GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבישי סולמי:
כשבא לך הורה ואומר שהילד בשעה 5 צריך ללכת בשכונת התקווה בשוק ולעבור לצד השני ליד אליהו, הוא רוצה שניתן לו תשובה.
אבישי סולמי:
אז אנחנו ארגנו הסעות.
אבישי סולמי:
אני אומר שלכולם יש אותן צרות, גם בפריפריה וגם במרכז.
אבישי סולמי:
כשצריך להסביר להורה למה הילד צריך ללכת קילומטר או 5 קילומטר, כל הורה רואה את הילד שלו, ואני מסכים עם כולם.
אבישי סולמי:
גם אצלכם יש בעיות וגם אצלנו.
אבישי סולמי:
אנחנו משתדלים להתמודד.
אבישי סולמי:
אנחנו גם עשינו איזה פרוייקט בבתי-הספר של לימודים תעודות, עשינו העשרה ללימודים, יותר מאשר עושה אולי מישהו אחר.
אבישי סולמי:
נתנו ציונים, היו צריכים ללמוד קודם.
אבישי סולמי:
אבל אני לא רוצה עכשיו להרחיב על זה את הדיבור.
אבישי סולמי:
אני רוצה לדבר על הנושא ההישגי.
אבישי סולמי:
אני חושב שהתקציבים שנתן שר זה או אחר הם בגלל שבטלוויזיה משדרים משחקים של כדורסל נשים ובגלל שהצלחנו להעלות, אחרי הרבה מאוד שנים, את כדורסל הנשים, שיהיה קצת פרומו בטלוויזיה.
אבישי סולמי:
לידיעתכם, הפרומו בטלוויזיה בהשוואה בין נשים לגברים - יש פי שתיים צפייה בנשים מאשר בגברים.
אבישי סולמי:
זה נשמע לא כל-כך סביר אבל זה נכון.
אבישי סולמי:
הגענו לכך בזכות זה שיש קצת הישגים, גם בליגה, והגענו לגביעי קוראץ' ורונקטי וזה מושך את הילדות.
אבישי סולמי:
אני מעריך שבכל מקום, גם בישובים הערביים, גם אצלנו, בכל מקום זה מושך.
אבישי סולמי:
הבעיה שלנו, אם אני צריך לשלוח ילדות, ולא משנה לי אם זה ילדות או נערות, למשחק בגליל העליון אז יש לי אותה בעיה שיש לחברים שלי מהצפון.
עידן שפרן:
אבל זה לא מגיע לגליל העליון.
אבישי סולמי:
בי אף אחד לא תומך, לא משרד החינוך ולא אף אחד.
אבישי סולמי:
אני צריך להילחם על כל שקל ואין מי שיעזור.
קותי מרידן:
למה אתה אומר שאין תמיכה?
קותי מרידן:
אתה מקבל את סל הספורט כמו כל יחידה אחרת.
יעל דיין:
איפה הבעייתיות?
אבישי סולמי:
כאשר ילדים או ילדות משחקים באיגוד הכדורסל ויש להם את אותה שיטת משחק - דיברו פה על שיטות משחק שונות - אז יש המשכיות.
אבישי סולמי:
כל מי שעוסק בכדורסל יודע שגיל 12 הוא גיל שבו ילדות וילדים צומחים.
אבישי סולמי:
אם בגיל הזה הם לא מתחילים להיות קצת מצויינים, אם זה עדיין נשאר אותו סדר גודל כמו לפני כן, כשמי שגר קרוב משחק, אז אין התקדמות, אין נבחרת, אין קבוצות טובות.
אבישי סולמי:
תמיד יהיו הפרשים בין הפריפריה לבין המרכז.
אבישי סולמי:
לכן אני חושב שאם רוצים שיהיו קבוצות טובות בצפון, כמו שיש בכדורסל גברים, אז צריך קודם כל לחרוק שיניים וללכת קדימה.
אבישי סולמי:
הליגה הזאת ב"בית-ספרי" בגיל 12 היתה גם קודם, לפני הסיכום הזה.
אבישי סולמי:
צריך להמשיך את מה שעשינו, רק בתיאום, כדי שהילדים לא ישחקו שני משחקים בשבוע, פעם באיגוד הכדורסל ופעם בהתאחדות ספורט בתי-הספר.
אבישי סולמי:
מספיק לילדה משחק פעם בשבוע, זה מתאים וטוב.
אבישי סולמי:
מה גם שאחרי 3 חודשים, בינואר, יש פגרה לכולם.
אבישי סולמי:
יש מספיק מנוחה.
אבישי סולמי:
לדעתי השיטה הזאת היא טובה.
אבישי סולמי:
תמיד גם אפשר לשנות אותה.
אבישי סולמי:
זה לא תורה מסיני.
יעל דיין:
כלומר אתה בעד הסיכום שהושג לגבי גילאי 12-14, של שני מסלולים עם חלוקה של הזמן.
יעל דיין:
אני לא מביעה דיעה כאן.
יעל דיין:
אני שואלת.
קותי מרידן:
זאת אומרת שהילדות ישחקו ב-3 מסגרות בו-זמנית.
עידן שפרן:
מר אבישי סולמי מאוד הדגיש את ההבדל בין המצב שלנו למצב של המרכז בנושא הזה.
עידן שפרן:
אתן לכם דוגמא אמיתית.
עידן שפרן:
יש לנו קבוצה בליגת נערות ב'.
עידן שפרן:
היתה להן פגרה השנה באמצע העונה של שלושה וחצי חודשים בגלל שיש מעט מאוד קבוצות לנערות באיזור הצפון.
