GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאירה בסוק: אנחנו, בנעמ"ת, חשבנו לקראת הקריאה השנייה והשלישית לנסות ולהכניס לשם משהו יותר מהותי.
מאירה בסוק: למשל, כמו העדפת תוצרת הארץ – שתהיה העדפה למי שלוקח חברות שמעסיקות אנשים מבוגרים, לתת להם העדפה מתקנת.
מאירה בסוק: לא מדובר רק על נשים, אלא גברים ונשים, כי כמו שאנחנו רואים האפליה היא האפליה.
ציפי חוטובלי: אני כמעט בטוחה שיש הצעת חוק כזאת.
מאירה בסוק: נהדר, וגם הנושא הזה שאנחנו דיברנו על זה עם גיל הפרישה.
מאירה בסוק: אני רוצה להעיר הערה לגבי פרישה מוקדמת.
מאירה בסוק: כשאנחנו דיברנו על חוק גיל הפרישה, ויושב-ראש ועדת העבודה הביא נתונים, התברר שפורשות רק 145 עובדות בשנה.
מאירה בסוק: הן עובדות עד גיל 67.
מאירה בסוק: חלק עובדות אולי עד 64.
מאירה בסוק: כי גם כן בשנות ה-30 לחייהן הן יולדות, יש להן פחות ותק.
מאירה בסוק: הן מוכרחות לעבוד עד גיל 67, אחרת לא תהיה להן פנסיה מלאה.
מאירה בסוק: האוצר בא ואמר: לא, יפרשו.
מאירה בסוק: זה בעיה – זה לא נכון.
מאירה בסוק: מי שעובד לא פורש.
מאירה בסוק: הן עובדות.
מאירה בסוק: אני לא מדברת על עבודות פיזיות כמו אחיות בבתי-חולים, אבל פקידות במשרדי ממשלה עובדות.
מאירה בסוק: למה שהן לא יעבדו?
ציפי חוטובלי: אני רוצה להגיד לך שאני אישית מכירה הרבה מורות שבחרו לפרוש בגיל 50 מטעמים של חיי נוחות.
ציפי חוטובלי: הן רוצות ללמוד קורסים, הן רוצות להתפתח ברמה האישית, הן רוצות לטפל בנכדים.
מאירה בסוק: אני לא מדברת על אלו שיש להן פנסיה.
מאירה בסוק: אבל זה לא רובן, לא כולן מורות.
ציפי חוטובלי: ראשית, חלק מאוד גדול מציבור הנשים הן מורות, ובואו נזכור את זה.
ציפי חוטובלי: מי שמאכלס את מקצוע החינוך במדינת ישראל - 80% נשים.
ציפי חוטובלי: יש הרבה מורים במדינת ישראל, אבל בעיקר מורות.
ציפי חוטובלי: אבל יש נקודות אחרות, ואני חושבת שכן חשוב שלא נעשה סלט.
ציפי חוטובלי: עם כל הכבוד, רופאת שיניים שיש לה מקצוע ביד או מורה, היא במצב שהוא פי אלף יותר טוב ממישהי שהיא עובדת קבלן העובדת בניקיון.
מאירה בסוק: אין ויכוח.
ציפי חוטובלי: אי-אפשר לשים את כולם בסל אחד, ולהגיד כולם מסכנים.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שצריך להתמקד באמת בנשים שהן לא מקצועיות.
מיכאל בן-ארי: יש פה נתון נוסף שמשרד החינוך פועל להוציא הרבה מעובדיו בגילאים המאוחרים ששכרם גבוה מאוד.
מיכאל בן-ארי: השכר שלהם הוא פרמטר של שנות הוותק, של התארים המתקדמים שלהם.
מיכאל בן-ארי: ואז לוקחים נשים ומורים עם כישורים מקצועיים שאין כדוגמתם, ומחליפים אותם במורים צעירים.
מיכאל בן-ארי: אשתי אמרה לי: "אופק חדש" זה טוב לצעירים, זה לא טוב לוותיקים.
מאירה בסוק: אין לי ויכוח, אני רק אומרת שאולי אפשר כן בחקיקה דרך הנושאים האלה כן להביא לזה שיהיה איזשהו אופק מסוים.
ציפי חוטובלי: ניצן משתי"ל, בבקשה.
ניצן תנעמי: נעים מאוד.
ניצן תנעמי: בשתי מילים אני כן רוצה ללכת לכיוון של פתרונות.
ניצן תנעמי: אני רוצה להזכיר שמדינת ישראל היא המעסיק הגדול ביותר במשק, בין אם זה ישירות, ובין אם זה במקצועות שהמדינה לא מעסיקה, אבל מממנת.
ניצן תנעמי: ובנושא הזה מקצועות טיפול שהן מקצועות נשיים שאפשר לעסוק בהם עד גיל מבוגר יחסית, זה משהו שהמדינה מממנת.
ניצן תנעמי: זה משהו שנשים יכולות להשתלב בו, אבל עדיין השכר והתנאים לא מחלצים אותן מחיי עוני, ואנחנו עדיין ביום המאבק בעוני.
ניצן תנעמי: בהקשר זה – נמצאת פה מדריכות התעסוקה.
ניצן תנעמי: זו קבוצה שעבודתן ממומנת על-ידי מדינת ישראל.
ניצן תנעמי: הן נותנות שירות ציבורי וחברתי, ועדיין תנאי העבודה שלהן הם לא כאלה שמאפשרים להם לחסוך לפנסיה, לחיות בכבוד, ובטח לא לפרוש בכבוד כשהן יצאו בגיל 67.
