השיקום והאפשרויות?
מירב לוי: המצוקה גדולה מאוד.
מירב לוי: אנחנו בתקציבים נמוכים כבר הרבה מאוד שנים.
שלמה מולה: בשבוע הבא יהיה דיון בנושא הרשות לשיקום האסיר בוועדת העבודה והרווחה – מפריטים את הרשות.
מירב לוי: גם הנשים ברשות לשיקום האסיר, שזה אמנם אחוז מאוד קטן, אבל נמצאות במשברים מאוד קשים.
מירב לוי: אין לנו הכשרות מקצועיות.
מירב לוי: גם אנחנו מתמחות בתורמים מבחוץ, אז קרן אריסון מאפשרת לנו לקחת אותן ללימודים אקדמאיים, והיום ארבע נשים, שבעברן עסקו בזנות, עומדות לסיים תואר בעבודה סוציאלית ומדעי ההתנהגות, עם הרבה יכולות גבוהות, אבל לא מצליחות להרים את הראש.
מירב לוי: קרן נוספת, דרך הלוטוס, סייעה לנו להקים מפעל של דפוס דיגיטלי, ו-13 נשים שלמדו יחד פוטושופ, למשל, היום הן מעצבות גרפיות, ויכולות להמשיך.
מירב לוי: יש הרבה מה לעשות בהכשרות מקצועיות.
אורית זוארץ: ומבחינת היכולות שלהן, הן יכולות, הן רוצות.
אורית זוארץ: אני בכוונה שואלת את השאלות האלה, כי בהרבה מקרים יש סטיגמות על נשים בזנות, ובמקרים אחרים גם על קבוצות אחרות באוכלוסייה.
אורית זוארץ: תמ"ת, בבקשה.
אנה גלוק: שלום בן-משה אינו פה, אבל אני סגניתו, וממונה על הכשרת מבוגרים.
אנה גלוק: אני מאמינה שאוכל לתת גם את המידע, גם את הפולו-אפ, ומה שצריך לעניין הזה.
אנה גלוק: הבהרה לגבי ההכשרות המקצועיות באופן כללי, כל מי שלא עובד ובלתי מועסק, יכול להיות מועמד להכשרה מקצועית.
אנה גלוק: אין תנאי של הבטחת הכנסה, אין תנאי של דמי אבטלה, אין תנאי אחר.
אנה גלוק: זו המדיניות מאז ומתמיד.
אנה גלוק: אדם נרשם בשירות התעסוקה, ובין אם הוא זכאי להבטחת הכנסה או לא, בין אם הוא זכאי לדמי אבטלה או לא, הוא זכאי להכשרה מקצועית.
אנה גלוק: נכון הוא, שאדם שאין לו גמלה, אין לו איך לחיות בזמן ההכשרה המקצועית.
אנה גלוק: אני מדברת על זכאות להכשרה מקצועית.
אנה גלוק: אנחנו מכירים בזה שיש קושי לאנשים להתקיים תוך כדי הכשרה מקצועית, אבל אין אצלנו הפתרון לעניין הזה, לצערנו.
אורית זוארץ: מי בעצם מקיים את הקיום במקביל להכשרה המקצועית?
אנה גלוק: כאן בכנסת אנחנו השגנו לקורסים במקצועות מועדפים – בתחום המתכת, החשמל, האלקטרוניקה, הסייעות - במקרים האלה אנחנו נותנים מלגה לאנשים שלומדים במקצועות האלה.
שלמה מולה: דמי קיום או שכר לימוד?
אנה גלוק: זה לא שכר לימוד אלא מלגה עד 6,000 ש"ח.
שלמה מולה: בחודש?
אנה גלוק: לא.
אורית זוארץ: זה ככיסוי הוצאות ההכשרה המקצועית או מלגת מחיה במקביל להכשרה המקצועית, שממומנת על-ידי המדינה?
אנה גלוק: אין מלגת מחיה.
אנה גלוק: עם 6,000 שקל אנחנו גם לא מאמינים שאדם ילמד במשך ששה או שלושה חודשים ויחיה מזה.
אנה גלוק: זה מה שניתן.
אנה גלוק: אני אשמח מאוד שיהיה אפשר לתת לאנשים יותר מזה.
אנה גלוק: דבר שני, לגבי הכשרה מקצועית, אני יכלה למנות את הכלים שלנו כאן, שיכולים להיות רלוונטיים לנושא שלנו.
אנה גלוק: ככלל, בהכשרה מקצועית אין לנו תקציב מיוחד לאוכלוסייה זו או אחרת; רוב התקציב הוא לכלל האוכלוסייה הנזקקת.
אנה גלוק: אין לנו תקציב מיוחד לנשים.
אנה גלוק: כלומר יש לנו תקציב שהולך להכשרה מקצועית, יש סכום כלשהו לעולי אתיופיה, וכך אנחנו עובדים.
אנה גלוק: יש חרדים, למשל - אין לנו תקציב מיוחד.
