GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל דיין:
לא ניכנס כעת, אולי בהזדמנות אחרת יותר נינוחה, לכל העניין של נשים וספורט והיחס של החברה לנשים בספורט, ודימוי עצמי וכל מה שקשור בזה.
יעל דיין:
לכן, בגיל הזה עיזבו אותן.
יעל דיין:
תנו להן לשחק, תנו להן לזרוק לסל בגובה מטר ועל חצי מגרש או רבע מגרש, בלי אמביציות של איגודים.
יעל דיין:
שהמסגרת תהיה מסגרת של בית-ספר.
יעל דיין:
פעם היו תנועות נוער והיו משחקים מחניים בתנועת הנוער וגם בבית-הספר, וכבר זאת היתה נאמנות כפולה ובעייתית.
יעל דיין:
בעניין הזה הייתי משאירה את המצב הקיים ואף מפתחת את הפעילות.
יעל דיין:
כולנו נשמח אם יבואו מומחים ויסתכלו בהן מהצד ואולי יגלו איזה ילדה בת 11 שצופים לה עתיד ואז יתנו לה הכשרה נפרדת.
יעל דיין:
לגבי כיתות ז'-ח', ששם באמת הבעיה (גילאי 12-14):
יעל דיין:
אני מציעה שהתאחדות ספורט בתי-הספר תאפשר הרשמה, ובהתאם גם תקציב, לקבוצות שכן יהיו.
יעל דיין:
פשוט אנחנו לא יכולים לחתוך את זה בצורה חדה מדי כי זה לא אחיד בכל הארץ.
יעל דיין:
נראה לפי ההרשמה.
יעל דיין:
לפי דעתי במקומות שבין כה נוח להם לשחק במסגרת איגוד הכדורסל אז לא תהיה הכפילות הזאת, שאותה אנחנו לא אוהבים כי היא מקטינה את הפעילות.
יעל דיין:
במקומות שבהם באמת נבצר בגילאים האלה להירשם לפעילות של איגוד הכדורסל- זה בכל אופן עוד ילדות צעירות ובסדר גמור שילדה בת 12 תשחק במסגרת בית-ספר.
יעל דיין:
אבל תנו לה את הכלי לא להרגיש שבכך שהיא לא נרשמה לאיגוד אז היא לא די טובה.
יעל דיין:
זאת אומרת שבאותם מקומות בהם בתי-הספר יכולים לקיים קבוצות בגילאים האלה, מצידי אפילו לשנה, בלי חשבון ארוך, צריך לקבל את ההסכמה הזאת, שהיא תהיה תקפה להרבה מאוד מקומות.
יעל דיין:
אני מציעה לפתוח ליגה בית-ספרית במקומות שבהם לא קיימת הרשמה לאיגוד הכדורסל.
יעל דיין:
אני מבקשת שתשקלו את זה.
שוקי דקל:
אי אפשר לעשות את זה.
יעל דיין:
כלומר אתה כופה למעשה ביטול.
יעל דיין:
אני לא שומעת מאיגוד הכדורסל שאי אפשר לעשות את זה.
יהודה שקמה:
חברת הכנסת יעל דיין, אנחנו תומכים בהצעה שלך.
יהודה שקמה:
אנחנו שמחים שאת מציעה את זה.
יעל דיין:
אני אפנה את בקשתי בכתב בצורה מסודרת ואבקש לשקול את זה.
יעל דיין:
אני חושבת שזה לא יהיה שינוי דרסטי מההצעה שמונחת כאן לפני.
יעל דיין:
אני חושבת שזה ייצור פתח מילוט חיובי לאותם מקומות שההצעה הזאת מקטינה את הפעילות בהם ומבטלת את האפשרות של בנות בגיל 12-14 לשחק.
יעל דיין:
זה בוודאי לא יקטין מהאיכות או מהמצויינות.
יעל דיין:
יש מקומות בהם בית-הספר הוא המרכז, שיש בהם יום לימודים ארוך ולא רוצים לנסוע, או שבגלל כל מיני סיבות הניידות היא מוגבלת.
יעל דיין:
בואו ניתן לזה צ'אנס כדי לא לעשות מהפיכה של מלחמת עולם ולא לקרוא לזה חריגים לא מפותחים.
יעל דיין:
אלה מקומות שבגלל התנאים שלהם, האוכלוסיה שלהם והיכולות שלהם מותאמים להישאר עדיין במסגרת בית-הספר.
יעל דיין:
מר שוקי דקל אמר שזה לא בא בחשבון.
שוקי דקל:
מה שמר זוכמן ניסה לחדד זה שבכדוריד למשל אנחנו לא נכנסים לנושא של הבנים.
שוקי דקל:
מדוע?
שוקי דקל:
האיגוד לא רוצה.
שוקי דקל:
אנחנו מטפלים רק בילדות.
שוקי דקל:
יש תקנונים.
שוקי דקל:
אי אפשר לעשות עם זה ככה ועם ההוא ככה.
שוקי דקל:
אם את הגיל הזה אנחנו מתקצבים באמצעות איגוד הכדורסל אז אין תקציב אחר כי יש תקציב אחד לגיל הזה.
יעל דיין:
אבל בכך אתה מקטין את התקציב.
יעל דיין:
אתה נפטר מהתקציב של זה ולא מציע פיתרון לבעיה שהמשרד שלך אמור להציע לה פיתרון.