ציפי חוטובלי: אני מציעה שנציגה אחת תדבר בשם מדריכות התעסוקה.
ציפי חוטובלי: שושי, בבקשה.
שושנה בריל: קודם כל, מה זה מדריכת תעסוקה?
שושנה בריל: מדריכת תעסוקה הוא מקצוע חדש שנותן שירות לקשיש בבית האבות, לקשישים חולים, לקשישים סיעודיים, לאנשים שמרותקים לכיסאות גלגלים, אנשים בכל מיני מצבים בריאותיים.
שושנה בריל: התפקיד העיקרי שלנו הוא לשמר את היכולות של אותם קשישים ולשפר אותן.
שושנה בריל: את הדבר הזה אנחנו עושים בעזרת כל מיני טכניקות שאותן אנחנו לומדים בקורס ארוך שעושה "אשל" בתל-השומר של שנה.
ציפי חוטובלי: זה משיק לריפוי בעיסוק?
מעין כץ: אני מעין כץ, משרד הבריאות, השירות הארצי לריפוי בעיסוק.
מעין כץ: אני אחראית על תחום הגריאטריה, אני רק חייבת לתקן.
מעין כץ: מדריכות תעסוקה הן תחת המטריה של ריפוי בעיסוק.
מעין כץ: אם נלך להיסטוריה איך התפתח המקצוע הזה, היו תקנים למרפאים בעיסוק לפני שנים כשלא היו מרפאים בעיסוק.
מעין כץ: לאט לאט נכנסו נשים בלתי מוכשרות, בלתי מקצועיות, והתחלנו לייצר את הקורסים האלה כדי להכשיר אותן.
מעין כץ: מבחינת נהלי משרד הבריאות, מדריכות התעסוקה הן חלק משירות הריפוי בעיסוק במוסדות בהם הן עובדות, בבתי-החולים הממשלתיים, בבתי האבות, בדיור המוגן.
מעין כץ: בכל מקום בו הן נמצאות יש מקצוע ריפוי בעיסוק, גם במרכזי היום.
מעין כץ: ישנם מרפאים בעיסוק וישנן מדריכות תעסוקה שזה באמת חלק מתוך המטריה הענקית הזאת.
שושנה בריל: מדריכות התעסוקה הוא מקצוע.
שושנה בריל: הוא אולי לא מוכר על-ידי משרד הבריאות, וזה באמת חלק מהבעיה שלנו כי יכול להיות שזה באמת נוח.
שושנה בריל: אנחנו עושות את העבודה המעשית בשטח, בניגוד לריפוי בעיסוק.
שושנה בריל: אבל זה לא הדיון הזה, אנחנו לא נפתח אותו כאן.
שושנה בריל: אנחנו משמרים, משפרים, משמחים, עובדים, מוציאים, מביאים את החוץ אל תוך בית האבות.
ציפי חוטובלי: אתן שילוב בין עובדת סוציאלית למרפאה בעיסוק.
שושנה בריל: אנחנו האור של אותם קשישים המרותקים לכיסאות, למיטות, למכשירים, לאביזרים רפואיים.
שושנה בריל: בלעדנו קשה להם ביותר.
ציפי חוטובלי: מי המעסיק שלכם?
שושנה בריל: באופן פרטני, המעסיק שלנו זה מנהל בית האבות בו אני עובדת.
שושנה בריל: אני מדברת בשמי.
ציפי חוטובלי: מי משלם?
שושנה בריל: משלם לי בית האבות.
מיכאל בן-ארי: מי משלם לבית האבות?
שושנה בריל: מדינת ישראל כנראה.
שושנה בריל: אולי משרד הבריאות, אני לא יודעת.
שושנה בריל: אני לא בקיאה בנוהלים, אבל הוא לא משלם הרבה אז זה לא כל כך משנה מי משלם.
מיכאל בן-ארי: זה משנה – לא חשוב.
מיכאל בן-ארי: מי פיתח את הפרויקט הזה?
מעין כץ: אני אשמח להסביר.
מעין כץ: בעבודה היום יומית שלי, אני עסוקה בפיתוח מדריכות התעסוקה, בין היתר, כולל הכשרות שלהן, כולל - - -
ציפי חוטובלי: מצוין, אז למה את לא נותנת להן את הגיבוי?
מעין כץ: אני נותנת להן את הגיבוי המקצועי במלוא מובן המילה.
ציפי חוטובלי: מקצועי זה קודם כל הכרה בתפקיד שלהן, ותשלום.
מעין כץ: אני רוצה להסביר.
מעין כץ: כל אחד עובד במסגרת בה הוא עובד.
מעין כץ: ישנם כאלה שעובדים בבתי אבות, ישנם כאלה שעובדים בבתי-חולים ממשלתיים, ישנם כאלה שעובדים במוסדות של דיורים מוגנים, מוסדות של משרד הרווחה.
מעין כץ: כל מסגרת משלמת לעובדים שלה, לרופא, לאחות, למרפה בעיסוק ולמדריכות תעסוקה באותה מידה.
מעין כץ: ההבדל היחיד בין בתי אבות לבין מוסדות אחרים הוא שיש מה שנקרא מחיר יום.
מעין כץ: מחיר יום זה מחיר שנקבע על-ידי מדינת ישראל עבור יום אשפוז בבית האבות.
מיכאל בן-ארי: סיפור ידוע וכאוב.
מעין כץ: הוא ידוע וכאוב, זה משהו שהוא בטח לא בידיים שלי בתפקידי.