אנה גלוק: מכל הפול שלנו של התקציב – נכון נאמר, עם קיצוצים משנה לשנה, מה שיש לנו אנחנו מייעדים לכלל אוכלוסיות מחוסרי עבודה.
אורית זוארץ: מגיעים אליכם דרך לשכת התעסוקה?
אנה גלוק: רובם ככולם.
אורית זוארץ: יש דרך אחרת לפנות אליכם?
אנה גלוק: הייתי רוצה להציע, שתהיה לנו ועדה, שכל הנציגים, כי יש מעבר לזה, אוכלוסיות קטנות ואוכלוסיות עם קשיים, כפי ששמענו – יש להם קשיי נגישות.
אנה גלוק: לדעתי, במקרה הזה הנגישות היא המידע המיידי.
אנה גלוק: אם אנחנו נוכל להיות בוועדה עם נציג שלנו ונציגים של כל הגופים שנמצאים פה, ובזמן אמת נוכל לומר: פה יש בעיה, נעשה כל מה שאנחנו יכולים כדי שכן ניתן את הפתרון.
אנה גלוק: הקורסים של כיתות הומוגניות, יכול להיות שלא תמיד מהוות פתרון, כי הבעיה השנייה מתעוררת, בעיית הנשירה, בעיית הקושי להתמיד באותה מסגרת, גם בגלל מחסור בדמי מחיה וגם בגלל כל מיני סיבות, שמושכות את האדם חזרה למצבו הקודם.
אנה גלוק: כאן, מצד אחד, אין ספק שיש צורך בליווי, אין ספק שיש צורך במי שדואג לאותו אדם תוך כדי לימודיו.
אנה גלוק: מצד שני, אם נוכל לפתור את הבעיה נקודתית, ואנחנו עובדים כעת על נוהל למתן שוברים לאוכלוסיות.
אנה גלוק: האוכלוסייה הזאת יכולה ליהנות מהפתרון הזה.
אנה גלוק: אנחנו מממנים חלק גדול מהלימודים, שאותו אדם בחר, או מי שמלווה אותו, התייעץ אתו ובחר עבורו, כדי שיוכל ללמוד, ואז להשתלב בעולם העבודה, אבל כל הדברים - תוך כדי עבודה, כי לא מספיק להצהיר וללכת, במיוחד לאוכלוסיות שיש להן בעיה של לקבל את המידע ולהגיע ולקחת אחריות ויוזמה, ולהגיע לעניינים האלה.
אנה גלוק: בנוסף, עניין השלמות השכלה – אנחנו פתחנו השנה יחד עם משרד החינוך מספר כיתות.
אנה גלוק: איני יודעת עד כמה נוכל השנה בגלל המצוקה שלנו, אבל נוכל אולי לבדוק, אילו אפשרויות יש לנו במקרה הזה.
אנה גלוק: אני קצת סקפטית ופסימית השנה מבחינת התקציב שלנו, אבל תוך כדי הידברות ננסה למצוא את הפתרונות.
אנה גלוק: שני כלים שיכולים להיות רלוונטיים: יש לנו כיתה במפעל.
אנה גלוק: אם יש מעסיק שמעוניין לקלוט מספר עובדים במקצוע מסוים, אנחנו עושים עבורו את ההכשרה.
אנה גלוק: זה דבר שהוא מכאן לעכשיו – יש לנו תקציב במקרה הזה, אין לנו בעיה, ואנחנו מול המעסיק יכולים להקים קבוצה, ללמוד את המקצוע שאותו מעסיק זקוק לו.
אנה גלוק: הרוב חייב להיות לפחות 10 – תלוי באיזה מקצוע – אנשים שיוכלו אחר כך להיקלט בעבודה.
אנה גלוק: המעסיק מתחייב מולנו ולא האדם.
אלה אייל בר-דוד: חשוב להגיד שזה לא רק מפעל; זה גם חברות.
אלה אייל בר-דוד: מעסיק.
אלה אייל בר-דוד: זה נקרא "כיתה במפעל", אבל זה לא רק מפעל.
אנה גלוק: כלי שני הוא הכשרה תוך כדי עבודה.
אנה גלוק: במקרה הזה המעסיק יכול לקלוט עובד, ולבקש מאתנו תקופה של חניכה תוך כדי עבודה.
אנה גלוק: אנחנו במקרה הזה עוזרים למעסיק, לקלוט את העובד - כמובן, הוא צריך להגיד, מה הוא הולך ללמוד - צריך להוכיח שאכן יש צורך באיזושהי הכשרה תוך כדי עבודה.
אנה גלוק: אנחנו נותנים 2,000 שקל בחודש לתקופת החניכה, עד שלושה חודשים, לאותו מעסיק עבור אותו עובד נחנך, פלוס 3,000 ש"ח לחונך מטעמו, וזה לקבוצה של שלושה אנשים לפחות.
