GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זהבה גלאון: יש כאן משהו מעוות.
זהבה גלאון: אני חושבת שהגיע הזמן שישתנה, בוודאי בפרופורציות.
ציפי חוטובלי: הגיעה אלינו פנייה, ממש מזעזעת, אני חושבת שהיה ראוי שנזמין אותה לאחד מדיוני הוועדה, פניה של נערה צעירה שעברה התעללות מינית והיא דרשה סיוע וטיפול פסיכולוגי.
ציפי חוטובלי: אגב, זה גם עוד הצעת חוק - - -
זהבה גלאון: נכון, זו הצעת חוק משותפת שלנו.
זהבה גלאון: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת שהנושא של טיפול פסיכולוגי, שיקום יהפוך לבעייתן הפרטית של נשים ולא יהיה חלק מאחריות המדינה.
זהבה גלאון: הרחיב בנושאים האלה חברי דב חנין.
זהבה גלאון: דבר נוסף, שמתייחס להצעת החוק שעולה היום במליאה, הצעת חוק של שלושתנו ושל חברי כנסת נוספים, כמו שנאמר כבר קודם זו יוזמה של ויצ"ו שגיבשה כבר לפני הרבה שנים, מה הייתה רבה שמחתי, ואני אומרת כאן שהממשלה אחרי הרבה שנים החליטה לתמוך בהצעת החוק.
זהבה גלאון: אתמול היא עברה בוועדת הרווחה בהכנה לקריאה ראשונה, היום היא עולה לדיון.
זהבה גלאון: מדובר על מתן הבטחת הכנסה לנשים השוהות במקלטים.
זהבה גלאון: אני אומרת את זה כאן, אני חושבת שזה דבר ראוי לציון, התברר לי מהאוצר שהם מתכוונים לקצץ בהבטחת ההכנסה.
זהבה גלאון: אני מנהלת מולם מאבק קשה, אני אשתף אותך.
זהבה גלאון: אני אומרת את זה לוועדה.
זהבה גלאון: האוצר חושב שמתן הבטחת הכנסה לנשים מוכות עשוי להוות תקדים לגורמים אחרים שמקבלים הבטחת הכנסה - - -
ציפי חוטובלי: כגון?
זהבה גלאון: ישנן עוד כמה קבוצות כאלה, כרגע לא חשוב לציין אותן.
ציפי חוטובלי: לאוצר יש תמיד חששות גם אם אלה דברים שלא קיימים בעולם.
זהבה גלאון: הדבר הנורא, מדובר בהצעת חוק שמאוד חשובה לאותן נשים, אבל מבחינת האוצר מדובר בזוטות, זו ממש גזילת כבשת הרש.
זהבה גלאון: מדובר בפחות מארבעה מיליון שקלים.
זהבה גלאון: לאותן הנשים זה עולם ומלואו.
זהבה גלאון: משרד האוצר רואה לנגד עיניו רק מספרים, הוא לא רואה את הנשים, הוא חושב על תקדימים ועל השלכות.
זהבה גלאון: אמרתי אתמול לשר יובל שטייניץ, אני אומרת את זה כאן לוועדה כי לדעתי זו צריכה להיות הקריאה של הוועדה, אל תכו בנשים המוכות, בפעם שנייה.
זהבה גלאון: אמרתי לו: "אתה ,השר יובל שטייניץ, תהייה אחראי לדבר הזה".
זהבה גלאון: אני אומרת את זה פה ובכל מקום.
זהבה גלאון: היום זה יעבור, אין סכנה, ההצעה תעבור בקריאה ראשונה והכנה לקריאה שנייה ושלישית.
זהבה גלאון: לדעתי הגיעה הזמן שהאוצר, אני לא יודעת אם תקום אותה רשות עליה את מדברת, אבל הערה להצעת החלטה, לא יכול להיות שכל פעם גם הארגונים וגם אנחנו המחוקקים, יש לנו יוזמות חקיקה תתקלנה בהתנגדויות.
זהבה גלאון: עוד הצעה שהעלו - מתן תגמולים לנשים מוכות שיוצאות למקלטים.
זהבה גלאון: כעת וועדת השרים דחתה אותה לעוד כחודש, שוב הם חוששים מתקדים.
זהבה גלאון: לדעתי הגיעה הזמן שיהיו תקציבים ייעודיים לטובתן של נשים מוכות, נאנסות, נרצחות - - -
ציפי חוטובלי: בסופו של דבר, אנחנו רוצים להכניס לבסיס תקציב משרד הרווחה, את כל הנושא של טיפול ושיקום.
זהבה גלאון: אני חושבת שזה קריטי, שזה לא יהיה נתון לשרירות ליבו, לחסד או לשבט של כל שר מתחלף ולא חשוב איזו מממשלה זו תהייה.
