GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רעות הררי: אנחנו בודקים שקיימת מעורבות ותמיכה של ההנהלה בתכנון ובהוצאה לפועל של התכנית; התכנית הוכחה כאפקטיבית בקידום השוויון המגדרי בקרב אוכלוסיית היעד.
רעות הררי: התכנית בעלת אופי ייחודי וחדשני; התכנית בעלת אופי ישים וניתן להטמיעה בארגונים נוספים.
רעות הררי: עד עכשיו אלה קטגוריות של מסלולי הארגונים, שזה ארגונים בכל הגדלים.
רעות הררי: אנחנו עוברים לקטגוריות הפרסונאליות, שזה מנכ"ל ומנהל משאבי אנוש מובילים בקידום נשים ושוויון הזדמנויות בתעסוקה.
רעות הררי: אחרי שהקדשנו לזה מחשבה, המועצה הציבורית החליטה שעל-מנת לא לעודד במקביל, ארגון שהיה מאוד נמוך באמות המידה הארגוניות ומנהל משאבי אנוש שלו הוא כריזמטי בצורה יוצאת דופן, אנחנו לא רוצים שתהיה חוסר הלימה בין שני ההיבטים האלה.
רעות הררי: לכן החלטנו שיוכלו להגיש מועמדות לקטגוריות הפרסונאליות, רק מי שמגיש מועמדות במקביל לקטגוריות הארגוניות ויימצא בין חמשת הארגונים המובילים מבחינת הניקוד.
רעות הררי: בהקשר הזה, אמות המידה הן: בעל תפקיד מקצועי שהוא מוביל מחשבתי; בעל חזון ותרומה ייחודית וחדשנית לקידום תעסוקה שוויונית של נשים; מפגין דוגמה אישית ומחויבות לקידום נשים למשרות בכירות בארגון.
רעות הררי: אני מדברת על מנכ"ל הארגון או סמנכ"ל משאבי אנוש.
רעות הררי: לא בהכרח סמנכ"ל כי בארגונים קטנים זה לא בהכרח סמנכ"ל אלא אחראי על משאבי אנוש.
ציפי חוטובלי: מעניין האם נשים מקדמות יותר נשים?
רעות הררי: אנחנו נשמח לחקור את זה במסגרת המחקר המלווה.
רעות הררי: כל ה נתונים שייאספו, אנחנו מבקשים את הסכמת הארגון לעשות בהם שימוש לצרכי מחקר.
רעות הררי: זה לא יהיה תנאי מחייב להגשת מועמדות אבל אנחנו מבקשים את הסכמתם לעניין הזה.
רעות הררי: המנהל מעודכן ובקיא בכל הנוגע לתעסוקת נשים, כולל היכרות עם הגופים הרלוונטיים ובקיאות בחוקים ובנהלים; מקדם שוויון הזדמנויות לנשים כחלק מהאסטרטגיה העסקית של הארגון ; מוביל ומנחה באופן פעיל את הנהלת ועובדי הארגון בנושאים הנוגעים לתעסוקת נשים; נוקט בפעולות מתקדמות לפיתרון סוגיות הנוגעות להעסקת נשים ומספק פיתרונות אפקטיביים הן לנשים והן לעסק; מניע ומוביל תרבות ארגונית אוהדת ושוויונית.
ציפי חוטובלי: אשמח אם תחזרי לקטגוריות הגדולות ולא להיכנס לרמת הפירוט ה זאת כדי שנוכל להעיר הערות.
רעות הררי: אני רק אציג את הקטגוריה האחרונה שהיא מענק מטעם השר לקידום נשים בתעסוקה שמשתייכות לקבוצות מיוחדות וזאת הקטגוריה האחרונה בתחום המגזר הפרטי.
רעות הררי: תתי הקטגוריות הן התכנית או הפעילות עוסקת ב קידום נשים שמשתייכות לקבוצות אוכלוסייה מיוחדות באחד הנושאים שלהלן: הסברה, הכשרת והקניית מיומנויות, העסקה במקצועות המחייבים הכשרה מקצועית או השכלה אקדמית או טכנולוגית, התאמת מקום העבודה לצרכיה הייחודיים של אוכלוסיית היעד, צמצום פערי השכר.
רעות הררי: התכנית בעלת אופי ייחודי וחדשני, קיימת מעורבות ותמיכה של ההנהלה.
רעות הררי: התכנית הוכחה כאפקטיבית לקידום אוכלוסיה זאת.
ציפי חוטובלי: אני מאוד מודה לך על הסקירה.
ציפי חוטובלי: אני אשמח שכל מי שנמצא כאן יעיר את הערותיו.
רעות הררי: אולי אציג את הקטגוריות של האות למגזר הציבורי.
ציפי חוטובלי: לפני כן, מה גובה המענק למגזר הפרטי?
רעות הררי: נכון להיום, יהיו שלושה מענקים שיוענקו למסלולי הארגונים.
רעות הררי: מענק לארגון קטן, מענק לארגון בינוני ומענק לארגון גדול.
רעות הררי: ארגון גדול במיוחד לא יקבל מענק כי המועצה הציבורית החליטה שמבחינת גובה המענק, הוא לא יהיה משמעותי עבורו ודווקא הוא יותר יתהדר באות.
רעות הררי: הוחלט לא להעניק לו מענק.
רעות הררי: זה ייקרא פרס ייחודי מטעם השר.