אנה גלוק: אם זה פחות, אנחנו גם מאפשרים, אבל סבסוד החונך הוא בהתאם – 2,000 שקל, או 1,000, אם זה אדם אחד.
אנה גלוק: יש לנו גם סדנאות להעצמה ולהכנה לעבודה, כישורי עבודה.
אנה גלוק: זה נעשה בקהילה, וזה דבר שגם יכול לתת פתרון לקבוצות של נשים לקראת שילובן בעבודה.
שלמה מולה: אנה, אני מכיר את האגף שלכם מצוין, אתם באמת עושים עבודה טובה במגבלות שיש לכם – גם במגבלות תקציביות וגם במגבלות של ההגדרות ובכלל.
שלמה מולה: אם אני מחזיר אותנו לדיון שלשמו התכנסנו - סוג האוכלוסייה שצריכה לעבור שיקום או הכשרה מקצועית, תנאי הסף, להגיע להכשרה מקצועית, הם כרוכים בזה קודם כל שלהגיע למצב של השלמת הכנסה.
שלמה מולה: אם אנחנו רוצים לעשות רק וי, להגיד: תעשו הכשרה מקצועית, אבל אם רוצים באמת, תנאי הסף היום להכשרה מקצועית – 10 שנות לימוד למקצועות ו-12 שנות לימוד.
שלמה מולה: אוכלוסייה מסוג זה, אני מניח, זה סוג האוכלוסייה שזקוקות להשלמת השכלה, ואז לקבל תעודה של 10 או 12 שנות לימוד, ואז המכללות או כל גוף אחר מקבל אותם.
שלמה מולה: אל"ף, איך אתם מסוגלים להתמודד עם הבעיה הזאת?
שלמה מולה: והאם אתם מסוגלים לייצר הוראת שעה במשרד שלכם, לומר: אנחנו רוצים לסייע עכשיו, מדובר באוכלוסייה ממוקדת, יחד עם משרד הרווחה ומשרדים נוספים, לומר: אנחנו לוקחים את הנושא הזה, ומייצרים הכשרה מקצועית, מסלול ליווי של אותן נשים, עד שהן מגיעות להכשרה מקצועית – ללכת על פיילוט שלX קבוצות.
שלמה מולה: אתם מסוגלים לייצר לנו תוכנית כזו?
אנה גלוק: לגבי השלמות השכלה - דיברתי על העניין - יחד עם משרד החינוך, אמרתי מה האפשרויות שלנו.
אנה גלוק: הרצון קיים.
אנה גלוק: עד כמה שנצליח השנה מבחינה תקציבית לעשות את זה, לא ברור לי.
אנה גלוק: אני ודאי לא יכולה להבטיח כרגע דבר כזה.
אורית זוארץ: אלה נושאים שקיימים במסגרת משרדכם.
אורית זוארץ: התפקיד שלנו, לתכלל את כל העבודה, ולנסות ליצור סל שיקום, שיכלול גם את הפרמטר הזה.
אורית זוארץ: לגבי הפתרונות במסגרת המשרד, אני חושבת שזו החלטה שצריכה להתקבל ברמת מדיניות ותקציב, וזו עבודה שלנו מול המשרד.
אורית זוארץ: יש לכם היכולת הזאת.
אנה גלוק: יחד עם זאת, יש לנו מכינות לקראת הכשרה מקצועית, כלומר אם יש לנו כיתה שהיא לא על פניו מהכישורים הפורמליים, לא יכולים להשתלב, יש לנו אפשרות לעשות את המכינה, ולהכין אותם לקראת הלימודים.
אנה גלוק: אנחנו לא מעוניינים להתפשר בעניין הכשרה מקצועית, אנחנו לא מעוניינים להתפשר בעניין אותה תעודה שאותה בוגרת או בוגר ייצאו אתה.
אורית זוארץ: יש פה אלה, ראש תחום תעסוקה והשקעות.
אורית זוארץ: שם יש כסף?
אורית זוארץ: סברי את אוזנינו, במה את מתמקדת, ואיך הגיעו "השקעות" להגדרת תפקידך.
אלה אייל בר-דוד: אני במשרד התמ"ת, אחרי שעשיתי תפקידים גם ברשות למעמד האשה ולפני זה במטה למאבק בסחר בנשים, כך שאני מכירה את עבודת הוועדה.
אלה אייל בר-דוד: המשנה למנכ"ל ביקשה ממני באופן אישי לקחת על עצמי את הפרויקט הזה.
אורית זוארץ: ברכות על כך.
אורית זוארץ: אנחנו רק מצרות על כך שלא נמצאות פה, ולעומת שרים, מנכ"לים וראשי אגפים שהגיעו לדיונים קודמים ממשרדים אחרים.
אורית זוארץ: קחו את זה לתשומת לבכם.
אלה אייל בר-דוד: אני מעוניינת להפיס את דעתך, שדווקא בשביל שיהיה פה שיח אופרטיבי ולא רק הצהרתי, התבקשתי להגיע.
