GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל דיין:
הן מצטרפות.
יעל דיין:
יש לנו מאגר יותר טוב; הקהל יותר מתעניין.
יעל דיין:
לבנות עניין של ספונסרים ואפילו מעודדים, אפילו אנשים שיבואו למשחקים, בוודאי אם אנחנו מדברים על התקשורת, שעד היום, עם הכדורסל - אני פשוט אינני מבינה את העניין הזה של משחק חצי הגמר נגד יוון.
יעל דיין:
אנחנו מתחננים "על ארבע" לחצי שעת שידור, כי הבטיחו לנו מ-7:00- עד 7:30 - בשעה 7:30 - מצטערים מאד.
יעל דיין:
זה חדשות ברוסית, ואנחנו איננו יכולים להוריד מזה אפילו דקה.
יעל דיין:
ערוץ 33, אפשר לחשוב שזה הערוץ הראשון, בשעת השיא, בחדשות.
יעל דיין:
הדברים האלה הם מאבקים.
יעל דיין:
אני מאמינה שכן יהיה פרי, פשוט על בסיס של ניסיון העולם.
יעל דיין:
אינני חושבת שהישראלים שונים מבני ארצות אחרות, ושדווקא אצלנו יהיה איזה "וירוס" כזה שיפסול את אפשרות ההתפתחות של כדורגל נשים ונערות.
יעל דיין:
לכן, אני מבקשת בבסיס החשיבה שלנו - אנחנו איננו יכולים עדיין לחשוב בעניין של עלות – רווח; זה מוקדם מדי, אבל כן יכולים לחשוב במובן של השקעה והתוצאה של ההשקעה, בטווח - לא היסטורי של עשרות שנים, אלא בטווח הקרוב.
יעל דיין:
לכן אני מאד מבקשת שנרשום לפנינו את כל החסרים, עם הצעה שלכם מאין הם צריכים לבוא, אבל אנחנו גם מבקשים - אין לי דרך אלא לבקש, אני אינני יכולה לדרוש - שכל אחד יתייחס אל זה כאל דבר לא ניסיוני, אלא כאל השקעה, ולא יעשה את החשבון על האגורה, במובן שהשנה אני כך, ובשנה הבאה יהיה עוד פחות ופחות.
יעל דיין:
זה צריך להיות בקו עליה, והיעד עכשיו - עד עכשיו - בחריקת שיניים ובציפורניים, אבל בניתם משהו שחבל עכשיו לרדת ממנו, או לצמצם אותו.
יעל דיין:
המצוינות תגיע כתוצאה מכל הפעילות.
יעל דיין:
הדוגמה שנתת על בית"ר באר שבע, אתה אומר שזה לא מודל - אבל אם אתה רואה דבר כזה ומעודד אותו, הוא כן הופך להיות מודל.
עזריקם מילצ'ן:
כשאמרתי לה תודה וכוליה.
עזריקם מילצ'ן:
לא די בזה.
יעל דיין:
התלהבות, אנחנו צריכים להאדיר אותה ולעודד אותה ולתת לה את הדחיפה - וזה גם מה שאנחנו מנסים לעשות מכאן.
ראשית:
עד לרגע זה, כמובן, טרם קיבלנו מהוועדה הציבורית את הניקוד ואת שיטות הניקוד לשנת 2001, כי עדיין יושבים על המדוכה.
ראשית:
גם במסגרת הסיכום, צריך להבין, אין די בזה שמועצת ההימורים רוצה מאד לתת לכדורגל נשים.
ראשית:
הבהרנו גם באותה ישיבה וסיכום - צריכה להיות פניה מסודרת גם מצד הוועדה הזו לוועדה הציבורית, כי בישיבה שהייתה ב21.9- לא השתתפו נציגי מינהל הספורט.
ראשית:
הוועדה פועלת ליד משרד המדע, התרבות והספורט.
ראשית:
הצוות המקצועי של הוועדה הם אנשי מינהל הספורט, זה מר אורי חרל"פ, וזה צוות עובדים אחרים, שנמצאים יחד עם גברת שלומית ניר.
ראשית:
לפי דעתי, בגלל שעדיין לא הגיע ניקוד ל2001-, בעקבות הישיבה היום צריך לצאת מסמך מטעם הוועדה הזו, שייתן גם הסבר לנושא הזה, מעבר לדברים, כדי שהוועדה תעביר את ההמלצה שלה באופן ייחודי.
ראשית:
אם היא תעביר את זה במסגרת הניקוד הכולל - זאת אומרת, אם היא תשבץ את כדורגל הנשים בניקוד הרגיל, היא לא תשבץ אותו.
ראשית:
היא צריכה לשבץ אותו ברמה מיוחדת, בעקבות כל הדיונים שאנחנו מקיימים כאן.
ראשית:
זה חייב להיות תהליך במתכונת הזאת.
יעל דיין:
לאחר יש הראש והכוונות הטובות, ואחר כך השלישי יושב עם המפתח לקופה.
יעל דיין:
אנחנו מנסים לרכז את כל הדברים.
יעל דיין:
הרי זו לא הייתה ישיבה ערטילאית - ישבנו "תכל'ס", ישבנו כדי לסכם.
יעל דיין:
אני הבנתי מכם - וכנראה הבנתי לא נכון - שאת הסיכומים שלנו… אתם צריכים את האישור של ועדת כרמון, ולכן את אותו סיכום אתם תעבירו ותאמרו:
יעל דיין:
כך וכך סיכמנו עם ועדת הכנסת.