ציפי חוטובלי: מה גובה הסכום?
רעות הררי: בין 500,000 שקלים ל-700,000 שקלים, תלוי בתקציב שנצליח להשיג בעניין.
ציפי חוטובלי: למה מיועד התקציב הזה?
ציפי חוטובלי: נגיד שיקבל את זה מישהו שהוא ראש ארגון.
ציפי חוטובלי: מה הוא יעשה עם זה?
רעות הררי: הם יקבלו אותות.
ציפי חוטובלי: נניח שיקבל את זה מפעל של 20 עובדים.
רעות הררי: המועצה חשבה על זה והחליטה שכיוון שיהיה קשה לנהל את המעקב אחר האופן שבו מושקע הכנסת, לא יוגדר למה הכסף מיועד.
רעות הררי: המועצה גם החליטה שמבחינתה התגמול הוא על קידום שוויון מגדרי.
רעות הררי: הם יכולים לנצל את זה לקידום האסטרטגיה העסקית שלהם וזה גם בסדר מבחינת המועצה.
ציפי חוטובלי: הזכרת את גודל הארגון.
ציפי חוטובלי: אני חייבת להודות שאמות המידה בנויות בסדר גודל של אינטל ומעלה.
ציפי חוטובלי: אני רואה באמות המידה האלה ככאלה שאין סיכוי שמשרד עורכי דין יעמוד בהן, אין סיכוי שמפעל קטן יעמוד בהן.
ציפי חוטובלי: כמעט כל מקום עבודה קטן של פחות מ-10 עובדים בכלל לא יתחיל להתעסק עם זה.
ציפי חוטובלי: למרות שזה מאוד חשוב שדווקא המעסיקים הגדולים יהיו בשינוי התודעה, בכל זאת הייתי רוצה לשאול.
ציפי חוטובלי: אני אתן לך דוגמה: הנושא הזה של אחראי לקידום בארגון.
ציפי חוטובלי: מיותר לציין שבמקום עבודה קטן אף אחד לא ישלם לאדם - - -
רעות הררי: אני אשמח להציג לך את הפיתרון.
ציפי חוטובלי: איך גם מעסיקים קטנים יכולים למצוא בזה עניין.
רעות הררי: לא פירטתי כאן וזה כמובן יוגש לוועדה.
רעות הררי: לכל אמות המידה האלה יש שיטה לבחינה שלהם והליך לבחינה שלהם שבו אנחנו מפרטים איזו אמת מידה אנחנו מצפים שתתקיים באיזה גודל של ארגון.
רעות הררי: אנחנו לא מצפים שמשרד עורכי דין של 3 אנשים תהיה לו גם מדיניות פורמאלית.
רעות הררי: אנחנו לא מצפים שהוא יפעיל תכניות מיוחדות בקהילה.
רעות הררי: אנחנו לא מצפים להמון דברים.
ציפי חוטובלי: איך מקום עבודה כלשהו יכול להתחרות עם מעסיק ענק?
ניר חיים ויינר: הוא לא.
ניר חיים ויינר: לכן יש קטגוריות נפרדות.
ניר חיים ויינר: כלומר, כל המעסיקים הקטנים מתמודדים ביניהם והגדולים מתמודדים ביניהם.
רעות הררי: הבחינה תתבצע בתוך הקטגוריה.
רעות הררי: בנוסף, במקרים מסוימים, החלטנו שהיא גם תתבצע בתוך ענף התעסוקתי הספציפי.
רעות הררי: זאת אומרת, אם לדוגמה אנחנו בודקים פערי שכר, אז החלטנו שהבדיקה תהיה בתוך הענק.
רעות הררי: כל מיני היבטים שעל-פי המחקר אנחנו יודעים שיש שונות בין ענף תעסוקתי אחד לאחר, אנחנו גם נבחן את זה על-פי ענף תעסוקתי.
רעות הררי: זאת אומרת, ארגון קטן לא מצופה להתחרות בארגון גדול.
רעות הררי: הוא יתחרה רק בתוך הנישה שלו.
ציפי חוטובלי: אני חוששת באשר לנקודה של פערים בין גברים לנשים ביחס להורות.
ציפי חוטובלי: אחד הדברים שהייתי רוצה שתכניסו בתפיסה שלכם – תזכרו שנשים ב דרך-כלל כן נוטות להשתמש בכל ההטבות שניתנות להן על-פי חוק.
ציפי חוטובלי: כלומר, משרות אם, חופשת לידה וכדומה.
ציפי חוטובלי: הבעיה היא שמהמחקרים שאנחנו עורכים, גברים כמעט ולא מממשים את הזכויות ההוריות שלהם.
ציפי חוטובלי: אז נוצר מצב אבסורדי שבו דווקא ארגונים שהם פרו נשים, לאורך זמן מייצרים פער.
ציפי חוטובלי: גם אם לאישה יש תפוקה נהדרת וכולנו חכמות ויעילות, בסוף יש מצב שבו גבר ממשיך להתנהל לאורך כל הכהונה והקריירה שלו בדיוק באותה צורה, עם שרות נוספות ובלי לקחת חופשות וימים מקוצרים או חופשות מחלה לילדים.
ציפי חוטובלי: האישה היא זאת שמשלמת את המחיר ואז לאורך זמן נוצר פער.
ציפי חוטובלי: דווקא נשים במשרות אם, עם כל ההטבות, הן יוצאות נפסדות מכל התהליך.