מעין כץ: אגף התקציבים במשרד הבריאות מטפל בזה.
מעין כץ: מחיר היום מגלם בתוכו גם את השכר של כל העובדים במשק.
מעין כץ: כפי שאתם יודעים, מחיר היום נדון בימים אלה בתהליך של מכרז חדש.
ציפי חוטובלי: אבל איך זה קשור?
ציפי חוטובלי: הן מטפלות באנשים שמאושפזים דרך קבע בבתי חולים או בבתי אבות.
מעין כץ: נכון.
מעין כץ: הן מטפלות באנשים בבתי אבות, הן מקבלות משכורת כשהמשכורת נקבעת על-ידי מנהל בית האבות בהתאם לקריטריונים שלו.
מעין כץ: משרד הבריאות לא מכתיב להם כמה לשלם.
מעין כץ: אני יכולה לספר לכם גם על מדריכי תעסוקה שמרוויחים הרבה כסף.
מעין כץ: אבל בהחלט מרביתן – ואני עומדת מאחוריהן – מרוויחות משכורות מאוד בסיסיות.
מיכאל בן-ארי: אני מצטער כי אני אצטרך לצאת, אבל מאוד חשוב לי להבין כי לכאורה זה די חידוש.
מיכאל בן-ארי: אני מבין שעד עכשיו בבית אבות היתה עובדת סוציאלית, ויש אנשים שעוסקים בריפוי בעיסוק, אחיות, רופאים.
מיכאל בן-ארי: עכשיו נכנס גם העניין הזה של מדריכות תעסוקה.
מעין כץ: זה עיסוק שמתעסקים בו כבר יותר מעשרים שנה.
מיכאל בן-ארי: ככה קראו לו כל השנים?
מעין כץ: כן, מדריך או מעסיק למקצוע.
מעין כץ: כבר עשרים שנה מתקיימים קורסים.
נעמי כהן: שמי נעמי כהן.
נעמי כהן: אתה מכיר את הבן שלי, אבי כהן מהר-ברכה.
נעמי כהן: קראו לזה עובדת תעסוקה.
נעמי כהן: אני למדתי לפני 24 שנים במחזור הראשון בתל-השומר.
נעמי כהן: לא ידעו אז מה לכתוב בתעודה, וכתבו לי מרפאה בעיסוק מעשית.
נעמי כהן: אני לא יכולה לחתום על ניירות כמו מרפאה בעיסוק היום.
נעמי כהן: אנחנו נקראנו עובדת תעסוקה.
נעמי כהן: רק בתקופה האחרונה נתנו לנו את השם של מדריכת תעסוקה כדי להעלות לנו קצת את המעמד שהוא לא מעמד ולא כלום.
מיכאל בן-ארי: זה לא דבר קטן.
ציפי חוטובלי: אנחנו בחרנו לא לחינם את הנושא הכללי.
ציפי חוטובלי: הנושא הכללי מעניין את כלל הציבור.
ציפי חוטובלי: הנושא הזה הוא נושא מקצועי פרטני שצריך לטפל בו אולי במסגרת - - -.
ציפי חוטובלי: אתן כבר הגעתן עד לכאן, ואנחנו ניתן לכן להתבטא.
ציפי חוטובלי: אבל חשוב לזכור שהדיון הוא דיון כללי.
ציפי חוטובלי: אתן אולי סימפטום לתעסוקת נשים מבוגרות, כי אם אני מבינה נכון, למעט הסיפור האישי של נעמי כל השאר הגיעו לזה בסוג של הסבה.
נעמי כהן: גם אני מהסבה.
ציפי חוטובלי: אבל זה היה המקצוע הראשי שלך – ריפוי בעיסוק.
ציפי חוטובלי: מה זאת אומרת?
מיכאל בן-ארי: לא ריפוי בעיסוק.
מיכאל בן-ארי: בשביל ריפוי בעיסוק היא צריכה להיות באוניברסיטה ארבע שנים, זה תואר אקדמי.
מעין כץ: דיברו כאן על גיל הביניים, ואני חושבת שבהחלט זה סוג של עיסוק שהוא מאוד מתאים לנשים בגיל הביניים, ויותר מזה.
מעין כץ: כל שנה מתקיימים שני קורסים, והשנה שלושה.
קריאה: וצריך לשלם.
מעין כץ: אני לא רוצה לדבר כרגע על זה שצריך לשלם.
מעין כץ: שני קורסים, 50 איש מוכשרים כל שנה.
מעין כץ: השנה 75 כי נפתח גם קורס לנשים במגזר החרדי.
מעין כץ: אני יכולה להגיד שחלק גדול מאותן 120 הנשים שבאות להתמיין לקורסים האלה אומרות שהן מחפשות קריירה שנייה, ושהן מחפשות עיסוק לגיל המבוגר, כשאנחנו שואלים אותן למה הן באו לקורס הזה.
מעין כץ: זה עיסוק שהוא אכן מאוד מתאים.
מעין כץ: לצורך הדיון שמתנהל כאן היום, אין ספק שצריך לפתח את מקצועות הטיפול לגיל הביניים.
מעין כץ: זה לא רק מדריכות תעסוקה, זה מדריכות תעסוקה, זה אמהות בית, והרבה מאוד תפקידים שראויים ונכונים.
מעין כץ: אם תשאלו כל אחת מהיושבות כאן מה הביא אותה לעיסוק הזה, אז בהחלט לחלקן זה היה כבר סבב שני.