יעל דיין:
על דעתנו כמובן - אינני יכולה להתחרות אתכם.
יעל דיין:
אתם בסופו של דבר מציגים את הדרישות, מקבלים אישור או ניקוד כזה או אחר מהוועדה, וזה חוזר אליכם בשביל לקבל את התקציבים עצמם.
שאול סווירי:
מצד הוועדה הזו.
יעל דיין:
הבנה שלי.
שאול סווירי:
אליכם את סיכום הדיון, כי הפגישה הייתה אצלנו, והעברנו לכם את סיכום הדיון לפי בקשה שלכם.
יעל דיין:
בפגרה.
יעל דיין:
את הסיכום קיבלנו באיחור רב, אחרי הרבה דרישות.
יעל דיין:
אנחנו היינו בפגרה, והישיבה הזו התקיימה בזמן פגרה, וגם העבודה שלנו אולי נמצאת לוקה.
יעל דיין:
אני מוציאה היום בדחיפות, ואני אוודא שזה הגיע לאנשים.
יעל דיין:
גברת שלומית ניר תגיד לי מי, אישית, מטפל בזה.
יעל דיין:
אני מביאה את זה כסיכום.
יעל דיין:
הסיכום שלנו עם ההתאחדות ועם מועצת ההימורים מופנה לוועדת כרמון.
יעל דיין:
הסיכום עם ההתאחדות - אין בעיה, זה איננו סיכום ראשון.
יעל דיין:
אני מורשית, אני חושבת, לפנות בשמכם, כתוצאה מישיבת ועדה, שאלה מסקנותיה.
יעל דיין:
לגבי הנושא של שינוי הניקוד - אני אציין שזה אחרי ישיבה מעמיקה ובוחנת, שהגענו למסקנה - ומועצת ההימורים הציעה כי אכן כך אתם הצעתם.
יעל דיין:
כדי להגיע לשיפורים בשלב הראשון - אינני זוכרת, זה היה גם לשנות את הסטטוס, מבחינה של ליגה.
יעל דיין:
אבל הנקודות היו לפי חישוב.
שאול סווירי:
ישתנה ויגדל לרמה של 500 נקודות, במסגרת שתי שנות תקציב, זאת אומרת, 2001 ו2002-.
שאול סווירי:
מתנהגות קצת אחרת במבנה התקציבי שלהן, אבל ברמה העקרונית.
יעל דיין:
הבנתי שזה "לעלות כיתה", ועליית הכתה הזו מאפשרת ניקוד - הניקוד הוא תקציב - זה יותר טוב מלעלות כיתה.
שאול סווירי:
גם מדוע.
שאול סווירי:
הקבוצות הבכירות של הכדורגל הישראלי, יש להן הפרשה של אחוז מסוים מתוך התקציב הכולל שהולך לחלוקה.
שאול סווירי:
לוקחים את התקציב הזה ומחלקים אותו בין הקבוצות - ואז אנחנו מתרגמים אותו לניקוד.
שאול סווירי:
אם ייקחו את כדורגל הנשים ויכלילו לאותו אחוז, יישאר האחוז, כי האחוז הזה מופיע ברשומות.
שאול סווירי:
הוא מופיע בילקוט הפרסומים.
שאול סווירי:
אז יצטרכו לקחת ולחלק כבר בין כולן, ואז הניקוד של כולן יירד.
שאול סווירי:
לכן עדיף שהנושא של הנשים יקבל ניקוד מסודר, שייתן לו את המעמד הזה של שינוי במהלך שנתיים.
שאול סווירי:
גברת שלומית ניר מכירה קצת יותר טוב את הנושא, כי היא חיה אותו.
יעל דיין:
ש"ח שאנחנו צריכים "לחפור" ולמצוא, את הנושא הזה אנחנו סיכמנו, ונעביר את זה היום לוועדת כרמון.
שאול סווירי:
שלומית ניר תקבל אותו.
שאול סווירי:
אנחנו נעביר אותו גם מהצד שלנו, גם ההתאחדות עם מכתב - רצוי מאד.
שאול סווירי:
אני רוצה להסביר: הוועדה הציבורית מורכבת מאנשים, ובאים גם מכדורסל ומענפים אחרים.
שאול סווירי:
כדי לתת משקל ייחודי לנושא הזה, כדאי לפנות מכל הצדדים.
יעל דיין:
ספציפיות בדברים האלה, ואתם יודעים למי להעביר.
יעל דיין:
אתם תגידו לי למי להעביר.
יעל דיין:
אתם שותפים להחלטות האלה; כלומר, אלה אינן החלטות בלעדיות שלי.
אברהם זוכמן:
ומר קותי מרידן מהתאחדות ספורט בתי הספר ייכנס יותר לפרטים.
אברהם זוכמן:
אמר מר מאיר ליבר ידידי, שהפירמידה התחילה הפוך.
אברהם זוכמן:
זה נכון.
אברהם זוכמן:
כלומר, התחלנו עם נבחרות, ואנחנו - במשרד החינוך - נרתמנו מיד לעניין, למרות שגם קודם היה כדורגל של בנות, אבל בצורה מאד מינורית.
אברהם זוכמן:
אני יכול לומר, בהרבה גאווה, שזה נקלט בתוך המערכת, ועוד מעט נשמע פרטים יותר מדויקים בהמשך.
אברהם זוכמן:
אנחנו במשרד החינוך כמובן נמשיך לעודד כדי ליצור תשתיות, כדי שיהיו נבחרות טובות למדינת ישראל.