ציפי חוטובלי: מה אפשר לעשות כדי לעודד גברים לקחת חלק בזה?
רעות הררי: המענה שאנחנו נותנים לזה הוא בכך שאנחנו בודקים בקרב הארגון מי הם הזכאים באופן כללי לשימוש בהטבות ומי משתמש בהטבות בפועל.
רעות הררי: זאת אומרת, אנחנו בודקים האם גם גברים משתמשים בהטבות.
רעות הררי: הניקוד יהיה בהתאם.
רעות הררי: ככל שאנחנו נראה שגם גברים משתמשים בהטבות, כך הניקוד יהיה גבוה יותר.
רעות הררי: בנוסף, אנחנו בודקים איך הם מעודדים גברים באופן פעיל להשתמש בהטבות.
רעות הררי: לדוגמה, בביקור שערכנו באינטל, סיפרה לנו שנשיאת הארגון שהם מתעקשים שכל ה עובדים, גברים ונשים, יהיה להם יום בשבוע שבו הם יוצאים מוקדם.
רעות הררי: זה מה שאנחנו מחפשים לראות.
ציפי חוטובלי: קל מאוד להתפעל אבל זה מגה ארגון.
רעות הררי: ברור, אבל התייחסנו אליהם כסמן הימני שלנו מבחינת למה אנחנו שואפים.
ציפי חוטובלי: יש גם מקומות חנייה לנשים בהריון.
ציפי חוטובלי: יש שם כל דבר שאפשר לחשוב עליו.
ניר חיים ויינר: עקרונית, כל אחד מהמעסיקים נבחן בקטגוריה שלו.
ניר חיים ויינר: צריך לשים לב שאלה רק אמות מידה.
ניר חיים ויינר: שלב נוסף זה השלב של הניקוד.
ניר חיים ויינר: הוא לא יופיע בתקנות אבל יפורסם בנפרד איך יינתן הניקוד.
ניר חיים ויינר: אפשר לחשוב על ניקוד שונה לקטגוריה.
ניר חיים ויינר: למשל, אם בקטגוריה מסוימת חושבים שהיא פחות רלוונטית, אז לנקד את זה בצורה שונה.
ניר חיים ויינר: זה עוד משהו שיכול להיבחן בהמשך.
ניר חיים ויינר: מעבר לזה שיש אמות מידה, הרי יש הבדל אם נותנים לאמת מידה אחת 50% ולאחר 5% או מחלקים את זה אחרת.
ניר חיים ויינר: גם פה תהיה משמעות מבחינת המשקל.
רעות הררי: בנוסף, הבדיקה היא באופן יחסי.
רעות הררי: נכון לשנים הראשונות להפעלת התחרות, אין רף אידיאלי שאנחנו דורשים מהארגון להגיע אליו.
רעות הררי: הבדיקה היא מי הכי טוב מביניהם ולא מי עובר איזה ניקוד מסוים.
רעות הררי: אחרי שתהיה לנו יותר אינפורמציה ויהיו לנו יותר נתונים על מצב הארגונים בשוק, אנחנו נוכל לקבוע רף שאליו אנחנו דורשים מזוכה להגיע.
רעות הררי: כנקודת התחלה, אנחנו ניתן את הפרס למי שקיבל את הניקוד הגבוה ביותר ולא למי שקיבל 100.
מאירה בסוק: זה קצת בעייתי.
רעות הררי: זה תוך כדי התייחסות למציאות הקיימת.
רעות הררי: אנחנו לא יכולים לבקש שיקבלו 80.
רעות הררי: כל הארגונים בשוק היום נמצאים בסביבה של ה-50.
ניר חיים ויינר: נותרה הסמכות למועצה להחליט שהיא לא מוצאת אף זוכה ראוי בקטגוריה.
ניר חיים ויינר: הסמכות הזאת נותרה, יש המלצות ואחר-כך זה עובר לשר.
ניר חיים ויינר: נותרה האפשרות הזאת.
רעות הררי: אם לא יהיה מישהו ראוי - - -
תמי סלע: זה מעציב אבל זה חשוב.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להתייחס לנקודה של הפרסום.
ציפי חוטובלי: בעצם הכלי היחיד שלא תלוי לא ביועצים משפטיים ולא בשום גורם ממשלתי ולצורך העניין יש לכם את התקציב, זה באמת הנושא של הפרסום והקמפיין.
ציפי חוטובלי: בהקשר הזה אני חושבת שאנחנו נרוויח משני העולמות.
ציפי חוטובלי: מצד אחד, ידעו על הפרויקט הזה ועל החוק כי לדעתי כרגע חוץ מהיושבים סביב השולחן הזה אף אחד לא יודע שיש חוק כזה ושיש תחרות כזאת.
רעות הררי: תתפלאי, הגיעו אלינו המון טלפונים.
ציפי חוטובלי: אני שמחה אבל אני באמת חושב שזה עדיין לא הגיע לרמת פרסום ארצית.
ציפי חוטובלי: זה הדבר הראשון שנרוויח.
ציפי חוטובלי: הדבר השני שנרוויח – ופה באמת צריך לחשוב על קמפיין מתוחכם.
ציפי חוטובלי: אני לא מגיעה מתחום מקצועי של פרסום אבל תנסו, כבר בתוך הקמפיין, לא רק לעודד מעסיקים לפנות אלא גם שיהיה כמה שיותר שקוף הנושא של עידוד מעסיקים בתחום של משרות שוות לאבות ואימהות.