יעל דיין:
אתה שומע שמוצע פיתרון חלקי מאוד, בחלקו כפוי, בחלקו לא מקובל.
שוקי דקל:
אם הסיכום שלך הוא לשקול הכל מחדש, בסדר.
יעל דיין:
אני לא אומרת לשקול הכל מחדש.
יעל דיין:
אני אומרת, אלה הסכמות שמתאימות לחלק גדול מהמקומות.
יעל דיין:
אנחנו לא חייבים להגיד שהכל מיקשה אחת ושכל הארץ תשחק באותה צורה ובאותו אופן.
יעל דיין:
הנה, למר אבישי סולמי יש פתרונות מקומיים.
יעל דיין:
הוא התחיל מדבר שלא היה מוסדר והוא עובד במתנ"סים ולא בבתי-ספר.
יעל דיין:
אז מה?
יעל דיין:
אז אני אגיד לו שעכשיו הוא לא יעבוד ואז בדרום תל-אביב או בשכונת התקווה לא יהיו קבוצות?
יעל דיין:
הוא עושה דבר לתפארת בהתאם לתנאים ספציפיים.
יעל דיין:
במקום אחר, וזה לא משנה אם זה צפון או דרום, יכולים להציע פיתרון מקומי.
יעל דיין:
אני מציעה שהמשרד יהיה פתוח.
יעל דיין:
אני לא רוצה לקרוא לזה חריגים כי זה מצלצל רע, אבל למקרים שונים שתפעלנה שתי מסגרות: 1) המסגרת המוצעת 2) המסגרת שהיתה ועבדה.
יעל דיין:
אני לא ממציאה משהו חדש.
יעל דיין:
עכשיו אתם הולכים לשנות את כל המערכת.
יעל דיין:
אני אומרת, אל תשנו את כולה, תשנו את רובה.
יעל דיין:
נבדוק את זה.
יעל דיין:
תשאירו פתח להמשך של עבודה במתכונת הקיימת כדי שעל-ידי זה שאנחנו בונים עכשיו שפיץ לא נהרוס את מה שלמטה.
יעל דיין:
אני חייבת לסיים את הישיבה.
יעל דיין:
אני רוצה להודות לכם.
יעל דיין:
אני גם אעביר, בלשון של הדיוטות, לא בלשון מקצועית, את ההצעה הזאת.
יעל דיין:
אני רוצה להגיד למר שוקי דקל שאני לא רואה כאן התנגדות גורפת להצעה.
יעל דיין:
אני לא באה כאן נגד איגוד הכדורסל ועם התאחדות ספורט בתי-הספר.
יעל דיין:
אני חושבת שיש כאן דבר שיכול לשמח את כולם.
יעל דיין:
הנושא בו אנו דנים הוא מסגרת של שידוכים או קשרים למטרת נישואין עם כלות, מועמדות לכלות, מאוקראינה שבאות לישראל – אני מציגה את זה בצורה הכי אובייקטיבית שאפשר – להינשא.
יעל דיין:
אני מבקשת לציין שהחומר שהגיע אלינו דרך העיתונות מבוסס על כתבה גדולה של בועז גאון בעיתון "מעריב", כתבה שעוררה תגובות שונות ועוררה גם תקשורת נוספת.
יעל דיין:
מיותר לומר שהוועדה איננה בית-דין אלא אנחנו בוחנים נושאים ולא מגבשים מראש איזושהי עמדה לגביהם.
יעל דיין:
אני מבקשת לציין שפנו אלי חברי כנסת שגם גישתם או עמדתם מתבססת על אותו חומר שקיבלנו מהתקשורת.
יעל דיין:
בדקנו גם במקורות הזמינים לכולם, כלומר אינטרנט ופרסומים אחרים, והחומר שהוצאתי מכיל כמויות גדולות מאוד של סוגים שונים של ערוצים ואתרים שמפרסמים בצורה כזו או אחרת.
יעל דיין:
אנחנו התרכזנו בנושא של שידוכים ממזרח אירופה אבל כמובן שהתופעה היא תופעה עולמית וישראל היא חלק ממנה.
יעל דיין:
כפי שאמרתי, אין כאן הבעת עמדה.
יעל דיין:
בכל האתרים הנושא חוזר על עצמו, מוצע שידוך עם תמונות, גובה, גיל וכולי.
יעל דיין:
אנחנו נשמע היום איך העניין הזה מתנהל.
יעל דיין:
אני רוצה לציין שהוצג בכנסת ה13- חוק על-ידי אברהם הירשזון שגם אם הוא עבר טרומית, אני לא יודעת הוא הניח אותו שוב או לא – ואני אשמח לקבל התייחסותכם להצעת חוק זו - ובהצעת החוק מציעים להסדיר את הפעילות של כל נושא השידוכים.
יעל דיין:
הצעת החוק נקראת הצעת חוק השדכנים.
יעל דיין:
בשעתו עסקנו בהסדרת מקצועות שונים כדי לקבוע קריטריונים לגבי העיסוק במקצוע.
יעל דיין:
מאחר שאין כאן בית-ספר לשדכנים ואין כאן עניין של השכלה מיוחדת, לא צריך להיות בוגר אוניברסיטה לשדכנים, בהצעת החוק שכדאי לשקול אותה יש קריטריונים שייתנו איזושהי מסגרת של פיקוח לגבי כל הנושא הזה של שידוכים.