יעל דיין:
אצלכם, או שכל אחד מעביר את זה למישהו אחר?
יעל דיין:
משהו "דפוק" אצלי כנראה.
יעל דיין:
אני יודעת טוב מאד, ואני גם יודעת את התקלות שנבעו מפיצול המשרדים - זה מוציא מהדעת.
יעל דיין:
מה גם שאנחנו איננו יודעים אם זה קבע, משום שיכול להיות שאחרי הבחירות הבאות, אנחנו נשב כאן, ואתם תקבלו משכורת מגופים אחרים.
קותי מרידן:
בשם כל הגורמים, אני מבקש שהכל יחזור למשרד החינוך, אם ישנה דרך, אם זה רק אפשרי, כי ההפרדה הזו איננה טבעית.
קותי מרידן:
כל הזמן דיברנו על הילד שמטפלים בו מהבוקר עד הערב, ופתאום יש ילד שמפסיקים לטפל בו בשתיים בצהרים, והוא עובר למישהו אחר.
קותי מרידן:
זה מעביר כסף מכאן, והלז – משם, ואנחנו באמצע.
קותי מרידן:
אנחנו יצאנו לדרך לפני שנתיים עם 31 קבוצות.
קותי מרידן:
היום אנחנו מפעילים 50 קבוצות.
קותי מרידן:
אנחנו מפעילים אותן באזורים חלשים מאד, כולל המגזר הערבי - פריצת דרך מדהימה - 11 קבוצות במגזר הערבי, שחשבנו ששם יהיה קשה מאד.
קותי מרידן:
התקציב שאנחנו זקוקים לו בשנה הוא 670,000 ש"ח, וזה העברה לקבוצות עצמן.
קותי מרידן:
500,000 ש"ח עברו לקבוצות עצמן ועברו דרך התאחדות הספורט לבתי ספר.
קותי מרידן:
חוץ מזה, אנחנו מתקצבים בפעילות שלנו שיפוט, ארגון, מחנות אימון בווינגייט וכדומה ב250,000- ש"ח נוספים.
עזריקם מילצ'ן:
הכולל שלכם, של בתי הספר, לנושא כדורגל נשים, לא רק נערות.
קותי מרידן:
ובארגון וכיוצא בזה.
קותי מרידן:
תקציב התאחדות הספורט לבתי הספר, בתפר בין שני המשרדים, קוצץ ב50%-.
קותי מרידן:
הוא קוצץ כי משרד החינוך סבר שנעבור למשרד הספורט, ואז הוא אמר: אם זה עובר, שהם יילכו עם חצי מהכסף.
קותי מרידן:
בפועל נשארנו במשרד החינוך עם מחצית התקציב וזהו.
קותי מרידן:
עם זה אנחנו מתקיימים בדוחק רב.
קותי מרידן:
תקצוב לקבוצה, כיתות ז', ח', ט' - 12,000 ש"ח לשנה.
קותי מרידן:
זה נשאר מתחילת הדרך.
קותי מרידן:
אין מקורות תקצוב נוספים, וזה בעצם חצי המיליון שאנחנו דיברנו עליו - הוא חולק לקבוצות.
קותי מרידן:
היום גדלנו מ31- קבוצות ל50-; ולכן, בתקציב של היום, בכפולות של לפני שנתיים, זה נותן 661,000 ש"ח.
קותי מרידן:
אם אנחנו חושבים שבשנה הבאה, כמו בשנים הקודמות, יהיה גידול נוסף, אנחנו נזדקק במזער ל- 700,000 ש"ח - וזה איננו עובר להתאחדות הספורט לבתי הספר.
קותי מרידן:
זאת אומרת, זה עובר דרך הרשויות המקומיות, ישירות אל בתי הספר.
קותי מרידן:
קבוצה בכיתות י'-י"ב קיבלה 17,600 ש"ח לשנה.
קותי מרידן:
מיליון ש"ח.
קותי מרידן:
הכסף הזה, בכל שנה, בשנתיים האחרונות, הועבר לסל הספורט.
קותי מרידן:
זה היה פעם במשרד החינוך.
קותי מרידן:
עכשיו זה במשרד המדע.
יעל דיין:
הספורט זה עובר לרשויות?
יעל דיין:
האם הצינור הראשי הוא עדיין הרשויות?
יעל דיין:
קובע את דלות התקציב הזה.
יעל דיין:
אינני מבינה איך אפשר להציע לקבוצה בתיכון את הסכום שהזכרת, שזה כבר בקו עולה - אינני יודעת כמה מקבלים בנים בכיתות האלה - ואינני יודעת מהי התחזית.
יעל דיין:
זאת אומרת, הם אומרים, גם זה - אנחנו איננו יודעים אם זה יימשך.
יעל דיין:
אני רוצה לדעת מי האבא של ה"עסק" הזה.
יעל דיין:
העניין הזה של התשתית בבתי ספר ושל נערות ובנות ב50- הקבוצות האלה - אינני רואה שזה מעוגן באיזה שהוא דבר ממשי.
יעל דיין:
השנה הזו זה היה כך, ושנה אחרת זה היה אחרת, ולקחו מכאן והעבירו לכאן - מי האבא של זה?
יעל דיין:
על מי צריך - זה אף אינו עניין של לחץ - אבל זה דבר שהרי קיים.
יעל דיין:
אזיי אל מי צריך לבוא ולהגיד: יש לך 50 קבוצות.