עידן שפרן:
מי שקצת מבין במקצוע יודע שזה כמו להתחיל את העונה מחדש.
עידן שפרן:
זה לא יעלה על הדעת בכלל.
עידן שפרן:
זה לא צורה של ליגה ולא שום דבר.
עידן שפרן:
בנושא הזה של המועדונים הבית-ספריים: דבר ראשון מנטרלים את ההתנגדות של המנהלים וזה הכי חשוב.
עידן שפרן:
האם לי אין בעיה עם מנהלים?
עידן שפרן:
בדיוק כמו לך.
עידן שפרן:
כשזה בא ממשרד החינוך זה מנטרל את ההתנגדות של המנהלים.
עידן שפרן:
זה כבר דבר מאוד חשוב בפני עצמו.
עידן שפרן:
זאת אומרת שאין בעיה להיכנס ולעשות את הפעילות בבתי-הספר.
אבישי סולמי:
זה לא נכון.
עידן שפרן:
אצלי זה כך.
עידן שפרן:
אצלי יש יותר בעיה בבתי-הספר התיכונים הריאליים.
עידן שפרן:
אבל לא חשוב, זה עניין אחר.
עידן שפרן:
לצערי הפעילות של איגוד הכדורסל בגילאים הצעירים, הליגות של איגוד הכדורסל לא נותנות תשובה לפעילות של ילדות בכדורסל בפריפריה.
עידן שפרן:
מי שהיה לפני חודש בכפר בלום וראה את הסיום של הפעילות - לפני שנתיים היה שם מר מנקין ובכלל לא שמענו את ההתייחסות שלו ואת ההתרשמות שלו, זה כאילו עבר על ידו.
עידן שפרן:
הוא היה וראה איזה יופי של מפעל.
עידן שפרן:
אז הן לא משחקות 5 מול 5.
עידן שפרן:
אבל מה קרה?
עידן שפרן:
הן בנות 10-11.
עידן שפרן:
אני חושב שבנושא הזה התאחדות בתי-הספר חייבת לתת תשובה לפריפריה.
עידן שפרן:
ליגת ילדות לגילאי 12-14 שמתאימה למרכז לצערי לא מתאימה לנו.
עידן שפרן:
אני מדגיש, לצערי.
יעל דיין:
זאת אומרת שההסכמה הזאת לגבי 12-14 לא מקובלת עליך, לא מתאימה לך ואתה אומר שהשינוי יצמצם את הפעילות.
עידן שפרן:
היא לא טובה בשבילי.
עידן שפרן:
השינוי הזה יחסל את פרוייקט הילדות שמתעסקות בכדורסל בגיל הזה.
אלי לופו:
גם בשבילי הפשרה הזאת לא טובה והיא לא מקובלת.
אלי לופו:
הייתי רוצה להציע לבחון הצעה, שתינתן אפשרות לקבוצות להירשם במסגרת האיגוד או במסגרת התאחדות ספורט בתי-הספר.
אלי לופו:
אז זה ייתן פתרונות גם לצדדים המקצועיים עליהם דיברו כאן ולעניין שלוש המסגרות המקבילות.
אלי לופו:
זאת אומרת שקבוצה שתירשם בהתאחדות ספורט בתי-הספר לא תוכל לשחק באיגוד, ולהיפך.
יהודה שקמה:
לא קבוצה.
יהודה שקמה:
מדובר על ילדה.
יהודה שקמה:
אין קבוצות.
אלי לופו:
אתה יכול להתנגד להצעה שלי אבל תן לי לסיים אותה.
אלי לופו:
אני חושב שאם נבחן את ההצעה הזאת, זה נותן פיתרון טוב לפריפריה, נותן פיתרון טוב למרכז, כי מבחינה מקצועית ותחרותית יש להם ליגה תחרותית.
אלי לופו:
אני מבקש לבחון את ההצעה הזאת.
אלי לופו:
עוד הערה לגבי התיקצוב: מי שרשום באיגוד יתוקצב דרך מועצת ההימורים ומי שרשום בהתאחדות ספורט בתי-הספר יתוקצב דרך התאחדות ספורט בתי-הספר, דרך משרד החינוך או מינהל הספורט.
יעל דיין:
האם זה לא ייצור אפליה, קבוצות עניות ועשירות?
אריק שיבק:
זה שאלה מצויינת.
אריק שיבק:
זה בדיוק מה שקרה בשטח.
אריק שיבק:
אותן קבוצות שנרשמו להתאחדות ספורט בתי-הספר תוקצבו ב-40,000-50,000 ש"ח על-ידי התאחדות ספורט בתי-הספר.
קותי מרידן:
אתה רוצה להגיד ש-160 קבוצות קיבלו 40,000 שקל לכל קבוצה?
קותי מרידן:
אתה יודע שזה לא נכון.
אלי לופו:
אני רוצה להשתמש בדוגמא שלי ולא בדוגמאות אחרות.
אלי לופו:
שתי הקבוצות שלי ברמת הנגב לא יירשמו באיגוד אם לא תהיה להן אפשרות אחרת.
אלי לופו:
אין לי אלטרנטיבה אחרת.
אלי לופו:
גם מר עידן שפרן אמר את זה.
יעל דיין:
זאת אומרת, זה הכל או לא כלום.
יעל דיין:
לא ניתן לדבר הספציפי הזה תשובה היום כי זה קשור גם להשקפת עולם, אם בכלל טוב לעשות תנאי כניסה נפרדים למה שאנחנו קוראים לו פריפריה ולמרכז.