זהבה גלאון: אנחנו, כמובן בשיתוף פעולה עם מנהלות המקלטים והארגונים, מעודדים נשים לברוח למקלט, כלומר מיד, זה ה- SOS המיידי.
זהבה גלאון: אני חושבת שצריך להמשיך במאבק הזה ולייעד תקציבים לטובתם של המקלטים.
זהבה גלאון: רק לפני מספר שבועות, היינו אצלך בוועדה כשרצו לסגור שבעה מתוך שלושה עשר מקלטים, זה פשוט לא מתקבל על הדעת.
ציפי חוטובלי: זה באמת נפתר.
ציפי חוטובלי: כאן השילוב של כוחה של התקשורת וכוחה של הוועדה.
ציפי חוטובלי: שר הרווחה מיד התקשר ומסר שהוא יסדיר את הנושא והמנכ"ל אכן הסדיר את הדברים.
ציפי חוטובלי: אני אומרת כאן שמבחינת העבודה שלנו, אמרתי בעבר שאנחנו נשמח לקיים סיור יחד עם מנכ"ל משרד הרווחה במקלטים.
ציפי חוטובלי: בעצם הטענה הייתה שהתנאים במקלטים האלה איומים.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שכדאי שנראה את זה בעיניים שלנו.
זהבה גלאון: אני רוצה לומר שאם היה מישהו שאמר את זה אז כדאי שיעשה סיור, זו אמירה שאין לה מקום וזה לכבודה של המדינה שאלו המקלטים וכך הם נראים.
זהבה גלאון: הערה אחרונה בהקשר הזה.
זהבה גלאון: אני רוצה לציין שלקח הרבה מאוד שנים לייצור מודעות ושינוי תפיסתי ביחס שבצורך לגרום שנשים תברחנה למקלטים.
ציפי חוטובלי: סליחה, הערה קטנה, ברור לי שגם את חושבת שזה מצב מעוות, המצב המתוקן היה צריך להיות שגברים יכנסו למקומות בהם הם יקבלו טיפול ושהאישה תמשיך בסדר יומה.
זהבה גלאון: אני רוצה להציע, מאחר שזה מסובך יותר, וכנראה שזה ייקח זמן, אני רוצה להציע הצעת ביניים.
זהבה גלאון: במקביל לכך שאנחנו מעודדים נשים להגיע למקלטים, אני חושבת שהגיע הזמן, גם הגשתי על כך הצעת חוק ולמיטב זכרוני את חתומה עליה, לדעתי הגיע הזמן להביא לכך שגברים אלימים, בעיקר כאלה שמפירים צווי הרחקה, אין למשטרה יכולת להציב שוטר על כל גבר שמוצא נגדו צו הרחקה, מוצאים אלפי אלפי צווי הרחקה בשנה – 15 אלף בשנה בערך, אני חושבת שהגיע הזמן לעצור אותם למעצר עד תום ההליכים במתקני משמורת ייעודיים או באגפי משמורת ייעודים לגברים מכים.
זהבה גלאון: אנחנו צריכים לשדר מסר שגברים יבינו שאי אפשר להכות נשים ולאנוס נשים ולצאת מזה בזול.
זהבה גלאון: בסופו של דבר כשרוצחים נשים המדינה מזדעקת ליום אחד ואחר כך עוברים לסדר היום.
ציפי חוטובלי: תודה רבה חברת הכנסת זהבה גלאון.
ציפי חוטובלי: בבקשה, חברת הכנסת חנין זועבי.
חנין זועבי: תודה, שלום לכולם.
חנין זועבי: ראשית, הערה שלא שברמה הקונקרטית, אבל כן בהגדרת הנושא.
חנין זועבי: כאשר אנחנו מדברים על אלימות, אנחנו לא מדברים רק אלימות פיסית, ישנם סוגי אלימות שאינם מוגדרים בחוק והם קשים כמו אלימות כלכלית, אלימות חברתית, השכלה - - -
ציפי חוטובלי: זה היה הנושא של "נעמ"ת", ביום המאבק באלימות נגד נשים.
חנין זועבי: אבטלה גם היא סוג של אלימות, חוסר בטחון תעסוקתי, הריסת בתים היא סוג אלימות, הפקעת קרקעות זו אלימות, בדרך כלל לא מתעסקים בתופעות האלה בוועדה לקידום מעמד האישה.
חנין זועבי: פה אנחנו מרחיבים את ההגדרה.
חנין זועבי: כשאנחנו רוצים להיכנס לרמה הקונקרטית ולרמת ההמלצות ודרכי פעולה אנחנו כן צריכים להתמקד בסוגיה מסוימת.
חנין זועבי: אני רוצה להגיש שתי הצעות, לדרך הפעולה של הוועדה הזאת.
