GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציפי נחשון-גליק:
אנחנו שוכחים שהם שפוטים על אלימות בשירות בתי הסוהר אבל יש שילוב קטלני של סמים ואלכוהול.
יעל דיין:
אתה מעריך ש-15%-20% הם ברי טיפול, זאת אומרת, שבשלב הזה אנחנו צריכים שלוש מחלקות כדוגמה שיש.
סלים ג'ודום:
נכון.
אריה רמות-שיפמן:
יש בעיה לעבור לצפון אם הוא גר בדרום, הוא לא יעבור גם אם הוא יירצה לעשות את השיקום מהחשש שהמשפחה לא תבקר אותו.
סלים ג'ודום:
כל הקשר של האסיר עם משפחתו והקהילה, זה נותן את הגושפנקא לטיפול.
יעל דיין:
אנחנו מדברים על הקמת מחלקות כאלה במרכז, בדרום ובשרון.
ציפי נחשון-גליק:
מבחינת כוח האדם, בהשוואה להוסטל שאנחנו מפעילים, זה רבע מהמשרות שצריך ואפשר להפיק את אותה תועלת.
יעל דיין:
במחלקה הטיפולית, על ידי מי משולמים העובדים הסוציאליים?
סלים ג'ודום:
על ידי שירות בתי הסוהר, אלה עובדים שלנו שעברו הכשרה, שרוכזו במקום הזה לצורך הפעלת המחלקה.
יעל דיין:
אם אנחנו מדברים על עוד שלוש מחלקות טיפוליות, צריכה להיות אותה פרופורציה לגבי העובדים?
סלים ג'ודום:
בהחלט.
סלים ג'ודום:
לגבי כל היתר שהם לא "ברי טיפול", יש התייחסות פרטנית לגבי כל אחד כאשר אולי באמצעות מרכזי החינוך אנחנו עושים בחינה של התנהגויות אחרות או חלופות אחרות.
יעל דיין:
מה ההערכה שלכם לגבי קביעה של בית משפט לגבי טיפול?
יעל דיין:
התניה של טיפול - - -
סלים ג'ודום:
האמת היא, שהתניה היא לא הדבר המומלץ, אילו היה בית המשפט מקבל לצורך הגזר דין אבחון ממוקד של אדם ששפוט על אלימות, מה היכולות שלו, מה האופציות, אולי הייתי מקבל זאת, אבל גם אם הוגש תזכיר קצין מבחן, אני לא בטוח שזה כולל את כל הפרמטרים.
סלים ג'ודום:
מלבד זאת, אנשים שמגיעים לשירות בתי הסוהר, לא כולם מגיבים אותו הדבר, יש כאלה שנכנסים למשברים וחרדות.
יעל דיין:
זה יכול להיות שלא על פי בית משפט אבל לצורך התניה לצורך שליש, שאז אתה כבר מכיר אותו.
סלים ג'ודום:
בוועדות השחרורים אין דבר כזה, שאסיר משתחרר ויש עדיין סיכון לגבי הקהילה.
סלים ג'ודום:
אני חבר ועדת השחרורים, אני יושב בתוכה ואני יודע שכל מקרה נבדק מכל הזוויות.
יעל דיין:
כולנו מכירים את כל המקרים שמסרבים לקבלת שליש, הם אומרים, אל תשקמו אותי, אני אשתחרר ואז אבוא אליה עם הסכין.
יעל דיין:
אין לנו דרך לעכב את השחרור.
ציפי נחשון-גליק:
בדרך כלל מדובר באלה שמאיימים על האישה בטלפון והיא נזכרת לדווח על כך רק חודשיים לפני שהוא משתחרר כי אז היא נכנסת לבהלה רצינית.
ציפי נחשון-גליק:
אם נמצא דרך לעשות פעולה עם האיומים האלה, אפשר להשאיר אותה על תיק חדש.
יעל דיין:
זאת בעיה.
רונית לב-ארי:
זו צריכה להיות עבודה של המרכזים עם האישה, כשהגבר עדיין בכלא.
אריה רמות-שיפמן:
אנחנו צריכים לתת תשובה לחברת הכנסת יעל דיין לגבי אח"ק, נבדוק אם ההצעה שלך מקובלת על ראש אח"ק, אם לא, נצטרך לחפש דרך אחרת.
אריה רמות-שיפמן:
נקודה שנייה, סיכמנו, שכל התלונות ירוכזו אצל קובי שיבר, לך יש קשר חופשי עם חברת הכנסת יעל דיין לגבי הדברים האלה.
אריה רמות-שיפמן:
אם יש בעיות נוספות שקשורות בפעילות מול תחנות - - -
יעל דיין:
אפילו משהו מקדים.
יעל דיין:
אני משתגעת מהעניין הזה שאני לא יודעת ולא מעודכנת בכלום.
אריה רמות-שיפמן:
ראשית, אנחנו נוציא אישור, התקבלה תלונה, הנושא מטופל, תינתן תשובה, ואם צריך תשובת ביניים, תינתן תשובת ביניים.
אריה רמות-שיפמן:
הנקודה השלישית לגבי נושא ההכשרות.
אריה רמות-שיפמן:
ראשית תבדקו זאת, יכול להיות שלא צריך להפנות דרישה לוועדה הבין-משרדית, יכול להיות שאנחנו מסוגלים לפתור את זה, אם יש בעיה, תעבירו ונחליט אם יש מקום להעביר את הנושא הזה לוועדה הבין משרדית.