יעל דיין:
האם זה לא מנציח מצב, שאכן קיים, שהוא המציאות, אבל על-ידי כך שאנחנו מקבלים את זה ולא נותנים לו אלטרנטיבה - אני אומרת את זה עם סימן שאלה - האם בסופו של דבר זה לא ישיג מצב של ליגה א' וליגה ב', בגדול?
יעל דיין:
כלומר, הפריפריה תהיה בשביל ההמונים ואילו במרכז יעשו מצויינות.
יעל דיין:
אפשר לשאול את זה על כל דבר.
יעל דיין:
אפשר לשאול את זה על רמת בתי-הספר.
יעל דיין:
לוועדת הכנסת יש גם עניין לבדוק בכל דבר את ההיבט החברתי ואת המשמעויות החינוכיות והחברתיות.
יעל דיין:
צריך לחשוב על זה.
יעל דיין:
זה תהיה תוצאה של ריאליה.
יעל דיין:
זאת אומרת, אתה לא תסגור ותגיד: אצלי לא יהיו.
יעל דיין:
אלא אתה תאמר, אם להיות ריאליים ואם לקחת את התנאים שנמצאים אצלי, ולא משנה אם זה צפון או דרום לצורך העניין, או המגזר הערבי, כדי שבאמת תמשיך לשחק כל מי שרוצה לשחק הדרך היחידה לאפשר את זה היא במסגרת ליגה בבתי-הספר, ובתכיפות המתבקשת, לא באיזה פירורי זמן, עם פיקוח מקצועי ראוי.
יעל דיין:
אנחנו מדברים כאן כבר על קבוצת גיל שיש מה לצפות ממנה, ואנחנו נתמודד עם החסר של נגיד איזה ברק, שהוא ברק מקצועי אמיתי, שיכולה להציע לנו הליגה.
יעל דיין:
באיגוד הם לא יקלטו בתנאים שלנו ולעומת זה בבתי-הספר כן.
יעל דיין:
ואז אנחנו נידחה את ה"pool" של מצויינות ונסיעות וכולי למה שאתם קוראים קדטיות, או לגיל יותר מבוגר, לנערות מגיל 14-16.
יעל דיין:
זאת אומרת, מה שמוצע כאן, ושוב פעם, אנחנו לא נציע לזה תשובה אלא צריך לבחון את זה: לגבי הקט-סל, בגילאי 10-12, ילדות תשחקנה כמו שעד עכשיו.
יעל דיין:
להיפך, היינו רוצים להרחיב את זה.
שלומית ניר-טור:
עד עכשיו יש קט-סל גם באיגוד וגם בהתאחדות ספורט בתי-הספר.
יעל דיין:
אנחנו לא נדבר גם על פעילות של ילדים וילדות בגיל 6.
יעל דיין:
יש מסגרות קיימות.
יעל דיין:
אנחנו בוחנים עכשיו את המסגרות הקיימות.
יעל דיין:
אנחנו אומרים - זה הכל ברמת ייעוץ - שהמסגרת הקיימת היום לקט-סל בצפון ולילדות בגילאים 10-12 במקומות אחרים, המסגרת המועדפת היא מסגרת בתי-הספר, במתכונת הרחבה ביותר, כאשר אנחנו שמים עין לראות מה קורה להן אחר-כך.
יעל דיין:
אבל הגוף הרחב, החינוכי והמקצועי, שייתן את ההיבט החברתי והחינוכי, בעיקר כשיש פעילות שכולנו מסכימים שהיא כל-כך פורה ומצליחה בצפון, בדרום ובמגזר הערבי, בואו נשמור על זה במתכונת שתאפשר שמירה והרחבה של המסגרת בתנאים הטובים ביותר, בהיבט החינוכי-חברתי- בית-ספרי.
אלי לופו:
זה לא בדיוק פריפריה.
אלי לופו:
אשקלון, קריית-גת, אשדוד - זה לא פריפריה.
אלי לופו:
לא צריך להתייחס לפריפריה.
חנן יניב:
זה לא נכון.
חנן יניב:
נהריה זה פריפריה, והם אצלנו בפרוייקט.
יעל דיין:
תיתן לזה שם כלשהו לצורך זיהוי.
יעל דיין:
עזוב את הסמנטיקה.
יעל דיין:
גם לא נעסוק כאן בציונים סוציו-אקונומיים.
יעל דיין:
יש לנו בעיה עם ההגדרה שהיא בעיה חינוכית, אם אתה רוצה.
יעל דיין:
מאוד לא נוח להגיד מקומות פחות מפותחים לעומת רעננה או רמת השרון.
יעל דיין:
אני לא יודעת איך להגדיר את זה מבלי שאני אשמע לא בסדר.
יעל דיין:
תגדירו את זה איך שתירצו.
יעל דיין:
לא יכול להיות שנפגע במקומות האלה - נקרא להם פריפריה לצורך השפה, זה פשוט יותר מכובד - ונעמיד אותם במצב שאו שהם עם איגוד הכדורסל או שלא יקיימו אותם בכלל.
יעל דיין:
השאלה היא האם יש למשרדים איזה אפשרות לבחון כל מקום לגופו ולראות, כדי לקיים את הקיים.
יעל דיין:
אנחנו נחזור ונבחן את זה שוב במסגרת של זמן נתון, כדי להוריד את רמת התחרות בין התאחדות ספורט בתי-הספר ואיגוד הכדורסל באותם מקומות שהתחרות תפגע בהם.