יעל דיין:
כפי שאמרתי, החוק לא עבר ואני מניחה שחבר הכנסת הירשזון הגיש אותו שוב.
יעל דיין:
אנחנו בשידור חי בערוץ 33 ומי שבגלל איזושהי סיבה איננו רוצה שיצלמו אותו, יאמר לי ונבקש מהמצלמות לא להתמקד בו.
יעל דיין:
אני מבקשת מהנוכחים להציג את עצמם.
יעל דיין:
ישיבת הממשלה לפני שבוע-שבועיים הייתה צריכה לאשר את המינוי של רונית לב-ארי ליושבת-ראש הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש-הממשלה, אבל העניין נשמט ואני רואה בזה טעם לפגם.
יעל דיין:
זה לא עניין עקרוני וזה לא נושא לוויכוח אלא זה פשוט עניין של צורך באישור כדי שאפשר יהיה להמשיך בפעולה.
יעל דיין:
אני מבקשת מאנשי סוכנות ההיכרות לספר לנו איך העניין פועל, מה הניסיון שלכם עם המעונינים משני הצדדים ומה החוויות.
רמי יהב:
אשתי היא ילידת המקום.
רמי יהב:
רוב הפונים אלינו הם למעשה גברים ישראלים, אנשים בודדים, אנשים שמעונינים להקים משפחה.
אולה יהב:
אני רוצה לומר שבחורות רוסיות מתחתנות עם גבר ישראלי לא בגלל שהן עניות, לא בגלל זה שהן רוצות כסף רב, אלא יש בעיה עם הגברים ברוסיה.
אולה יהב:
כל אישה רוצה להיות שמחה ומאושרת והיא מחפשת את האושר היכן שהוא נמצא.
אולה יהב:
זה לא חשוב איפה זה נמצא, באוקראינה או בישראל.
אולה יהב:
אם אני יכולה לחיות מאושרת באוקראינה, זה בסדר אבל למה אני לא יכולה לחיות מאושרת בישראל?
יעל דיין:
איך קיבלה המשפחה שלך את הנישואים שלך לישראלי?
אליעזר כהן:
היו לי כמה היכרויות והכרתי בחורה שכדי להוציא אותה מהבית עד 11:00-10:00 היה צריך לבקש את האישור של האימא.
אליעזר כהן:
ראיתי שיש פה שמרנות שלא רואים אותה אצל הבנות בישראל.
אליעזר כהן:
אני התרשמתי באופן מאוד חיובי ועכשיו אני באיזשהו תהליך ומנסה להביא את הבחורה לארץ.
אלכסנדר אולשניצקי:
ברוסיה בן-אדם שלא שותה וודקה ובן-אדם שמביא משכורת הביתה, זה כבר בן-אדם טוב.
אלכסנדר אולשניצקי:
לפי הקריטריונים האלה כמעט כל הגברים הישראלים הם אנשים טובים.
אלכסנדר אולשניצקי:
אם גבר ישראלי היה נוסע לצרפת והיה מביא בחורה מצרפת, אז כולם היו בשקט, אבל פתאום מישהו רוצה לתפוס כותרת, ארבעה עמודים ב"מעריב" שלא שווים את הנייר.
נחום לנגנטל:
אני שואל האם יש פה מצב כפי שנקרא בשפת המשפט של עושק.
נחום לנגנטל:
האם יש פה מצב שאחת שהיא לא מעונינת, היא מגיעה לכאן כי זו האפשרות שלה לצאת מעולם קשה מאוד כלכלית לאיזשהו עולם קל יותר?
נחום לנגנטל:
כתוצאה מכך היא סובלת במשפחה החדשה שהיא הקימה.
נחום לנגנטל:
האם יש מצב שהיא לא יכולה לנוע היכן שהיא רוצה לנוע, אין לה את החופש להסתובב ובעצם מה שקורה הוא שהיא הופכת להיות שפחת מין בהגדרות היותר ברורות.
נחום לנגנטל:
זאת בעצם הבעיה הגדולה.
נחום לנגנטל:
האם כתוצאה מהתופעה הזאת - חוץ מהמקרים הטובים ששם הכל בסדר והכל נהדר – אין פה טרמפיסטים שעולים על הדברים האלה וכתוצאה מכך יש קיפוח בזכויות נשים ובזכויות אדם?
נחום לנגנטל:
אותי זה הכי מעניין והכי מטריד.
נחום לנגנטל:
אם הדבר הזה מתקיים, אני לא רוצה שהוא יתקיים במדינת ישראל.
נחום לנגנטל:
אני מדגיש שאני גם לא מתייחס לבעיה של גיור ולא לכל בעיה אחרת, אלא לנושאים האלה שציינתי.
יעל דיין:
הנקודה היחידה היא לבחון האם יש כאן ניצול הן מחמת לחץ כלכלי או לחץ אחר שהוא ניצול לא ראוי ולפיכך אולי גם לא חוקי.
משה סיני:
מדובר על סוכנויות באוקראינה, סוכנויות שהן מוכרות וידועות, סוכנויות שבעיקרון מפרסמות בצורה הטובה ביותר.
משה סיני:
אני רוצה לספר לכם איך הנושא התחיל להתגלגל.
משה סיני:
הנושא התחיל בכתבה כשבראש הכתבה נאמר שקונים בחורה ב4,500- דולר.
משה סיני:
איך שראיתם את הכתבה, הדבר נכנס לתוהו ובוהו.