אלה אייל בר-דוד: ראשית, באופן עקרוני, אף אחד לא העלה לתמ"ת מעולם את הצורך הספציפי הזה.
אורית זוארץ: דיברתי עם השר לפני שלושה חודשים.
אלה אייל בר-דוד: טוב, חודשים אחרונים.
אלה אייל בר-דוד: מבחינה אופרטיבית של להשתלב בבנייה של תוכנית תעסוקתית, מעולם לא קיבלנו את זה כצורך, גם לא ממשרד הרווחה, שבאופן טבעי, אנחנו עובדים אתם המון, עם אוכלוסיות מודרות.
אלה אייל בר-דוד: לכן, מרגע שקיבלנו את הפנייה, אנו בהחלט רואים זאת בחיוב, ונרים את הדגל.
אלה אייל בר-דוד: אני כבר בהתלבטויות, איך אנחנו בונים את התוכנית הזאת.
אלה אייל בר-דוד: ברור שזו צריכה להיות תוכנית הוליסטית.
שלמה מולה: עם דמי קיום?
אלה אייל בר-דוד: מבחינה מהותית, צריך לחשוב, אילו הכשרות אנחנו נותנים.
אלה אייל בר-דוד: ברור שיש השתלבות של כישורים רכים שהנשים צריכות, הכנה לעולתם העבודה, בליווי שוטף של אנשי המקצוע, מלגת קיום – הכול צריך להיכלל.
אלה אייל בר-דוד: תקציבית צריך לדבר על היקפים, ואופרטיבית – האם נעשה זאת דרך משרד הרווחה, למשל, האם נרים את זה כפרויקט פיילוט שלנו.
אורית זוארץ: נשאיר את האגו בבית.
אורית זוארץ: נעשה עבודה משותפת.
אורית זוארץ: יש פה צוות בין-משרדי, שמטפל בסוגיית הסחר בבני אדם.
אורית זוארץ: אנחנו עושים את זה במשרד המשפטים.
אלה אייל בר-דוד: אני יודעת, רק מבחינה אופרטיבית, האם אנחנו עכשיו יוצאים לתוכנית פיילוט בעניין הזה, כלומר יש לנו גוף יחד עם ג'וינט ישראל, שנקרא טבת, שמפעיל לנו תוכניות פיילוט, ואחת האוכלוסיות שלנו זה צעירים מודרים – יכול להיות.
אלה אייל בר-דוד: האם נעשה את זה ישירות מול סלעית, אופק נשי ובשבילך בערים השונות– יש הרבה אופציות.
אלה אייל בר-דוד: אני מזמינה אתכם לדבר אתנו באופן ישיר בעניין הזה ובבניית התוכנית.
לודמילה לוייב: אני סטודנטית לעבודה סוציאלית, שנה ב', בבן-גוריון.
לודמילה לוייב: נאמר פה שמשרד התמ"ת מממן קורס הכשרה מקצועית.
לודמילה לוייב: ליוויתי אשה אחת, ובעיה גדולה לקבל קורס הכשרה מקצועית, כי האשה קודם צריכה לממן לבד את הקורס הזה, לשלם 8,000 שקל או 13 אלף שקל, שהיא לא יכולים לשלמם.
לודמילה לוייב: אחר כך מחזירים את התשלום בתשלומים – בתחילת הקורס, באמצעו, ואחר כך, כשהיא יוצאת לעבודה, את החלק השלישי.
לודמילה לוייב: אשה לא יכולה להוציא 8,000 שקל, ולקחת הלוואה, ולשלם את הקורס.
לודמילה לוייב: בעצם האשה שליוויתי אותה לא קיבלה את הקורס, למרות שהוועדה אישרה לה את הקורס, אבל היא לא יכולה לממן, לא יכולה להיכנס לחובות.
לודמילה לוייב: זו סוגיה מאוד חשובה.
מרינה סולודקין: כי זו פגיעה באינטליגנציה.
מרינה סולודקין: אשה שרוצה שיקום, ורוצה לברוח ממערכות מאוד קשות של זנות, שהיא יכולה לקחת מאיפה 8,000 שקל ולשלם.
לודמילה לוייב: לא כל הקורסים ממומנים, 80 אחוז.
אורית זוארץ: דיברת פה על שוברים, על אפשרויות שונות.
אנה גלוק: מה שנאמר פה זה נוהל שמופעל היום על-ידי שירות התעסוקה.
אורית זוארץ: שמחייב את המשתתף לשלם את מלוא הקורס, ורק לקבל בדיעבד.
אורית זוארץ: אנחנו מכירים את השיטה הזאת מהארגונים החברתיים, מהעמותות, שמסייעות ולוקחות אחריות במקום המדינה.
אורית זוארץ: אני יכולה להביא כדוגמה את מוקד סיוע לקורבנות תקיפה מינית, שבעצם הם מממנות את כל הפעילות, ומקבלות את התקציב חצי שנה לאחר מכן, אז יש לכם שיטה כזו כלפי מחוסרי עבודה – אנחנו רואים את זה בחומרה.