חנין זועבי: לגבי תופעת רצח נשים ערביות, אנחנו חוזרים על כך בשאילתות וגם דרך הוועדה לקידום מעמד האישה, גם בבקשות לקבלת סטטיסטיקה ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
חנין זועבי: הקושי בסוגית רצח נשים בכך שתיקי הרצח אינם מפוענחים.
חנין זועבי: אנחנו מפנים את הטענה הזאת בכל פעם כלפי המשטרה, כמובן שיש את גורם ההרתעה שהוא החינוך, ישנה גם האחריות של האוכלוסייה.
חנין זועבי: אנחנו כן עושים הפגנות, ישנן עמותות שמטפלות בנושא.
חנין זועבי: זה חלק מהעבודה והאחריות הפוליטית של המפלגות, אבל כשאנחנו מדברים על אחריות המדינה אנחנו לא יכולים להתחמק מהשאלה כיצד המשטרה מטפלת במקרי הרצח?
חנין זועבי: אפשר להציג סטטיסטיקה ואם אני טועה תקנו אותי, למה, יותר מ- 90% ממקרי הרצח של נשים לא מפוענחים ותיקים נסגרים או שנשארים פתוחים?
חנין זועבי: ברשותך יושבת הראש, אולי ניקח כמה תיקים של מקרי רצח של נשים ערביות בשנתיים האחרונות ונעקוב אחרי המשטרה, נבדוק אחר מה קורה עם התיקים האלה.
חנין זועבי: גורם ההרתעה הוא בנוסף לחינוך ואחריות החברה, אנחנו מסכימים.
חנין זועבי: דעו ושאף אחד לא יגיד שזה חלק מהתופעה או שישנה הסכמה של החברה ויש קשר שתיקה.
חנין זועבי: אני רוצה לומר, לא שותקים, מגנים את התופעה מכל צדי החברה.
חנין זועבי: אולי ניקח מספר דוגמאות של מקרי רצח ונבדוק.
חנין זועבי: נשאל קודם כל את השאלה למה הסטטיסטיקה עולה?
חנין זועבי: למה כשאומרים לנו מהמשטרה שהסטטיסטיקה הכללית של האלימות בירידה, אבל בתוך הירידה הזו יש עלייה של מקרי - - -
ציפי חוטובלי: מיד נשמע את אורלי אלמגור לוטן, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, לגבי הנתונים ונוכל לשמוע נתונים מפולחים מגזרית.
חנין זועבי: למה דווקא שם?
חנין זועבי: אתמול היינו בסיור של וועדת הפנים בתחנת המשטרה רמלה-לוד, וגם שם העלו את הנושא של אי הטיפול במקרי רצח של נשים ערביות, העלנו את זה גם בוועדת הפנים, נפגשנו עם משטרת רמלה-לוד.
חנין זועבי: נמצא בידי מסמך של נשים נגד אלימות, הייתה המלצה של הוועדה הזאת להקמת וועדת משנה שתהייה משותפת לוועדה לקידום מעמד האישה עם וועדת העבודה, הרווחה והבריאות כדי לדון לעומק בסוגיית האלימות נגד נשים, לא רק באי טיפול המשטרה אלא גם על מצבם של המקלטים, תקצוב ליועצות בנושא.
חנין זועבי: לדעתי לא עשינו צעד כלשהו למימוש המלצה זו.
חנין זועבי: אני ברשותך אבקש מהוועדה שבסיכום הדיון נחליט שאנחנו כן נקים וועדה כזאת.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת להעביר את הדיון לדיווח המקצועי, בבקשה אורלי אלמגור לוטן ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת.
אורלי אלמגור לוטן: בהמשך לדבריה של חברת הכנסת חנין זועבי, בנוגע לניתוח על פי מגזרים.
אורלי אלמגור לוטן: המסמך הזה לעומת מסמכים משנה שעברה, מי שמכיר ויודע יוכל לשים לב לכך, הוא חסר מאוד מבחינת הנתונים.
אורלי אלמגור לוטן: ממשטרת ישראל, לא מוכנים יותר להעביר לנו נתונים מפולחים על פי מגזרים, לא על פי מגזר ערבי ולא על מגזר העולים חדשים.
ציפי חוטובלי: נציגת משטרת ישראל, מהי הסיבה?
ציפי חוטובלי: מאוד יעזור לנו להבין איפה הבעיות ואיך אפשר לטפל נקודתית על פי מגזרים, למה אתם מסרבים להעביר נתון כל כך חשוב?
אילנית קליימן: בעניין הזה, אני יכולה להגיד שקיימת מדיניות של המפכ"ל וראש אח"מ, זה לא משהו שמדור נפגעי אלימות מחליט לבד.