משה סיני:
אמת, כולם רואים כתבה כזאת בעיתון שאני קורא לו עיתון מעדיף ולא עיתון מעריב, אבל אלה עיתונאים שהם אנשים מכירות שיודעים למכור יפה.
משה סיני:
יש אנשים שיודעים לקנות את המכירה ויש אנשים שלא יודעים לקנות את המכירה.
משה סיני:
בעקבות הכתבה הזאת נוצר מצב שאנשים נכנסו להלם, ברור שזה גם היה הלם מבחינתי, זה היה הלם מבחינת המשפחה שלי, זה היה הלם מבחינת חברים טובים שלי.
משה סיני:
מדובר על אנשי בית.
משה סיני:
הכתבה הזאת הרעישה אנשים רבים וגם אותי ולכן באנו לכאן.
משה סיני:
חשוב להבין שלא מדובר בעושק ואני אסביר בדיוק במה מדובר.
משה סיני:
כשמגיעים לשם מוצגת אותה בחורה ואני אישית צילמתי והבאתי אתי סרט וידאו שאני יכול להציג אותו בפניכם.
משה סיני:
אני שאלתי את הבחורות שאלות.
משה סיני:
אני אישית הגעתי לשם כמישהו רציני, הגעתי כדי להכיר בחורה רצינית, כדי שיהיו לי חיים מאושרים היות שלא מצאתי כאן בחורה ואנחנו יודעים מה הסיבות לכך וזה בגלל הנערות בארץ עם הדרישות הגבוהות שיש להן.
משה סיני:
הפגישה עם הבחורה נערכת באווירה טובה, היא רצינית מאוד, אני שאלתי את הבחורה שאלות על הגיור, שאלתי שאלות ישירות לגבי הגיור, שאלתי שאלות ישירות לגבי החיים בארץ, שאלתי ישירות איך היא רוצה להקים את המשפחה והיא ענתה לי כמו שהיא רוצה לענות ולא מתוך לחץ ולא מתוך כוח.
משה סיני:
הייתה מתורגמנית ואם תרצו, אני יכול להראות לכם את סרט הווידאו.
משה סיני:
הבחורה נענתה בחיוב.
משה סיני:
היא רוצה לשנות את חייה וזאת מהסיבה הפשוטה ביותר.
משה סיני:
הגברים שם הם שיכורים, גברים שלא מתייחסים לנשים וזה ההפך ממה שקורה כאן.
משה סיני:
כאן הגברים רוצים הפוך ממה שיש שם.
משה סיני:
הן אומרות שהגברים שם הם שיכורים והם לא יודעים לחיות, ושם רוב הנשים הן אלה שמחזיקות את הבית.
משה סיני:
הן אלה שעובדות בשווקים ובעצם רק הן עובדות.
משה סיני:
שאלתי אותה והיא אמרה לי שנמאס לה מהעיר בה היא חיה והיא רוצה לשנות אווירה ולשנות חיים.
משה סיני:
הגברים הישראלים - אני יכול להעיד על עצמי – הם אנשים מאוד חמים.
משה סיני:
אני בא מבית חם, אני בא ממשפחה דתית, אני הולך כל שנה לבית כנסת ואני מניח תפילין כל יום.
משה סיני:
הסיבה לנישואין האלה היא איזה בן-אדם מדבר אתה, איזה בן-אדם מכיר אותה, איך היא מקבלת אותה, איך אני גורם לה אושר שחסר לה שם.
משה סיני:
חבר הכנסת לנגנטל דיבר על עושק ועל שפחת מין.
משה סיני:
ברור שהכתבה גרמה לו להלם מסוים ולזעזוע והוא לא הבין איך זה מתנהל.
משה סיני:
לא מדובר על שפחת מין ולא מדובר על עושק.
משה סיני:
כל הכתבה התייחסה למה שקשור להיותה שפחת מין, מישהי שתשרת אותי, שאני אוכל להכות אותה ובדרך זו לתת לכם החוק, לכם האנשים שמחוקקים את החוקים, הרגשה שמדובר באנשים שאת יכולה לראות בתל-אביב במכוני הליווי.
משה סיני:
לא זאת הכוונה.
ג'ו סטריש:
בין לבין גם עשיתי כל מיני כתבות על כל מה שקשור לעלייה ולרוסים בישראל אבל גם בחו"ל.
ג'ו סטריש:
אני עובד גם עבור עיתון בפריס וכל פעם שיש להם כתבות מיוחדות על תחומים מסוימים, במיוחד חברתיים, שקשורים למזרח אירופה, אני נוסע מטעמם.
ג'ו סטריש:
הנושא האחרון שהתחלתי להתעניין בו לפני שנתיים, זה בדיוק הנושא שבו אנו דנים.
ג'ו סטריש:
התחלתי להתעניין בזה עוד בצרפת כי גם שם קיימת התופעה והיא קיימת בכלל בכל העולם.
ג'ו סטריש:
יש לי פה רשימה של עשרות עמודים של מספר סוכנויות השידורים שיש ברוסיה ואתם יכולים לראות שמדובר באלפים.
ג'ו סטריש:
בכל עיר יש כמות אדירה של סוכנויות כשזה נשלח לכל העולם ולא רק לישראל.
ג'ו סטריש:
אנחנו בעצם אחוז אפסי שמתעניין בזה שם.
ג'ו סטריש:
בארצות-הברית יש למשל חוברות שמציעות שידוכים ובהן כל הנתונים על הבנות.
