GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית זוארץ: אנחנו נפתח עם המצגת של מטה המאבק בסחר בנשים שגם הגישו את העתירה.
אביטל רוזנברגר סרי: תודה רבה.
אביטל רוזנברגר סרי: בוקר טוב לכולם.
אביטל רוזנברגר סרי: עו"ד גילי בר און ואני מנהלות את המטה למאבק בסחר בנשים.
אביטל רוזנברגר סרי: אקדים ואומר מילה על המטה, אנחנו עורכות דין ועורכי דין, אלה הכלים שיש לנו ובמסגרת הכלים שיש לנו אנחנו מנסים לפעול.
אביטל רוזנברגר סרי: אנחנו מברכים על תיקון החוק הזה ושאר החקיקה שחברת הכנסת אורית זוארץ מעבירה.
אביטל רוזנברגר סרי: אנחנו מנסים לעשות כל שביכולתנו כדי להניע, גם את השטח וגם את גורמי האכיפה להתיישר ולהפסיק למרוד במה שהמחוקק מבקש מהם באופן מאד ברור לעשות ופשוט להתחיל לאכוף, כדי שהמדיניות שקבע המחוקק אכן תיושם.
אביטל רוזנברגר סרי: כחלק מן המאבק שלנו הגשנו בג"ץ נגד "שוקן", "נמרודי", העיתונים "מעריב" ו"הארץ" ובעלי התפקידים בהם, בענין הזה של פרסום הודעות זנות.
אביטל רוזנברגר סרי: הבג"ץ הוגש לפני התיקון לחוק אם כי בדיקה אמפירית קצרה ותחקיר לא מאד מאומץ – כפי שתראו מיד - שעשינו אתמול, הראה שלא הרבה השתנה, למרות שהיינו מצפים לשינוי קצת יותר משמעותי בענין הזה.
אביטל רוזנברגר סרי: לפני שנתחיל אני רוצה לחלק לכם חוברות שאספנו אתמול מן ה"פיצוציות".
אביטל רוזנברגר סרי: אני מחלקת אותן עכשיו ולא הנחתי אותן קודם מן הסיבה הפשוטה שבכניסה לכנסת ביקשו מאתנו לאסוף את החוברות חזרה כי אסור שחומרים כאלה יסתובבו בתוך הכנסת, כי חלילה ילדים יראו אותם ויפגעו.
אביטל רוזנברגר סרי: בכנסת הפנימו את משמעות החוק.
אביטל רוזנברגר סרי: אני רק מבקשת שתחזירו לנו אותן אחר כך כי הבטחתי לשומר בכניסה לאסוף אותן.
אביטל רוזנברגר סרי: זו רק דוגמה לפער שיש בין תפיסת המחוקק את המצב ואת המדיניות הרצויה לעומת מה שקורה בשטח.
אביטל רוזנברגר סרי: אתם מוזמנים לעלעל ואנחנו נציג את הדברים עליהם מדבר הבג"ץ וגם את מה שקורה בשטח למיטב ידיעתנו.
גילי רון: תודה רבה, בוקר טוב.
גילי רון: רק תוספת לגבי העתונים האלה, לגבי התיקון לחוק, תיקון 109 עליו אנחנו מדברים: לפני התיקון העיתונים האלה נהנו - במרכאות או לא במרכאות - מן ההיתרים שניתנו להם לפעול במסגרת החוק.
גילי רון: למעשה, תיקון 109 הרחיב את איסור הפרסום וכיום גם העיתונים האלה הם אסורים ולא חוקיים.
אורית זוארץ: באיזו עיריה אספתם את זה?
גילי רון: בתל אביב זה נמצא בכל פיצופיה, אפשר פשוט לאסוף ולקחת, זה מחולק בחינם.
גילי רון: למעשה, כמו שאתם יכולים לראות בגב של העיתונים שחילקנו, יש הודעת מערכת שמראה שלכאורה הם הפנימו או לפחות מודעים לקיומו של התיקון לחוק העונשין.
גילי רון: היא אמנם לא מנוסחת בצורה כל כך רהוטה אבל אתם יכולים לראות שכתוב בקופסה התחתונה "מערכת העיתון מודיעה כי עקב התיקון לחוק העונשין לא תתקבלנה לפרסום מודעות המציעות מתן שירותי זנות, בין אם נותן השירות הוא קטין ובין אם השירות ניתן בישראל או מחוצה לה.
גילי רון: האחריות על תוכן המודעות חלה על מפרסמים בלבד, אין מערכת העיתון נושאת באחריות בשום צורה שהיא".
גילי רון: כפי שנאמר כאן קודם על ידי חברתי ממשרד המשפטים הם לא הפנימו שהם עצמם המפרסמים.
גילי רון: עוד שינוי שאנחנו יכולים לראות בעקבות הפנמה שלהם את התיקון: ליד כל מודעה, אתם יכולים לראות באותיות קטנות שכתוב "ללא מין".
גילי רון: למעשה, בכל אחת ואחת מן המודעות האלו אפשר לראות את הכיתוב "ללא מין".
גילי רון: האמנם הם באמת הפנימו את האיסור?
גילי רון: הכל לקוח מתוך החוברות שהעברנו לכם.