ציפי חוטובלי: על פי "חוק חופש המידע", לכנסת מחויבים להעביר מידע.
ציפי חוטובלי: דברי החקיקה האלה מחייבים, אנחנו נשלח מכתב - - -
אורלי אלמגור לוטן: זה לא קרה בעבר, זו מדיניות של החודשים האחרונים, שלא מעבירים מהמשטרה מידע לפי מגזרים.
אילנית קליימן: יש מדיניות מוצהרת, אם יש - - -
זהבה גלאון: אבל המדיניות הזאת נותנת גם לגיטימציה, לא לחקור רצח של נשים ערביות.
אילנית קליימן: אני חושבת שלטענה הזאת אין מקום, כי משטרת ישראל חוקרת כל מקרה אלימות - - -
ציפי חוטובלי: אני אישית חושבת שיש יש פערים.
זהבה גלאון: אני חושבת שלטענה הזאת יש הרבה מקום, אין לי טענה אליך, יש טענה לקובעי המדיניות במשטרת ישראל, כי כשמדובר ברצח נשים ערביות הדבר הזה במשטרה - - -
ציפי חוטובלי: אנחנו נשלח מכתב למפכ"ל ולשר, אין שום בעיה.
אילנית קליימן: בכל מקרה, מקרי הרצח נחקרים ללא הבדל מגזרי.
אורלי אלמגור לוטן: הנתון שיש לי לגבי מספר הנשים הוא כנראה קטן יותר, אחר כך נוכל להרחיב עם נציגי המשטרה.
אורלי אלמגור לוטן: הנתון שלי הוא על ארבע עשרה נשים, אישה אחת נרצחה אתמול בלילה ועוד שתיים, לפי מה שהבנתי, הן נרצחו ולא נכללות בנתון שלי, כלומר זה שבע עשרה.
ציפי חוטובלי: אם איני טועה זה הנתון גם משנה שעברה.
אילנית קליימן: הנתון הוא שמונה עשרה.
קריאה: היום ספרנו עשרים וארבע.
קריאה: יש רשימה שמית של עשרים וארבע.
אורלי אלמגור לוטן: הפילוח לפי מגזר מתייחס לנתונים שמשרד הרווחה ומשרד הקליטה העבירו והוא מתייחס לארבע עשרה נשים, כאמור זה לפני העדכון, מתוך ארבע עשרה הנשים חמש היו עולות חדשות מחבר העמים, זה גבוה משמעותית משיעורם באוכלוסייה שהוא שליש - - -
ציפי חוטובלי: אני חושבת, שזה הנתון המיוחד לנתונים של השנה שעברה.
אורלי אלמגור לוטן: שלוש נשים מאלה שנרצחו על ידי בני זוגן, היו מהמגזר הערבי.
ציפי חוטובלי: מתוך העולות החדשות, יש פילוח של המגזר האתיופי?
אורלי אלמגור לוטן: במקרי הרצח הלילה, שתי נשים היו זרות וארבע היו ישראליות ותיקות.
אורלי אלמגור לוטן: הנתון הזועק הוא הנתון של כל שנה של העולות החדשות מחבר העמים.
אורלי אלמגור לוטן: מבחינת מספר התיקים שנפתחו, חבר הכנסת דב חנין כבר אמר שאין כמעט הבדל בנתונים.
אורלי אלמגור לוטן: זאת אומרת, בשנה שעברה הייתה קצת עלייה, השנה יש ירידה.
ציפי חוטובלי: תמסרי לנו בכל זאת את המספרים.
אורלי אלמגור לוטן: 12,260 תיקים בגין תלונות נשים על אלימות במשפחה, לעומת 13,210 תיקים.
אורלי אלמגור לוטן: אין לי נתון על המגזר הערבי - - -
ציפי חוטובלי: לפני הפילוח של המגזרים, כמה מהתיקים האלה מגיעים לידי מיצוי, כלומר להעמדה לדין או כתב אישום?
ציפי חוטובלי: משהו מגיע להשלמה משפטית?
ציפי חוטובלי: מה אחוז מהתלונות מבוררות?
אילנית קליימן: סליחה, אני חייבת לסייג, הנתונים שהמשטרה העבירה של תלונות, הם על אלימות בין בני זוג ולא במשפחה.
אורלי אלמגור לוטן: כן, בין בני זוג.
חנין זועבי: יש ערביות שלא נכללות רק באלימות בין בני זוג, אלא על ידי האח.
ציפי חוטובלי: סליחה, יש נתון שאני חייבת תשובת המשטרה.
ציפי חוטובלי: בשנה שעברה, אני זוכרת כי התעכבתי עליו, כשאני רואה שמתוך 12,260 תיקים שנפתחו, 1,492, אני חוזרת על המספר, 1,492 נשים שעומדות מאחורי כל אחת ואחת מהתלונות האלה, הם תיקים שנסגרו "מחוסר עניין לציבור".