ג'ו סטריש:
זה כפי שמוצג אצלנו אבל לאף אחד לא הייתה מחשבה רעה לגבי זה.
ג'ו סטריש:
בצרפת למשל יש חוברת שמציעה לצרפתים היכרויות למטרות שידוכים.
ג'ו סטריש:
כאן יש לכם כתבה מאותו עיתון צרפתי על מה שנעשה עם רוסיה, כולל התחום הזה.
ג'ו סטריש:
כשראיתי את הכתבה ב"מעריב" קיבלתי הלם.
ג'ו סטריש:
התחלתי להתעניין בתחום הזה בארץ והלכתי למשה סיני, אצלו ראיתי קלטות וידאו שהוא צילם והוא צילם את כל מה שהיה במשך שהותו שם, כשבוע ימים.
ג'ו סטריש:
ראיתי שדכן אחר וכמה אנשים שהיו אתו ויום לפני שהתפרסמה הכתבה ב"מעריב" סיימתי לתחקר את הנושא מבחינתי לצורך כתיבת הכתבה בחו"ל.
ג'ו סטריש:
אני לא רוצה לצייר את הכל באור ורוד, אבל הופתעתי לרעה מכמה דברים כמו למשל הבחור שדיבר בטלוויזיה על הדרכונים.
ג'ו סטריש:
יכול להיות שזו פליטת פה, יכול להיות שאמר שטות, יכול להיות שזה משהו שצריך לבדוק, אבל באופן עקרוני בשמונים-תשעים אחוז הופתעתי לטובה.
ג'ו סטריש:
הבנתי שיש הרבה צורך באהבה, הרבה צורך בהקמת בית חם, הרבה אפשרויות שנפתחו לעולם המערבי דווקא במזרח אירופה.
ג'ו סטריש:
מההיכרות שלי עם הנשים שם, גם כשהן בארץ ובעיקר כשהן שם, כל מה שנאמר כאן על-ידי משה ורמי הוא נכון.
ג'ו סטריש:
בכתבה נאמרו דברים מאוד מאוד שליליים אבל אני יודע איך מבחינה עיתונאית אפשר לבנות כתבה כך שהיא לא לגמרי שקרית אלא חמישים אחוז של אמת ושקר.
ג'ו סטריש:
כל דבר הוא תערובת שלמה.
אירית רוזנבלום:
הסתייגותנו היחידה בכל הנושא הזה שקשור בענייני השידוכים של נשים שמאוקראינה הוא שהנושא חייב להיבחן אך ורק אם קיימת שלילת חופש התנועה של האישה.
אירית רוזנבלום:
היה ויוכח שאין דבר ולא חצי דבר, אני חושבת שהנושא הזה הוא לגיטימי, הוא חיובי ואנחנו האחרונים שנתנגד לו.
אירית רוזנבלום:
החרדה הגדולה היא משום שמדובר באוקראינה והנתונים שיש בידינו הם נתונים בינלאומיים, נתונים שמדברים על ממש תעשיית סחר בנשים.
יעל דיין:
לפי העדות שלו זה היה נושא אחד שהובא לחקירה משטרתית.
דניאלה במברגר-אנוש:
לוועדה ולנו כאגודה לזכויות האזרח אין את המידה המספיקה כדי להתייחס לזה עניינית אלא שוב לומר שאם אכן נלקחים דרכונים, אם אכן נשללת חירות, אז יש מקום לכנסת, למחוקק, לבית-המשפט וכולי להתערב.
דניאלה במברגר-אנוש:
במידה ולא, אני יכולה רק לא לאהוב את זה ברמת הטעם האישי.
יואב תלם:
בסך הכל הדיון מתנהל כאן האם הכלה המיועדת רוצה, מה המניעים האמיתיים שלה, האם יש פה עניין של כפייה, ואני חושב שאלה באמת שאלות של המישור המוסרי.
יואב תלם:
בין אם מדובר כאן באיזשהו שוק בשר שיש בו משום זילות מוסד הנישואין או שמא מדובר באיזושהי תקווה ורודה לרווקים מתבגרים להקים תא משפחתי ואולי לחלץ את הבחורות מאיזושהי מצוקה כלכלית בה הן נתונות, אני לא נכנס לזה בתור נציג המשטרה.
יואב תלם:
בפעם האחרונה כשפתחתי את חוק העונשין לא ראיתי ששאיפה להינשא מתוך איזשהו מניע כלכלי זה משהו פלילי.
יואב תלם:
הבעיה שלנו היא בכל מה שנוגע לעיכוב הדרכון, האם באמת הוא מעוכב או לא והאם יש שידול לעיכוב דרכון.
יואב תלם:
אני רוצה להבהיר שאסור להקל ראש במשמעות של עיכוב דרכון.
יואב תלם:
ברור שזה כרוך בכל מה שקשור בהגבלת התנועה של בעלת הדרכון גם בארץ וגם מהארץ החוצה, כשלכך אנחנו מצרפים גם את העובדה שמדובר במי שהיא עדיין איננה אזרחית ויהיה לה מאוד קשה לקבל פה אזרחות, כאשר היא נתונה במערכת אזרחים של נישואים אזרחיים שניתן לפרקם יחסית בקלות באמצעות פנייה לבית-המשפט העליון.
יואב תלם:
אני חושב שאנחנו עדים כאן לאיזושהי מערכת בהחלט בלתי שוויונית במידה והדרכון באמת מעוכב והבעל שולט בבת הזוג.