גילי רון: כמו שאתם רואים אחד המיתוסים הרווחים וחוזרים על עצמם: "ארבע סטודנטיות שלומדות יחד", והמודעה התחתונה "בחורה יפה כמו מכונית יוקרה, אתה נהנה גם מלהסתכל עליה וגם מלהיות בתוכה" אבל כל זה כמובן "ללא מין".
גילי רון: ניסינו לעשות איזושהי שיחת טלפון אתמול, מידגמית ביותר, ולראות האם באמת לא מדובר במין אלא רק – כמו שהעיתון הזה טוען, שהוא עיתון למופעי חשפנות וליווי.
גילי רון: בהמשך נדבר על רשויות האכיפה.
גילי רון: מספיק להתקשר כדי לקבל כתובת ולהגיע לשם.
גילי רון: עד עכשיו דיברנו על עיתון "בננה" ועכשיו יש לכם דוגמה מלוח "ידיעות אחרונות", פורסם ב- 11 בדצמבר, ביום ראשון, לפני מספר ימים בלבד.
גילי רון: השכלול שלהם הוא שהפרסומים מסווגים תחת קטיגוריה של שיחות או של היכרויות, עשינו גם מספר טלפונים מדגימים, כן אפשר לראות רמה גבוהה יותר של תחכום במענה אבל, שלא נטעה, מדובר בדיוק באותו שירות.
גילי רון: יש שם ציטוט חוזר שמתאר מצוין את מקומן של אותן מודעות בשרשרת הסרסרות.
גילי רון: לכולם ברור שמדובר במכבסת מילים.
גילי רון: ציטוט נוסף של רב פקד רענן כספי מישיבת ועדת החקירה הפרלנמטרית בנושא הסחר, שהתקיימה בשנת 04': "אי אפשר להיתמם כשרושמים אירוח, אם אנחנו נעשה טלפונים לכל אחד מן המספרים האלה אז זה עיסוק בזנות כלומר, זה לא עיסוי ולא אירוח ולא שום דבר".
גילי רון: גם למשטרה ברור שמדובר במכבסת מלים, חוץ מאשר למפרסמים.
גילי רון: זה איזשהו חלק מתשובה של עתון "מעריב" שהם חלק מן המשיבים לעתירה שהוגשה על ידי המטה.
גילי רון: כדי לראות עד כמה הדברים מעוררים גיחוך "האם ניתן להסיק בהכרח מלשון אותן מודעות כי עסקינן במודעות המפרסמות או מציעות שירותי זנות?
גילי רון: האין להעלות על הדעת לצורך הדוגמה כי מאן דהוא החפץ בטיפול בריאותי אלטרנטיבי נטול כל קונוטציה מינית לא יבכר בליבו כי הדבר יעשה על ידי אישה?
גילי רון: ואף שומו שמים, כי היא תהיה אסתטית ונאה.
גילי רון: " חלק ממיני היתממויות רבות של המשיבים במסגרת התשובה לעתירה.
גילי רון: למעשה, אנחנו טוענים שמלוא התשתית לאכיפה כבר קיימת.
גילי רון: חוק העונשין - שקיים כבר שנים רבות, ובפרט לאחר תיקון 109, כמו שפתחתי ואמרתי, הוא הרחבה של איסור הפרסום והפך למעשה את העבודה לקלה יותר.
גילי רון: למעשה, יש לנו גם את פסק הדין שוקן, שהוא פסק דין מנחה בענין הזה.
גילי רון: ניתן בשנת 2004, במסגרת הכרעת הדין ציין השופט בארי "ממכלול הנסיבות עולה באופן חד-משמעי כי הנאשמים היו מודעים למשמעות האיסור בחוק, למהות המודעות שפורסמו, וכפי שציינתי קודם, בוודאות חשדו כי שירותי זנות מסתתרים מאחורי המודעות האלו ובחרו שלא לברר את הדברים".
גילי רון: הנחיות פרקליט המדינה, הנחיות שמתעדכנות אחת לתקופה, ההנחיה האחרונה עודכנה בשנת 2006 ומדברת על "חידוד של הגברת אכיפה במצבים בהם קיים חשד שתופעות פשיעות חמורות קשורות בהפעלת מקום לשם זנות, וחידוד תשומת הלב לנקודות שעשויות ללמד כי טיבה של פעילות שעומדת בבסיס מתן שירותי הזנות הינה סחר.
גילי רון: " בעקבות הנחיית פרקליט המדינה המדוברת ניתנו הנחיות פנימיות בתוך המשטרה, הנחיות שהופצו בקרב כל ראשי האגפים והיחידות הרלבנטיות לאכיפה, ניתנו הנחיות אופרטיביות ובין היתר ש"אין לייחס חשיבות לעובדה אם נשים שנתפסות בפשיטה כזו או אחרת מביעות את רצונן לכאורה לעסוק בזנות", ניתנו הנחיות בדבר חילוט רכוש וכן בדבר אפשרות לסגירה מינהלית של מקומות בהם מתרחשת פעילות זנות לשם מניעת ביצוע עבירות, אפילו במקרים שבהם הוחלט שלא לפתוח בחקירה פלילית.
גילי רון: כמו כן מושם דגש בדבר אכיפת איסור פרסום שירותי זנות.
גילי רון: ולמרות כל זאת אנחנו רואים שהעיתונים מפרסמים באין מפרע.