ציפי חוטובלי: שושי, אני מבקשת ממך לסכם את הדברים המרכזיים שאתם רוצים ממשרד הבריאות, או שאתם רוצים מאיתנו בכנסת לסייע.
ציפי חוטובלי: אחרי כך אחזור לנושא הכללי שהוא באמת הנושא שמעניין את כלל הציבור והוא תעסוקת נשים מבוגרות.
שושנה בריל: רציתי להגיד שהמקצוע של מדריכות תעסוקה הוא בעיקר של נשים, לא מוצאים בו גברים.
שושנה בריל: אולי אפשר לספור אותם על כף יד אחת, הם ממש בודדים.
שושנה בריל: מרבית העוסקות במקצוע הזה הן נשים בתעסוקה שנייה.
שושנה בריל: מרביתן עם תארים, תואר ראשון, תואר שני.
שושנה בריל: אלו לא נשים ללא השכלה.
שושנה בריל: מדובר בנשים משכילות ביותר.
שושנה בריל: הן בוחרות במקצוע הזה מכיוון שהוא מקצוע שהוא די בתנופה.
שושנה בריל: קל כביכול להיכנס אליו, אין תנאים בסיסים הכרחיים שצריכים להשיג על מנת לקבל את העבודה הזו.
שושנה בריל: מישהי שמחפשת עבודה פונה למעסיק שזקוק לעובד.
שושנה בריל: משלמים מעט מאוד.
שושנה בריל: אחד הדברים שאנחנו מבקשים להשיג הוא הכרה של התפקיד שלנו, כשבעצם ההכרה אנחנו כבר נקבל הרבה מאוד דברים אחרים.
שושנה בריל: מרבית הנשים שעובדות הן עובדות שעתיות, זה מה שרשום לנו על התלוש.
שושנה בריל: גם אם אנחנו עובדות שבע שנים או שמונה שנים או עשר שנים, אנחנו עובדות שעתיות.
ציפי חוטובלי: האם השכר הוא שכר מינימום?
שושנה בריל: לא בהכרח.
שושנה בריל: אני מוכרחה לומר שבשנים שאני במקצוע אני רואה איך שזה מטפס, אבל באיטיות.
שושנה בריל: ההכשרה שלנו היא הכשרה שממומנת עצמונית.
שושנה בריל: ההשתלמויות שלי משולמות באופן עצמאי.
שושנה בריל: ההכשרה והלימוד שלי לא מעניינים את המעסיק שלי, הוא לא מעוניין בזה בכלל.
שושנה בריל: אין שום אכיפה.
שושנה בריל: אני מאוד אשמח לממש את הדברים שנאמרו כאן.
שושנה בריל: בשטח זה ממש לא קיים.
שושנה בריל: אף מנהל בית אבות לא מרגיש שמשרד הבריאות נושף בעורפו.
שושנה בריל: אנחנו לא חלק מצוות מקצועי.
שושנה בריל: עצם ההכרה כבר תפתור לנו הרבה מאוד דברים.
שושנה בריל: אתם דיברתם על המורות, אבל אין לנו גמול השתלמות.
ציפי חוטובלי: ניצן, יש לנו הצעת חוק שבדיוק השבוע שאנחנו מריצות אותה בין חברי הכנסת.
ציפי חוטובלי: הצעת החוק עוסקת בכלל בכל נושא הסדרת תנאים של מקצועות טיפוליים.
ציפי חוטובלי: אני חייבת להגיד לך שאני לא מתפעלת מזה שזו בעיה ייחודית לכן.
ציפי חוטובלי: זו בעיה שקיימת כמעט בכל מקצועות הטיפול.
ציפי חוטובלי: חשוב לי לחזור לתלם של הדיון הכללי.
ציפי חוטובלי: זה המצב גם של נשים שעובדות במעונות ובטיפול בילדים, וזה גם המצב של נשים עובדות סוציאליות שהן עובדות קבלן.
ציפי חוטובלי: במידה ונצליח להעביר את הצעת החוק הזאת תפתור את כל הבעיות של כל מקצועות הטיפול.
ציפי חוטובלי: זה לא כאילו שגילינו איזשהו חור במערכת שיש מדריכות תעסוקה שלא מקבלות את המגיע להן, המצב הוא הרבה יותר קשה.
ניצן תנעמי: אין ספק שזו רק דוגמה.
ניצן תנעמי: אם אנחנו מדברים על זה שעוד חמש שנים יישארו בשוק העבודה עד גיל 67, אז פה יש רק דוגמה אחת למקצוע שמצד אחד התמ"ת לא מסבסד את ההכשרה שלו.
ניצן תנעמי: צריכים לפנות לתמ"ת ולראות איזה תוכנית יש כדי לשלב נשים בגילאי הביניים בשוק העבודה.
ציפי חוטובלי: זו השאלה הבאה שלי, וזו הפנייה הבאה שלי לציפי שינקמן.
ניצן תנעמי: מצד שני, לאוצר שלא יושב פה כמובן, איך מממנים את השירותים האלה בהן משתלבות בגילאי הביניים כדי שהנשים עצמן לא יחיו בעוני.
ניצן תנעמי: יש לנו פה רק דוגמה אחת, אבל היא באמת- - -
ציפי חוטובלי: היא מייצגת את היטב את המצב.
ציפי חוטובלי: הכתובת הבאה שלי היא באמת משרד התמ"ת.
ציפי חוטובלי: נמצאת פה הגברת ציפי שינקמן.
ציפי חוטובלי: ציפי, תציגי את התפקיד שלך בתמ"ת.