יעל דיין:
זאת אומרת, יאמרו שבמקום מסויים לא יירשמו לשניהם.
יעל דיין:
אם יירשמו לאחד זה יקטין את המספר הכולל בצורה משמעותית מאוד.
יעל דיין:
זאת לא המטרה, בוודאי לא של משרד המדע, התרבות והספורט ולא של משרד החינוך.
יעל דיין:
השאלה היא האם יש הצעה נוספת מלבד ההצעה הזאת, שיש עליה ביקורת.
יעל דיין:
לא משנה שמר קותי מרידן אומר שהיא בפקודה, אבל היא לא נראית לי הסכמה בהתלהבות עם כל הלב של כל הגורמים.
יעל דיין:
אנחנו מדברים על נובמבר.
יעל דיין:
זה לא דבר שניתן למצות אותו עד הסוף בישיבה אחת.
יעל דיין:
יכול להיות שבאמת יש טעם ומקום ואפשרות כן להגיע להסכמה שתהיה מאחוריה קצת יותר התלהבות ושעונה על הדברים בשטח.
יעל דיין:
גם אם זה במחיר איזה פיצול של סוגים שונים, שכאן יהיה ככה ושם יהיה אחרת.
יעל דיין:
ננסה את זה בשנתיים הקרובות.
יעל דיין:
זה תמיד צריך להיות שנתיים כי אנחנו מדברים על קבוצת גיל של שנתיים.
יעל דיין:
אולי יש הצעות נוספות.
יעל דיין:
אולי זה לא סוף הפסוק ואולי לא חייבים להכתיב לחלק ולשמח חלק אחר.
יעל דיין:
אני רוצה לשמוע התייחסות רק לנושא הזה.
יעל דיין:
נראה לי שזה שורש הבעיה.
יעל דיין:
אני מבקשת שתבחנו אפשרות לשבת עוד פעם, לא בוועדה כאן אלא ביניכם, כדי להסתכל על הבעייתיות של הצעת הסיכום והפשרה, לבוא עם קצת יותר יצירתיות ולנסות להגיע לדבר שיהיה יותר תואם את הרצונות של כולם או את הצרכים של כולם.
יעל דיין:
עכשיו אני עושה סבב קצר, בעיקר למי שלא דיבר ורוצה להתבטא בנושא הזה.
יהודה שקמה:
רק מלה בעניין הפרוצדורלי.
יהודה שקמה:
אני חושב ששני גופים מאוד מאוד רציניים מינו ועדה, ישבו וכתבו פרוטוקול.
יהודה שקמה:
עם כל הכבוד וההוקרה שלי לוועדה לקידום מעמד האשה, אני חושב שאי אפשר לבוא ולהכתיב לאותה ועדה, שבה ישבו אנשים מאוד חשובים, גם מצד התאחדות ספורט בתי-הספר וגם מצידנו.
יהודה שקמה:
לצורך זה הזעקנו את המאמן הלאומי, שאחראי על כל הכדורסל הנשי באיגוד הכדורסל, לשבת על המדוכה ולהגיע לנייר הסכמות.
יהודה שקמה:
אני מקבל שאפשר אולי להחזיר את הנייר הזה לוועדה לראייה נוספת, אולי לתוספות כאלה או אחרות.
יעל דיין:
על זה מדובר.
יהודה שקמה:
אבל הנייר הזה התקבל בהסכמה מלאה בין שני הגופים.
יהודה שקמה:
זה שמישהו סביב השולחן הזה, יכול להיות שגם אני, לא רואה אותו בעין הכי יפה - אבל זה נקבע על-ידי גוף שהוא מקצועי.
יעל דיין:
זה מקובל.
יעל דיין:
אין לוועדת הכנסת סמכות לקבוע.
יעל דיין:
ובלבד שתשבו עוד פעם ותגיעו למשהו אחר.
יעל דיין:
אני אומרת דבר פשוט.
יעל דיין:
יש דברים שאין לגביהם הסכמה.
יעל דיין:
יש דברים שיכול להיות שאם נרחיב קצת את מעגל המוחות ניתן לבדוק אותם שוב.
יעל דיין:
אני באה עכשיו מוועדת החוקה חוק ומשפט וגם שם אנחנו משנים סדרי עולם בהצעות תיקון לחוק מרגע אחד לשני אחרי דיון ומחשבה.
יעל דיין:
ואז בא מישהו ואומר: רגע, יש לי מחשבה שהיא באמת מהפכנית ואנחנו שוקלים אותה.
יעל דיין:
אין כאן איזה מסגרת סגורה.
יעל דיין:
לכן גם יש חשיבות למה שבחוקה נקרא "הוראות שעה", שדברים אינם נקבעים לנצח.
יעל דיין:
הוויכוח שיש עוד על גיוס תלמידי ישיבות הוא שהממשלה דורשת להחיל את זה ל-5 שנים ואחר-כך לראות את התוצאות, והחרדים אומרים שבשבילם זה חוק הכרחי, זה לנצח נצחים.
יעל דיין:
אני רוצה לומר שהדברים האלה ניתנים לבחינה מחודשת.
יעל דיין:
יש שינויים בשטח, המציאות משתנה, אפילו ההרכבים הדמוגרפיים משתנים.
יעל דיין:
מר אבישי סולמי סיפר לנו שהיתה תקופה שהיה קשה להוציא בנות בכלל לשחק.
יעל דיין:
לפני שבוע למשל רבני המפד"ל הודיעו שהם לא רוצים שבנים שלהם ישרתו ביחידות שמשרתות בהן בנות ושהם רוצים שהמד"סיות יתלבשו אחרת.