אריה רמות-שיפמן:
נקודה רביעית, בהתאם ללוח הזמנים שתקבעו, תנו לנו התראה מוקדמת, נציג כאן את הפעילות של "מצילה", הייתי מציע שלאותה פגישה יגיעו גם הגורמים ברשות שעוסקים בעניין הזה ואז תקבלי תמונת מצב מהרשות מה קורה וכמובן גם כל משרדי הממשלה שיש להם קשר לתחומים האלה.
יעל דיין:
אם אפשר לגבי "מצילה" לקבל דיווח תקציבי.
אריה רמות-שיפמן:
נציג גם את המשמעויות התקציביות.
אריה רמות-שיפמן:
אני כבר אומר לך, ש"מצילה" עובדת בשיטה שונה מאשר "מצילה" הקודמת, הייתה לנו בעיה בביורוקרטיה של משרדי הממשלה עד שהצלחנו להוציא מכרזים וכו'.
אריה רמות-שיפמן:
חלק גדול מכספי "מצילה" למעשה ניתנו להתקשרויות לאותם גופים שאנחנו עובדים אתם, את תיראי זאת במסגרת ההצגה של העניין.
אריה רמות-שיפמן:
נקודה נוספת, הוועדה הבין משרדית, אנחנו נשמח שהיא תהיה מנוף של הנושא הזה.
יעל דיין:
אנחנו בשלבים האחרונים של החידוש, פשוט בכל פעם יש לה שם אחר בגלל המנכ"לים, אבל גם מנכ"ל הביניים וגם המנכ"ל החדש מוכנים לחדש אותה מייד ולהפעילה מייד לקראת שנת התקציב.
אריה רמות-שיפמן:
נקודה אחרונה מתקשרת בעקיפין ל"מצילה", היועץ המשפטי שלנו בודק אפשרות לחקיקה, ש"מצילה" במסגרת הרשות תהיה במסגרת חוק, ואז זה מחייב את הרשות המקומית, החוק יחייב אותה להפעיל גוף שנקרא "מצילה".
יעל דיין:
מי יתקצב זאת?
אריה רמות-שיפמן:
לא צריך לתקצב, הרשות קיימת ויש לה את כל גורמי ההפעלה.
יעל דיין:
צריך שיהיה מישהו שיעסוק בזה, שולחן, טלפון, ואז אומרים להם, אין לכם תקציב.
יעל דיין:
אני רוצה להודות מאוד על הדיווח המאוד מרשים.
יעל דיין:
בעניין השוטרים הרוסים, אני אפנה עוד היום.
יעל דיין:
הדחיפות של הפגישות שלנו היא בדרך כלל בתחום הזה, ואחר כך עוד תחום ועוד תחום, אבל ברגע שיש לכם תוכנית להרחבה, נשמח לראות.
יעל דיין:
אני רוצה לקיים סיור ועדה באחד המקומות שהמודל הזה קיים ואז נוכל לראות בשטח איך זה פועל, ניפגש עם אנשים, עם מתנדבים, עם הרשות, עם השוטרים עצמם על מנת לראות בשטח איך פועל העניין.
רונית לב-ארי:
אני רוצה לתת אינפורמציה מבחינת הרשות לקידום מעמד האישה, אנחנו שוקדים על תוכנית יחד עם מרכז השלטון המקומי ליישם מודל שפועל בתל-אביב, יש מודלים שונים שפועלים ברמה כזו או אחרת, בתל אביב יש שיתוף עם "מצילה", המודל הזה יהיה כתוב בתוך חוברת.
רונית לב-ארי:
"מצילה" תיבדק לגבי הפעילות שלה בתל אביב, אני אבדוק עם ד"ר דני גימשי מה קורה ואולי יהיה מקום לדבר על שיתוף נכון.
רונית לב-ארי:
יש לי הרגשה של שוני בגישה גברית ונשית, טובית אנקור דיברה על בדיקת צרכים, על שיתוף עם השטח, להיות קשובה לרצון של האנשים שהיא משתפת אתם פעולה לעומת הנחתות עם המון כוונות טובות להיכנס כמו פיל בחנות חרסינה, בלי להבין מה קורה, לגרום לאנשים מפח נפש, להוריד מוטיבציה, אלה דברים שצריך להיות קשובים אליהם והכל מתוך כוונות טובות.
רונית לב-ארי:
במודל הארצי שאנחנו הולכים ליישם, וזה בשיתוף עם הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת, זה יהיה דבר ברמה הארצית, ואני מאמינה שאם עושים משהו טוב ומשווקים אותו נכון, ירוצו אחרינו לבקש שיתוף פעולה.
רונית לב-ארי:
לחוקק חוק ולנסות לכפות אותו, נגיע למצב של סוג הגזירות שהציבור לא יעמוד בו וחבל.
יעל דיין:
נקיים ישיבה נפרדת עם "מצילה", דיברנו על המודל של תל אביב, נציג אותו יחד עם הדיווח שנקבל מ"מצילה".
יעל דיין:
יש לנו אינטרס משותף, אולי הכוח שלנו שואף לאפס אבל יש כל מיני סדקים שאפשר להגיע אליהם.
יעל דיין:
אם קיבלנו תוספת של הרצפטין לסל הבריאות, תוספת של עשרות מיליונים, אני מניחה שאפשר יהיה לקבל גם תקציב להכשרה אם צריך אישור אוצר לכמה שוטרים דוברי רוסית.
יעל דיין:
אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.