ציפי חוטובלי: איך אלימות נגד נשים, מסתדר אצלכם עם "חוסר עניין לציבור"?
ציפי חוטובלי: הרי אף אחת לא מתלוננת במשטרה, כי בעלה העליב אותה.
ציפי חוטובלי: הלוואי שהיינו במצב שכל אחת הייתה מרגישה בטחון מלא ללכת למשטרה.
ציפי חוטובלי: כשאישה הולכת למשטרה זאת אומרת שיש אלימות חמורה.
ציפי חוטובלי: אני יוצאת מתוך נקודת הנחה שתלונות הסרק בהקשר של אלימות במשפחה שיעורם מאוד קטן, תקני אותי אם אני טועה.
אילנית קליימן: אני לא מדברת על תלונות סרק, כי תלונות סרק כולנו יודעים שיש.
ציפי חוטובלי: אז מה עניין "חוסר עניין לציבור", באלימות נגד נשים?
אילנית קליימן: סל התלונות "אלימות בין בני זוג", הוא סל יחסית מצומצם.
אילנית קליימן: אני לא מדברת על תלונות סרק וגם מצד שני לא על העלבה.
אילנית קליימן: מתוך ניסיון כחוקרת וכקצינת אלימות במשפחה, יש תלונות שאין עניין בלהמשיך את ההליך הפלילי, למרות שהצד השני נחקר.
אילנית קליימן: לדוגמה, תלונה חד פעמית, אין רציפות באלימות, אין משבר נקודתי, יוצרים קשר עם האישה, או שמאז האירוע נפרדו כבר דרכיהם ואז אין מקום להמשיך בהליך הפלילי ולהביא את הצדדים לבית המשפט.
ציפי חוטובלי: אבל כמה מקרים היו של אישה שהייתה בהליך גירושין שהיא נרצחה?
ציפי חוטובלי: זה שהם נפרדו לא אומר שהאישה מוגנת.
אילנית קליימן: בהקשר של מקרי רצח אין לי טענה, תסכימי איתי שלא כל אירוע אלימות במשפחה מסתיים ברצח.
ציפי חוטובלי: נכון, אבל כל אירוע רצח מתחיל באלימות במשפחה, שהייתה בטוח פעם במשטרה.
אילנית קליימן: בסגירת תיקי אלימות בין בני זוג, אני לא מדברת על אלימות חמורה - - -
ציפי חוטובלי: מהי אלימות לא חמורה?
ציפי חוטובלי: את זה אני מנסה להבין, מה לתפיסתכם היא אלימות חמורה?
אילנית קליימן: זאת לא תפיסה אישית.
אילנית קליימן: זו תפיסה, זו מדיניות שנקבעת על פי ספרות מקצועית.
ציפי חוטובלי: אני מוכרחה להבין.
אילנית קליימן: אני אומרת, שיש מקרים שבהם יש נסיבות מסוימות בתיקים ובהחלט יש מקום להבין, שהתיק הזה נסגר "מחוסר עניין לציבור".
ציפי חוטובלי: האם מדובר בתיקים, שבהם הייתה אלימות פיסית כלפי נשים והתיק נסגר "מחוסר עניין לציבור?".
אילנית קליימן: מעט מקרים שבהם הייתה אלימות פיסית חמורה, יסגרו בגלל "חוסר עניין לציבור".
ציפי חוטובלי: את רוצה להגיד לי ש- 1,492 תיקים - - -
אילנית קליימן: התיקים שנסגרו, נתונים לבדיקה ולפיקוח.
ציפי חוטובלי: זה לא אומר כלום.
ציפי חוטובלי: אני כאן ועדה מפקחת, אני חלק מתהליך הפיקוח, 1,492 תיקים.
ציפי חוטובלי: תסברי לי על המאסה הקריטית שלהם, את אומרת שמיעוט קטן הוא על אלימות פיסית, אז מה השאר?
אילנית קליימן: לא אמרתי שהמיעוט הוא על אלימות פיסית.
ציפי חוטובלי: אני רואה לנגד עיניי 1,492 נשים, זה המון נשים, שמבחינתי כל אחת מהן היא פצצה מתקתקת שחייה אולי נתונים בסכנה, כשהתיק של הנשים האלה נסגר "מחוסר עניין לציבור".
ציפי חוטובלי: אני רוצה להבין, חוקרי המשטרה, מי שאחראי לסגור את התיק, מה עובר להם בראש כשהם סוגרים תיק כזה.
אילנית קליימן: זה לא משטרת ישראל, זה מועבר מהפרקליטות.