יעל דיין:
אני אומרת, הדברים האלה הם בשינוי, לטוב ולרע.
יעל דיין:
ולכן אני מבקשת שאותה ועדה תעשה בחינה מחדש, עם תוספת של מחשבות, בהתאם לדברים שנשמעו כאן.
יעל דיין:
הרי כולנו רוצים להגיע לאותו דבר.
יעל דיין:
כולנו רוצים להגיע גם למצויינות וגם לרוחביות של משחק שתופס ומצליח וקולט הרבה.
יעל דיין:
צריך גם לקחת בחשבון את התנאים.
יעל דיין:
אני לא יודעת איך זה נעשה בארצות אחרות.
יעל דיין:
ברור שזה תלוי תקציב.
יעל דיין:
אם היה לי תקציב הייתי אומרת: ישחקו בראשון-לציון גם הבנות מבאר-שבע, שתיסענה באוטובוס ממוזג וזה גם יהיה גיבוש והן יקבלו סנדביצ'ים בדרך.
יעל דיין:
אין לנו תנאים כאלה.
יעל דיין:
אנחנו לא רוצים שתנאים פיסיים, או תמחיר, או תקציב, או הסעה ומרחק יורידו את הרמה של ההתלהבות שיש לגבי המשחק עצמו ברמה המקומית.
יעל דיין:
בוודאי לא עד גיל 14.
יעל דיין:
אחר-כך הסיפור מתחיל להיות יותר אקוטי.
יעל דיין:
ניתן להגיד שחבל שלא שלפנו את מי שיכלה להגיע למצויינות עד גיל 14.
יעל דיין:
זה אולי מחשבה מקצועית נכונה אבל היא נפלה על הפנים בתחומים מסויימים כשהתחילו למות מהאנורקסיה כל מיני מתעמלות שהתחילו להכשיר אותן עוד מהרחם, להכניס להן גנים של מצויינות להתעמלות על מכשירים.
יעל דיין:
אנחנו כמדינה וכחברה הולכים באיזה מקום באמצע.
יעל דיין:
אנחנו מעודדים מצויינות, אבל אנחנו מאוד מעודדים את מה שנקרא הפריפריה.
יעל דיין:
אנחנו לא רוצים למרכז ולא רוצים אליטיזם.
יעל דיין:
אנחנו אומרים שגיל 14, אומנם זה מאוחר במושגים בינלאומיים אולי אבל אנחנו יכולים בין 12-14 לתת לכולם ולעשות את הסינון ובגיל 14 לפתח ולהשקיע, כי אז זה באמת גיל שכבר הנערה יכולה לנסוע לבד והיא כבר מעוצבת כך שזה לא על חשבון דברים אחרים.
יעל דיין:
לכן אני מציעה, כדאי שהקבוצה הנכבדה של ועדת התיאום למשחקי ליגת ילדות ותלמידות בית-ספר, שזה שמה, בכל זאת תיתן את דעתה לדברים שנאמרו כאן, תיפתח בפני דיעות, כלומר שאנשים שיש להם רעיונות יוכלו להופיע בפניה.
יעל דיין:
אני מציעה שהיא תחזור אלינו עם הצעה נוספת, אם תהיה כזאת.
אברהם זוכמן:
הייתי רוצה לחדד דברים.
אברהם זוכמן:
בסך הכל פועלות 3 מסגרות: יש מסגרת רק של בתי-ספר, שבה התאחדות ספורט בתי-הספר היא שותפה לחלק הסופי של התהליך, כלומר למשחקי הגמר.
אברהם זוכמן:
זה קיים ברוב הענפים; ישנם מועדוני ספורט בית-ספריים, שזה במסגרת התאחדות ספורט בתי-הספר.
אברהם זוכמן:
שם מתחרים במספר ענפים מצומצם, כאשר לאותם ענפים מכינים תשתיות בגילאים צעירים יותר; כאן אני מגיע לשיחה שאנחנו מנהלים כעת.
אברהם זוכמן:
ברגע שכדורסל הוא לא במסגרת של התאחדות ספורט בתי-הספר וזה עובר לאיגוד הכדורסל הרי שאנחנו לא מטפלים גם בתשתית באותה עוצמה כפי שאנחנו מטפלים בענפים ששייכים להתאחדות ספורט בתי-הספר.
אברהם זוכמן:
אני אתן דוגמא.
אברהם זוכמן:
אין כדוריד בנים בהתאחדות ספורט בתי-הספר ולכן בכיתות ה'-ו' אנחנו לא מכינים תשתיות.
אברהם זוכמן:
זאת אומרת, יש עדיפויות של בתי-ספר, על-פי תחרויות.
אברהם זוכמן:
מחוז צפון יכול להחליט שיש ומחוז דרום יכול להחליט שאין.
אברהם זוכמן:
זה תלוי באותו איזור.
יעל דיין:
אתה מדבר על קבוצות גיל מסויימות?
יעל דיין:
בואו נבהיר.
אברהם זוכמן:
אני מתייחס כרגע רק לגילאים האלה, עד גיל 14.
אברהם זוכמן:
אני בכוונה הבאתי כדוגמא את הכדוריד, שבו בהתאחדות אנחנו מטפלים בבנות ולא בבנים.
אברהם זוכמן:
ואותו דבר בכדורסל, לגבי הבנים בכיתות ה'-ו' אנחנו לא מכינים תשתיות באינטנסיביות שדיברו עליה פה.
אלי לופו:
כי זה לא המנדט של התאחדות ספורט בתי-הספר.