יעל דיין:
ישיבה זו מוקדשת לדיווח.
יעל דיין:
זאת ישיבת המשך.
יעל דיין:
אנחנו מקדמים בברכה את המנכ"ל החדש של משרד העבודה והרווחה.
יעל דיין:
עברנו כמה וכמה מנכ"לים בתקופה יחסית קצרה.
יעל דיין:
אני מקווה שאנחנו נזכה להמשכיות, גם בנושאים וגם בטיפול בהם.
יעל דיין:
מאחר וזה מנכ"ל חדש, אבל חדש-ישן, ותיק, אז אני מניחה שלא יהיו כאן מעברים חדים.
יעל דיין:
בכל אופן, יש לו הכרות מוחלטת עם הנושאים.
יעל דיין:
אני רוצה לציין בפתיחת הישיבה את מותה של הגברת לאה רבין ז"ל ולשלוח תנחומים לחברת הכנסת דליה רבין-פילוסוף, שהיא חברת הוועדה, בשם הוועדה.
יעל דיין:
מיותר לומר שלגברת לאה רבין היה מקום, למרות כותרת הספר שלה "כל הזמן אשתו", היא היתה גם כל הזמן אשתו וכל הזמן אלמנתו אחרי הרצח אבל היא היתה גם אישיות ציבורית, ואפילו הייתי אומרת פוליטית, בזכות עצמה.
יעל דיין:
אחרי הרצח היא מילאה חלל שנוצר והראתה מנהיגות, של דרך השלום, של החתירה לשלום, של ההנצחה של יצחק רבין ז"ל.
יעל דיין:
היא תחסר לנו ללא ספק, גם לציבור בישראל אבל גם לציבור הנשים, כדוגמא למי שהשכילה להוביל מהלכים ולמצוא איזה איזון בין אשת ראש ממשלה, ואחר-כך אלמנת ראש ממשלה, ובכל זאת לבטא גם את העצמאות שלה וגם לשמור על דרכו של בעלה.
יעל דיין:
מיותר לציין כאן שהיתה לה מעורבות בנושאים חברתיים, בארגונים וולונטריים שהיא למעשה שמה אותם על המפה ומפאת אופייה ונחרצותה כשהיא לקחה על עצמה משהו הוא הפך להיות מכמעט אנונימי לנושא מרכזי שכולנו נרתמנו אליו.
יעל דיין:
ניסיתי ליידע גם את משרד העבודה והרווחה וגם את המשתתפות כאן, שמייצגות גם משרדי ממשלה שעוסקים בתחום רווחה של נשים וגם ארגונים וולונטריים שונים בנושאים שעל סדר יומנו.
יעל דיין:
אחד הנושאים הוא נושא שנראה לנו דחוף, על-פי פנייה של מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית שאמרו שיש בעיות בתקציב של השנה שעברה.
יעל דיין:
זה כבר פעם שניה שאנחנו מתכנסים לבקשתכם, גברת טל קורמן, ובערך יום לפני ההתכנסות מקבלים הודעה שהדברים סודרו.
יעל דיין:
אני לא יודעת אם הלהיטות לטפל במשהו מקדימה את עצם הטיפול.
יעל דיין:
אם הטיפול נעשה אז ממש אין צורך לערב את הוועדה.
יעל דיין:
אנחנו רוצים להסתכל קדימה ולא רק לגבי נושאים של שנת 2000 אלא לגבי תקציב 2001 משום שאנחנו לא רוצים להישאר במצב, כפי שהיה עם מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית, שעוברת חצי שנת תקציב ואז למרות שזה נמצא בבסיס התקציב וכולם יודעים את הסכומים עוברת חצי שנה ואנחנו מתחילים לשאול איפה הכסף, והוא לא הגיע לכאן והוא לא הגיע לשם ויש תנאים.
יעל דיין:
בנושא של מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית אנחנו נבקש התייחסות לגבי המשך התקציב, התקציב לשנת 2001.
יעל דיין:
הנושא המרכזי, שלמעשה סיכמנו אותו עם המנכ"ל שאתה החלפת וראינו בו חשיבות עצומה, הוא הנושא של חידוש פעולת הוועדה הבין-משרדית לטיפול באלימות נגד נשים.
יעל דיין:
אנחנו עוסקים בזה יותר משנה וחלק מהיושבות כאן, כולל אני עצמי, חברות בוועדה הבין-משרדית.
יעל דיין:
מצאנו שחוברת המסקנות אליה הוועדה הזאת הגיעה היתה הטובה ביותר.
יעל דיין:
הגיעו לדברים בריכוז מקסימלי והמסקנות אושרו על-ידי שתי ממשלות.
יעל דיין:
המסקנות לא היו מופשטות אלא הן לוו כולן בהצעות תקציב.
יעל דיין:
התקציב שניתן לשנת 2000 על-ידי הממשלה המכהנת התייחס ישירות לסעיפים מסויימים במסקנות הוועדה.
יעל דיין:
כל המסקנות אושרו והוחלט על פריסה של תקציבים ושל נושאים על פני מספר שנים.
יעל דיין:
אני ביקשתי, והובטח לי שתחודש מייד עבודת הוועדה, גם אם זה כרוך בחילופי חלק מהאנשים, כולל גברת רונית לב-ארי שמחליפה את .....
יעל דיין:
שעמדה בראש צוות בוועדה, ובוודאי אנשים ממשרדי הממשלה, כולל ממשרד העבודה והרווחה.