אביטל רוזנברגר סרי: הוא מאד פשוט.
אביטל רוזנברגר סרי: מדובר פה בהמון המון המון כסף.
אביטל רוזנברגר סרי: זו תעשיה שמגלגלת, ככלל, תעשיית הפרסום בעיתונים היא תעשייה שמגלגלת המון כסף אבל, חשוב לנו להבהיר שהעיתונים – ואני איתיחס כרגע לעיתונים הגדולים, כי "בננה" - ברור שזה מירב העיסוק שלו, מודעים היטב למה שמפורסם במודעות האלו ומחייבים תעריפים שגבוהים פי חמישה וששה מתעריפים רגילים.
מאיר פרוש: מה שנקרא תוספת סיכון.
אביטל רוזנברגר סרי: כן, מה שנקרא תוספת סיכון למרות שאפשר גם לא לקרוא לזה כך כי בסופו של דבר, גם כשכבר יש הרשעה – ואין הרשעות, אל תדאגו, הן נגמרות בקנס מינורי שלא מגיע אפילו לעלות של פרסום בעמוד.
אביטל רוזנברגר סרי: את כל התשתית הנורמטיבית היפה שיש לנו פה, החלטנו פשוט לקחת צעד קדימה ולהעביר למשטרה.
אביטל רוזנברגר סרי: כמו שתראו, על החקירה שגילי עשתה, שאנחנו עשינו, הרמנו טלפון, ואנחנו רוצים להשמיע לכם שיחת טלפון נוספת שרק מוכיחה שהעיתונים מבינים היטב מה יש באותם פרסומים.
אביטל רוזנברגר סרי: אני מקצרת קצת אבל רק אומר שבכל התהליך הזה, היו המון שיחות שעשינו, זה היה מאד פשוט - לא עברתי קורס חקירות, אבל, העיתונים, ברגע שאתה אומר באיזה מדור אתה רוצה לפרסם, מפנים אותך לטלפונים פרטיים של אנשים פרטיים שעשים לך חקירת שתי וערב כדי לוודא שאתה לא באמת סתם אדם, זו לא חקירה מסובכת אלא כמו "מה אתה רוצה בדיוק" וכאלה, תקשיבו לאיך שזה נשמע, אנחנו הקלטנו גם שיחות עם העיתונים הגדולים.
אביטל רוזנברגר סרי: בשל היקף היריעה נחסוך מכם אבל נשמיע לכם שיחה קלאסית עם מפרסם.
גילי רון: חשוב לציין שזה עם עתון "בננה".
אביטל רוזנברגר סרי: עיתונים אחרים נשמעו לא אחרת.
אביטל רוזנברגר סרי: זה רק בשביל החוק, זה "בננה", כולם יודעים מה מקבלים, כולם - חוץ מן המשטרה, שאת החקירה הפשוטה שאנחנו עשינו לא מצאה לנכון לעשות.
אביטל רוזנברגר סרי: רק אומַר, פה דיברנו על שלושת אלפים שקל לעמוד כשהעתון מתפרסם פעם בחודש, ו"ידיעות אחרונות" שהוא עתון יומי, עמוד לפני הספורט, אלה התעריפים שהם מציעים: הטלפונים שעשינו העלו שיחות לא רחוקות ממה ששמעתם עכשיו.
אביטל רוזנברגר סרי: חמשת אלפים שקל לקוביה קטנה - - -
אורית זוארץ: האם יש נציגים של "ידיעות תקשורת"?
אביטל רוזנברגר סרי: לשם הגילוי הנאות, "ידיעות אחרונות" הם לא חלק מן העתירה שלנו, הם לא נתבעו והם לא נתבעו מן הסיבה הפשוטה, שכשעשינו את התחקיר שאספר עליו בשתי מלים הם באמת העיתון שמצאנו בו הכי פחות, הכי פחות - - -
שלי יחימוביץ': גם "ידיעות תקשורת", גם המקומונים של "ידיעות תקשורת".
אביטל רוזנברגר סרי: הבדיקה היתה גם על המקומונים.
אביטל רוזנברגר סרי: אי אפשר להגיד שהוא חף - הוא אמנם ניצול מצפרני העתירה אבל אי אפשר להגיד שהוא חף ממודעות כאלו בכלל והראייה היא הבדיקה שעשינו.
אביטל רוזנברגר סרי: חשוב להגיד שכל הדבר הזה לא היה קורה אם היתה אכיפה, המשטרה החליטה באופן עצמאי שלא מתאים לה לאכוף.
אביטל רוזנברגר סרי: לקראת העתירה אספנו מודעות ועשינו עבודה כמו שמשפטנים יודעים לעשות, הגשנו תלונות במשטרה, ניג'סנו על התלונות האלו ויש כאן ערימה שלמה של מכתבים שהוגשו, כל שבועיים פנייה למשטרה, פגישות עם גורמים בכירים במשטרה עם שאלות כמו: היכן דברים עומדים?
אביטל רוזנברגר סרי: מדוע אתם לא פותחים בחקירה?
אביטל רוזנברגר סרי: היו כל מיני תשובות, חלקן מתחמקות ותשובה אחת הטרידה את מנוחתנו במיוחד, תשובה שקיבלנו טלפונית והיא אומרת: "כשהתלונה מופנית נגד אישיות בעלת חשיבות או רגישות ציבורית אז לא נהוג להזמין לחקירות אלא אם כן מדובר בפשע" זאת אומרת, בואו נוותר להם.