יעל דיין:
הקבוצות האלה סובלות מחוסר תקציב בצורה "מופרעת", ואין לי בטחון שגם התקציב הדל הזה יימשך - מי הכתובת שלי?
קותי מרידן:
שופטות, מאמנות וכיוצא בזה - אין שום ספק שלא כל הבנות שמשחקות כדורגל בכיתות ז'-ח', יניו שחקניות כדורגל מהשורה הראשונה, אבל מהן תצמח עתודה, גם של שופטות וגם של מנהלות, וגם של מאמנות; ומבחינתי, אני הבאתי את הגרף - סברתי שיהיה לנו פה מטול שקפים - זה מה שקורה לנו בכיתות ז'-ח', ומבחינתי זה הדבר החשוב, כי רק מה שמתחילים כאן, בסוף הוא מגיע כאן לרמה טובה.
קותי מרידן:
והכדורגל שמשחקות הבנות כאן, בכיתות ז'- ח', הוא ברמה יותר גבוהה מ"דור המדבר" שנמצא כאן.
קותי מרידן:
דור המדבר שנמצא כאן גדל בשכונה.
קותי מרידן:
בצורה נכונה - היא מגיעה לפריפריות, למקומות שהכדורגל הוא חלק מהתרבות, והבנות אוהבות כדורגל ומשתלבות בזה.
קותי מרידן:
אנחנו כל פעם פורצים לרשויות נוספות, אבל הכל "על כרעי תרנגולת", בלשון המעטה.
קותי מרידן:
זו בדיוק התמונה שתיארת.
יעל דיין:
גברת שלומית ניר תסכם את הדברים הטובים והפחות טובים.
יעל דיין:
לא קיבלתי תשובה מי הכתובת שלי בעניין הזה.
יעל דיין:
הסיפור הזה של התחלה והמשך ידוע לכולנו.
יעל דיין:
זה קיים בכל נושא.
יעל דיין:
אם תתחיל ללמד סינית חובה בבתי הספר, או אז מי שהיום לקראת בגרות, יהיו לו תוצאות נמוכות מאד לעומת מי שמתחיל ללמוד בכיתה ו'.
יעל דיין:
זו שפה, במובן הזה שזה דורש את השנים של התשתית.
יעל דיין:
אבל אותו הגרף גם אומר שבשנה הבאה אנחנו כבר מקבלים את החיזוק של אלה שכבר התגלגלו בעניין, את השנתיים במלואן, ובשנה שאחריה כבר יהיה לנו תוצאות של 3 שנים או 4 שנים.
יעל דיין:
לכן אינני נבהלת מנקודת הזמן שאנחנו נמצאים בה, כי היא בדיוק נקודת הזמן להשקעה.
יעל דיין:
כבר יש מאחורינו - איננו מתחילים מכלום.
יעל דיין:
יש לזה עתיד, ועכשיו זה הרגע של החולשה האפשרית, שאם עכשיו אנחנו זונחים את זה – "הלך עלינו".
יעל דיין:
זאת אומרת: יש תשתית, ויש ניסיון.
יעל דיין:
לא די, אבל זה כבר באוויר.
יעל דיין:
כבר יש קבוצות.
יעל דיין:
כבר יש בנות עם אמביציה.
יעל דיין:
כבר יש בנות שמתגלגלות במגרשים שנה-שנתיים והולכות ומתכוונות להמשיך.
יעל דיין:
זו נקודת זמן קריטית מבחינת בתי הספר, מבחינת נערות ובנות.
יעל דיין:
לכן אני מבקשת לדעת את שני הדברים האלה.
יעל דיין:
אין לי ויכוח איתך, דרך אגב, על פיצול המשרדים.
יעל דיין:
זו "קטסטרופה" שאולי מוקדם מדיי לשפוט אותה.
יעל דיין:
אם זה יימשך, נדע בעוד שנתיים שזה רע.
יעל דיין:
כרגע זה נראה "על הפנים", כי אין נושא שאני עוסקת בו, שעבר מאחד לאחר, כולל נושאים שבכלל אינם שייכים לכם.
יעל דיין:
נשים במדע; נשים בטכנולוגיה.
יעל דיין:
כשאתה מדבר על היי-טק ונשים ועל מספרן המועט בתחום זה ברמת הביניים והצלחתן המסחררת בזה ברמה הגבוהה, ואתה אומר: איפה ההשקעה שלנו?
יעל דיין:
או אז זה הולך בין החינוך ובין המדע, ונופל בין הכיסאות.
יעל דיין:
זה מתבטא בתקציבים - אין מה לעשות.
יעל דיין:
כל הדברים האלה, כל ההשקעות האלה – ואין זה משנה אם זה במאמנות, או בכדורגל בנות, או בהיי-טק לנשים או בהאדרת לימודי המתמטיקה.
יעל דיין:
שני המשרדים האלה הם אף לא בתחרות, כי הם עמוסים.
יעל דיין:
או אז אין אפילו תחרות יצירתית ובונה.
יעל דיין:
אומרים: בסדר, לקחתם מאיתנו, זו הבעיה שלכם.
יעל דיין:
ולא - נעביר את התקציב הצמוד לזה, כי בכל זאת איזה "קטע" שייך לנו.
יעל דיין:
ה"קטע" ששייך לנו איננו נמצא.
יעל דיין:
הקטע שהועבר נמצא, ולא די בו, כי הוא רק מחצית.
קותי מרידן:
המעבר בין משרד החינוך למשרד הספורט, התעוררו שם ויכוחים.