יעל דיין:
ביקשנו ונענינו ועדיין לא נקבע תאריך.
יעל דיין:
אני מבקשת בדחיפות ראויה להודיע על חידוש פעולת הוועדה, בהתחשב בחילופי אישים שעלולים לחול.
יעל דיין:
כמו כן אני מבקשת שתהיה לה הסמכה גם לבדוק את המסקנות שהיא הגיעה אליהן.
יעל דיין:
היו גם דברים שלא נכנסו, שאמרנו שנדון בהם אחר-כך, כמו סחר בנשים, או הנושא של מגזרים שונים שלא נדון לעומק ולא זכה לטיפול שאנחנו רוצים.
יעל דיין:
אנחנו גם מבקשים באותם דברים שהממשלה אישרה להם תקציב כמודלים, בעיקר ועדות ההיגוי, הכוונה היא לא להישאר על תקן של מודל אלא שבשנה הראשונה יהיו X מקומות - ואנחנו רוצים לקבל דיווח ולשמוע איך זה יושם - אך נרצה לדעת כיצד נערכים לקראת שנת 2001, גם מבחינה תקציבית וגם באיזה מקומות זה יופעל.
יעל דיין:
נרצה לשמוע דיווח על ביצוע הדברים.
יעל דיין:
בנושא המקלטים: במשך השנה נוסף הנושא של הפרטה, שביקשנו לדחות אותו, למעט אחד שכבר יצא.
יעל דיין:
היתה הסכמה שדוחים את ההפרטה.
יעל דיין:
נכנסנו למשא ומתן עם משרד המשפטים ומשרד האוצר וכל אחד הטיל את זה על מישהו אחר.
יעל דיין:
בינתיים אני מקווה לשמוע שההחלטה לפחות נדחית בשנה, אם לא מוקפאת.
יעל דיין:
במסקנות הוועדה ובאישור התקציבי דיברנו על מקלט נוסף במגזר הערבי ועל מקלט לחרדיות.
יעל דיין:
היה דיון, שאחר-כך התחדש, על מקלט לנשים דתיות-לאומיות.
יעל דיין:
היתה שם חלוקת תקציב ואני פניתי ביחס ל-75% של תקציב הפעלה אחרי ש"אמונה" לקחה על עצמה את השיפוצים במבנה.
יעל דיין:
אלה שלושת המקלטים שעליהם דיברנו.
יעל דיין:
בשנת 2001 אני חושבת שאין לנו בתכנון דרישה למקלטים נוספים אלא רק להצמדה של תעריפים לגבי ילדים.
יעל דיין:
זה מופיע במסקנות הוועדה ואנחנו רוצים להבטיח שזה יהיה בתקציב.
יעל דיין:
צריך לבחון, גם לגבי מרכזי סיוע וגם לגבי מקלטים, האם התקציבים באמת מגיעים במהלך השנה ולא בסופה.
יעל דיין:
אם יש תקציב לשנת 2001 הגופים השונים בונים על זה וההוצאות שלהם כרוכות בזה.
יעל דיין:
אני לא אומרת שהכל יגיע בינואר אבל בוודאי לא בסוף השנה.
יעל דיין:
אנחנו נמצאים כעת בנובמבר ויש תקציבי 2000 שרק עכשיו נכנסים.
יעל דיין:
היתה בעיה במרכזים ובעמותות ואני מבינה שהתגברנו על זה.
יעל דיין:
אני מבינה שהפסיקו את העיצומים.
יעל דיין:
גם במקרים כאלה אי אפשר שדבר מרכזי כמו מרכזי-סיוע יהיה נתון לעיצומים אצל רשם העמותות.
יעל דיין:
מן הסתם יש דרכים לעקוף את זה.
יעל דיין:
את נושא הוועדה הבין-משרדית אני מעלה כנושא דחוף.
יעל דיין:
הבנתי משר העבודה והרווחה שיש לו קמפיין ומדיניות חדשה מרחיקת לכת בנושא האלימות כלפי נשים.
יעל דיין:
ביקשתי אם אפשר לא להביא לוועדה רק מוצר מוגמר.
יעל דיין:
בכל זאת בין היושבים סביב השולחן הזה הצטבר פה ושם איזה ניסיון בנושאים האלה.
יעל דיין:
ביקשתי לשתף גם אותנו וגם את הרשות לקידום מעמד האשה, כשני הגופים הממלכתיים, בנוסף לארגונים הפרטיים הוולונטריים.
יעל דיין:
לכן קבענו גם ישיבה עם שר העבודה והרווחה.
יעל דיין:
אולי נוכל לשמוע יותר על המדיניות החדשה והקמפיין המקיף וכן הלאה ואז אולי הפגישה עם השר תהיה מיותרת.
יעל דיין:
זו היתה מטרת הפגישה עם השר.
יעל דיין:
אם יש רצון להראות לנו מוצר מוגמר ולהגיד לנו: הנה, זה מה שהחלטנו - זה לא מקובל על הוועדה.
יעל דיין:
אנחנו נמצאים בקשרים מאוד הדוקים גם עם אגפים שונים במשרד הרווחה.
יעל דיין:
אני אומרת רווחה כי בתחום העבודה אנחנו כוועדה עוסקים בנפרד.
יעל דיין:
בהתייעצויות בכל רמה שהיא דברים לא מובאים כגמורים, בין אם זה בחקיקה או בנושאים אחרים, אלא אנחנו עובדים יחד כדי להגיע למשהו שייענה על הצרכים בשטח.