אביטל רוזנברגר סרי: המשטרה לא מצאה לנכון בכלל לפתוח בחקירה כנגד אותם אנשים, ובמקום הזה, כשהרגשנו שתמו הכלים המשפטיים שלנו להילחם בדבר הזה מול המשטרה מצאנו לנכון לפנות לבג"ץ.
אביטל רוזנברגר סרי: הדבר שחשוב לי להדגיש מבחינה משפטית הוא שלמשטרה יש חובה מובהקת לפעול, גם לאור התשתית הנורמטיבית, גם מכח סעיף 59 לחוק סדר הדין הפלילי, שקובע באופן ברור ש"הודע למשטרה על ביצוע עבירה, אם על פי תלונה ואם בכל דרך אחרת, היא צריכה לפתוח בחקירה".
אביטל רוזנברגר סרי: ואין מחלוקת בענין הזה שגם אם הם לא נתקלו ב"בננה" שמחולקים בכל מקום אז עם התלונות שלנו הם קיבלו אותם.
אביטל רוזנברגר סרי: רק אומר שוב, לשם הגילוי הנאות, המשטרה טרם הגיבה לעתירה, למרות שהיא הוגשה לפני שנה ואפילו למעלה מזה.
אביטל רוזנברגר סרי: תשובת העיתונים היתה - והעיתונים - הכוונה ל"הארץ" ו"מעריב" היתה, שהם מוודאים עם כל מודעה, שהם פירסמו הנחיות מאד ברורות לפיהן כשיש מודעה שמעוררת חשד אז יש לוודא שלא מדובר במודעת פרסום, צריך להחתים את רוכש המודעה על מסמך התחייבות ובכל מקרה של ספק עדיף לפסוק לחומרא ולא לפרסם את המודעה.
אביטל רוזנברגר סרי: אני חייבת להודות שבכל שיחות הטלפון – וגם הבג"ץ שלנו מגובה בתשתית ראייתית דומה – לא נתקלנו בדרישות כאלו, אף אחד לא ביקש שום התחייבות, אף אחד לא שאל אותנו, אנחנו אמרנו: אנחנו רוצים לפרסם מודעת ליווי, איך אתם מציעים לנו?
אביטל רוזנברגר סרי: ביקשנו עזרה בניסוח ועזרו לנו בנפש חפצה.
אביטל רוזנברגר סרי: אני חושבת שאת מחדלי האכיפה האלה אפשר לתקן רק באופן אחד, שהמשטרה תסביר לנו איך.
אורית זוארץ: תודה רבה לך אביטל, גם על המצגת וגם על התחקיר.
אורית זוארץ: זה מחדד את הקלות הבלתי נסבלת של מעקפים לחקיקה שנעשית ובצורה מאד מאד מודעת, לפחות לפי מה שנחשף לפנינו ואנחנו כאן, בוועדה ולא רק בוועדה אלא גם ברמה החברתית, לא מתכוונות לעבור על זה לסדר היום, לא נאפשר עידון של מלים ושינוי מלים ואיזושהי הכנסת משפט להפוך לאיזושהי לגיטימציה, לא רק לפרסום שירותי מין אלא לניצול אותם קרבנות כי ההבנה היתה שלא מדובר רק ברגשות הציבור שלא ייחשף כפי שהודרכתן בכניסה לכנסת, אף אחד לא שאל מה גורלן של הנשים שנמצאות מאחורי המודעות ואני יודעת מפנייה אחת לפחות שקיבלנו שגם שם יש איזושהי בעייתיות שהתעוררה ולכן, השאלה הבאה מופנית למשטרת ישראל, המשרד לבטחון פנים, מה עשיתם במשך השנה האחרונה והאם אפשר להציג בפנינו לא רק מה את מה שנעשה ברמה התיאורטית אלא גם נתונים על פעולות יזומות כפי שאנחנו מבקשים בדרך כלל בוועדה.
תמי סלע: מעבר להתייחסות לנתונים על מקרים כמו תיקים שנפתחו, מדובר גם על הכשרות, של שינוי גישה, אז האם גם בענין הזה, אז אם תוכלו להתייחס גם לענין הזה, האם נעשה, האם יש כוונה, כדי לשנות את הגישה לפעול עם כח האדם שעוסק בזה?
רפ"ק ליאור שלו: קודם כל המשטרה רואה חשיבות בטיפול בכל מכלול העבירות שקשורות בתחום סחר בנשים לזנות, כשבתוך התחום הזה נכלל גם הנושא של איסור פרסום.
רפ"ק ליאור שלו: אנחנו רואים, גם בנתונים, שבעצם מתחילת שנות ה-2000 הנתונים הולכים ויורדים מבחינת כמות העבירות, לא מבחינת כמות העשייה.
רפ"ק ליאור שלו: אני לא אתייחס לבג"ץ ואני לא מתכוון לתת את תגובת המשטרה לבג"ץ פה בוועדה - - -
אורית זוארץ: אבל השאלה שלי היתה מאד ממוקדת, האם אפשר לתאר בפנינו מה נעשה במסגרת המשרד לבטחון פנים והמשטרה בשנה.