שלומית ניר-טור:
גם אין צורך כי זה מתקיים לבד.
אברהם זוכמן:
עכשיו אני עובר לבנות.
אברהם זוכמן:
ברגע שההתאחדות מטפלת בדבר מה, אז היא מתקצבת.
אברהם זוכמן:
לא משנה כרגע איך.
אברהם זוכמן:
ברגע שזה יורד מתיקצוב של ההתאחדות אנחנו גם לא מתקצבים למטה יותר, כי זה יורד מאיתנו.
יעל דיין:
זאת אמירה שממש מדאיגה מאוד.
יעל דיין:
זאת מוטיבציה שהיא לא לעניין.
אברהם זוכמן:
אני רוצה לחדד את הדברים.
יעל דיין:
אתה מחדד אבל האם זאת תפיסת העולם שלכם, שאם אתם לא יכולים להגיע לקבוצה שהיא כבר הישגית ויוקרתית אז לא תשקיעו בתשתיות?
אברהם זוכמן:
אם הענף הוא לא במסגרת ההתאחדות אז אין את אותן השקעות גם בגיל הצעיר יותר.
אברהם זוכמן:
בבתי-ספר לא משקיעים מבחינה כספית וכמותית ברוב ענפי הספורט בגילאים הצעירים יותר.
אברהם זוכמן:
אלה תקציבים שאין להתאחדות.
אברהם זוכמן:
ליצור מסגרות מקבילות, שבנות תשחקנה ב-3 מסגרות, אני חושב, וכל היושבים כאן יסכימו שזה לא טוב.
אברהם זוכמן:
זה לא בריא לילדות.
אברהם זוכמן:
בסופו של דבר אנחנו מחפשים איך לפתור כאן, במרכאות או לא במרכאות, את אי-ההסכמות בין גופים מסויימים, אבל אנחנו שוכחים שבסופו של דבר זה על חשבון הילדה, שתצטרך לשחק בכל אותן מסגרות.
אברהם זוכמן:
אנחנו לא קוראים תיגר על איגוד הכדורסל, ולא על אף איגוד אחר.
אברהם זוכמן:
כל הפעילות של התאחדות ספורט בתי-הספר עד היום נעשתה מתוך הבנה והסכמה שברגע שהתאחדות ספורט בתי-הספר פעלה בגילאים מסויימים - באותם גילאים, באותו איגוד, אם זה בכדורעף או באיגודים אחרים, לא היתה פעילות.
אברהם זוכמן:
היום איגוד הכדורסל, שהוא הגוף בה"א הידיעה שקשור לכדורסל, אומר שהוא רוצה את זה אליו חזרה.
אברהם זוכמן:
לא משנה כרגע למה.
אברהם זוכמן:
הרי שכאן כל הכללים שלנו של התאחדות ספורט בתי-הספר משתנים.
אברהם זוכמן:
לכן גם החליטו בהנהלת התאחדות ספורט בתי-הספר שאם איגוד הכדורסל לוקח את זה אליו - אנחנו יורדים מזה.
אבישי סולמי:
אז תשנו את ההחלטה שלכם.
אברהם זוכמן:
זה מה שאמרתי.
אברהם זוכמן:
חידדתי את הנקודה.
יעל דיין:
חידדת אותה, אף אחד לא מקבל כאן ציונים על חידודים.
יעל דיין:
מקבלים במקרה הטוב ציונים על הסכמות ועל פשרות.
יעל דיין:
אני מבינה שאני צריכה לחזור למשרד החינוך, שאני מקווה שבקרוב השר יחזור אליו ויהיה עם מי לדבר, מבחינת כתובת מינהלית גבוהה, ולהגיד שפשוט מה שאתה אומר הוא דבר בל יעשה.
יעל דיין:
אתה אומר שאתה מעניש את אלה שנהנים מרווחה בספורט בצורה פנטסטית בגיל הרך, כי "לוקחים" לך אותם, במרכאות כמובן, או מציעים להם עוד אלטרנטיבה מלבדכם.
יעל דיין:
אתם רוצים מונופול על קבוצת הגיל המבוגרת יותר ואומרים שאם אין לכם את המונופול הזה אז תעזבו גם את עניין הילדות הקטנות.
יעל דיין:
אתם תכשירו אותן רק אם הן תמשכנה להיות שלכם.
יעל דיין:
יש משהו מאוד פגום בגישה הזאת.
אברהם זוכמן:
בהתאחדות ספורט בתי-הספר - מר שוקי דקל מכיר את זה טוב ממני - לא החלטנו באיזה ענפים אנחנו מטפלים.
יעל דיין:
אני מדברת על המצב הקיים היום.
יעל דיין:
אני מדברת על כדורסל ילדות ובנות.
יעל דיין:
עיזבו.
יעל דיין:
אני לא נכנסת לכל ההיבטים.
יעל דיין:
אני לא יודעת אם גם לגבי בנים אתם נוהגים ככה.
שוקי דקל:
כן.
יעל דיין:
אני מבקשת להבהיר שחייבת להיות הפרדה.
יעל דיין:
הרי הספורט במשרד החינוך הוא עדיין משרד החינוך.
יעל דיין:
אתם לא הנציגים שלנו לא לסידני ולא לאתונה.
יעל דיין:
התפקיד שלכם הוא חינוך.
יעל דיין:
חינוך כולל חינוך בתחום הספורט וכולל חינוך לשוויון.
יעל דיין:
לא יכולים להיות כאן שיקולים זרים.