ציפי חוטובלי: בעצם, הייתי מכוונת למכנה המשותף הרחב ביותר בציבור המעסיקים.
ציפי חוטובלי: שהמעסיקים ישימו את זה בתודעה שלהם גם אם לצורך העניין הם לא מתכוונים להגיש.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שיהיה לזה אפקט חינוכי ציבור בשוק העבודה שהוא מאוד חשוב.
ציפי חוטובלי: הקמפיין הוא לא העיקר אלא באמת בסוף מעסיקים יעבדו על פיו, אבל בלי ספק זאת הכנת שטח מאוד חשובה שאתם יכולים לעשות באופן עצמאי.
ציפי חוטובלי: אם אתם שואלים אותי, זה כבר היה אמור לעלות לעבור.
ציפי חוטובלי: אלה תהליכים שצריכים לקרות במקביל.
ציפי חוטובלי: פה אין תירוצים.
רעות הררי: אני רוצה להתייחס לעניין הפרסום.
רעות הררי: ספציפית, איך אנחנו מקבלים להשיק את התחרות וגם לנקודה עליה דיברת.
רעות הררי: בתקופה האחרונה פורסמו שלושה מחקרים גדולים בתחום של איזון בין עבודה ומשפחה ובתחום של חזרה מחופשות לידה.
רעות הררי: כל הפרסומים שנעשו היו תחת יישום החוק.
תמי סלע: איפה הם פורסמו?
רעות הררי: בתקשורת.
רעות הררי: היה פרסום לקראת יום האישה הבינלאומי.
תמי סלע: אלה מחקרים של מנהל התכנון?
רעות הררי: כן, מנהל מחקר וכלכלה.
רעות הררי: כחלק מיישום החוק אנחנו מבצעים מחקר.
רעות הררי: כיוון שכרגע אנחנו לפני שאמות המידה והתקנות מאושרות על-ידי השר, אנחנו לא יכולים לפרסם שום דבר שנוגע אליהם בגלל שהם עוד לא נקבעו באופן סופי.
רעות הררי: אנחנו עוד לא עושים פרסום מהסוג שחברת הכנסת הציעה.
רעות הררי: אנחנו מחכים שהתקנות יאושרו ואנחנו נעשה את זה.
רעות הררי: כמה מילים לגבי איך אנחנו מתכוונים להשיק את התחרות.
רעות הררי: בסמוך למועד פתיחת הגשת המועמדות, אנחנו מתכוונים לעשות יום עיון מאוד גדול בנושא איזון בין עבודה ומשפחה.
רעות הררי: זה הדגש שהחלטנו לשים בעניין של החוק הזה, בגלל חדשנות הנושא של איזון עבודה ומשפחה.
רעות הררי: זה יהיה הדגש ביום העיון והוא יהיה במעמד שר התמ"ת.
תמי סלע: מי קהל היעד של יום העיון?
רעות הררי: לכלל הציבור אבל בדגש על לקהל המעסיקים.
רעות הררי: יוצגו בו מחקרים עדכניים, יוצג בו סקר מאוד גדול של מנהל מחקר וכלכלה.
רעות הררי: תהיה הרצאת אורח של דמות מהאקדמיה.
רעות הררי: כבוד השופטת דורנר מאוד התרשמה מהאופן שבו מופעל אות "אבירי איכות השלטון" שהוא מאוד מפורסם סביב טקס ההענקה שלו.
רעות הררי: תמיד הוא מלווה בהופעה מאוד גדולה של אומן והוא בהשתתפות בכירים מהממשלה.
רעות הררי: אחרי שהיתה לנו פגישה איתם, החלטנו שנעשה את הטקס באופן דומה.
רעות הררי: זה יהיה עם הופעה, זה יהיה מאוד גדול.
רעות הררי: עובדים מהארגון שזוכה יוכלו להגיע.
רעות הררי: אנחנו רוצים להקדיש לזה חלק יפה מהתקציב כדי שזה יהיה אפשרי ואז למעשה לאט לאט למצב את האות כמשהו נחשב, יוקרתי ומוכר בציבור.
רעות הררי: יושבת ראש המועצה הסכימה לקחת חלק משמעותי בקמפיין בכלי התקשורת, להתראיין ככל הנדרש ולתת חסות לעניין הזה.
רעות הררי: אנחנו מתכוונים להתחיל עם זה מייד אחרי שנוכל לפרסם את התקנות.
ציפי חוטובלי: אני חייבת להגיד לך שבהקשר הזה אני לא אעשה לכם הנחות.
ציפי חוטובלי: מבחינתנו, יש עוד חודש עד לתום המושב הזה.
ציפי חוטובלי: אנחנו מצפים שעד סוף החודש הזה, יעלה קמפיין פרסומי.
רעות הררי: הוא יוכל לעלות רק אם התקנות יאושרו.
ציפי חוטובלי: לא יהיה כאן שינוי של 180 מעלות.
ציפי חוטובלי: אני מכירה משפטנים.
ציפי חוטובלי: זה שמדקדקים על קוצו של יוד, זה לא אומר שהתוכן ישתנה כאן מהותית.
גלי עציון: כמי שהיתה מעורבת לאורך כל הדרך, אני אתחיל בצד הלא חיובי.
גלי עציון: אנחנו ב-2012 והחוק הזה הוא מ-2008.