אילנית קליימן: אני מסבירה שוב, לא כל ה- 1,492 מהמקרים האלה מצדיקים המשך הליך פלילי, אפשר להבין - - -
ציפי חוטובלי: גברתי, את חוזרת על הדברים, אני שואלת למה?
ציפי חוטובלי: מהו הקריטריון?
אילנית קליימן: נתתי דוגמה, למשל שזה אירוע נקודתי, לא רציף - - -
ציפי חוטובלי: אתם רואים באירוע נקודתי, הבעל מאיים על האישה באקדח ובסכין - - -
אילנית קליימן: לא, זה לא המקרה, בהחלט שלא.
אילנית קליימן: אני לא מכירה מקרה כזה ואני גם לא מאמינה שאת יכולה להצביע על מקרה כזה של תיק שנסגר "מחוסר עניין לציבור" שהוא איים עליה.
אילנית קליימן: אני מדברת על מקרים שהם לא חמורים, שהם לגמרי לא חמורים.
אילנית קליימן: בין בני זוג - - -
ציפי חוטובלי: אני רוצה לסייע למשטרה.
ציפי חוטובלי: אני חושבת, שהעובדה שבכל שנה יש מאסה מאוד משמעותית של תיקים שנסגרים מחוסר עניין לציבור, דורשת שקיפות בפני הציבור, איזה סוג של אלימות נכלל בתוך התיקים האלה.
ציפי חוטובלי: זה מאוד פשוט, אנחנו רוצים לדעת, אנחנו כוועדה רוצים לדעת מה עלה בגורלן של הנשים האלה.
ציפי חוטובלי: יכול להיות שהן חיות באימה ופחד.
ציפי חוטובלי: לא תמיד המוות כשהוא מגיע בצורת מודעת אבל הוא הדרך היחידה שלנו להבין שהאישה הזאת הייתה נתונה בטרור אלים.
ציפי חוטובלי: לכן אני חושבת שנכניס איזה ממד של פיקוח על התיקים שנסגרים "מחוסר עניין לציבור" זה גם במסגרת הפניה שלנו לשר.
אורלי אלמגור לוטן: עבירות אלימות בין בני זוג, בעבירות מין ישנה קצת ירידה ביחס לתקופה המקבילה בשנת 2010 שהייתה שנת שיא - - -
ציפי חוטובלי: אין עלייה במספר התלונות?
אורלי אלמגור לוטן: לא.
אורלי אלמגור לוטן: ישנה ירידה של 7% במספר התלונות במשטרה.
אורלי אלמגור לוטן: אני לא רואה סתירה - - -
זהבה גלאון: יש עלייה בפניות למרכזים.
אורלי אלמגור לוטן: המספרים נעים קצת למעלה וקצת למטה.
אורלי אלמגור לוטן: בשנה שעברה הייתה שנת שיא לעומת השנים שקדמו, השנה המספרים קצת בירידה.
אורלי אלמגור לוטן: אני חושבת שהנתונים של התלונות של נשים על עבירות מין זה 42%, אלו הן תלונות שמוגשות על ידי קטינות.
אורלי אלמגור לוטן: זה הנתון שהיה גם בשנה שעברה.
אורלי אלמגור לוטן: 1,231 תלונות על עבירות מין היו של קטינות.
אורלי אלמגור לוטן: אני בטוחה שלמיכל יהיה נתון מפורט לגבי הקטינות.
אורלי אלמגור לוטן: מתוך התלונות 98 תלונות היו על עבירות מין בתוך המשפחה, 67 תלונות היו בגין אינוס בכוח או באיומים, 31 תלונות על אינוס ובעילה שלא כחוק.
אורלי אלמגור לוטן: אלו תלונות של קטינות ורק תלונות כאשר התוקף היה בגיר, כלומר, זה לא כולל מקרים בהם התוקף היה קטין.
אורלי אלמגור לוטן: אלו הנתונים מהמשטרה.
אורלי אלמגור לוטן: כנראה שישנן יותר קטינות שנתקפו מינית.
אורלי אלמגור לוטן: אני לא רוצה להלאות בנתונים, נמצא איתנו כאן מישהו מהנהלת בתי משפט?
אורלי אלמגור לוטן: הנהלת בתי משפט העבירה אלינו נתונים על בקשות להוצאת צווי הגנה ועל מספר בקשות שאושרו.
אורלי אלמגור לוטן: רואים בשנתיים האחרונות ירידה בבקשות לצווי ההגנה שמתקבלות.
אורלי אלמגור לוטן: לא הצלחנו לקבל על כך הסבר ואולי מישהו יוכל להתייחס לכך, המספרים ירדו בכ- 5% עד 15% בשנתיים האחרונות.
אורלי אלמגור לוטן: אני מבקשת להעיר בנוגע לשירות בתי הסוהר.