יעל דיין:
אנחנו מבקשים לדעת באופן כללי על תקציב 2001 לנושא האלימות כלפי נשים.
יעל דיין:
לחצנו בכל מקום אפשרי כדי שתינתן התוספת לתקציב 2000.
יעל דיין:
השר ישי קיבל תוספת כזאת והבטיח שבחלוקה של התוספת הזאת הוא בוודאי יקצה את מה שהתבקש לנושא אלימות כלפי נשים.
יעל דיין:
הוא אמר שאם הוא יצטרך להסתפק במועט אז נושאים אחרים יפגעו אך לא הנושא שלנו.
יעל דיין:
זו היתה תוספת נכבדה ואני רוצה לדעת אם זה היה חד-פעמי ואיפה אנחנו מחפשים בספר התקציב את הנושאים שלנו ודואגים שתהיה בהם עלייה מתאימה ומתבקשת.
יעל דיין:
ציינתי מספר נושאים.
יעל דיין:
יש את הנושא של נשים חד-הוריות, שבדרך כלל אנחנו דנים בו בנפרד.
יעל דיין:
הוא קשור יותר בביטוח הלאומי.
יעל דיין:
שם יש לנו ויכוח מתמשך על הצורך באיזה חקיקה.
יעל דיין:
בנושא של נשים חד-הוריות והביטוח הלאומי כל פעם שולחים אותנו להתנגדויות ממשלה לחקיקה וזה דבר שהוא בלתי קביל.
יעל דיין:
הרי אם משרד המשפטים או ועדת שרים לחקיקה מתנגדת, היא מתנגדת על סמך התנגדות של משרד העבודה והרווחה.
יעל דיין:
היא לא בודקת את הנושא בעצמה.
יעל דיין:
אנחנו חוזרים לכל ההגבלות שיש גם בתחום הדיור, שלא נעלה היום בכלל, וגם בתחום הפיקוח והבטחת הכנסה.
יעל דיין:
החוקים האלה מתגלגלים מזה יותר משנה, בעיכוב ממשלתי, גם החוק של חברי הכנסת נודלמן ושטרן לגבי רכב, לגבי לימודים ולגבי מערכת הריגול המשוכללת אחר נשים חד-הוריות.
יעל דיין:
אנחנו בקשר עם המשרד לקליטת עליה.
יעל דיין:
חלק גדול מהנשים האלה הן עולות מחבר העמים.
יעל דיין:
לא כולן.
יעל דיין:
אם אפשר לעשות איזה תקנות זה עדיף לנו על פני חקיקה, כי זה קצת מגוחך לעשות חוק האומר שאם לאשה יש רכב, או עוד יותר גרוע - אם היא משתמשת ברכב של אמא שלה כדי להסיע את הילדים לחוגים ולתת להם אפשרות להעשיר את עצמם אז היא מאבדת את הסיוע ואת הבטחת ההכנסה.
יעל דיין:
שלא לדבר על כל עניין הלימודים.
יעל דיין:
גם אם אשה לומדת במלגה - אנחנו רוצים להוציא אותה מהמצוקה שהיא נמצאת בה כחד-הורית, לא רוצים להנציח את זה - היא עומדת בפני הצורך לשקר ולהעלים או לחילופין חוסר אפשרות ללמוד ולהרחיב את האפשרויות שלה משום שאז היא מאבדת את הבטחת ההכנסה שלה ואת הסיוע כי רחמנה לצלן היא עושה תואר אקדמאי שיאפשר לה לרכוש מקצוע ולשפר את רמתה ואת איכות חייה.
יעל דיין:
אני יודעת שאלה הרבה מאוד נושאים.
יעל דיין:
אבקש התייחסות ממנכ"ל משרד העבודה והרווחה.
אברהם בן-שושן:
קודם כל, אני שמח להיות כאן.
אברהם בן-שושן:
אני כבר חודשיים וחצי מנכ"ל המשרד, מתוכם היה חודש חגים, זאת אומרת שמדובר על חודש וחצי עבודה, ולמרות הכל יש רציפות שלטונית ומחוייבות של המשרד, שצריכה להימשך גם כאשר מנכ"לים מתחלפים.
יעל דיין:
ליד השולחן יושבות 3 נציגות מארגוני משפחות חד-הוריות.
יעל דיין:
אני מבקשת לפנות למקום אחד לגברת רונית לב-ארי.
יעל דיין:
שאחת מכן תזוז אחורה.
ברכה ארג'ואני:
רק בגלל שאנחנו חד-הוריות אנחנו צריכות לשבת אחורנית?
יעל דיין:
אל תתחילו איתי כי אני אעבור מייד לטון אחר.
יעל דיין:
בדרך כלל מוזמן אדם אחד מארגון.
ברכה ארג'ואני:
אנחנו לא מאותו ארגון.
יעל דיין:
סליחה, הנושא הזה נוסף לסדר יומנו.
יעל דיין:
בכל ישיבה אנחנו מצליחים להגיע לאיזה חיכוך מיותר לגמרי.
יעל דיין:
נמצאת כאן יושבת-ראש הרשות לקידום מעמד האשה והיא ברמה של חברת-כנסת.
יעל דיין:
אני אומרת לכולכם, כמו בכל ישיבה, כשבאים חברי כנסת או אנשים ברמה הבכירה אז מפנים להם מקום.
יעל דיין:
ממש לא נאות ולא מתאים להתווכח על זה.
ברכה ארג'ואני:
הנושא שלנו גם ראוי.