קותי מרידן:
מה שקרה בשנת 1996 - במשרד החינוך הוציאו 136 מיליון ש"ח לנושא של ספורט וחינוך גופני.
קותי מרידן:
נוריד מזה 24 מיליון לשיטור - עדיין אנחנו עומדים עם 114 מיליון ש"ח.
קותי מרידן:
בשנת 2001, במשרד הספורט, יהיו 82 מיליון ש"ח לספורט.
קותי מרידן:
רע.
קותי מרידן:
לו היה אחוז אחד של יתרון לפיצול הזה.
קותי מרידן:
אבל ממש יש לו 100% חסרונות.
יעל דיין:
משרד החינוך יושב על זה, או משרד הספורט איננו מושך את זה.
יעל דיין:
מי איננו עושה את עבודתו?
קותי מרידן:
בתוך השנה מחלק אותם מחדש - זה נקרא יתרות.
קותי מרידן:
ממאות המיליונים האלה הוא העביר תמיד גם לסל הספורט, ואפשר היה לעשות פעולות נוספות.
קותי מרידן:
כשהוא העביר את התקציב למשרד המדע, הוא העביר את בסיס התקציב.
קותי מרידן:
ואז משרד המדע אומר: ראו, מה נתתם לי?
קותי מרידן:
82 מיליון ש"ח, כשהיו לי 136 מיליון ש"ח.
קותי מרידן:
השמיכה הזו קצרה.
קותי מרידן:
אינני יכול, עם זה, לעשות יותר.
יעל דיין:
אני צריכה לפנות בכל טענה שיש.
יעל דיין:
אינני יכולה לפנות למשרד החינוך ולהגיד: רגע.
יעל דיין:
פעם העברתם.
יעל דיין:
כשזה היה בתחומכם, הייתה לכם יתרה והעברתם אותה.
יעל דיין:
עכשיו זה לא בתחומם.
יעל דיין:
לאחר מעשה, כי את הישיבה הזו, בעניין סמכויות המשרדים, כשרק שמענו באוויר על משרד המדע, התרבות והספורט - היינו צריכים לבוא ולשאול לפני מעשה: מה זה אומר לגבי בתי הספר, ומה זה אומר לגבי תקציבים?
יעל דיין:
כשזה כבר היה גמור - אזיי עכשיו אנחנו בוכים על זה.
יעל דיין:
אני רוצה לשאול אותך מה לעשות.
יעל דיין:
אתה שולח אותי למשרד החינוך - עדיין לא גילינו את ה1.5- מיליון ש"ח האבודים.
אברהם זוכמן:
תקציב רשות הספורט והחינוך הגופני, שבבסיס התקציב בשנת 1999, הועברו לשנת 2000.
אברהם זוכמן:
הם חולקו, בבסיס: 76 מיליון ש"ח - למינהל הספורט, ו5- מיליון ש"ח נשארו במשרד החינוך, לבתי הספר.
אברהם זוכמן:
כלומר, אם אנחנו מדברים בהגינות - נשארו 100% של התקציב.
אברהם זוכמן:
בתוך הקיצוץ הזה, שנעשה להתאחדות ספורט בתי הספר, הכסף לא נשאר במשרד החינוך - הוא עבר.
אברהם זוכמן:
לאן?
אברהם זוכמן:
אינני יודע.
אברהם זוכמן:
באילו תקנות בתוך מינהל הספורט.
אברהם זוכמן:
ה100%- עברו.
אברהם זוכמן:
מאין היה לכדורגל, בכל זאת - אמר את זה נכון מר קותי מרידן: כל פעם מעודפים שונים ומתקציבים ייחודיים שנוספו במהלך הזמן.
אברהם זוכמן:
זה דבר שאחרי ההפרדה הוא באמת קשה.
אברהם זוכמן:
משרד החינוך אומר: זה אצלכם.
אברהם זוכמן:
באמת סל הספורט נמצא היום במשרד המדע, התרבות והספורט, ושם צריך ללחוץ - לפחות כרגע - להגדיל את הסל הזה.
קותי מרידן:
בפרקטיקה, לפחות באופן מיידי.
קותי מרידן:
אינני יודע אם עדיין אפשר לעשות העברות תקציביות בין משרדים: אבל אם כן - אני חושב שצריך לראות אם משרד החינוך מוכן לעשות - אפילו על בסיס מחווה, בנקודת הזמן הזאת - ולהעביר את ה660,000- ש"ח למשרד המדע, כדי שזה יעבור בצורה מסודרת.
קותי מרידן:
אם לא, הפיתרון היחיד שאני רואה, עכשיו - בשנה זו לפחות - זה אותו פיתרון של ועדת כרמון.
מאיר ליבר:
פותר לך את הבעיה של שנת הכספים 2000.
מאיר ליבר:
פועלים כמו בכדורגל.
קותי מרידן:
מתארת את התמונה באופן נכון.
קותי מרידן:
היא חברת כנסת, והיא מתרוצצת ואיננה מוצאת את הידיים ואת הרגליים.
קותי מרידן:
או אז, מה קורה לנו, שאנחנו נמצאים בתוך מבנה היררכי?
קותי מרידן:
כל אחד אומר לך: אינני יודע.
קותי מרידן:
לי אין.
קותי מרידן:
לך לשם.
נעמי בלומנטל:
אני יכולה לבוא עם "דף נקי".
יעל דיין:
עכשיו.
יעל דיין:
אני אפנה למשרד החינוך, בבקשה כמו שאמרתם, של מחווה.