ציפי שינקמן: ציפי שינקמן, מנהלת אגף לשילוב אוכלוסיות ייחודיות בתעסוקה.
ציפי חוטובלי: נהדר.
ציפי חוטובלי: אנחנו מניחים שהנשים האלה לא אוכלוסייה ייחודית, אלא למעלה ממחצית מהאוכלוסייה.
ציפי חוטובלי: אבל, בכל זאת, האוכלוסייה הייחודית לצורך העניין זה נשים שהן בגיל הביניים ובגילאים יותר מתקדמים.
ציפי חוטובלי: מה אתם, במשרד התמ"ת, עושים כדי להתמודד עם הבעיה הכל כך כואבת הזאת של נשים וגברים, ובגלל שאנחנו בוועדה לקידום מעמד האישה עם הדגש מיוחד לנשים, כשמדובר קודם כל במימון תוכניות להסבה?
ציפי חוטובלי: אישה מגיעה לגיל 40 והיא חותמת אבטלה.
ציפי חוטובלי: בשלב כלשהו מציעים לה ללכת לאיזושהי הכשרה תעסוקתית אחרת או לאיזושהי הסבה.
ציפי חוטובלי: מה אתם עושים למענה?
ציפי חוטובלי: האם יש דברים שהם פתוחים בפניה שלא דורשים ממנה להוציא כסף מכיסה?
ציפי חוטובלי: אנחנו מניחים שזו אישה שעבדה ב-3,000 שקל, והיא לא בדיוק חסכה המון כסף לרכישת תואר אקדמי עכשיו, ולא בדיוק חסכה כסף להכשרה מקצועית שעולה אלפי שקלים.
ציפי חוטובלי: תגידי לנו מה נעשה בתמ"ת.
ציפי שינקמן: קודם כל, שלום לכולם.
ציפי שינקמן: שר התמ"ת במהלך השנה האחרונה הכיר באוכלוסיית דורשי עבודה מגיל 45 ומעלה כאוכלוסייה ייחודית.
ציפי שינקמן: המשמעות של זה היא שאנחנו לוקחים את כל כלי המשרד ועושים התאמות תוך תעדוף לאוכלוסייה המבוגרת.
ציפי חוטובלי: איזה עוד אוכלוסיות נמצאות תחתייך?
ציפי שינקמן: יוצאי אתיופיה, אסירים משוחררים, עולים באופן כללי, אבל עם מיקוד ותוכנית חומש ליוצאי אתיופיה.
ציפי שינקמן: כמו כן, הורים יחידים.
ציפי שינקמן: למעשה, כל אוכלוסייה שהיא מוגדרת עם חסמים.
ציפי חוטובלי: האם גם נכים ואנשים עם מוגבלויות?
ציפי שינקמן: מוגבלות לא אצלי, אבל זה גם במסגרת התמ"ת.
ציפי שינקמן: יש לה גם כלים והיא מוגדרת כאוכלוסייה ייחודית.
ציפי שינקמן: אני מסכימה לרוב הדברים שעלו פה.
ציפי שינקמן: אולי קשה להוכיח חלק מהדברים.
ציפי שינקמן: אני לא רוצה להגיד חס וחלילה אפליה, אבל אין ספק שאנחנו מוצאים היום דורשי עבודה מבוגרים.
ציפי שינקמן: אני מדברת על גברים ונשים, ואחר כך נשים פוקוס קצת על נשים.
ציפי שינקמן: אני יכולה להגיד לכם ש-52% מדורשי העבודה הם אוכלוסיית בני ה-45 ומעלה, וזה נתון כמובן מאוד מאוד גבוה.
ציפי שינקמן: מאז ששר התמ"ת הכריז על האוכלוסייה כאוכלוסייה ייחודית אני יכולה להגיד לכם שכמעט כל כלי המשרד הותאמו עבור האוכלוסייה.
ציפי שינקמן: זה אומר מהכשרות מקצועיות, ותיכף אתייחס לדרישות, מסלולי יזמות עסקית, והשלמת השכלה.
ציפי שינקמן: אנחנו תמיד מסתכלים על כל אוכלוסייה ככזו שיש בה גם את האוכלוסייה החזקה יותר, וגם את האוכלוסייה החלשה יותר.
ציפי שינקמן: כבוד היושבת-ראש, אם דיברת על מה עושים עם אלה שהם חסרי מקצוע, אז כמובן שהם מקבלים טיפול שונה.
ציפי שינקמן: הרבה פעמים אדם מוצא את עצמו בגיל 40 – 50 מחוסר עבודה.
ציפי שינקמן: יש מי שיש לו מקצוע ויותר קל, ולפעמים צריך רק הכוונה.
ציפי שינקמן: מזמן הוא לא כתב קורות חיים אז לפעמים צריך איזשהו סיוע ממש קל, או את התיווך בינו לבין המעסיק.
ציפי שינקמן: יש מי שאולי שנים רבות לא עבד וכן רוצה להשתלב בעבודה, ומצא את עצמו כן מחוסר פרנסה, והוא צריך כאן טיפול מעטפתי, החל מאבחון תעסוקתי כדי לראות מה היכולות והרצונות שלו, ומה הן הדרישות של שוק העבודה.
ציפי שינקמן: בגדול, אני יכולה להגיד לכם שבמה
ציפי שינקמן: לך חצי השנה האחרונה 700 איש מעל גיל 45 השתלבו במסלול של יזמות עסקית.
ציפי שינקמן: הרבה פעמים במקומות מסוימים יש קושי למצוא מקומות עבודה אז יש כאלה שרוצים לפתח.