יעל דיין:
תגישו תלונה לוועדת האתיקה נגדי.
אברהם בן-שושן:
כפי שאמרתי, אני שמח להיות כאן.
אברהם בן-שושן:
הנושא לא חדש לי.
אברהם בן-שושן:
אני מכיר אותו היטב.
אברהם בן-שושן:
גם את דוח הוועדה שהזכרת.
אברהם בן-שושן:
קראתי אותו בעיון ואני יודע שיש בו נדבכים חשובים מאוד על מנת באמת לפתור את המצוקה.
אברהם בן-שושן:
באותה נשימה אני אומר שאנחנו היום בעצם לא מתמודדים עם אחוזים גדולים מהיקף הבעיות.
אברהם בן-שושן:
כשאני מסתכל על היקף חצאי המחקרים שנעשו ועל הנתונים שישנם אז היקף ההתמודדות שלנו הוא עדיין נמוך והוא צריך לגדול כל שנה אם אנחנו רוצים לפתור את הבעיות.
אברהם בן-שושן:
אחרי הצהרת כוונות כזאת אומר שצריך להקים את הוועדה הבין-משרדית.
אברהם בן-שושן:
אני אחדש עד סוף החודש גם את המינויים, כי הרבה מאוד אנשים התחלפו, ונחדש את פעילותה המסודרת של הוועדה, כמו שצריך.
יעל דיין:
כשמר יגאל בן-שלום עמד בראש הוועדה היתה לידו גברת אורלי אינס שעשתה את הריכוז ואספה את החומרים.
יעל דיין:
רצוי שיהיה מישהו מהמשרד שגם יזמן את האנשים אבל גם יתמצא ככל האפשר בחומרים עצמם.
אברהם בן-שושן:
יהיה אותו דבר.
אברהם בן-שושן:
ראיתי חובה לעצמנו קודם כל להציג מה נעשה בשנת 2000.
אברהם בן-שושן:
יש לנו תפקיד ביצוע, זה החובה.
אברהם בן-שושן:
אני גם רוצה לומר שהיו פה סכומי כסף שהגיעו מכיוונים שונים.
אברהם בן-שושן:
הזכרת את הוועדה ואת תרומתה.
אברהם בן-שושן:
אנחנו ראינו בתרומה של הוועדה, של ה-12 מיליון שקל שקיבלנו בשל המאמצים שלכם, חלק מרכזי לכך שהתקציב הגיע לאותם מימדים.
אברהם בן-שושן:
בשנת 2000 קיבלנו תקציב כולל של 59,136,000 שקל, שכלל 30 מיליון של המשרד, עוד 17 מיליון שקל של תוכניות ילדים בסיכון - - -
יעל דיין:
שאנחנו לא עוסקים בהם.
יעל דיין:
אני יודעת שזה נכלל.
אברהם בן-שושן:
זה נכלל בנושא, והתוכנית לאלימות במשפחה, שאת הובלת, שם דובר על 12 מיליון שקל.
יעל דיין:
עם מאצ'ינג.
אברהם בן-שושן:
אלה המקורות של המשרד.
אברהם בן-שושן:
תשאלי אותי איך זה עומד מול עבודת הוועדה?
אברהם בן-שושן:
לא עומד.
אברהם בן-שושן:
בעבודת הוועדה נאמר שצריך 90 מיליון שקל תוך 3 שנים וזה לא קרה.
אברהם בן-שושן:
אני לא תחקירן ולא יכול לבדוק למה זה לא קרה.
אברהם בן-שושן:
אני אחראי שמסתכל קדימה לראות האם זה עומד לקרות.
אברהם בן-שושן:
בימים אלה אנחנו מקיימים מאבק מול האוצר בשני היבטים: גם לקבל את הכסף וגם להגדיל את כוח-האדם לפרוייקטים, שהוא חסר.
אברהם בן-שושן:
הוא חסר בגדול, הוא חסר בכלל במשרד.
אברהם בן-שושן:
זה דבר ראשון שאנחנו הולכים לתאר: מה נעשה בכל תחום, בשביל שאתם תיראו.
אברהם בן-שושן:
הדבר השני, שאני יכול לציין אפילו בגאווה, לא חסרים לנו כוחות מקצועיים.
אברהם בן-שושן:
זאת אומרת, יש ידע עצום ויכולת בכל הארגונים, במשרד ומחוץ למשרד.
אברהם בן-שושן:
אפשר לפתור כל בעיה, הידע ישנו.
אברהם בן-שושן:
מה שצריך זה באמת לרכז מאמץ משותף בין הגופים השונים, בתוך המשרד ומחוץ לו, ולמסד גם את התהליכים וגם את הנושאים בשביל שהפתרונות המוצעים יהיו משוכפלים הלאה.
אברהם בן-שושן:
נניח שעשינו מקלטים והם פתרון טוב ואנחנו רוצים שהמקלט יעבוד 24 שעות ביממה, אז בבקשה, לעשות את זה לרוחב ולא מקלט אחד במקום אחד.
אברהם בן-שושן:
אני נותן את זה כדוגמא.
אברהם בן-שושן:
לפרטים ייכנסו יותר מאוחר.
אברהם בן-שושן:
הדבר השלישי שאני רואה חובה הוא להציג באופן מפורט מה הם התחומים שבהם השתמשו ב-12 מיליון השקלים.