אורית זוארץ: כולנו מודעים לעבודה מאד קשה שאתם עושים, ולשיתוף הפעולה שלכם, גם עם הוועדה וגם עם משרדים אחרים אבל, בואו נמקד.
אורית זוארץ: אין לנו הרבה זמן ואחר כך אנשים מתלוננים שהם לא מספיקים לדבר.
אורית זוארץ: בבקשה, שבע דקות, להציג מה עשיתם בשנה האחרונה.
רפ"ק ליאור שלו: אני מגיע לזה.
רפ"ק ליאור שלו: כמו שאמרתי המשטרה רואה חשיבות.
רפ"ק ליאור שלו: בעקבות התיקון לחוק שיצא במרץ נתקבלו הנחיות מן המשנה לפקרליט המדינה, יצא חוזר לכלל יחידות השטח שגם מבהיר את התיקון שנעשה וגם כיצד לנהוג ומה לעשות ואיך לעשות ומול מי לעשות ושוב, ההנחיות יצאו גם ברוח הנחיות המשנה לפרקליט המדינה והנחיות פרקליט המדינה כפי שהוצגו כאן במצגת.
רפ"ק ליאור שלו: התהליך הוא תהליך של הטמעה.
רפ"ק ליאור שלו: אנחנו יודעים שלפני התיקון היתה בעיה והיו קשיי אכיפה.
רפ"ק ליאור שלו: האם להגיד שגם היום קיימים קשיים?
רפ"ק ליאור שלו: אנחנו, בכל תיק חקירה, מתמודדים עם קשיים ואנחנו צריכים להתמודד.
רפ"ק ליאור שלו: לא נבוא ונגיד עכשיו שקיימים קשיים ולכן לא נחקור, זה לא יהיה נכון להגיד אבל שוב, העשייה מתבצעת.
רפ"ק ליאור שלו: יש תיקים ואני מיד אגע במספרים.
רפ"ק ליאור שלו: לא הרבה אבל שוב, גם המספרים שאני אגיד הם לא משקפים את העשייה.
רפ"ק ליאור שלו: אגיע למספרים ואז אתייחס.
אורית זוארץ: מאד יעזור לנו אם תשתף אותנו בכמה חקירות יזומות פתחתם אתם, כמה עיתונים כאלה לקחתם והושבתם חוקר שיעשה סבב טלפונים?
אורית זוארץ: אחת הבקשות שלכם, בשיתוף הפעולה שלכם בקידום החקיקה, היתה להחמיר בענישה כדי להעלות את הנושא לדרגת חשיבות גבוהה יותר אז אמור כמה חקירות יזומות התקיימו על ידכם?
רפ"ק ליאור שלו: לא אכנס ספציפית לכל תיק ותיק ומול איזה אנשים עובדים.
רפ"ק ליאור שלו: בסך הכל ב-2011 נפתחו אחד עשר תיקים בגין איסור פרסום ואחרי התיקון נפתחו תשעה - - -
שולה אגמי: ברשות אחת?
שולה אגמי: בעיר אחת?
רפ"ק ליאור שלו: יש לי מספרים כלליים, כלל ארציים.
אורית זוארץ: אחד עשר תיקים, שניים ב-2001 ותשעה תיקים אחרי שהחוק נתקבל.
דוברת: במצגת יש שלושים.
אורית זוארץ: חברים, נאפשר לליאור לדבר ותוכלו להגיב אחר כך.
רפ"ק ליאור שלו: לפני התיקון נפתחו רק שני תיקים ואחרי התיקון נפתחו תשעה תיקים.
רפ"ק ליאור שלו: לא אכנס לשאלות נגד מי התיקים ומה אנחנו עושים ולא לשיטות חקירה.
רפ"ק ליאור שלו: כשחקירות מתנהלות אני לא אומר נגד מי ומה אנחנו עושים.
אביטל רוזנברגר סרי: האם נגד עיתונים?
אביטל רוזנברגר סרי: נגד אנשים?
רפ"ק ליאור שלו: חלקן נגד עיתונים, חלקן נגד אנשים, חלקן נגד אנשים שמפיצים את כרטיסי הביקור ומכלול מה שקשור לעבירת איסור הפרסום.
אורית זוארץ: אני רוצה לוודא שמבין אחד עשר התיקים לא נפתחו תיקים נגד הנשים בזנות, כי אחת הטענות שאני קיבלתי למשרדי היא שהתיק נפתח נגד האישה בזנות ולא היתה חקירה יותר מעמיקה כנגד המפעיל או הסרסור או הסוחר, היה קל להרים טלפון, להגיע, לעצור אותה, למיטב ידעתי היתה עצורה עד ששוחררה.
אורית זוארץ: היתה כאן הנחיה מאד מאד מפורשת, עד כמה שזכור לי, ממשרד המשפטים יחד עם הפרקליטות, היתה הנחיה מפורשת שלהם לפיה האנרגיות לא יופנו כנגד הקרבן עצמו אלא כנגד העבריין שנמצא שם מאחורי הקלעים ולכן העבודה שלכם היא העבודה המשמעותית, החשיפה של אותם עבריינים, לחקור אותה ולתשאל אותה זה סיפור אחד אבל, לעצור אותה לארבעה ימים זה משהו אחר.
רפ"ק ליאור שלו: את מדברת על מקרה ספציפי שאני לא מכיר כי לא פנו אלינו ולא דיברו איתנו על זה.