גלי עציון: אנחנו ראינו בעיניי רוחנו זה פחות נושא הכסף כי באמת לא הגיע הרבה כסף.
גלי עציון: בסופו של ד בר, עד שזה יחלחל לארגונים קטנים ש-500,000 שקלים הם משמעותיים עבורם, ייקח הרבה זמן.
גלי עציון: הרעיון העיקרי הוא שזה יהפוך למשהו שארגונים רבים עליו.
גלי עציון: אני אתן דוגמה.
גלי עציון: אני מביאה אותה כל הזמן בהקשר הזה: יש לי שתי בנות שלא קונות מוצר שלא כתוב עליו שהוא לא נוסה על חיות.
גלי עציון: הקמפיין הזה עבד בצורה מעולה ולשם אני מכוונת.
גלי עציון: אני לא בטוחה שיום עיון יעשה את העבודה.
גלי עציון: זה חלק מהעניין אבל אי-אפשר להתרכז בדברים האלה.
רעות הררי: אנחנו מתכננים קמפיין ברדיו ובכלי התקשורת.
רעות הררי: אנחנו מתכוונים לשלוח דיוור ישיר לכלל המעסיקים במשק.
גלי עציון: זה חייב לצאת כבר כי יש המון עבודה.
גלי עציון: עשיתם באמת עבודה חשובה, יישר כוח.
גלי עציון: אנחנו נשמח לקבל את זה להערות.
רעות הררי: כמובן שאתם תקבלו את זה להערות.
רעות הררי: זה המנדט שיש לכם.
ניר חיים ויינר: זה מתגבש בתוך התקנות והתקנות מגיעות לאישור הוועדה.
גלי עציון: היה כדאי שהם יגיעו לפני כי כשזה מקובע בתקנות, העמדה כבר קצת מקובעת.
ניר חיים ויינר: המועצה מורכבת מנציגים של ארגוני הנשים.
ציפי חוטובלי: אני אפנה לשר ואגיד לו שנושא הקמפיין הפרסומי הוא בעינינו נדבך יסוד מאוד חשוב לכל התהליך של הטמעת החוק ולכן יש להפריד בין תהליך התקנות – אנחנו מוכנים לתת גם לכם להתדיין עד סוף המושב.
ציפי חוטובלי: אם תעמדו בזה, אני אשמח.
ציפי חוטובלי: אני קצת סקפטית לגבי היכולת שלי לתאם כאן בין משרדים.
תמי סלע: צריך לחוקק חוק לעידוד משרד התמ"ת לקדם את החוק לעידוד ולקידום נשים.
ציפי חוטובלי: עד שהחוק הזה ייושם אני חושבת - - - אני לא משועשעת מזה.
ציפי חוטובלי: אני כן רוצה שיהיה את הסיפור הזה של הקמפיין.
ציפי חוטובלי: הערות, בבקשה.
גלי עציון: בקשר לאמות המידה.
גלי עציון: צריך לזכור כל הזמן שאנחנו מתוך סוג של ייאוש התחלנו לקדם את החקיקה הזאת כי האכיפה והסנקציות לא ממש הביאו אותנו למקומות נהדרים.
גלי עציון: יש לנו חוקים נפלאים אבל יישום מאוד בעייתי.
גלי עציון: לא לפחד לדרוש.
גלי עציון: לא להגיד: אנחנו בסדר, אנחנו ניקח רק מהכי גבוהים שיגיעו.
גלי עציון: לכן, חשוב מאוד שיש גם אפשרות לא לתת לאף אחד כי זאת אמירה מאוד חשובה.
רעות הררי: השופטת עומדת מאחוריה.
גלי עציון: לכן צריך לדקדק פה באמות המידה ולכוון לאן שאנחנו רוצים לכוון.
גלי עציון: אז נכון שאפשר לא להתחיל בשמים אבל לזכור שהשמים הם הגבול.
גלי עציון: זאת הכוונה.
גלי עציון: למשל, גוף כמו בנק הפועלים, שמאוד חשוב לו להגיד שהוא פעיל חברתית ויש לו יחידה שלמה של מעורבות חברתית, אני משערת שהתקציב שלה יותר גדול מכל התקציב של החוק.
גלי עציון: למשל, לגוף כזה לא חשוב לקבל מענק.
גלי עציון: היום אני גם לא משוכנעת שמאוד חשוב לו לקבל את האות אבל זה הרעיון.
גלי עציון: הרעיון הוא להביא גוף כזה לרצות לקבל את האות הזה כדי שהוא יוכל לתלות על הקיר.
גלי עציון: אם כבר מדברים על קמפיין, זה צריך להיות לא רק לארגונים אלא גם לנו, לאזרחים.
ציפי חוטובלי: למשל הקמפיין של תו תקן חברתי, לתת למעסיקים תו תקן חברתי.
גלי עציון: בדיוק לשם אני מכוונת.
גלי עציון: הרעיון הוא לעבוד משני כיוונים כדי שלגופים כאלה יהיה חשוב לגשת ולעבור את כל כאב הראש הזה כי הם לא יעשו את זה בשביל הכסף.
גלי עציון: הם יעשו את זה בשביל הכסף הגדול, בשביל זה שאני אעביר את העסקים שלי לגוף אחר.
גלי עציון: החשיבה פה צריכה להיות כלל מדינתית ולא רק להתרכז בארגונים.
גלי עציון: אחרת זה עוד איזה מפעל לתלות על הקיר לקישוט וזאת לא הכוונה.