אברהם בן-שושן:
בדרך כלל כשוועדת הכספים, או איזה ועדת כנסת, תומכת ומקציבה סכום מיוחד אני רואה חובה בסוף השנה להציג מה הם הדברים שנעשו, מה תרומתכם הסגולית לנושא.
אברהם בן-שושן:
אני באותה נשימה אמר: דעו לכם, מאחר ואנחנו נלחמים כל שנה על בסיס התקציב, אם העשייה הזאת לא נכנסת לבסיס התקציב אז אנחנו בבעיה.
אברהם בן-שושן:
אני מציע, נכון לרגע זה, שבשלב ראשון יתארו האנשים מה נעשה בתחום, אם זה מקובל עליך, ואחר-כך נוכל להמשיך לפי הסדר שתקבעי.
נחום לנגנטל:
האם זה נכנס לבסיס התקציב ב-2001?
אברהם בן-שושן:
ה-12 מיליון שקל - כן.
אברהם בן-שושן:
אבל פירושה של כניסה לבסיס התקציב היא שאין גידול.
יעל דיין:
אני רוצה לשאול, לפני שאתה מתחיל, עד כמה שאני זוכרת היתה כאן הצהרה חגיגית של מר קוצ'יק, בביקור שלו בוועדה - זה היה בשבוע שהיו בו רציחות, שבוע שבו דעת הקהל עסקה בנושא של אלימות כלפי נשים - שהממשלה קיבלה החלטה על הקצבה חד-פעמית של 24 מיליון ש"ח.
יעל דיין:
זה היה בלי שייכות ל-12 מיליון השקלים.
יעל דיין:
למיטב זכרוני ב-12 מיליון השקלים שנותבו למשרדים אחדים היה גם מאצ'ינג.
יעל דיין:
לפחות במשרד החינוך אני בטוחה.
יעל דיין:
משרד החינוך קיבל מה שקיבל - אני לא זוכרת אם זה היה חצי מיליון שקל או מיליון שקל - והתחייב למאצ'ינג.
ציפי נחשון-גליק:
גם משרד הפנים וגם משרד הבריאות.
אברהם בן-שושן:
במשרד העבודה והרווחה למיטב ידיעתי לא היה שום מאצ'ינג של שום גורם.
עדה פליאל:
יש כמה משרדי ממשלה שקיבלו והיו אמורים לתת מאצ'ינג: משרד החינוך, משרד הפנים ומשרד הבריאות.
יעל דיין:
וה-24 מיליון שקל היה חד-פעמי, מחווה של ראש הממשלה?
יעל דיין:
האם מישהו עקב אחרי זה?
ציפי נחשון-גליק:
לתחום של אלימות במשפחה זה לא ניתן.
יעל דיין:
נמצא את הסימוכין לזה.
יעל דיין:
אני זוכרת שנתבקשתי לכתוב מכתב תודה לראש הממשלה ולשר האוצר.
אברהם בן-שושן:
פעם ראשונה אני שומע על זה.
רות רזניק:
השאלה היא לתקציב של איזה שנה זה היה.
מנחם וגשל:
אני אתאר את השירותים שאני יותר בקיא בהם ואחר-כך גברת יעל הרמל את השירותים שהיא יותר בקיאה בהם ואם יהיו שאלות אז נמצאים כאן אנשים כדי להשיב עליהן.
מנחם וגשל:
לגבי המקלטים לנשים מוכות: בהתאם לתוכניות שהיו אנחנו פרסמנו את המכרז למקלט לנשים ערביות ובזה בעצם השלמנו את המהלך, למעט מהלך אחד שהוועדה דיברה עליו והוא מקלט נוסף לנשים במגזר הדתי-לאומי שלגביו אנחנו הבהרנו כאן בוועדה שזה לא בעיה של מקומות, כי מבחינת מקומות אנחנו עונים כרגע על כל הצרכים, אבל יש כאן בעיה של האיפיון המיוחד של האוכלוסיה.
מנחם וגשל:
לגבי מקלטים לנערות במצוקה: אני רוצה להבהיר שכאשר אנחנו מדברים על אלימות כלפי נשים אנחנו לוקחים כמובן גם את הנערות בתוך אותו רצף כי אם נצליח למנוע את הדברים כשהנערות נמצאות בתחילת התהליך יכול להיות שנמנע את זה גם בהמשך.
מנחם וגשל:
לכן כל הדברים יבואו גם לגבי הנערות.
מנחם וגשל:
אנחנו נמצאים כרגע בסוף תהליך ההקמה של המקלט השלישי לנערות בדרום הארץ.
מנחם וגשל:
הבית נמצא, הציוד נמצא.
מנחם וגשל:
אני מקווה שב-1.1.2001 נפתח אותו והוא יהיה מקלט שיכסה את דרום הארץ.
מנחם וגשל:
בזה בעצם כיסינו את הנושא של מקלטים לנערות.
מנחם וגשל:
דירות קלט לנערות בסיכון: יש לנו דירה אחת של נערות שנמצאת בבני-ברק.
מנחם וגשל:
אני רוצה להבהיר, היתה לנו מטרה לפתוח דירה נוספת לנערות חרדיות בירושלים אך זה לא עלה יפה.
מנחם וגשל:
לא מפני שלא היה לנו תקציב אלא מפני שזה לא "תפס" יפה במגזר החרדי.
מנחם וגשל:
יש לנו כוונה לגבי השנה הבאה - וזה לא נושא הדיון כעת, אני מניח שהדיון לגבי שנה הבאה יהיה בפאזה שניה - אבל רק אומר שיש לנו כוונה לעשות משהו אחר.