יואב תלם:
רציתי להדגיש שלא מדובר פה רק בעניין של עיכוב הדרכונים.
יואב תלם:
משמעות עיכוב דרכון למעשה זה איזשהו איום שמרחף מעל ראשה של הכלה.
יואב תלם:
אומרים לה שאם היא לא תהיה בסדר, אנחנו שולטים על התנועות שלך, אנחנו יכולים לפרק את הנישואים, מן הסתם תגורשי לפי חוק הכניסה לישראל, והדבר הזה הוא פתח אדיר לעבירות נלוות שאין לי שום מידה שהן מתקיימות כאן, אבל בשל החשש הוחלט כאמור להורות על פתיחת חקירה ובאמת לבדוק את התלונות האלה.
גלי עזרן:
הבעיה היא לא הדרכונים אלא הבעיה היא התקופה כי כל מעמדן בישראל תלוי בבעל הישראלי.
גלי עזרן:
כשהן מגיעות לישראל, לפחות כל התקופה עד שהן יכולות לקבל אשרת שהייה בזכות עצמן, הן תלויות בבעל, כך שהוא לא צריך להחזיק את הדרכון שלהן פיזית ואז אין עבירה בחוק, אבל הוא מחזיק לה חרב מעל הראש.
גלי עזרן:
חס וחלילה אני לא אומרת שמישהו מכם עשה את זה, אבל אני אומרת שיש אפשרות לעשות את זה.
סרגי בזרוטצ'לו:
בשמו של שגריר מדינת אוקראינה בישראל אני רוצה להודות לכם על תשומת לבכם בבעיית יבוא בחורות מאוקראינה למדינתכם בתור כלות פיקטיביות.
סרגי בזרוטצ'לו:
בשגרירות אוקראינה משוכנעים כי זה אחד הפרקים, ולא הכי גרוע, בספר על מסחר פלילי בנשים זרות בישראל.
סרגי בזרוטצ'לו:
שמעתי את הנאמר כאן.
סרגי בזרוטצ'לו:
ראיתי את הכתבה בעיתון ואני יודע בדיוק מה נאמר שם והייתי רוצה לומר שבחיים יש הרבה דברים ובכל דבר יש צדדים רבים.
סרגי בזרוטצ'לו:
שמענו כאן את הדוברים שדיברו על הצד היפה והנעים שבזה ואני מסכים שזה יכול להיות וזה טוב מאוד.
סרגי בזרוטצ'לו:
אבל יש משהו אחר, הצד השני, ואני חושב שבעיתון כתבו על הצד הזה שהוא הצד הלא יפה ושהוא לא חוקי ולא מוסרי.
סרגי בזרוטצ'לו:
כנציג המשטרה האוקראינית אני קובע כי אפילו זונות נדהמות ממה שקורה בנושא זכויות האדם כאשר משיגים מהן כל מיני דברים בכפייה ובפעילות משומנת שכרוכות בהתארגנות ישראלית ואוקראינית פלילית שעוסקות במסחר פלילי של גוף האדם באמצעות איומים על הקורבנות ובני משפחתן וגורמים לשיתוק כוח הרצון של אותן נשים להתנגד.
סרגי בזרוטצ'לו:
לפי דעתי בעלי עסק פלילי כזה גם בעתיד ייתנו פרסומות ללא פחד, אם יאסרו רק את הזונות השוהות כאן באופן בלתי חוקי ויגרשו אותן ללא עריכת חקירה מהירה ואפקטיבית של פעילות הבעלים.
סרגי בזרוטצ'לו:
ידוע כי בחורות צעירות בדרך כלל לא משתפות פעולה עם חוקרי המשטרה בגלל חשש לגורל קרובי משפחתן, אבל אנחנו יודעים כי לא עשינו הכל על-מנת לשנות את המצב על-ידי פעולות מתואמות משותפות.
סרגי בזרוטצ'לו:
אני משוכנע כי משטרת ישראל חזקה יחד עם משטרת אוקראינה בהתבסס על ניסיון עבודה משותפת ולפי תקנה מתאימה של הסכם ממשלתי דו-צדדי משנת 1994 תוכל לעשות מאמץ עליון להפסקת הפשע הפלילי בתחום הזה.
סרגי בזרוטצ'לו:
אנחנו מוכנים גם עכשיו לחקור ואנחנו מחכים למידע ולחומר בנושא.
רונית לב-ארי:
יש לנו פה אישיו חברתי לא כל כך משפטי ואני רק רוצה לסיים ולומר שאני מאוד הרגשתי טוב היום כאזרחית ישראלית לשמוע כל כך הרבה מחמאות על הגבר הישראלי, מחמאות שמזמן לא שמענו, ועל זה אני מודה לכם.
רונית לב-ארי:
רק בשביל זה היה לנו טוב לשבת כאן.
יעל דיין:
שמענו כרקע גם שלגברים הישראלים יש ביקוש גדול מאוד באוקראינה, אני מניחה גם במקומות אחרים, כי הוא ידוע כגבר חם, בית חם ואוהב, ולעומת זאת לגברים הישראלים שהולכים לחפש מה שהם לא מוצאים כאן, הדעה שלהם על הנשים המקומיות לא מחמיאה ביותר.
יעל דיין:
אני רוצה להתנחם בזה שרוב הנשים הישראליות ורוב הגברים הישראלים אכן מוצאים אחד את השני כאן.