אורית זוארץ: האם לא עשיתם שיעורי בית לקראת הדיון על השאלה באיזה מרחבים נעצרו - - -
רפ"ק ליאור שלו: עשינו שיעורי בית אבל לא הסתכלנו בכל תיק לראות מי השם של העצור והשם של העצורה.
אורית זוארץ: אבל יש הנחיות מאד ברורות של הפרקליטות ושל משרד המשפטים בענין, האם לפני הדיון לא עשיתם בדיקה מקדימה, שאכן המעצרים והחקירות היו נגד הגורמים שאליהם אנחנו מכוונים.
רפ"ק ליאור שלו: אני אגע בזה.
רפ"ק ליאור שלו: נכון שיש הנחיות ברורות והמשטרה פועלת בהתאם להנחיות.
רפ"ק ליאור שלו: בגדול, שוב - - -
אורית זוארץ: מה זה "בגדול"?
רפ"ק ליאור שלו: המספר עצמו, אחד עשר התיקים, תשעת התיקים שנפתחו אחרי החוק, לא משקפים את העשייה של המשטרה בתחום איסור הפרסום.
רפ"ק ליאור שלו: חלק מן הפשיטות על בתי הבושת הם בעקבות אותם פרסומים - - -
אורית זוארץ: כמה פשיטות היו מאז הפרסום, שהגעתם אליהן בעקבות מודעות?
רפ"ק ליאור שלו: עד סוף אוקטובר בסביבות ה-260 פשיטות.
אורית זוארץ: האם יש לך פילוח לפי ערים?
רפ"ק ליאור שלו: הרוב בתחום תל אביב, מעל 50%.
אורית זוארץ: מה שאתה אומר שהוא שעיקר הפעולה היזומה שלכם הוא באיזור תל אביב, מה שמאד מאד קל.
רפ"ק ליאור שלו: זה המטרופולין, שם עיקר הפעילות.
אורית זוארץ: אנחנו יודעים שיש גם זנות בחיפה ומן הדיון על זנות קטינים עלה שיש זנות בקרית שמונה.
אורית זוארץ: אני לא רוצה להכפיש ערים אבל גם אילת, אילת הפכה להיות ה"קייטנה" של המדינה ואחד המוקדים המרכזיים לזנות.
רפ"ק ליאור שלו: גם בחיפה יש תיקים וגם באילת יש תיקים וגם בירושלים יש תיקים, ישי תיקים, הרוב הוא באיזור תל אביב, זה מרכז הארץ, שם עיקר הפעילות.
נעמה ריבלין: לא ראיתי שנשים הפסיקו לעבוד בזנות בתל אביב, אני מנהלת את התכנית התל-אביבית, ממש לא ראיתי בשנה האחרונה ואני שומעת - - -
רפ"ק ליאור שלו: עיסוק בזנות הוא לא עבירה על החוק.
אורית זוארץ: מדברים על פרסום.
נעמה ריבלין: פשיטות על בתי בושת - לא שמעתי השנה יותר משנים קודמות.
אורית זוארץ: בואו נצא מתוך נקודת הנחה – ואנחנו מנסים ליישר את הקו הזה בכל פעם בדיון בוועדה, זנות היא לא עיסוק.
רפ"ק ליאור שלו: זנות היא לא עיסוק.
אורית זוארץ: אני לא רוצה שבלשכת התעסוקה ישלחו את הבת שלי לעסוק בזנות ולהגיד לה יש פה עיסוק, זה לא עיסוק.
רפ"ק ליאור שלו: אבל הגברת ריבלין מחפשת שאנחנו נפסיק את העיסוק.
אורית זוארץ: נמקד את הדיון.
אורית זוארץ: הדיון הוא על המודעות, על חקירות יזומות אז אם אין לך את הנתונים אז ברשותך, ליאור, נקבש להעביר אלינו בתוך שבועיים את הנתונים על מספר התיקים, הגורם שכנגדו נפתח התיק כלומר, האם זה הסרסור, האם זה האדם שעומד מאחורי או האם זו האישה, שהיה מאד קל להגיע אליה כקרבן, והציר השני הוא גם הפילוח הארצי, מבחינת נתונים, כמה פשיטות יזומות, כמה מעצרים התבצעו - - -
רפ"ק ליאור שלו: לגבי פשיטות יזומות יש 257 פשיטות שנעשו במהלך השנה.
רפ"ק ליאור שלו: כנגד סרסורים נפתחו כחמישים תיקים ואני מדבר רק עד סוף אוקטובר, על נובמבר עדיין אין נתונים, במהלך השנה נפתחו ששה תיקים בגין סחר בנשים לזנות ואנחנו מדברים על העבירה החמורה ביותר, חטיפה לשם חבלה או מין, הבאת אדם לידי וכו'.
רפ"ק ליאור שלו: נפתחו תיקים ויש מספרים ויש לי אותם גם פה.
רפ"ק ליאור שלו: חלק מן התיקים שנפתחו בעקבות ניהול בית בושת הם בעקבות הפרסומים ו - -
אורית זוארץ: לכמה מקומות הגעתם בעקבות הפרסומים?
רפ"ק ליאור שלו: הרבה מן הפשיטות נעשו בעקבות הפרסומים.