אורית זוארץ: אני בהלם, כשאני שומעת את זה.
אורית זוארץ: ואוצ'ר נותנים לקונה, שילך ויממש את זכותו; הוא לא צריך להוציא כסף מהכיס.
מרינה סולודקין: את לא יכולה להיות ראש קטן בנושא הזה.
אנה גלוק: עכשיו אנחנו מכינים נוהל חדש.
אנה גלוק: הנוהל הזה הופעל על-ידי שירות התעסוקה.
אנה גלוק: גם הם עשו שינויים כדי לבוא לקראת, לאותן אוכלוסיות שאין להן דרך לממן, ואנחנו עכשיו מכינים נוהל חדש.
אנה גלוק: יושבים ממש בימים אלה.
מרינה סולודקין: מה הפריע לעשות את זה קודם?
אנה גלוק: אין לי דרך אחרת לומר את זה אלא שזה לא נוהל של האגף להכשרה מקצועית במשרד התמ"ת אלא של שירות התעסוקה.
אורית זוארץ: זה בעצם תהליך ההפרטה מול הגופים שנותנים שירותים לשירות התעסוקה?
אורית זוארץ: אבל הגופים שמכשירים הם בעצם גופים חיצוניים.
אנה גלוק: ודאי.
אנה גלוק: בכל מקרה רוב ההכשרה המקצועית ניתנת על-ידי גופים חיצוניים.
אורית זוארץ: אבל הנוהל הזה של תשלום ומימון של הפונה על זכות שמוקנית לה על-פי חוק, היא פגומה.
אורית זוארץ: אם פונה צריכה לשלם 8,000 שקלים על קורס שהיא זכאית לו על-פי כל הקריטריונים – עברה את כל הוועדות- - -
מרינה סולודקין: זה חיסול ממוקד.
אנה גלוק: אין חוק.
אורית זוארץ: תקנות.
אנה גלוק: גם לא תקנות.
אורית זוארץ: החלטות.
אורית זוארץ: למה היא צריכה לממן זכות שמוקנית לה, ואמורה להיות מכוסה על-ידי המדינה?
אורית זוארץ: זה החלק הפגום.
אורית זוארץ: מדברים על השתתפות של העובד – ניחא.
אלה אייל בר-דוד: נוהל הוואוצ'רים כן ממש בהצלחה על-ידי מרכזי הצעירים, כלומר יש לנו אחוזי מימוש גבוהים.
אלה אייל בר-דוד: הבעיה של מימון הביניים עלתה לא רק לגבי אוכלוסיות מודרות אלא במגזר הערבי אנחנו מכירים את זה – יש קושי אדיר.
אלה אייל בר-דוד: לכן האגף להכשרה מקצועית לקח את זה, הרים את הכפפה, תיקן את הנוהל.
אלה אייל בר-דוד: הנוהל החדש נותן אפשרות לממן ישירות לגוף שאותו מתקשר יוצא לקבל את ההכשרה בו, העברה כספית ישירה.
אלה אייל בר-דוד: זה בדיוק התיקון שעליו הסגנית מדברת.
אורית זוארץ: נעקוב אחר התיקון הזה.
מרינה סולודקין: אני רוצה את זה במסקנות, שהוועדה לא מקבלת את השיטה, כי היא מפריעה להיכנס לשיקום.
אורית זוארץ: בהחלט נכניס את הסוגיה הזו, אנחנו רואים בה פגם.
אורית זוארץ: מימון הביניים, מילא מושת על הארגונים החברתיים שנותנים שירותים; עכשיו הוא מושת גם על האזרחים שצריכים לקבל את השירות, שזה, בעיניי, סיפור בפני עצמו.
אורית זוארץ: רובי רוצה להתייחס, איך אתם רואים את זה במשרד לביטחון פנים?
אורית זוארץ: אתם שותפים שלנו בוועדה.
רובי קיים: אין לנו הרבה מה לתרום בנושא הזה.
רובי קיים: אם קיימת בעיה של רישום פלילי, גם את זה אפשר לפתור.
אורית זוארץ: זה גם אחת הסוגיות שעלו על-ידי פונות שמגיעות להכשרה מקצועית – בגלל רישום פלילי, בגלל סוגיית הזנות.
רובי קיים: יש דברים שניתן לפתור.
רובי קיים: אם זה רישום פלילי ישן, אם זה עבירות קלות, אפשר למחוק את זה - אם זה היעדר רישום פלילי משך שבע שנים וזה עבירות קלות, אפשר לפנות בבקשה, ואפשר למחוק את זה.
נעמה ריבלין: על הנושא של רישום פלילי יש לנו הרבה מה לומר, כי נפתחים לאנשים תיקים של רישום פלילי על חשד לניהול בית בושת, ולא מוכנים למחוק את הרישום הזה למשך שבע שנים, אחרי שהוכח אפילו שנסגר מחוסר ראיות.