ציפי חוטובלי: כמה מתוך אלה שמשתלבים בתוך היזמות העסקית הן נשים, וכמה גברים?
ציפי שינקמן: 60% נשים.
ציפי חוטובלי: מה פירוש יזמות עסקית?
ציפי שינקמן: יזמות עסקית – אנחנו פיתחנו נוהל מיוחד עם הסוכנות לעסקים קטנים אצלנו במשרד שמי שרוצה לרכוש גם מקצוע וגם לפתוח איזשהו עסק קטן או בינוני, יכול להיות לבד ויכול להיות עם קבוצה כמו אגודה, יש לנו גם כמה מקרים כאלה - - -
ציפי חוטובלי: האם את יכולה לתת לי דוגמאות לעיסוקים?
ציפי שינקמן: כן.
ציפי שינקמן: למשל, דווקא במקצועות של הנשים אני יכולה להגיד לכם שהם הולכים יותר לכיוון של טיפוח החן, ואז הם יכולים לעבוד בבית.
ציפי חוטובלי: קוסמטיקה בעברית?
ציפי שינקמן: קוסמטיקה - כן.
ציפי שינקמן: יש לנו הרבה שהשתלבו כמובן מרצונם.
ציפי שינקמן: אנחנו לא הולכים ואומרים להם.
ציפי שינקמן: הם בוחרים את התחום שמעניין אותם.
ציפי שינקמן: למשל, הם עוסקים בבניית ציפורניים שזה היום משהו שהולך, ואגב מאוד רווחי בבית.
ציפי שינקמן: אלו אנשים שלא היה להם עסק קודם, הם היו שכירים.
ציפי שינקמן: במסגרת המסלול הזה אנחנו מלמדים איך פותחים עסק, ואיך פותחים תיק במס הכנסה ובמע"מ וכו'.
ציפי שינקמן: במסגרת התוכנית הזאת אנחנו גם שילבנו את התחום המקצועי.
ציפי שינקמן: זאת אומרת, אנחנו מלמדים אותם גם את המקצוע.
ציפי שינקמן: זה המסלול.
ציפי שינקמן: המקצועות הם מגוונים, וזה לאו דווקא טיפוח החן.
ציפי שינקמן: זה יכול להיות ממנעל וכל תחום שמעניין, כמו כל עסק פרטי לפני שבועיים וחצי פתחנו מרכז רב-תחומי אותו אנחנו הולכים להרחיב בכל הארץ.
ציפי שינקמן: המרכז הרב-תחומי ייתן את כל מעטפת השירותים.
ציפי שינקמן: אנחנו מזהים את מי שמקבל גמלאות והוא יצטרך להיות במהלך שבוע שלם, לקבל מאבחון תעסוקתי וכו', ואת האוכלוסייה היותר חזקה שהמסלול הוא וולונטרי.
ציפי שינקמן: הוא יותר קצר, ומותאמת חליפה אישית לפי הצרכים.
ציפי שינקמן: המרכז הזה נפתח בדרום תל-אביב והוא נותן מענה נכון לעכשיו מחדרה עד גדרה.
ציפי שינקמן: אנחנו מתכננים להרחיב את זה בכל הארץ.
ציפי שינקמן: בגדול, זה מיועד לאוכלוסייה המבוגרת.
ציפי שינקמן: אני כן רוצה לדבר על נושא שינוי התפיסה.
ציפי שינקמן: אנחנו הולכים לצאת עכשיו בקמפיין תקשורתי שמטרתו לעשות שינוי תדמית.
ציפי שינקמן: אנחנו רוצים להבליט את היתרונות של אוכלוסייה מבוגרת.
ציפי שינקמן: כל הזמן דיברו איתי על זה שצריך תמריצים למעסיקים.
ציפי שינקמן: באופן אישי, אני מאוד נגד.
ציפי שינקמן: אני לא רוצה לשלם למעסיק כדי שיעסיק אוכלוסייה מבוגרת כשאני יכולה להבליט את היתרונות של האוכלוסייה.
ציפי שינקמן: זה ניסיון, זה ידע, זה יציבות, הילדים הם כבר יותר גדולים.
שושנה בריל: האם המעסיקים לא יודעים את זה?
ציפי שינקמן: מעסיקים יודעים את זה, אבל אם שמתם לב בכל התקופה העולם שייך לצעירים.
ציפי שינקמן: אנחנו רוצים לשדר משהו אחר, ואגב לא רק לנושא המבוגרים.
ציפי שינקמן: אם כבר דיברתי על הקמפיין, הקמפיין יופנה גם למעסיקים על מנת להבליט את היתרונות של האוכלוסייה וגם עבור האוכלוסייה המבוגרת.
ציפי שינקמן: אני נתקלת בהמון המון מקרים שהם מרגישים שהם כבר לקראת פרישה וזהו, גמרנו.
ציפי שינקמן: תוחלת החיים התארכה גם לגברים, גם לנשים.
ציפי שינקמן: אנחנו מקום חמישי לפי נתוני ה-OECD בתוחלת החיים.
ציפי שינקמן: צריך לעשות גם משהו תפיסתי בקרב האוכלוסייה עצמה שיש לנו עוד 20 שנה ולפעמים 30 שנה עוד לעבוד, וגם אחרי הפנסיה.
ציפי חוטובלי: בואי נדבר רגע על מספרים.
ציפי חוטובלי: 50% מהנשים בגילאים הרלוונטיים לא מועסקות?
ציפי חוטובלי: כמה מתוכן מגיעות אליכן?