רפ"ק ליאור שלו: אין לי מספר.
אורית זוארץ: אחת הטענות שלכם היא שכשארגונים מציגים נתונים אין כאן מדידה והערכה אבל כאן יש מדידה והערכה והם עשו עבודה מעמיקה אז גם אתם תעשו עבודה מעמיקה ותגיעו עם נתונים.
רפ"ק ליאור שלו: אין פילוח כזה, כשאני פושט על בית בושת אין לי פילוח אם זה נעשה בעקבות פרסום, בעקבות מידע, בעקבות תלונה - - -
אביטל רוזנברגר סרי: כל מודעה כזו היא סרסרות, היא עונה על הגדרת הסרסרות על פי חוק, על כל אחד מבעלי העיתונים אתה יכול להגיש כתב על סרסרות, איך זה שעל כל העיתונים שמפרסמים אפילו כל שבוע יש אחד עשר תיקי פרסום?
אביטל רוזנברגר סרי: זה בלתי סביר.
אביטל רוזנברגר סרי: אני מצטערת אבל צריך להגיד את זה בקול מאד ברור, זה פשוט בלתי סביר.
רפ"ק ליאור שלו: אני אומר שוב, המשטרה רואה חשיבות בטיפול גם בתחום איסור הפרסום, המספר לא משקף את העשייה של המשטרה בתחום הזה.
רפ"ק ליאור שלו: אני יכול להגיד שמרבית התיקים אם לא כולם, לא נפתחו כנגד אותם נשים שעובדות באותם מכונים עליהם אנחנו פושטים, לא כנגד הנשים, כשיש סרסור אז נפתחת נגדו עבירת סרסרות - - -
אורית זוארץ: מה קורה עם העיתונים שמפרסמים?
אורית זוארץ: נניח העתון הזה, האם נפתחה חקירה נגד מי שעורך ומפיק את העתון הזה?
שלי יחימוביץ': שיירשם שיושבת הראש מדברת על "בננה".
שלי יחימוביץ': חשוב לעשות את האבחנה מעיתונים.
רפ"ק ליאור שלו: אני לא אכנס לתחום הזה, אני אשמח לדבר איתך - - -
אורית זוארץ: אנחנו כאן בשביל זה.
אורית זוארץ: זה לא כדי לדבר אתה בנפרד אלא לדבר פה עכשיו, כנגד עיתונים, כנגד מפרסמים, יש חוק.
רפ"ק ליאור שלו: יש חוק והמשטרה אוכפת את החוק, אוכפת את החוק במסגרת איסור הפרסום ובמסגרת מכלול העשייה בתחום של עבירות הסחר והעבירות הנילווות, לגבי עיתון "בננה" או עיתונים אחרים בכלל המשטרה שוב, החוק הוא די חדש, - - -
אורית זוארץ: שנה.
רפ"ק ליאור שלו: התיקון הוא די חדש, חצי שנה, יש הטמעה, יש הטמעה שטח, היחידות עדיין, אי אפשר להגיד מעכלות אבל - - -
אורית זוארץ: מה יש לעכל?
אורית זוארץ: יש חוק, יש הנחיות של פרקליטות, הדברים מאד ברורים, צריך לתת הנחיה, זו הנחיה, אין מה לעכל.
רפ"ק ליאור שליו: אז יש הנחיה.
אורית זוארץ: הנחיה ברורה לחוקרים, לאנשי המשטרה, ללכת ולעשות עבודה קצת יותר יזומה, תסביר לי בבקשה מה הם תהליכי הטמעה.
אורית זוארץ: מהם תהליכי הטמעה ושינויים ארגוניים שאתם עושים?
אורית זוארץ: סגרתם את "סהר" אבל אני רוצה להבין - - -
רפ"ק ליאור שלו: זה לא לדיון הזה.
אורית זוארץ: אני יודעת, אני רק רוצה להבין כמה זמן לוקח להטמיע הצעת חוק שנחקק והוא נמצא בספר החוקים, הנחיות מאד ברורות של הפרקליטות ומשרד המשפטים שהועברו אליכם, כמה זמן צריך להטמיע ולהעביר את המסר הזה לשוטרים שעובדים בקצה?
רפ"ק ליאור שלו: כמו שאמרתי, נתקבלה גם הנחיה של המשנה לפרקליט המדינה, יצאה הנחיה של אגף חקירות ומודיעין ליחידות החוקרות, גם לבצע פעילות יזומה כנגד המפרסמים, כנגד העיתונים, גם לבצע פעילות כנגד אותם סרסורים שמפרסמים באותם עיתונים, אנחנו רואים עלייה, מאז התיקון.
רפ"ק ליאור שלו: תשעה תיקים לעומת שניים שהיו לפני התיקון זו עליה, אני לא אומר שזה משהו שמספק - - -
אורית זוארץ: האם זה מספק אותך ליאור?
רפ"ק ליאור שלו: לא, לא, ממש לא.
אורית זוארץ: אתה יושב כאן בוועדה, אתה נחשף למקרים הכי קשים, מה בכוונתך לעשות?
אורית זוארץ: בוא, מה שלא עשיתם לא עשיתם, מה בכוונתך לעשות והאם עד הדיון שיש לנו על הפרק עם השר אנחנו - - -
רפ"ק ליאור שלו: המספר לא יקפוץ בחמישים תיקים עד הדיון.