גלי עציון: באמת הכוונה היא לעשות פה איזה שינוי חשיבתי.
רעות הררי: אנחנו מסכימים.
מאירה בסוק: גלי הזכירה את בנק הפועלים.
מאירה בסוק: אם הבנק מעסיק 40% נשים ואתם יכולים לגלות שחצי מעובדי הבנק מועסקים כעובדי קבלן.
מאירה בסוק: זאת אומרת, אתם כן יכולים לראות את זה.
מאירה בסוק: זה דבר שיכול למנוע מהבנק לקבל אות, נכון?
ניר חיים ויינר: זה חלק מהדברים שאנחנו מבקשים לבדוק.
מאירה בסוק: כמעט כל הבנקים מעסיקים כמעט 50% מהעובדים שלהם כעובדי קבלן והרוב זה נשים.
ניר חיים ויינר: לכן זה חלק מהדברים, זה חלק מאמות המידה.
מאירה בסוק: ברור שאם, למשל, ארגון עובר את כל הגרפים חוץ מדבר אחד, שהוא מעסיק 50% מהנשים כעובדי קבלן - כל הטלרים בבנקים הם עובדי קבלן ורובן נשים.
מאירה בסוק: אני לא יודעת אם זה דבר שאתם תיראו אותו כשתבדקו את זה.
ניר חיים ויינר: אמורים לראות.
ניר חיים ויינר: את זה אמורים לראות מהנתונים שכל ארגון אמור לספק ברגע שהוא מגיש את המועמדות כי זה חלק מהבחינה.
מאירה בסוק: זאת אומרת, יהיה כתוב שם כמה עובדי קבלן המקום מעסיק?
ניר חיים ויינר: וגם אחוז הנשים.
רעות הררי: לא כמה עובדי קבלן הוא מעסיק אלא כמה נשים מתוכן.
ג'נט שלום: אני מנציבות שוויון.
ג'נט שלום: אני רוצה להגיד שאני מאוד מקווה שזה עומד לקרות.
ג'נט שלום: רואים שעשיתם חשיבה מאוד מאוד מעמיקה.
ג'נט שלום: כשהקשבנו לכם עלתה פה סוגיה שיכול להיות שפספסנו.
ג'נט שלום: אני תוהה אם יהיה מקום לעשות סקר עובדים אצל כל מעסיק שיגיש את המועמדות?
ג'נט שלום: הרבה פעמים יש הבדל בין ההצהרות לבין מה שעובדים מרגישים.
רעות הררי: כחלק מהמתודולוגיה של ההליך של בחינת מעסיקים, לא ייעשה סקר בקרב כל ארגון כי זה לא ריאלי מבחינת השקעה.
רעות הררי: אבל, החלטנו שיבוצעו ראיונות עם עובדת בארגון, מנהל בארגון.
רעות הררי: הראיונות יבוצעו מתוך רשימה שהארגון יעביר לנו ואנחנו נבחר את מי אנחנו מראיינים.
רעות הררי: הם לא ידעו מראש מי ירואיין.
רעות הררי: זה יהיה סוג של תיקוף של הדברים הלכה למעשה.
תמי סלע: רציתי לשאול לגבי המכרז.
תמי סלע: לא לגמרי הבנתי מה לוח הזמנים?
תמי סלע: מתי אמור להתפרסם המכרז?
תמי סלע: גם זה משהו שאני חושבת שהוא לא תלוי אחד לאחד בזה שהתקנות יאושרו.
רעות הררי: הוא לא תלוי בכלל.
תמי סלע: ברור שגם אם ה תקנות יאושרו ועוד אין חברה שתפעיל את זה, זה יכול לעכב בעוד תקופה משמעותית את כל הפרויקט הזה.
תמי סלע: איפה זה עומד?
תמי סלע: מה לוח הזמנים הצפוי?
תמי סלע: בסופו של דבר חלק מהתפקיד של הוועדה זה לזרז את הדברים ולהבין איפה זה תקוע.
ניר חיים ויינר: לגבי המכרז, מכיוון שזה בוועדת מכרזים, אני לא יודע לומר לכם מה המצב, אבל זה משהו שאפשר לברר ולהחזיר תשובה איפה זה עומד.
גלי עציון: אני חושבת שלוחות זמנים, זה בעצם מה שצריך לצאת מהישיבה הזאת.
ציפי חוטובלי: בהתחשב בזה שלוחות הזמנים האחרונים היו כרישום על הקרח - - -
יוספה שטיינר: אני רוצה להתייחס לשתי תקופות אוכלוסיה, האוכלוסייה ברף הנמוך ביותר והאוכלוסייה ברף ה גבוה ביותר.
יוספה שטיינר: לגבי האוכלוסייה ברף הנמוך ביותר, יש חברות וארגונים שהם עתירי כוח אדם נשי.
יוספה שטיינר: למשל, ארגונים סיעודיים שיש להם 20,000 עובדות.
יוספה שטיינר: אלה אוכלוסיות עם השכלה נמוכה.
יוספה שטיינר: אני חושבת שצריך לעודד ארגונים כאלה בכיוון של פיתוח ההון האנושי שלהן כי זה בעצם יפתח את הנשים.
יוספה שטיינר: האם אתם יכולים להכניס קריטריון של פיתוח הון אנושי.
יוספה שטיינר: אלה הכשרות שניתנות למדידה.