יעל דיין:
זה איננו פותר לנו את עניין השנה הבאה.
יעל דיין:
האם אנחנו מדברים על חסר של 660,000 ש"ח?
יעל דיין:
טוב ממני, להעביר אלי, אם אפשר עוד היום - אני אצטרך ללחוץ אתכם, אבל אין לנו הרבה ימי כנסת; או אז אינני רוצה לבזבז זמן - להעביר אלי עוד היום את הנוסחה של הפניה שלי למשרד החינוך.
יעל דיין:
זאת אומרת, הבקשה שלי - ואל תדאג.
יעל דיין:
אינני אומר: אמרו לי לכתוב כך וכך - את הניסוח של הבקשה שלי, כאשר זה ברור שזה איננו תקציב רגיל, ואני מבקשת את זה מייתרה וכמחווה.
קותי מרידן:
את המכתב הזה.
יעל דיין:
שתצא היום לוועדת כרמון, כדי שייראו שזה חלק ממערכת שלמה.
יעל דיין:
זאת אומרת שאנחנו עוסקים גם בליגה, גם בניקוד, גם שותפים לזה עניין הנבחרות, וגם אנחנו עובדים בעניין התשתית.
יעל דיין:
מוכרחים להבין את הקשר בין הדברים.
יעל דיין:
אינני צריכה היום תורם.
יעל דיין:
אשמח שיבוא אלי איזה ספונסר אדיר ויגיד: "אני נותן לנבחרת, בתנאי שהיא מנצחת; ותביאו חזרה את השוערת הג'ינג'ית, ואני רוצה שהיא תנצח.
יעל דיין:
שני משחקים היא מנצחת, או אז אני נותן להם.
יעל דיין:
" זה איננו פותר.
יעל דיין:
כולכם אנשי מקצוע ותיקים בעניין הזה של איך מגיעים לתשתית, לקצה הפירמידה.
יעל דיין:
יש לנו כאן בעיה עם תשתית.
יעל דיין:
מה שלא יגידו לי - ואני לא מאלה שמשווים כל דבר לרשת "אל המעיין", אבל הסכומים אינם סכומים.
יעל דיין:
אני מוכנה לשבת גם 10 ועדות, גם על סכום פחות מזה, אבל הצורה שבה מזלזלים - אני מוכרחה לייחס זאת לעובדה שאלה נשים ובנות, ושהעתיד איננו כל כך ברור.
יעל דיין:
אני רוצה כרגע לסכם ולומר שדנו כאן בכל הקטגוריות.
יעל דיין:
דנו כאן בעניין הנבחרת, דנו בעניין הליגה, בנושא שהיינו בו בוועדה אצל מר רוני.
יעל דיין:
אנחנו חייבים להפנות בדחיפות לוועדת כרמון את הפנייה של הסיכום שלנו כאן, שכולל את הסיכום שהיה לנו אז בוועדה, לדאוג שבישיבות שהם עושים, כשהם נותנים מחדש את הניקוד וכן הלאה, יכללו את המסקנות שלנו; ודנו כמובן ב"קטע" החשוב מאד שלנו, של סל הספורט ובתי הספר - הנבחרות, שמספרן גדל, ותקציבן פחת, וזה עדיין נע בין המשרדים, כאשר למעשה, המשרד הקודם פסק לתת, כי זה כבר איננו בתקציבים שלהם; ולעומת זאת, המשרד החדש שקיבל את זה קיבל הרבה פחות, ואין לו מאין לקחת, כי עדיין אין לו יתרות כמו שיש במשרדים ותיקים.
יעל דיין:
אני רוצה לדעת מה מכל זה צריך להיות מופנה לוועדת הכספים - אני חושבת שרק עניין הנבחרת.
יעל דיין:
כל השאר זה במעגלים סגורים קיימים.
יעל דיין:
אנחנו מדברים על העברה מחינוך למדע ולספורט.
שלומית ניר-טור:
לאוצר ולא לוועדת הכספים.
יעל דיין:
הכספים, בעיקר אם זה רזרבות.
יעל דיין:
אם זה רזרבות, זה חייב לקבל הרשאה של שימוש ברזרבה של ועדת הכספים.
שלומית ניר-טור:
רזרבות, זה לחינוך.
קותי מרידן:
שהיא מדברת עליהן.
קותי מרידן:
הטכניקה הכי פשוטה מבין שלושת המסלולים האלה.
קותי מרידן:
שזה פועל כך.
יעל דיין:
ולנסח.
יעל דיין:
בעניין ועדת כרמון, אני אשב עם גברת שלומית ניר, ואנחנו ננסח.
יעל דיין:
אני רוצה להוסיף בכתב יד מספר מילים לכל דבר כזה באופן אישי.
יעל דיין:
יש לזה דחיפות מסוימת, ואני רוצה שאת התשובה יפנו אלי בהקדם.
נעמי בלומנטל:
שנצליח להתגבר על המכשולים שיש כרגע, ואני חושבת שאנחנו עושות מאמצים, ושלא כל העבודה תרד לטמיון.
נעמי בלומנטל:
יש תשתית טובה מאד, יש הרבה מאד רצון טוב, ואני רוצה להודות לכולכם על כל העבודה; ואני באמת מקווה שאנחנו נמצא את התקציב, ונוכל להתקבל כמו שהיה בעבר.
קותי מרידן:
עזריקם מילצ'ן אמר קודם.