אורית זוארץ: מה זה אומר מבחינתך?
רפ"ק ליאור שלו: שוב, הההטמעה שדיברנו עליה היא מעבר להנחיה, זה להיכנס להכשרות, שיעשו לחוקרים, לבלשים, לשוטרים, כיצד לנהוג ואיך לעשות ומה לעשות, ההנחיה כוללת גם "לנהוג אצבע מקלה" כלפי נשים, במידה והן אלו שעומדות מאחורי הפרסומים, וגם זה קורה, גם זה קורה, שוב, זה בהתאם לרוח ההנחיה מן הפרקליטות, אנחנו מפקחים ואנחנו מעבירים דיווחים חודשיים למפכ"ל ולשר על תיקים שנפתחים ואני יכול להגיד שכל מפקדי הימר"ים וכל קציני החקירות במחוזות יודעים ומכירים את החשיבות.
אורית זוארץ: גם אנחנו אבל אתה לא מקדם אותנו לשום מקום כי מה שאתה אומר זה שגם אם נגיע הנה בעוד מספר חודשים אז לא יקרה כלום - - -
רפ"ק ליאור שלו: אני לא אומר שבעוד מספר חודשים לא יקרה כלום - - -
אורית זוארץ: "הטמעה" ו"הדרכה" ו"עכשיו אנחנו" אני רוצה לקריא, ברשותך, פנייה שקיבלתי מתאריך 11.11.
אורית זוארץ: "מצאתי בגן סאקר בירושלים מספר כרטיסי ביקור, ב-17.11 הגשתי תלונה – זו אזרחית - בתחנת "לב הבירה", השוטר כלל לא הכיר את החוק, הוא סימן שמדובר בפרסום תועבה ורק לאחר שהתעקשתי שמדובר בפרסום זנות הוא חיפש וסימן את העבירה הנכונה.
אורית זוארץ: הוא כמובן לא שמע על התיקון שהעלה את המאסר לשלש שנים וכשביקשתי לפתוח את חוק העונשין נעניתי שאין בתחנה עותק של החוק.
אורית זוארץ: כבר ביום שני לאחר מכן קיבלתי מכתב לפיו נסיבות הענין אינן מצדיקות המשך חקירה, כשהסתכלתי על השעה שבה המכתב הודפס ראיתי שזמן קצר אחרי שעזבתי את התחנה הוחלט לסגור את התיק כלומר, לא טרחו להסתכל על החוק ובטח שלא לבצע מעשה פשוט כמו להרים טלפון למספר המופיע על גבי הכרטיס.
אורית זוארץ: זו דוגמה לפניות שאני מקבלת מאזרחים ואזרחיות.
רפ"ק ליאור שלו: אני מוכן לבדוק את הפנייה.
אביטל רוזנברגר סרי: רק בהמשך דברייך להראות פה, ערימה, רק מהליכה של חמש דקות ברחוב בן יהודה בתל אביב, אתמול בערב וזה מה שנאסף.
אביטל רוזנברגר סרי: חמש דקות.
אביטל רוזנברגר סרי: גם על מכוניות חונות.
דוברת: מחלקים את זה נערים בני ארבע עשרה וחמש עשרה.
אורית זוארץ: תיכף נגיע גם אל הפיקוח בשלטון המקומי ונשמע גם את הצד שלהם.
דוברת: ואז אותם עוצרים, את מי שמחלק את זה על אופניים.
אורית זוארץ: שוב, צר לי, ליאור, התשובות שלכם לא מספקות, העבודה שעשיתן היא לא מספקת בלשון המעטה, יש כאן הרבה מאד עבודה לעשות, אנחנו בוועדה ממשיכות לעקוב אחרי העבודה שלכם.
אורית זוארץ: אתם עושים עבודה טובה בציר אחד וחשוב מאד שתעשו אותה גם בציר שעליו אנחנו מדברים היום, איסור פורסום מודעות שמציעות שירותי מין, עבודה יותר יזומה ברמה של חשיפה וברמה של פתיחת תיקים וחקירות, אנחנו מדברים על כרטיסי ביקור, אנחנו מדברים על עיתונים והציפייה שלנו היא שבפרק זמן של חצי שנה אנחנו נעשה עוד ישיבת מעקב ועד אז אנחנו מבקשים שתוצג בפני הוועדה תכנית העבודה וההכשרות שעליהן אתה מדבר.
אורית זוארץ: אם יש צורך בהכשרת שוטרים והטמעה ושילמדו את החוק, אז אנחנו מצפים שזה יועבר אל הוועדה עד הישיבה שיש לנו עם השר, אני חושבת שזה פרק זמן סביר, ממרץ, ממרץ שעבר עד ינואר נראה לי פרק זמן סביר להצגת תכנית עבודה גם בתחום הזה.
אורית זוארץ: ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה.
אורית זוארץ: אשר לשלטון המקומי, אני חייבת לציין, עירית תל אביב היתה אחת העיריות הראשונות שפנו אלינו, קיימנו דיון ביחד עם המטה למאבק בסחר בנשים, עם נציגי גורמי אכיפה ברשות המקומית ונציגות של משטרת ישראל, ממשרדים נוספים והם הרימו את הדגל.
אורית זוארץ: השאלה היא האם באמת משהו קורה.