יוספה שטיינר: חלק מההכשרות הן לביצוע תפקיד וחלק מההכשרות הן לפיתוח במחשב וכן הלאה.
רעות הררי: זה קיים.
רעות הררי: פירטתי את זה במסגרת אמות המידה.
רעות הררי: זה לכל אוכלוסיית הנשים.
יוספה שטיינר: אם כך, אני מדברת על ארגונים שהם עתירי כוח אדם נשי.
יוספה שטיינר: צריך לכוון אליהם.
יוספה שטיינר: אני מאמינה שיש מספר רב של ארגונים ה אלה.
רעות הררי: לדעת המועצה, יש מכסה מסוימת של ציפורים שאפשר לתפוס במכה אחת תחת קורת הגג של החוק הזה.
רעות הררי: אנחנו החלטנו לשים דגש – זה כמובן נתון לשיקול הדעת של המועצה, אבל אנחנו לא יכולים לפנות לאוכלוסייה ספציפית בתוך ארגון.
רעות הררי: אנחנו יכולים לבקש נתונים לגבי כלל הנשים ואחר-כך לעשות את הפילוחים שלנו ו את החתכים שלנו, כי תהיה לנו את האינפורמציה שאת מבקשת.
יוספה שטיינר: את מדברת על פילוח תוך ארגוני ואני מדברת על פילוח בין הארגונים, כשיש ארגונים שהם עתירי כוח אדם נשי ששייך לאוכלוסייה ברף הנמוך.
יוספה שטיינר: זה חומר למחשבה ותיראו אם אפשר לכוון אליו.
רעות הררי: אפשר יהיה לעשות את זה במהלך - - -
יוספה שטיינר: לגבי הרף הגבוה הוזכר כאן בנק הפועלים.
יוספה שטיינר: בנק הפועלים הוא מסוג הארגונים שנסחרים בבורסה.
יוספה שטיינר: אלה ארגונים פרטיים ציבוריים.
יוספה שטיינר: הקבוצות והארגונים הללו, בתחום של פיתוח קריירה של נשים, אם הולכים ובודקים את קבוצות העילית, הקבוצות האלה הן עתירות כוח אדם גברי שיושב בקבוצות למעלה.
יוספה שטיינר: עד איזה מידה הקריטריון הזה, בקבוצות כמו בנק הפועלים וכל אלה שנסחרות בבורסה, יש איזו הכוונה שמתייחסת לקיומן של הנשים בקבוצות האלה.
יוספה שטיינר: גליה מאור היא היחידה שפרשה וקיבלה בתוך המצנח של 3.8 ולאחר ביקורת ציבורית היא ויתרה על הכסף.
יוספה שטיינר: היא האדם היחיד שויתר.
יוספה שטיינר: כשיש ביקורת ציבורית וזאת אישה היא מוותרת.
יוספה שטיינר: הגברים לא מיהרו לוותר עם 70 מיליון.
יוספה שטיינר: אני מכוונת לאוכלוסייה הזאת.
יוספה שטיינר: עד איזו מידה יש לכם התייחסות לעורר את זה למודעות ציבורית?
יעל יצחקי: אני מנכ"ל עמותת נט"ע.
יעל יצחקי: נט"ע זאת עמותה שעובדת לקידום נשים בעולם העבודה.
יעל יצחקי: אנחנו עובדות עם נשים חזקות.
יעל יצחקי: אנחנו עובדים עם נשים אקדמאיות.
יעל יצחקי: הרעיון הוא שגם לנשים חזקות יש בעיות שייחודיות להן בעולם העבודה.
יעל יצחקי: זה פלח שוק לא מטופל כי כאילו הן כבר הצליחו, אבל עדיין יש בעיות.
יעל יצחקי: יש לי שתי הערות מרכזיות.
יעל יצחקי: בתחילת הדרך לא הצלחתי כל-כך להשתלב בנושא.
יעל יצחקי: יש מדד שהצעתי אותו והוא לא התקבל.
יעל יצחקי: ההערה שאמרתי בזמנו לבני פפרמן זה שהמענק הזה הוא כאילו מעודד את האנשים: תעשו טובה, קחו נשים.
יעל יצחקי: היום אנחנו כבר מעבר לזה.
יעל יצחקי: מקומות העבודה צריכים להבין שהם זוכים כשיש להם נשים במקום העבודה.
יעל יצחקי: זה לא משהו שאני שומעת פה.
רעות הררי: אני חייבת לא להסכים איתך בהקשר הזה.
רעות הררי: אמות המידה, מלבד בדיקת שיעורי ההשתתפות ופערי שכר הן מאוד מכוונות למעבר להעסקת נשי ם.
יעל יצחקי: קודם כל, אני חושבת שעשיתם עבודה מצוינת.
יעל יצחקי: יש לי עוד הערה לגבי אמות המידה.
יעל יצחקי: עוד לא עשיתם את הפרסום ואני לא יודעת מה יהיה, אבל אם יש איזו דרך להכניס את זה – לא חסרים אנשי משק שאומרים: אנחנו עובדים עם נשים.
יעל יצחקי: נשים עובדות טוב כי א', ב', ג'.
יעל יצחקי: אני לא באה ממקום של להגיד שאנחנו יותר טובות מגברים.
רעות הררי: כל הנחת היסוד היא שלנשים יש הון אנושי ייחודי וחשוב ושכדאי להשקיע בהן.