ציפי חוטובלי: כמה מתוכן בכלל מודעות לזה שיש אפשרות לקבל גב מהתמ"ת?
ציפי חוטובלי: אולי אישה צופה עכשיו בנו בבית והיא אומרת: אני עכשיו אישה בת 45 -50.
ציפי חוטובלי: עזבתי עיסוק במקצוע מסוים או שאני רוצה לחזור לשוק התעסוקה, מה אני עושה?
ציפי חוטובלי: איך משרד התמ"ת עוזר לי?
ציפי שינקמן: קודם כל, כמו שאמרתי, במהלך השנה האחרונה האוכלוסייה הוכרה כאוכלוסייה ייחודית.
ציפי שינקמן: היא טופלה במסגרת כלל האוכלוסייה, אבל נכון לעכשיו בצורה ממוקדת.
ציפי שינקמן: אישה המחפשת לעשות הסבה מקצועית או לרכוש מקצוע יכולה להיכנס לאתר האינטרנט של המשרד.
ציפי שינקמן: אני יכולה להשאיר כאן עכשיו מספר טלפון, יש לנו מוקד ארצי.
ציפי שינקמן: אפשר להירשם, אפשר להשתלב במסגרת המרכז, ובכל אחת מהתוכניות גם ללא כל קשר למרכז הרב-תחומי.
ציפי שינקמן: יש לנו שם מוקדנים, ואם זה במסגרת המרכז אז יש אנשי מקצוע, יש עובדים סוציאליים, יש פסיכולוגים תעסוקתיים, יש יועצים תעסוקתיים.
ציפי שינקמן: נוכל לראות מה הרצונות שלה, מה היכולת שלה ומה דרישות שוק העבודה.
ציפי שינקמן: לפעמים צריך לעשות התאמות, כי כמו שאמרנו, השוק מתפתח ומתחדש.
ציפי שינקמן: לפעמים צריך רק את התיווך בינה לבין המעסיק.
ציפי חוטובלי: איזה קורסים אתם יכולים להציע?
ציפי חוטובלי: תני לי דוגמה למקצועות חלופיים שאישה יכולה לרכוש, לא עסק?
ציפי שינקמן: כל קורס.
ציפי שינקמן: יש לנו היום תוכנית של שוברים, ואנחנו לאו-דווקא מנסים או רוצים ליצור קבוצה ולפתוח קורס ואת כל התהליך הרגיל של האגף להכשרה מקצועית אצלנו במשרד.
ציפי שינקמן: יש לנו נוהל של שוברים שאנחנו מאשרים אותו לכל למקום שמוכר על-ידי המועצה להשכלה גבוהה או על-ידי כל משרד ממשלתי.
ציפי שינקמן: אנחנו מממנים עד 7,000 שקל לכל קורס.
ציפי שינקמן: יכול להיות בן-אדם בודד בתוך קורס שלם, ללא כל קשר לאוכלוסיית היעד שהוא שייך אליה.
ציפי שינקמן: אני חושבת שזה מסלול שהוא מאוד נוח.
ציפי חוטובלי: זה מעניין.
ציפי חוטובלי: את אומרת שאם אישה רוצה מחר להירשם לתואר, אתם תממנו לה 7,000 שקל.
ציפי שינקמן: לא אמרתי לתואר, אמרתי לקורס הכשרה מקצועית.
ציפי שינקמן: אבל אם כבר אמרת תואר, אנחנו הולכים להרחיב את זה גם לתואר אקדמאי.
ציפי חוטובלי: מה זה קורס?
ציפי חוטובלי: תני לי דוגמה לקורס.
ציפי שינקמן: קורס הכשרה מקצועית, כל קורס.
ציפי שינקמן: זה ממחשוב ועד נגרות ועד קוסמטיקה – כל קורס שמוכר.
ענת כהן: אנחנו כאן בתור מדריכות תעסוקה.
ענת כהן: האם יש אפשרות שמשרד התמ"ת יפתח קורס למדריכות תעסוקה באזור שלנו, יממן או יעזור?
ענת כהן: מנהלי בתי האבות לא רוצים לשלוח אותנו, המחיר מאוד גבוה.
ציפי שינקמן: אני כבר אומרת כן.
ציפי חוטובלי: הנה, כבר הישג.
ציפי שינקמן: מכירה אותי מיכל, אנחנו נפגשנו.
ציפי שינקמן: גם את הקורס שהיא העלתה - - -
ציפי חוטובלי: חברות, אני רוצה רגע לעצור.
ציפי חוטובלי: יש כאן הישג ובואו נראה מה אנחנו עושים כדי שזה ייושם.
ציפי חוטובלי: איך אנחנו מורידים את זה לרמת השטח?
ציפי חוטובלי: כמה מדריכות תעסוקתיות יש במדינת ישראל?
מעין כץ: מאות, לא אלפים.
ציפי חוטובלי: היא הבטיחה כאן, אם אפשר לומר, - - -
ציפי שינקמן: אני אומרת שבעיקרון התשובה היא כן.
ציפי שינקמן: אנחנו צריכים לראות מה הצרכים.
ציפי שינקמן: אני מניחה שכל מי שיושבת כאן עברה קורס.
ציפי שינקמן: אתם מדברים על שדרוג, על להכניס קבוצה נוספת לקורס הזה ובעצם להכשיר אותה למקצוע הזה.
ענת כהן: לפני שאפרט לך, השאלה היא האם זה יוכר דרך משרד הבריאות?
ציפי שינקמן: אני לא משרד הבריאות, אני משרד התמ"ת.