יעל דיין:
מה עם דירות קלט לנשים?
מנחם וגשל:
לגבי דירות מעבר: פועלות כיום 28 דירות מעבר, שהן דירות המשך למקלטים.
מנחם וגשל:
לגבי הפרוייקט של דירות מעבר בשנת תקציב 2001, ברשותך, כשנגיע לדבר על תקציב 2001 אנחנו נציג את התוכניות ואז נציג גם את הנושא הזה.
מנחם וגשל:
לגבי הנושא של דירות מעבר לנערות במצוקה: פועלות היום 12 דירות בארץ.
מנחם וגשל:
אנחנו נציג בהמשך מה אנחנו חושבים לעשות.
מנחם וגשל:
קווי חירום לנשים מוכות: פועלים היום 8 קווי חירום כאלה שמופעלים על-ידי הארגונים.
מנחם וגשל:
נראה לנו שהנושא הזה מסודר.
יעל דיין:
בכל השפות?
יעל דיין:
עברית, רוסית, אמהרית וערבית?
עדה פליאל:
פחות או יותר.
עדה פליאל:
לא כולם עונים בכל השפות.
נחום לנגנטל:
כמה באחוזים אתה מכסה במה שיש לך היום?
נחום לנגנטל:
כמה צריך וכמה חסר?
מנחם וגשל:
המנכ"ל בפתח הדברים אמר שאחרי שבחנו את הדברים - והבחינה הזאת מותאמת למחקרים שנמצאים כרגע באמצע המהלך.
מנחם וגשל:
אתם יודעים שנעשה מחקר על-ידי אוניברסיטת חיפה ואין לנו נתונים מדוייקים.
מנחם וגשל:
אני אומר במפורש שכאשר אנחנו לוקחים את כל הנושא כולו על-פי נתונים שיש לנו היום אנחנו מכסים, בגדול, לא לגבי מקלטים, לגבי כל הטיפול בתופעה, אנחנו מגיעים ל-20%-25%.
מנחם וגשל:
אם בחמש השנים הבאות לא תהיה כאן איזה מאסה של כניסה לנושא - ואני לא מדבר על מקלטים - - -
יעל דיין:
יש ויכוח האם מקלטים לנשים מוכות הם הפתרון, אם נוסיף עוד 30 מקלטים האם זה תוספת לפתרון הבעיה.
מנחם וגשל:
תן לי להמשיך כדי שתבין למה אני מתכוון כשאני אומר שאנחנו מכסים 25%.
מנחם וגשל:
למשל הנושא הבא שאני רוצה להציג הוא הנושא של טיפול בנשים בקהילה.
מנחם וגשל:
זאת תוכנית מניעה שמתבססת על ההנחה שאם אתה תטפל בו נכון במסגרת המשפחה, במסגרת הלשכה הסוציאלית, יכול להיות שיצטרכו פחות מקלטים.
ברכה ארג'ואני:
יש טיפול בגברים?
מנחם וגשל:
גם.
מנחם וגשל:
אחרי שגברת יעל הרמל ואני נציג את הדברים תוכלו לשאול שאלות ואז תיראו את התמונה בכל היקפה.
מנחם וגשל:
לגבי נשים בקהילה: זה למשל אחת התוכניות שבה אנחנו רק בתחילת הדרך.
מנחם וגשל:
אנחנו מכסים היום 40 רשויות בארץ ואין בכלל ספק שאם לא תהיה כניסה יותר מאסיבית של התמחות בטיפול בנשים בקהילה, אנחנו נמשיך להקים את המקלטים בהמשך במקום לטפל בהם בקהילה.
מנחם וגשל:
זה למשל אחד הדברים שהמנכ"ל דיבר עליהם.
אברהם בן-שושן:
אני רוצה להוסיף.
אברהם בן-שושן:
יש פרדוכס: הטיפול בקהילה הוא הכי זול, הוא הכי טוב, הוא הכי מונע, הוא הכי הכי.
אברהם בן-שושן:
אבל עולה כסף להקים אותו.
אברהם בן-שושן:
אם המערכת לא תבין שחייבים להשקיע בתשתית הזאת בשביל לא לצרוך אחרי זה הרבה מקלטים והרבה דברים אחרים שהם יותר תיקון המצב, אז אנחנו בבעיה.
אברהם בן-שושן:
שאלת לגבי נתונים.
אברהם בן-שושן:
נכון להיום הנתונים שישנם הם לא מדוייקים.
אברהם בן-שושן:
כל אחד זורק מספר.
אברהם בן-שושן:
אבל עדיין באי-הדיוק הזה שישנו אנחנו מדברים על 150,000 כבעיה.
אברהם בן-שושן:
אנחנו מקווים שבמאי 2001 נקבל את תוצאות הסקר והמחקר המדוייקים ואז נדע ביתר דיוק מה באמת היקף הבעיה.
אברהם בן-שושן:
לאור המצב הזה, של הנחת עבודה של 150,000, אנחנו אומרים: בואו נעשה תוכנית חמש שנתית שאומרת כל שנה איזה נתח מוסיפים בשלושת הרבדים: גם בטיפול, גם במניעה וגם בהכשרה ומידע.
אברהם בן-שושן:
אלה שלושת המרכיבים של התוכניות ועכשיו נתאר מה עשינו בשנת 2000 ומה ב-2001, איזה פרוסה נדרשת ל-2001 בשביל לעשות עוד קפיצת מדרגה.