נעמה ריבלין: אנחנו בבעיה עם זה.
רובי קיים: לא סתם העליתי את הסוגיה, אבל כל מקרה לגופו.
רובי קיים: לדעתי, לא פותרים את זה ב"לא".
רובי קיים: ואם כן, אפשר לבדוק את זה.
מרינה סולודקין: על כמה נשים וגברים בזנות אנחנו מדברים?
מרינה סולודקין: עשרות-אלפים?
מרינה סולודקין: מאות-אלפים?
אורית זוארץ: נכון להיום, כפי שעדכנה אותנו נציגת משרד הרווחה, והצטרפה אלינו הגברת ציפי נחשון-גליק, ששותפה לוועדה ולפעילותה לאורך שנים, יצא סקר של משרד הרווחה – זנות בישראל.
אורית זוארץ: ההחלטה על קידום הסקר התקבלה לפני למעלה משנתיים.
אורית זוארץ: לצערנו הרב, כפי שהוצג בוועדה במרס על-ידי השר וצוות משרדו, היו כל מיני קשיים אופרטיביים בקידום הסקר, וכפי שהציגה נציגת משרד הרווחה, הסקר יוצא לדרך, ויש תוכנית עבודה.
אורית זוארץ: במסגרת הוועדה נתכנס בתחילת המושב הבא, אחרי חופשת הקיץ, ונשמח לשמוע, איך הסקר מתקדם, ונוכל לקבל תמונה רחבה יותר.
אורית זוארץ: אני חושבת שנכון להיום די לנו אם נסתפק בפונות, שכבר פונות לתודעה, לסלעית, לאופק נשי, למתקן החדש בבאר שבע, ונאפשר להן להיכנס לתהליך שיקומי, לקבל עצה לשיקום, ליהנות ממנו.
אורית זוארץ: בשלב הזה מדובר רק בתל-אביב – אמרת 400 פונות בשנה, אז אם מחברים את כל המרכזים, מדובר על מעל 1,000 פונות ופונים לסיוע.
אורית זוארץ: אם נצליח לסיים להם להיכנס למסלול של שיקום, לקבל מענה רחב לא רק במסגרות הקיימות אלא להרחיב את זה – כפי שציינה משרד התמ"ת, הם מוכנים לשמוע ולהיות במקום הזה, מוכנים לעשות צוות בין-משרדי, שיקדם את החשיבה, וכמובן, יחד עם המשרד לביטחון פנים, שיסייע בכל מה שקשור לרישום פלילי, כדי שאותו אדם יוכל לפתוח דף חדש ולהיקלט בחברה ובעולם התעסוקה, זה יכול להשלים את התמונה.
ציפי נחשון-גליק: לגבי הסקר הלאומי, בהתקשרות שלנו עם החוקר התמקדנו בנושא של צעירות, נשים וקטינים.
ציפי נחשון-גליק: המשרד לביטחון פנים הביע נכונות להשלים את הסקר גם במשאבים כדי למצוא את היקפי התופעה לגבי גברים שנמצאים בזנות.
ציפי נחשון-גליק: אני רוצה להתייחס לעוד שני חסמים בנושא הכשרה מקצועית – אל"ף, שקשור לשוברים, שהשוברים יכולים לממן הכשרות רק עם X שעות, ובפרק זמן של שנה, כך שזה בעיקר גם קורסים שמתקיימים רק אחר הצהריים, וחלק מהאוכלוסייה שלנו זקוקה לקורסים הרבה יותר אינטנסיביים, והשובר לא יכול לממן את זה.
ציפי נחשון-גליק: חסם נוסף, שהוא לא קשור לתמ"ת, אבל הוא בעייתי וצריך לדון בו, שחלק גדול מהאנשים לא יכול להשתלב בהרבה מאוד מהקורסים בגלל רמת ידיעות מאוד נמוכה, והיום חוץ מהמחלקה להכוונת חיילים משוחררים, שמשלימה השכלה למעל גיל 18 רק לחיילים ששירתו לפחות שנה, אין גוף במדינה שיכול לעזור לנשים האלה או לצעירות האלה, שפספסו את תקופת הלימודים בתיכון, להשלים השכלה.
ציפי נחשון-גליק: לפעמים אנחנו יכולים למצוא צעירות ונשים עם תעודה של 12 שנות לימוד, כאשר רמת הידיעות היא של כיתה ד' או ה', ואז זה חסם מאוד משמעותי, לא להתקבל להרבה מהקורסים שכבר יש ואוצ'ר ואת הקורס, ואפשר לקבל אותה, אבל היא לא תעמוד בזה בגלל רמת ידיעות מאוד נמוכה.
אורית זוארץ: הנתונים האלה מאוד חשובים.
אורית זוארץ: נציג האוצר, אתה רוצה להוסיף משהו שאתה לוקח אתך לקראת דיוני תקציב?