אורלי אלמגור לוטן: גם חלק מהנתונים הנוגעים לשירות בתי הסוהר לא קיבלנו לעומת שנים קודמות.
אורלי אלמגור לוטן: למשל, יש לנו פחות נתונים על שיעור האסירים הנמצאים במעצרים חוזרים.
אורלי אלמגור לוטן: מנתוני השנים הקודמות נמצא שבערך כשני שליש מהאסירים נמצאים במאסרים חוזרים.
אורלי אלמגור לוטן: נתוני השנים הקודמות, כשני שליש מאסירים בגין עבירות אלימות במשפחה נמצאים במאסרים חוזרים, לא בהכרח על אותה עבירה של אלימות במשפחה, אבל הם חוזרים לבתי הסוהר.
אורלי אלמגור לוטן: הניסיון של תכניות טיפול באלימות במשפחה בבתי הסוהר מראה שהן אפקטיביות, כלומר שיעור הפשיעה החוזרת יורד ל- 12% שכוללים פשיעה חוזרת הכוללת אלימות במשפחה ופשיעה חוזרת בכלל.
אורלי אלמגור לוטן: לדעתי יש מקום לבחון יותר את התכניות בבתי הסוהר, את היקף האסירים שמשתתף בהן ואולי להרחיב אותן, כי הן אפקטיביות ויכולות למנוע פשיעה חוזרת.
אורלי אלמגור לוטן: אני לא אכנס לנתוני משרד הרווחה והאיגוד, כי הם נמצאים כאן והם בוודאי יציגו את הנתונים שלהם.
אורלי אלמגור לוטן: בנוגע למשרד הרווחה אבקש שתי הערות.
אורלי אלמגור לוטן: שאלתי לגבי דירות הקלט, דירות שמיועדות לנשים, חלק מהנשים לא יכולות להיכנס למקלטים מסיבות שהן סיבות מהותיות ולא מחוסר מקום, כמו למשל בשל ילדים גדולים מדי, יותר מדי ילדים ומאפיינים אחרים שאינם מתאימים.
אורלי אלמגור לוטן: עד לפני כמה שנים פעלו בדירות קלט שהן בעצם תחליף.
אורלי אלמגור לוטן: דירות הקלט כבר לא פועלות כבר כמה שנים.
אורלי אלמגור לוטן: אפשר לשמוע יותר על התחליפים בתוך הקהילה.
אורלי אלמגור לוטן: חברת הכנסת זהבה גלאון הזכירה את הסיוע הכספי לנשים שיוצאות מהמקלטים.
אורלי אלמגור לוטן: בשנת 2003, הייתה הוראת שעה שדיברה על כך שאישה שיוצאת מהמקלט תקבל 8,000 שקל, ועוד 1,000 שקל על כל אחד מהילדים שלה, זה היה שנה ונפסק אחרי שנה.
אורלי אלמגור לוטן: ישנן כמה הצעות חוק כבר כמה שנים, אולי תוכלו לספר קצת על זה.
אורלי אלמגור לוטן: יש סיפור ספוראדי בשנים האחרונות, פעם מעבירים תקציב ממשרד כזה, פעם ממשרד אחר וקצת תרומות אבל שום דבר לא נמצא בבסיס תקציב.
ציפי חוטובלי: אני מבקשת להעביר את רשות הדיבור למיכל רוזין, אחריה אני אעביר את רשות הדיבור לגיא רביד שיציג את דוח "מידות".
ציפי חוטובלי: מיכל רוזין, בבקשה.
מיכל רוזין: לפני תחילת הצגת הנתונים, שתי הערות קצרות וחשובות.
מיכל רוזין: כולנו פה נפגשות מדי שנה, כולנו קוראות את הכותרות הבוקר כאילו שנכתבו בדיוק, כמו שנאמר צירוף מקרים, אבל זה לא צירוף מקרים.
מיכל רוזין: אנחנו שבעים מהחלטות שלא מיושמות ומהצהרות כמה זה נורא וכמה זה קשה, כמה הנתונים שמרכזי הסיוע מציגים מדי שנה קשים.
מיכל רוזין: כולם מצקצקים בלשון ואומרים "זה מזעזע, זה נורא" ודברים לא נעשים.
מיכל רוזין: אני רוצה לציין שתי דוגמאות, של דברים שכבר הוחלט עליהם ועדיין לא קרה דבר.
מיכל רוזין: אני יודעת שנעשה על כך מעקב, אבל חשוב לומר, נעשתה פניה ליושב ראש הכנסת משלושה ראשי וועדות, עבודה ורווחה, קידום מעמד האישה וזכויות הילד, בעקבות נתוני דוח משנה שעברה על נתוני סיוע לשנת 2009, דוח שדיבר על פגיעה מינית במשפחה באחוזים מאוד מאוד גבוהים, נעשתה פנייה ליושב ראש הכנסת להקים ועדת חקירה פרלמנטארית בנושא.