יעל דיין:
בכל-זאת אנחנו מדברים על חברה שמצליחה לקיים את התא המשפחתי מבלי לרצות לחפש משהו שבשום אופן הם לא מוצאים כאן.
יעל דיין:
אלה שלא מוצאים כאן, כמובן אנחנו מברכים על שבירת הבדידות שלהם אבל שלא נקבל את הרושם שכל הנשים הישראליות נפסלו על-ידי כל הגברים הישראלים מחמת חוצפנותם וחוסר הכבוד שהן נותנות ולכן בא לנו פתרון גואל, להביא נשים מאוקראינה.
משה סיני:
אני רוצה להתייחס לדרך שבה זה נעשה ואני חושב שזה נעשה בדרך נכונה ביותר והכל מסיבות אישיות של כל אחד ואחד.
משה סיני:
אני רוצה להתייחס לנושא המשטרה כפי שהועלה כאן.
משה סיני:
לא מדובר כאן בשלילת דרכונים, דבר שלא היה, לא יהיה, אסור שזה יהיה ואני נגד הדבר הזה.
משה סיני:
אני בעד אושר וזוגיות מאושרת, כפי שזה הועלה כאן.
משה סיני:
הגברת מנעמ"ת דיברה על נשים מוכות.
משה סיני:
ההוכחות הן שלה אבל אין לה הוכחות קונקרטיות לגבי הדברים האלה.
משה סיני:
אנחנו הצגנו בוועדה בכל מה שקשור בנושא הזה היבט נכון, היבט רחב של היכרות ואך ורק היכרות למטרה של נישואין מאושרים כמו שצריך להיות.
משה סיני:
לגבי הכתבה.
משה סיני:
אני מתפלא מדוע הכתב לא הגיע לכאן על-מנת לתת מעט הרחבה לדברים שהוא כתב.
יעל דיין:
לכן, למרות שאין חוק של שדכנים – ואני בספק אם זה חוק ראוי, אני יודעת שהוא קיים אבל הוא עוד לא קודם - קחו עליכם, כל מי שעוסק בזה, גם השגרירות האוקראינית, גם הסוכנויות, גם התחקירנים שעוסקים בזה, גם הקליינטים עצמם, קחו על עצמכם את האחריות משום שזה דבר שעומד לביקורת ציבורית כי ככה אנחנו.
יעל דיין:
אולי באף מקום אחר פרלמנט לא היה יושב ודן בזה, אבל אנחנו רגישים לזהות שלנו, אנחנו רגישים לעניין של ניצול, הנשים רגישות למצב שאנחנו דחויות ולא מתאימות לגברים מסוימים בארץ למרות שאנחנו שמחות עבורם שהם מוצאים משהו יותר ראוי במקום אחר.
יעל דיין:
אני לא מרגישה אי-נוחות בזה שאנחנו עוסקים בנושא.
יעל דיין:
יש איתותים לפעמים או נדלקת איזושהי נורת אזהרה שאנחנו חייבים להגיב עליה.
יעל דיין:
אנחנו שמחים מאוד למצוא שאין בזה שום דבר רע, אבל עדיין הנורה הזו ממשיכה להבהב ויש לנו עניין במעקב אחריה גם על-ידי הנשים עצמן.
יעל דיין:
הייתי רוצה לחשוב שבחורה כזו שבאה לכאן ממשיכה להיות לה כתובת מלבד הבעל שלה, שהיא יכולה לחזור לסוכנות דרכה היא באה או לפנות לשגרירות או לקונסוליה אוקראינית או חס וחלילה למשטרה שלנו שגם היא כתובת.
יעל דיין:
אם היא כתובת טובה לי, היא גם כתובת טובה לבחורה שהחליטה לחיות כאן.
יעל דיין:
לכן זה עניין של מידע וכאן קיים העניין של השפה.
יעל דיין:
אני אומרת את זה גם לגבי עולות מחבר העמים.
יעל דיין:
זה לא חשוב שהן באות לכאן לצורך נישואין כי הן הופכות להיות ישראליות.
יעל דיין:
חייבים להבין שיש כאן בעיה של קליטה ושל שפה ושל בדידות, גם אם היא נשואה באושר, וחייבים לתת לבחורות האלה את ההרגשה שאם משהו חס וחלילה לא בסדר, יש להן למי לפנות מלבד לבעל אליו הן התקשרו בקשר של נישואין.
יעל דיין:
אותה זכות שיש לכל בחורה ישראלית שיש לה כתובת, שהיא לא לבד, שהיא יודעת למי לפנות והיא יכולה לפנות בשפה שלה, צריכה להיות גם לגבי הבחורות האלה.
יעל דיין:
אנחנו נצפה בקלטת קצרה שנשלחה לנו על-ידי כתב "מעריב".
יעל דיין:
האדם שמופיע בכתבה כמתווך הוזמן לישיבה כאן אבל עורך-הדין שלו ייעץ לו לא לבוא.
יעל דיין:
אנחנו עוסקים בנושאים מאוד כבדים בדרך כלל של באמת שיעבוד נשים, מסחר, סחר בנשים, זנות כפויה של ילדות, של קטינות, ולכן אני לא אומרת שהנושא הזה הוא שולי אבל מצאנו לנכון להקדיש לו את הזמן, לתת את דעתנו עליו וליצור את הקשר אתכם.