קותי מרידן:
כדי שהדברים האלה יקרו - ואין קיצורי דרך, כפי שאמרת – זה ייקח זמן עד שיהיו לנו שופטות ומאמנות.
קותי מרידן:
הן צריכות לעבור את כור ההיתוך הזה - לא יעזור שום דבר.
קותי מרידן:
אבל יש לנו מצוקה נוראית של מתקנים.
קותי מרידן:
בכלל יש מצוקה של מתקנים, ובנסיבות האלה פעילות הבנות, גם תשתית וגם נשים - מר עזריקם דיבר גם על הנשים, אבל אני מחזק את זה עוד יותר לגבי התשתית - היא מיד נדחקת, או צריכה לקיים מאבקים בלתי רגילים, כדי לבצע את הפעולה הזו.
קותי מרידן:
אני מדבר על תשתית שהולכת ומתרחבת, כלומר המצוקה הזאת תלך ותעמיק.
קותי מרידן:
לכן, לדעתי את צריכה, בצורה כזו או אחרת, מול המועצה להסדר ההימורים, או מול כל גורם שמתקצב מכספי ציבור בניית מתקנים, לקבוע איזה שהוא כלל, שהם צריכים לתת 20%, או משהו קבוע אחר, מהזמן בין השעות 14:00-19:00, לפעילות בנות.
קותי מרידן:
אם זה לא יקרה, אם לא תהיה להם מחוייבות…
יעל דיין:
כדורסל וכדורעף, לגבי השעות, לגבי בנות יותר צעירות שנותנים להן מגרש, נגיד בשעה 21:00 בערב, וזה פוסל את הפעילות.
עזריקם מילצ'ן:
למנות איזו ועדה, שאולי את תעמדי בראשה - איני יודע מי, מגורמים ציבוריים, מההתאחדות – אין זה משנה כרגע, שתשב ותכין תוכנית לטווח של 6-8 שנים, איך אנחנו משפרים את הנושא של מתקנים לכדורגל נשים.
עזריקם מילצ'ן:
לא אכנס לפרטים.
עזריקם מילצ'ן:
חייבים לעשות את זה, ולא - נעמוד בפני קטסטרופה.
עזריקם מילצ'ן:
מועצת ההימורים לא יילך העניין.
עזריקם מילצ'ן:
וההתאחדות לכדורגל.
יעל דיין:
תהיה בראשותי, כי אני נבחרת - אני צריכה שזה יהיה מישהו מקצועי.
יעל דיין:
אני אשתתף בה ברצון.
יעל דיין:
האם יש אישה במועצת ההימורים?
יעל דיין:
הנשים הללו.
יעל דיין:
ועדה רק לעניין הזה, של תכנון עתידי של כדורגל נשים, לנושא המתקנים.
יעל דיין:
יכול להיות שיהיו שם עוד נושאים שיעלו - אינני רוצה להגביל את עצמי רק לדשא.
יעל דיין:
אני חושבת שאז יהיה לנו קל לשבץ.
יעל דיין:
זה איננו צריך להיות רק נשים, אבל הייתי רוצה ועדה שבראשה תעמוד אישה מאצלכם, ואז אנחנו נבקש נציגים, גם מההתאחדות וגם ממינהל הספורט.
יעל דיין:
תהיה ועדה קטנה, של 4-5 נשים וגברים, ואני אצטרף אליה ברצון - ואני מניחה שגם גברת נעמי בלומנטל, ונשב רק על העניין הזה.
קותי מרידן:
תיקבע במגרשים חדשים, במגרשי אימון חדשים שיקומו, איזו שהיא התחייבות להקצות זמן לכדורגל נשים, אי אפשר יהיה להתאמן.
קותי מרידן:
זה משאב מוגבל, שיש יותר ביקוש מאשר היצע.
עזריקם מילצ'ן:
בתוך חודש היא יכולה לקום ולעשות סקר של מגרשים, איפה יש בעיה של שעות, איפה אין בעיה.
עזריקם מילצ'ן:
אתה אינך יכול לעשות הכללה ולדון בנושא כזה, ללא שיהיו לך דיונים ספציפיים על שפרעם ועל תל אביב.
עזריקם מילצ'ן:
כל דבר שונה.
עזריקם מילצ'ן:
לכן צריך לקבל נתונים לוועדה הזו - מה קורה בשטח, וייכנסו לנושאים אופרטיביים.
יעל דיין:
החינוך, בשעתו…
קותי מרידן:
מגרשים.
יעל דיין:
יוצא חוזר מנכ"ל, שמודיע למנהלי בתי הספר ולאגפי החינוך ברשויות המקומיות שזמן האימון לבנות במתקנים, לצורך אימונים ומשחקי כדורגל, יהיה בהקצבה של כך וכך.
יעל דיין:
עכשיו אינני יודעת אם מינהל הספורט, ואם משרד הספורט - אם יש לו נתיבים כאלה.
יעל דיין:
שלא "יזרקו את זה לפח".
יעל דיין:
האם יש לו חוזר מנכ"ל שמגיע לבתי הספר?
קותי מרידן:
ההימורים מקצה, נגיד, בניה של 20 מגרשים.
קותי מרידן:
אם הגורם שמקבל את המגרש הזה, עיריית חיפה למשל, יצטרך לחתום על התחייבות שהיא מקצה 20% מהזמן לנשים…
יעל דיין:
המקומיות, ואם הפנייה היא לרשויות המקומיות, כי אז נפנה, גם ישירות וגם דרככם.