יעל דיין:
לכן לא יכול להיות שיקול שבגלל האחר-כך אני לא אעשה את הלפני.
יעל דיין:
אני אומרת את זה כתפיסת עולם.
יעל דיין:
אני בטוחה שהצורה המחודדת שהצגת היא לא קו המחשבה של תפיסת העולם של משרד החינוך.
אברהם זוכמן:
משרד החינוך, בגדול, נותן תשתיות בגילאים הצעירים בכל ענפי הספורט.
אברהם זוכמן:
כאן מדובר על מיקוד.
יעל דיין:
אני מדברת על מה שהיה עד כה ועל החשש שחס וחלילה ייפגע החלק המוקדם בגלל שיש בעיה עם קבוצת הגיל העוקבת, בגלל התפיסה שאחר-כך בין כה מאבדים אותם.
יעל דיין:
לא תפקידכם לשמור עליהם ואתם לא מאבדים אותם.
יעל דיין:
תפקידכם לחנך ולעשות הכל.
יעל דיין:
חס וחלילה אם דבר שנעשה עד כה ייפסק.
יעל דיין:
בוודאי לא בגלל שיקול ש"אם הם לא שלנו אז שייקחו אותם כבר מגיל 3".
יעל דיין:
זה ממש לא מקובל.
יעל דיין:
אני רוצה לסכם.
יעל דיין:
אני רוצה לשאול את ד"ר שוקי דקל, האם יש אפשרות בכל זאת לפתוח את אותו פורום קיים להצעות נוספות ולמחשבה נוספת?
שוקי דקל:
מה שאת הרחבת עליו את התיאור הוא מה שאנחנו רוצים לעשות.
שוקי דקל:
זה התוצאה של הפשרה, כך נקרא לזה.
שוקי דקל:
אבהיר ב-3 נקודות בקצרה, כי הזמן קצר.
שוקי דקל:
אחרי 3 שנים שעשינו מה שעשינו בגיל הזה איגוד הכדורסל אמר:
שוקי דקל:
ניסינו ואנחנו רוצים עכשיו לעשות את זה.
שוקי דקל:
השר הנחה אותנו להמשיך את הפעילות.
שוקי דקל:
זאת האלטרנטיבה האפשרית כדי שלא תחדל בכלל הפעילות: יירשמו לאיגוד הכדורסל כל הקבוצות שיוכלו להירשם ואנחנו בצורה מינורית נעשה את הטורנירים בגיל הזה.
שוקי דקל:
יחד עם זה, את הגעת לזה בסוף, ולמעשה זה הנחה אותנו.
שוקי דקל:
אנחנו רוצים את המשך ההידברות.
שוקי דקל:
אמרת דבר נכון, אני לא בטוח שכולם הקשיבו לו.
שוקי דקל:
אמרת: בואו ננסה את זה אולי שנה-שנתיים בשיטה שהאיגוד מציע.
שוקי דקל:
אם זה יילך והכל יתפתח כמו שחושבים שזה יתפתח, אז מה טוב.
שוקי דקל:
אם לא תהיה פעילות אז נשוב ונדון.
שוקי דקל:
עמדת בתוקף על כך שלא יהיה מצב שהפריפריה היא ליגה ב' והאחרים ליגה לאומית.
שוקי דקל:
אבל יחד עם זה, כמי שעומד בראש מערכת הספורט בארץ, אני לא חושב שזה נכון שכל אחד יעשה לו איזה מערכת פרטית.
שוקי דקל:
אנחנו צריכים להגן ולבנות מלמטה למעלה בשיתוף.
שוקי דקל:
זאת הפשרה של הוועדה הזאת וזה מקובל עלינו.
יעל דיין:
אם יסתבר לך שזה נותן תשובה ממש גרועה לקבוצות גדולות של אוכלוסיה, האם זה ימשך שנתיים?
רות קלוארי:
שנתיים זה להרוס הכל.
חנן יניב:
מה זה, נעשה ניסיונות?
חנן יניב:
לא יבנה משהו חדש.
חנן יניב:
זה ייגמר.
שלומית ניר-טור:
אני לא מבינה למה איגוד הכדורסל, עם כל הכבוד, לא מבין את הראייה הכללית של מדינת ישראל, עם טובת הבנות, ולא נותן את הבמה להתאחדות ספורט בתי-הספר לעשות את כל התשתיות.
שלומית ניר-טור:
אתם תבואו עם הצעה קונקרטית איך אתם לוקחים את המצויינות האלה ועובדים איתן הלאה.
שלומית ניר-טור:
אני לא מבינה את זה.
אבישי סולמי:
בשיטה שלכם לא תהיה מצויינות.
שלומית ניר-טור:
אתה חושב ככה.
שלומית ניר-טור:
אני חושבת אחרת וגם אני באתי מעולם הספורט.
שלומית ניר-טור:
אני מאוד לא שמחה על ההחלטה של איגוד הכדורסל, שלדעתי משיב את הגלגל אחורה.
יהודה שקמה:
זה לא החלטה של איגוד הכדורסל.
יהודה שקמה:
זה החלטה של צוות משותף.
שלומית ניר-טור:
בלית ברירה.
שוקי דקל:
האלטרנטיבה היא של צוות משותף.
יהודה שקמה:
יש לי פה ספר שלום על השתלשלות הדיונים בינינו.
שלומית ניר-טור:
באמת היו הרבה דיונים ואין הבנה.
שלומית ניר-טור:
זאת בעיה.
אבישי סולמי:
בכדי לא לעצור את התהליך ישבנו על זה בישיבות רבות.