יעל יצחקי: נכון, אבל את כל זה לא אמרת פה.
יעל יצחקי: אם זה יהיה, זה מצוין כי זה לא מובן מאליו.
רעות הררי: זאת הנחת היסוד והיא באה לידי ביטוי באמות המידה.
רעות הררי: כמובן שזה יהיה חלק מהקמפיין הפרסומי.
רעות הררי: הנחת היסוד המחקרית שעליה אנחנו כל הזמן נשענים ויש פרסומים שלנו בנושא זה.
רעות הררי: זה יתקיים לחלוטין.
יעל יצחקי: זאת צריכה להיות הרוח.
יעל יצחקי: דבר נוסף, בעניין של איך מעריכים.
יעל יצחקי: אחד הדברים העקרוניים והכי חשובים זה הערכה על-פי תפוקה ולא שעות נוכחות במשרד.
יעל יצחקי: זה קריטי, כולם מבינים את זה ולא צריך להסביר.
יעל יצחקי: דבר נוסף שלא שמעתי, זה ארגון שנקי מהטרדה מינית.
רעות הררי: זה כמובן.
רעות הררי: ניר, אתה רוצה להרחיב?
רעות הררי: זה חלק מתנאי הסף שלנו לתחרות.
רעות הררי: ארגון שהורשע בדיני עבודה לא יוכל להגיש לתחרות.
יעל יצחקי: זה הרבה מעבר לזה.
יעל יצחקי: זאת תרבות ארגונית שצריך לוודא.
רעות הררי: החלטנו שאנחנו לא בודקים את רמת החוק.
רעות הררי: אנחנו רוצים לבדוק מעבר.
יעל יצחקי: הרבה מעבר.
יעל יצחקי: אני מדברת על כך, למשל, שבישיבות צוות אין בדיחות סקסיסטיות.
ציפי חוטובלי: אני מודה שאם נשלח מרגלים שיעקבו אחרי שיחות המסדרון בפינת קפה במסעדה - - -
גלי עציון: צריך לזכור שזה חוק וולונטרי.
גלי עציון: זה חוק שחברות צריכות לרצות להציג מועמדות.
גלי עציון: זה לא חוק רגולאטורי במובן שאתה שולח פקחים לאכיפה.
גלי עציון: זה ההבדל הגדול.
גלי עציון: אני מבינה מה אתם אומרים.
גלי עציון: מצד אחד אתם רוצים לשדל ארגונים שהם בעלי משמעות בשוק לבוא ולהציע מועמדות.
גלי עציון: צריך לזכור שהם צריכים להציע מועמדות.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר עוד משהו.
ציפי חוטובלי: לא צריך להעמיס על הפרויקט הנחמד והחשוב הזה את כל הבעיות שיש לנו בחברה בענייני נשים.
ציפי חוטובלי: יש כאן ועדה שעוסקת בשלל תחומים ויש לנו הרבה אפיקי פעולה.
תמי סלע: אבל אם הם אומרים שהם עושים סקר גם בקרב העובדים וזה חלק מתהליך הבדיקה - - -
ניר חיים ויינר: נעשה בירור שאין להם הרשעות קודמות.
ניר חיים ויינר: זה חלק מתנאי הסף.
תמי סלע: כן דיברתם על זה שיש איזה סקר גם בקרב העובדים.
תמי סלע: יכול להיות ששם, גם שאלות על אווירת העבודה בארגון שהיא ידידותית לנשים והיא לא פוגענית, זה דבר שאפשר לשאול.
תמי סלע: זה כבר מישהו שהגיש מועמדות וחלק מתהליך הבדיקה הוא גם לבדוק איך העובדים והעובדות מרגישים בארגון.
תמי סלע: אני לא יודעת איך מנסחים את זה, לאו דווקא משתמשים בבדיחות סקסיסטיות אבל משהו שכן בודק את האווירה.
רעות הררי: בהקשר למה שגלי אמרה באשר לרצון לפתות את המעסיקים, אנחנו נציג את זה כמובן בפניכם בדוח המסכם של המלצות המועצה.
רעות הררי: אנחנו נשענו בקביעת אמות אמידה ובהליך, הרבה על מה שנעשה באוסטרליה, במסגרת הסוכנות לשוויון הזדמנויות שהיא מאוד מרשימה בכל מה שהיא עושה.
ציפי חוטובלי: בדיוק היועצת המשפטית שאלה האם אתם לוקחים מודלים מהעולם.
רעות הררי: אנחנו בחנו המון מודלים וזה המודל המתקדם ביותר.
רעות הררי: אנחנו מתחילים בקטן ושואפים להגיע למה שהם עושים.
תמי סלע: ראיתי שבאנגליה יש שרה - - -
רעות הררי: באוסטרליה יש שרה לענייני מעמד האישה.
רעות הררי: היא מפעילה את הסוכנות לשוויון הזדמנויות ויש להם פרס מאוד דומה הנקרא "פרס ההישגים העסקיים".
רעות הררי: זה מופעל אצלם משנת 2001.
רעות הררי: בשנים הראשונות הגישו עשרות בודדות אבל היום כבר יש להם מאות ארגונים שמגישים מועמדות.
רעות הררי: זה נחשב פרס מאוד יוקרתי.
רעות הררי: זה התפתח לידי זה שיש אפשרות לארגון להגיש בקשה שתבוצע אצלו ביקורת לבחינת מידת השוויון המגדרי.