יעל דיין:
כמו שאני אומרת שאני פתוחה לכל תלונה, גם אם יש כאן השגות מצדכם או איזושהי בעיה שאתם נתקלים, השולחן הזה הוא דו-צדדי והוא פתוח לכל הצדדים.
יעל דיין:
אני מאוד מודה לכם.
יעל דיין:
לרכז ולראות איפה עומד עניין המקלטים גם כלפי תקציב השנה הבאה ובעיקר כלפי המכרזים, כך שהעלינו כמה הצעות, ולא עלה בידנו לבטל את עניין המכרזים.
יעל דיין:
זאת אומרת השאלה היא איך ובאיזה סדר, ומה יהיו אמות המידה לגבי המכרזים, ומה תהייה האפשרות לשמור את המעמד של הנהלת המקלטים אשר קיימת היום בהמשכיות; אלא באמת, אם מתגלים פגמים שלא אנחנו יכולים לשפוט אותם ולהבטיח שלא ייכנסו כאן אינטרסים שלא לעניין, בעיקר של אנשים שאינם אנשי מקצוע, שנכנסים לתמונה במגמה כזאת או אחרת, אבל תוך כדי הפרדה למעשה של הניהול המקצועי והבעלות.
יעל דיין:
אינני יודעת אם זה נבחן אי פעם בעניין מקלטים, שהבעלות היא של קבלן גדול שמקבל מזה סיפוק חברתי, פוליטי וכספי, ומה מידת השליטה שיש עליו.
יעל דיין:
המגמה הראשונה הייתה להתחיל במקלט הערבי, ואנחנו התנגדנו, וראינו בזה סטיגמה; כאילו שמכל המקלטים, במקלט הערבי יש פגמים בניהול, פגמים כאלה או אחרים, ודווקא אותו מפריטים ראשון.
יעל דיין:
דעתנו התקבלה, ואמרו לנו שיוציאו למכרזים מקבץ.
יעל דיין:
אני מניחה שירצו להגיע עד שנת התקציב עם הפרטה ומכרזים לגבי כל המקלטים.
יעל דיין:
אני הבנתי שבמשרד העבודה והרווחה המכרזים הולכים בשני שלבים.
יעל דיין:
יש ועדה מקצועית שתבחן את הצד המקצועי, ויש המכרז הכללי שיילך לפי אמות מידה שהם קבעו.
יעל דיין:
בוועדה המקצועית או ועדת המשנה יישבו אנשי מקצוע שהם מקובלים עלינו.
יעל דיין:
אין זה דבר שאותו יש לנו כוונה לתקוף.
יעל דיין:
השאלה מה האמירה שתהייה להם מול המכרז הכללי.
יעל דיין:
אם הם יבואו ויגידו: הגוף הזה אומנם עומד בתנאי המכרז, אבל אין הוא מתאים.
יעל דיין:
איזו עדיפות ייתנו לניהול המקצועי הקיים, ואילו תנאים ייתנו להם?
יעל דיין:
אין לי המידע מי הולך למכרזים האלה.
יעל דיין:
האם אלה עמותות, או פרטיים, או מגבלות?
יעל דיין:
האם הם מדברים בכך שמוגבלים מראש במכרז, ואני רוצה לשמוע על תמונת המצב.
תמר גוז'נסקי:
זה איננו תאגיד ממשלתי.
תמר גוז'נסקי:
אנחנו עושים הבחנה בין ממשלתי ולא ממשלתי.
תמר גוז'נסקי:
הבעיה המרכזית, לדעתי, היא הלחץ של האוצר לחסוך לו הוצאות ולהוריד את רמת השירות, או לקחת כוח עבודה יותר זול, או כל דבר אחר שמקטין את ההוצאות, מבלי להתחשב בהשלכות של צוות ברמה יותר נמוכה והטיפול בנשים.
תמר גוז'נסקי:
אנחנו רואים את המגמה הזאת בהרבה מאוד מקומות.
תמר גוז'נסקי:
להערכתי, לפי החוק הקיים, אין הם יכולים למנוע מאנשי עסקים פרטיים להיכנס לתחום.
תמר גוז'נסקי:
ברגע שהם מוציאים מכרז, יש חוק יסוד חופש העיסוק - ולכן המטרה צריכה להיות למנוע מכרז ולא לנסות לשנות תנאי מכרז, כי אז אנחנו מסתבכים עם חוקים, וזה לא ייצא, וגם משפטית זה לא יעבוד.
תמר גוז'נסקי:
האנשים במשרד אינם תופסים את העניין הזה של העצמת נשים כמטרה או כתפקיד של המקלטים, אלא תופסים את המקלט כאיזה שהוא נטל בתחום מכסה פיזי, שבו בעצם אין צריך לקרות הרבה, אלא צריך רק למנוע מהאישה פגיעה גופנית או משהו כזה.
תמר גוז'נסקי:
לכן הוויכוח הוא גם על התפיסה: מה בכלל צריך להיות מקלט?
תמר גוז'נסקי:
אני מבינה שמבחינת המשרד יש הבחנה ברורה בין עמותות וארגונים שהבניין שבו פועל המקלט שייך להם, לבין אלה שהבניין אינו שייך להם.
תמר גוז'נסקי:
מקום שהבניין שייך להם, אינני רואה איך משרד העבודה מתערב ומוציא בהרצליה; הבניין איננו שלו.
תמר גוז'נסקי:
נעמ"ת תל-אביב – הבניין איננו של הממשלה.