ציפי שינקמן: אני יכולה לבדוק ולבחון עם משרד הבריאות, ללמוד את זה.
מעין כץ: לפי מה שמוצע פה זה לא קורס של משרד התמ"ת.
מעין כץ: משרד התמ"ת יממן את ההשתתפות בקורס - - -
ציפי שינקמן: כבוד היושבת-ראש, רק שנבהיר את זה.
ציפי שינקמן: אם אתם באים ואומרים שהמקצוע הזה מבוקש ויש דרישה, וזה יכול לתת מענה לתעסוקה לאוכלוסייה מבוגרת, ואנחנו רוצים להכשיר עוד אנשים, אני מוכנה להשתתף בזה.
ציפי שינקמן: אני כאגף לעשות שיתוף פעולה עם האגף להכשרה מקצועית.
ציפי שינקמן: אנחנו כמובן צריכים לראות באיזה סכומים מדובר, אבל סבסוד כלשהו בצורה זו או אחרת, ואולי הכול – אני לא יודעת.
ציפי שינקמן: אני מוכנה לבחון את זה, אני פתוחה.
ציפי שינקמן: בדיוק התחלתי להגיד שמיכל היתה אצלי, והיו עוד כמה רעיונות.
ציפי שינקמן: אנחנו הולכים לעשות שיתופי פעולה.
ציפי שינקמן: קודם כל, לראות מה בכלל אפשר לעשות לאוכלוסייה המבוגרת.
ציפי שינקמן: ואם דיברנו על נשים, אנחנו רוצים לפתח תוכניות ממוקדות לנשים.
ציפי שינקמן: אני הכי פתוחה, ובטח האחראית על זה, אז אני רוצה לקדם את זה.
ציפי חוטובלי: לא באתם לחינם לכנסת.
ציפי שינקמן: כמובן שאם מדובר גם על מי שעובד וצריך לעשות איזשהו שדרוג או מסלול קידום, אני גם אשמח לסייע.
ציפי שינקמן: אנחנו נשב, נעשה ישיבה מקצועית, ונראה מה הצרכים ומה צריך.
ציפי שינקמן: ואם צריך לדבר עם משרד הבריאות אז נדבר עם משרד הבריאות כי זה ספציפית לא קשור אליי.
ענת כהן: קיבלתי את הסוכרייה בלי העטיפה.
ציפי שינקמן: בכיף, אני שמחה.
ציפי שינקמן: נכון שהתחלנו לטפל באוכלוסייה מגיל 45 ומעלה, אבל אסור לנו לשכוח שתוחלת החיים התארכה.
ציפי שינקמן: אני חייבת להגיד שיש לנו כאן שיתוף פעולה מצוין עם המשרד לאזרחים ותיקים.
ציפי שינקמן: אנחנו דווקא רוצים לטשטש את טווח הגילאים לפני פרישה ואחרי פרישה – משהו גם בתפיסה גם בקרב מעסיקים וגם באוכלוסייה עצמה.
ציפי שינקמן: אני חושבת שזה משהו שהוא מאוד חשוב.
ציפי שינקמן: זה גם עלה על סדר-היום הציבורי, ואני מאוד שמחה על כך.
ציפי שינקמן: בנוסף, אנחנו בוחנים מודלים היום מהעולם.
ציפי שינקמן: ואם דיברת על מודלים, למשל, ביפן, אז יש מודל שאחרי גיל פרישה מחייבים את המעסיק בחקיקה להמשיך ולהעסיק, אם כי בחלקיות משרה, אם כי בוואריאציה שונה מהעסקה רגילה.
ציפי שינקמן: אני לא אומרת שאנחנו הולכים לעשות את זה מחר בבוקר, אבל אנחנו כן בוחנים מודלים וכן רוצים לקדם את הנושא.
מאירה בסוק: אפשר אולי כמו פיטורין בהיריון שצריכים אישור של התמ"ת.
מאירה בסוק: כשמפטרים אדם בגיל הביניים צריך לבדוק למה פיטרו אותו.
ציפי שינקמן: את מדברת על פיטורין, ואני דיברתי על מודלים אחרי גיל פרישה.
ציפי שינקמן: אבל בעיקרון השמיים הם הגבול.
ציפי שינקמן: דיברת איתי על השאלה איך אנחנו מגיעים לאוכלוסייה.
ציפי שינקמן: רק לפני כחודש וחצי עשינו יריד.
ציפי שינקמן: מכיוון שאני מטפלת בגילאי 45 ומעלה, החלטנו לעשות חתך כי בכל זאת אי-אפשר להשוות את גיל 45, למשל, לגיל 60 החלטנו לעשות יריד תעסוקה לגילאי 60.
ציפי שינקמן: עשינו את זה בבית ציוני אמריקה בתל-אביב עם המשרד לאזרחים ותיקים ועמותות וארגונים.
ציפי שינקמן: אנחנו כמשרד התמ"ת, ואני באופן אישי, רוצים שהיריעה תהיה כמה שיותר רחבה, ורוצים מכפיל כוח.
ציפי שינקמן: כשאמרנו בהתחלה שאנחנו הולכים לעשות יריד לגילאי 60 פלוס הרימו גבה.
ציפי שינקמן: אני רוצה להגיד לך שהגיעו למעלה מ-4,000 איש מוכשרים, היו שם חבר'ה רציניים ביותר.
ציפי שינקמן: זה באמת נושא כאוב.
ציפי שינקמן: מדובר באנשים עם ניסיון ועם רקע תעסוקתי שלא מוצאים את עצמם.