רן רידניק: קצת קשה לי להגיב כאן – בדרך כלל אני נוהג להגיב לתוכנית אופרטיבית כזו או אחרת.
רן רידניק: כמו שאלה אמרה, יש צורך לגבש תוכנית כזאת.
רן רידניק: ככל שתהיה תוכנית אופרטיבית, יהיה דיון על תקציב, בהתאם לסדרי עדיפויות שתקבע הממשלה, גם כאן ייקבע התקצוב שעומד בגינה.
אורית זוארץ: זה רק יחזק אותנו ויחדד אצלנו את הצורך בגיבוש תוכנית אופרטיבית.
ציפי נחשון-גליק: הוא מאתגר אותנו להגיש לו תוכנית – נשמח מאוד.
אלה אייל בר-דוד: אני רוצה לומר לארגונים עצמם על תוכנית התעסוקה, שאני רואה פה אחוזי השמה מאוד גבוהים על אף שפעילותכם היא אד הוק, ולהביא אנשים ומעסיקים בצורה וולונטרית.
אלה אייל בר-דוד: על-פי הנתונים שאתם העברתם לנו, היו 70 נשים שעברו בשנים 2011-2009 את התוכנית התעסוקתית בסלעית, ורק כ-21 נשים לא המשיכו לעבוד, כלומר לא הצליחו להתמיד בעבודתן, כלומר אלה אחוזי השמה יחסית מאוד גבוהים.
אורית זוארץ: זה רק מגדיל את הפוטנציאל של אותן נשים ואת הצורך האקוטי והשקעת משאבים.
מרינה סולודקין: אנחנו רואים את העובדים הסוציאליים בכל המסגרות, את העבודה העצומה.
מרינה סולודקין: אני חושבת שהמשימה שלנו, של חברי הכנסת, ואורית כיושבת-ראש הוועדה, היא להילחם עבור המשאבים בשבילם.
אורית זוארץ: ברשותכם, נתכנס לסיכום, וברוח האווירה החגיגית שבה פתחנו את הדיון, והעובדה שישראל עלתה לדירוג הראשון כמדינה שנאבקת בתופעת הסחר בבני אדם בכלל ובנשים בפרט, ואני חוזרת ומחדדת שההתייחסות לזנות בתוך המדינה היא כאל סחר פנים, לכן אנו רואים חשיבות גדולה, להתמיד בטיפול בסוגיה הזו.
אורית זוארץ: אני מקבלת את ההתייחסות של נציגות התמ"ת על הפנייה ועל הצורך שעלה, ואכן אחרי חמש שנות פעילות וקידום התוכנית הלאומית למאבק בכל מה שקשור בזנות ומענה לקורבנות זנות ולשורדות זנות, אולי הגיע הזמן להרחיב את היריעה.
אורית זוארץ: אנו יכולים להתקדם, ולהקים צוות היגוי, שיכלול נציגות מהשטח, מהארגונים, מהגופים שמפעילים את המסגרות – נציגות של משרד הרווחה, נציגות של משרד, ולגבי מי יוביל את הצוות הזה – לא ניכנס לוויכוחים האלה.
אורית זוארץ: אם נצטרך להשאיר את זה במסגרת משרד המשפטים, אנחנו נשאיר את זה כך, כי הדיון הזה חשוב, והתוכנית הזו חשובה, וככל שנאיץ את התהליכים ונקבע לוח זמנים ברור אפילו לחודש הקרוב – לדעתי, בסביבות ספטמבר סוגרים את התקציב, עד כמה שאני יודעת.
אורית זוארץ: גם בעבודה שלכם בתוך המשרד וגם בשיתוף פעולה אנחנו חייבים להאיץ את התהליכים.
אורית זוארץ: לגבי סל שיקום והגדרת אוכלוסיית שורדות הזנות, כפי שמגדירים אוכלוסיות אחרות, נפנה למשרדים הרלוונטיים, ונבדוק, אילו שינויים צריך לעשות ברמה המינוחים וברמת בסעיפים וההגדרות הפנימיות של כל משרד, שקורבנות הזנות יוגדרו בצורה מאוד מובחנת, כפי שמגדירים קורבנות סמים או קורבנות אחרים.
אורית זוארץ: לגבי הנוהל, נעקוב אחריו באמצעות שאילתה דחופה לשר.
אורית זוארץ: אנחנו נבקש שיגיע למליאה ויענה, ונקווה מאוד שבפעם הבאה שיתקיים דיון עם התמ"ת, יגיע גם השר, גם המנכ"ל וגם הצוות הבכיר, וייתן לזה את החשיבות הראויה.
ציפי חוטובלי: בוקר טוב לכולם, אנחנו מתחילים את הדיון.
ציפי חוטובלי: על סדר-היום: מעקב אחר יישום החוק לעידוד שילוב וקידום של נשי בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים, התשס"ח-2008.
ציפי חוטובלי: הדיון הזה הוא דיון המשך לישיבת מעקב שהוועדה קיימה על יישום חוק ליעוד של שילוב וקידום של נשים בעבודה והתאמת מקומות עבודה לנשים.