יעל דיין:
בשביל זה אני צריכה לקבל תמונה כללית, מה יש?
יעל דיין:
איפה?
יעל דיין:
ואיפה החסר?
יעל דיין:
תגיד לי שיש בחיפה כך וכך מגרשים - קבוצות הבנות מנועות מלהתאמן שם…
שלומית ניר-טור:
עקרונית, כי אז זה יוכל לחול על כל מקום בארץ.
שאול סווירי:
נכון - יש מינהל ספורט, מינהל ספורט במדינת ישראל.
שאול סווירי:
יש לו רכזים מחוזיים.
שאול סווירי:
יש לו אחריות על המתקנים.
שאול סווירי:
אין בונים פה מגרש כדורגל, ואין בונים אולם ספורט במדינת ישראל בלי אישור של מינהל הספורט.
שאול סווירי:
צריך לקבוע מתכונת.
שאול סווירי:
בראש ועדת המתקנים של מועצת ההימורים עומד ראש מינהל הספורט.
שאול סווירי:
זאת אומרת, יש שם נציגים של משרד הספורט, או משרד החינוך לשעבר, שהם גם נשים.
שאול סווירי:
צריך לעשות את זה בצורה מתואמת, כפי שאת הצעת את זה, וזה ייבחן.
שאול סווירי:
במקום שיש בעיה, צריך לבחון אותה.
שאול סווירי:
כי נאמר פה בדיוק, מר עזריקם מילצ'ן אמר, מה שיש בשפרעם, אין ברחובות.
שאול סווירי:
בעיה שקיימת באשקלון איננה קיימת בקריית שמונה.
שאול סווירי:
לקבוע איזו החלטה כוללנית כזאת, שאף אחד לא יוכל לעמוד בה - זה חסר תועלת.
שאול סווירי:
זו הדרך הכי טובה לדעתי.
שאול סווירי:
השתתפות של 260,000 ש"ח - אלה דברים אופרטיביים.
שאול סווירי:
אזיי האם אני יכול לקבוע לה, על ה260,000- ש"ח 20%?
שאול סווירי:
צריך לראות את זה בצורה מסודרת.
שאול סווירי:
זו איננה איזו החלטה של ועדה.
שאול סווירי:
זה נושא משותף של כולם.
שלומית ניר-טור:
משוריין להן תקציב…
מאיר ליבר:
ההתחייבות הייתה לשלוש שנים, אבל מהשנה הבאה נצטרך לשלם.
קותי מרידן:
האם הדברים האלה מבשילים מהר?
יעל דיין:
בזה, ונראה את מי מזמינים.
יעל דיין:
הם עכשיו ב"בלגן" שלם, כי צריכים להחליט אם מגיעים להסכמה, או אם אין תקציב.
יעל דיין:
אם אין תקציב, זה גם כן לא מביא אותנו למאי - זה מביא אותנו רק למארס.
יעל דיין:
אזיי אני מניחה שתהיה הסכמה על הדברים העיקריים.
יעל דיין:
אני מאד מודה לכם, וכולם יקבלו עותקים של הכל.
יעל דיין:
שלום לכולם, אני פותחת את הישיבה.
יעל דיין:
אתמול היה כנס פוליטי של "נשים ושלום".
יעל דיין:
הנושא שנדון שם היה שנוי במחלוקת.
יעל דיין:
על השורה התחתונה כל הנוכחות הסכימו, אך הכל התנהל בצעקות.
יעל דיין:
אם כן, הטרדה מינית היא נושא שקט וקונצנזואלי לעומת מה שהיה שם.
יעל דיין:
חבל שכך – וגם זו עמדה פוליטית שאני לא אמורה לבטא בישיבה זו.
יעל דיין:
הדבר מראה שנשים כקרבן הוא נושא מאחד יותר מאשר נשים מנהיגות, או מנהיגות נשים, או מעמד של נשים בנושאים אחרים.
יעל דיין:
אך גם זה לא מובן מאליו.
יעל דיין:
לא תמיד זה היה כך.
יעל דיין:
בקונצנזוס שקם לאלימות כלפי נשים, החל מהטרדות וכלה ברציחות, השתלבו גברים רבים – וזו אחת המעלות של המצב כיום.
יעל דיין:
הם לא צריכים להיות פמיניסטיים, אבל זה הפך להיות נושא שבהסכמה לאומית, דבר שמקל עלינו את העבודה – בין אם זו עבודת חקיקה, עבודת מעקב או דיווח.
יעל דיין:
היום נקבל דיווח על שתי רציחות שהיו בשבוע שעבר.
יעל דיין:
נעסוק בשני נושאים נוספים: הטרדה מינית של שוטרות בתוך המשטרה ודיווח חצי שנתי על הטרדה מינית של חיילות בצה"ל.
יעל דיין:
אני ממשיכה לומר "חיילות".
יעל דיין:
אינני זוכרת את הנתונים לגבי חיילים, אך הם מזעריים ביותר, והטרדת הנשים היא הרוב.
יעל דיין:
כאמור, אירעו שני מקרי רצח בשבוע שעבר על רקע שונה.
יעל דיין:
המקרה הראשון היה ביפו על רקע מה שנקרא חילול כבוד המשפחה – למרות שאיננו אוהבים להשתמש במושג הזה.
יעל דיין:
הרצח בוצע לכאורה על ידי אחיה של האישה בשל סיבות של כבוד המשפחה.
יעל דיין:
המקרה השני הוא של עולה חדשה, שנמצאת כמה חודשים בארץ.