אבישי סולמי:
היו בלי סוף ועדות בנושא הזה.
אבישי סולמי:
אני מציע לקבל את זה.
אבישי סולמי:
אם יהיה שינוי בעוד חודש, או יהיו הצעות לשיפור, אז אפשר יהיה לקבל אותן.
אבישי סולמי:
אבל אני מציע לקבל את המסמך הזה כמו שהוא עכשיו.
אבישי סולמי:
אם יהיו שינויים, יישבו האנשים ויישנו.
אבישי סולמי:
אני לא נגד שינוי.
יעל דיין:
מתי נרשמים ומתי תדעו?
יהודה שקמה:
ההרשמות יסתיימו בעוד 10 ימים.
שלומית ניר-טור:
אצלכם, אבל בבתי-ספר הודיעו שאין הרשמה.
יעל דיין:
אני מבקשת את האפשרות לדעת תוך 10 ימים, כאשר מסתיימת ההרשמה, מה תוצאות ההרשמה.
יעל דיין:
ההרשמה היא למה שמוצע כאן, כלומר הרשמה נפרדת.
עידן שפרן:
עד היום אין שום מסמך האומר שנרשמים להתאחדות בתי-הספר לכדורסל ילדות.
שלומית ניר-טור:
הם הודיעו שאין הרשמה.
אלי לופו:
יש רישום רק באיגוד הכדורסל.
יעל דיין:
זה פגם של מי?
שוקי דקל:
זה לא פגם.
שוקי דקל:
זאת ההחלטה.
יעל דיין:
אז למי אתה נותן לשחק במסגרת בית-ספרית?
שוקי דקל:
זה הנגזרת.
יעל דיין:
ולא צריך להירשם לזה?
אלי לופו:
זה טורנירים.
אלי לופו:
זה משחקים ללא משמעות.
יהודה שקמה:
היתה ישיבה אצל ד"ר שוקי דקל לפני 3 שבועות.
יהודה שקמה:
מר קותי מרידן, זאת הנגזרת של הישיבה ביניכם.
אלי לופו:
מר עידן שפרן ואני אומרים שאנחנו רוצים הנחיה לרישום קבוצות במסגרת התאחדות ספורט בתי-הספר.
יעל דיין:
יש לנו כוונה טובה להגיע לסיכום.
יעל דיין:
אם יש הרשמה רק לאיגוד הכדורסל, בקבוצת הגיל שעליה אנחנו מדברים, ואין הליך של הרשמה לליגה בבתי-הספר - - -
שוקי דקל:
לליגה מקבילה - לא.
יעל דיין:
נאמר כאן, ואת זה אנחנו נוכל לברר תוך מספר ימים, שלא יירשמו.
יעל דיין:
זאת אומרת שלאיגוד יהיה אקט של הרשמה אבל בפועל הכדורסל ייפסק בבתי-הספר, מלבד הפירורים האלה שנותנת התאחדות ספורט בתי-הספר.
יעל דיין:
אותה ילדה בת 12 תשחק רק פעם בכמה זמן.
יהודה שקמה:
או שהתאחדות ספורט בתי-הספר יוציאו טופסי הרשמה עכשיו.
יעל דיין:
בסך הכל לא משתגעים על כך שהילדה תשחק גם כאן וגם כאן ותהיה רשומה ב-2-3 מקומות.
יעל דיין:
אבל אם יסתבר לנו שזה מוריד לאפס או לאחוזים מאוד קטנים את מספר המשחקות בגיל הזה, כי לא נרשמו אליכם, בגלל תנאים ודרישות - לא מה שמר חנן יניב אמר בהתחלה על כך שזה עולה מאות שקלים אלא בגלל שזה במקום לא נוח וכן הלאה - השאלה היא האם ניתן להמשיך לקיים אותה מתכונת באותם מקומות שבהם כן אפשר להמשיך את הליגה של בית-הספר.
יעל דיין:
האם זה פוגע במישהו?
יעל דיין:
האם יש לזה התנגדות עקרונית?
יוסי ראוך:
זה אומר להמשיך באותה מתכונת שהיתה עד עכשיו.
יהודה שקמה:
התאחדות בתי-הספר צריכה לעשות את האקט של שליחת טופסי הרשמה למועדוני "בית-ספרי".
יהודה שקמה:
זה היה הסיכום לפני 3 שבועות.
יעל דיין:
אני רוצה לסכם מה שמסתמן כאן.
יעל דיין:
קודם כל דיברנו על התשתית של התשתית.
יעל דיין:
אני מבקשת - עיזבו אותן במסגרות הקיימות.
יעל דיין:
להיפך, ננסה להרחיב את זה.
יעל דיין:
דבר שהוא רחב מאוד אז גם אין את הגירוי להוציא ממנו איזה אליטה של מצויינות.
יעל דיין:
צריך להגיע להרחבה מקסימלית של התשתית לכדורסל או קט-סל בנות, או איך שיקראו לזה, בכל מקום, גם על חצי מגרש.
יעל דיין:
אנחנו לא רוצים להכניס כאן איזה תעשיה של כדורסל נשים שמתחילה מגיל אפס ומניעה לאיזה אמביציה היסטרית.
יעל דיין:
שלילדות הקטנות בגילאי 10-12 יהיה כייף, שכולן תשחקנה.
יעל דיין:
יש בעיה של גובה בגיל הזה.
ישראל שריד:
יש עכשיו נבחרת קדטיות, של בנות 15, שיש בה 4-5 בנות שהן כמעט בגובה 1:90 מטר.