ציפי חוטובלי: בספר החוקים הכול נראה נהדר עד שזה מגיע לשלב היישום.
ציפי חוטובלי: בספר החוקים החוק הזה היה אמור לייצר מציאות שפעם בשנה נראה טקס הענקת מקום עבודה מצטיין למקום עבודה שעושה הרבה כדי לשלב נשים.
ציפי חוטובלי: הייתי קורא לזה "מקום עבודה תומך הורות" וכך אכן הסעיף מוגדר גם בחוק.
ציפי חוטובלי: מה שהתחיל כבשורה מאוד גדולה, לצערי לא מתממש.
ציפי חוטובלי: קיימנו ישיבת מעקב על החוק הזה בשנת 2009.
ציפי חוטובלי: הובטח לנו שעוד השנה נזכה לראות את הטקס החגיגי.
ציפי חוטובלי: כרגע אנחנו נמצאים במצב שאפילו התקנות לא אושרו.
ציפי חוטובלי: מאחר ומדובר בחוק תקציבי ומאחר, עד כמה שאנחנו יודעים, האוצר הוא לא הגורם המעכב כי התקציב אושר, אנחנו רוצים לדעת איפה עומדים הדברים.
ציפי חוטובלי: נתחיל עם נציגת משרד התמ"ת.
רעות הררי: אני ממשרד התמ"ת.
רעות הררי: אני אחראית על יישום החוק.
ניר חיים ויינר: אני עו"ד בלשכה המשפטית במשרד התמ"ת.
ניר חיים ויינר: לאחרונה אני מלווה את המועצה.
רעות הררי: אנחנו מאוד שמחים שהדיון הזה מתקיים.
רעות הררי: גם אנחנו מאוד מעוניינים שהחוק יפעל במהרה.
רעות הררי: בשנתיים האחרונות קיימה המועצה הציבורית מספר דיונים, בראשות יו"ר המועצה, השופטת דורנר.
רעות הררי: בדיונים האלה גיבשנו את אמות המידה למעסיק - - -
ציפי חוטובלי: אנחנו בוועדה רוצים לראות את אמות המידה.
רעות הררי: אמות המידה הועברו ללשכה המשפטית כדי לנסח את התקנות.
ציפי חוטובלי: האם הלשכה המשפטית יכולה להעביר לנו את אמות המידה?
ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים לדעת.
ניר חיים ויינר: כרגע אנחנו עוד בשלביים פנימיים.
ניר חיים ויינר: אנחנו ממש לקראת הסוף.
ניר חיים ויינר: מכיוון שאלה אמות מידה שאמורות להיות מאושרות על-ידי השר ויש עוד כמה נושאים שלא סגורים, אני מעדיף שזה יהיה אחרי שהשר ייתן את דעתו.
ניר חיים ויינר: אנחנו צופים שזה יהיה בקרוב.
ציפי חוטובלי: מה זה בקרוב?
ניר חיים ויינר: אין לי את האפשרות לומר לוחות זמנים מדויקים.
ניר חיים ויינר: אני יכול לומר שמבחינת הליך העבודה שנעשה, המועצה ישבה והתכנסה וקיימה מספר דיונים והגישה אמות מידה.
ניר חיים ויינר: הלשכה המשפטית העירה כל מיני הערות.
ניר חיים ויינר: חלק מהנושאים חזרו חזרה לדיונים ומכאן בעצם נוצר התמשכות ההליך.
ניר חיים ויינר: היו כמה פעמים שזה הלך וחזר.
ניר חיים ויינר: חלק מהדברים הגיעו להכרעה של יו"ר המועצה, כבוד השופטת דליה דורנר.
ניר חיים ויינר: כעת, אחרי שכבר לובנו הדברים, אנחנו בסיום הניסוח.
ניר חיים ויינר: זה יגיע לשר שייתן את האישור העקרוני.
ניר חיים ויינר: כאשר נשלח את זה למשרד המשפטים נעביר את זה גם לוועדה.
ניר חיים ויינר: קודם זה צריך לעבור אישור של משרד המשפטים.
ציפי חוטובלי: כמה זמן אתה מעריך שהתהליך ייקח?
ציפי חוטובלי: אנחנו לא יכולים להתקדם לשלב הבא.
ציפי חוטובלי: היא לא יכולה להיכנס לתפקיד לפני שאתה מסיים את התפקיד שלך.
ניר חיים ויינר: שוב, כרגע זאת פעולה במשותף.
ניר חיים ויינר: הפעולה נעשית במשותף.
ציפי חוטובלי: כרגע זאת פעולה של המחלקה המשפטית.
ציפי חוטובלי: אין כאן פעולת מעקב כי כל עוד אין תקנות, איך יבדקו מעסיקים?
ניר חיים ויינר: לא, אני אומר שהגיבוש של התקנות זה משהו שנעשה במשולב עם המועצה.