מיכל רוזין: עדיין אין מענה מיושב ראש הכנסת למרות שאני יודעת שהוועדה עוקבת אחרי העניין.
מיכל רוזין: דוגמה נוספת: ישבנו שנתיים בוועדה בין משרדית - - -
ציפי חוטובלי: גם לגבי המסקנות שלנו לקידום.
ציפי חוטובלי: הרבה פעמים דברים נופלים בין הכיסאות, זה מסוג המקרים.
ציפי חוטובלי: תודה שאת מזכירה לנו.
מיכל רוזין: צריך לקדם את זה.
מיכל רוזין: יותר משנתיים ישבה וועדה בין משרדית, יושבת כאן חברה שישבה איתי באותה וועדה בראשותו של סמנכ"ל משרד הרווחה, שדנה במשך שנתיים על "יישום חוק זכויות נפגעי עבירה" וכל נושא פיצוי ושיקום.
מיכל רוזין: בנינו תכנית, ישבנו כל המשרדים, עם המוסד לביטוח לאומי, המשטרה, משרד המשפטים, האוצר וכולם הגיעו למסקנות.
מיכל רוזין: הדוח הזה התקבל מאוד יפה בלשכתו של השר על המדף ואינו מיושם.
מיכל רוזין: אלו שתי דוגמאות להחלטות שנלקחות אך אינן מיושמות על ידי השלטון, לא חשוב איזה שלטון.
מיכל רוזין: כמו שאמרה זהבה גלאון, השר מתחלף החלטות כאלה צריכות להיות מיושמות.
מיכל רוזין: נמצאות כאן מנהלת מרכז הסיוע בחיפה, מנהלת עמותת נשים נגד אלימות של מרכז הסיוע נצרת וצוות ההיגוי שלנו, היועצת המשפטית של האיגוד ליאת קליין, הדוברת אפרת אורן, טניה קוסקין ודנה נאור.
מיכל רוזין: אני אומרת את זה, כי מדי שנה אנחנו מגישות את נתוני הפניות למרכזי הסיוע.
מיכל רוזין: חשוב לי לומר, שמאחורי הפניות האלה, מעבר לכך שכמובן כל פניה של אישה או גבר שסבלו מפגיעה מינית, מעבר לנתונים האלה יש המון עבודה, של מרכזי הסיוע, של הרכזות, של המנהלות, של המתנדבות בכל רחבי הארץ, בסיוע, בתמיכה, בלווי, בקבוצות תמיכה, בפעילות חינוך בהקהילה והכשרה מקצועית של נשות ואנשי מקצוע.
מיכל רוזין: לדעתי, חשוב ביום כזה להגיד את זה, הן עושות, כמעט כולן, בחצי התנדבות אם לא בהתנדבות מלאה.
ציפי חוטובלי: הנתון שהכי חשוב לי בדיון הזה, הוא נושא התקציבי.
ציפי חוטובלי: ערכנו סיור בכמה מרכזים, ניהלו קמפיין ציבורי על הנושא הזה.
ציפי חוטובלי: אני אישית נפגשתי עם שר הרווחה בנושא הזה והובטח לי שלמעשה אתן תקבלנה יותר, שהתקצוב שלכן יעלה.
ציפי חוטובלי: נפגשתי איתו בצומת דרכים מאוד משמעותית בקריאת ההחלטה על התקציב.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לדעת מה נעשה בפועל.
מיכל רוזין: בנושא התקציבי השנה, אני חייבת להיזהר בלשוני, בעקבות כתיבת מבחן תמיכות חדש של משרד הרווחה והשירותים החברתיים שנוגע לרשויות מקומיות שהחליטו להקים קו חירום, מרכז סיוע ברשות המקומית, זה מבחן תמיכות חדש, לאחר אותה ישיבה בכנסת - - -
ציפי חוטובלי: אני בכלל לא מכירה את הסיפור של הרשויות המקומיות, תפרטי בבקשה.
מיכל רוזין: ברשות מקומית אין מרכזי סיוע.
מיכל רוזין: ישנם מרכזי סיוע וולונטריים, עמותות שמקבלות תמיכה מהמדינה.
מיכל רוזין: בתוך לשכת הרווחה באילת, קם מרכז סיוע שהוא קו חירום הנותן מענה לתושבות אילת.
מיכל רוזין: שוב אני לא יודעת לחלוטין את כל הדינאמיקות הפנימיות בתוך משרד הרווחה, אבל הוחלט לאפשר גם למרכז הסיוע בתוך לשכת הרווחה באילת להגיש בקשה לתמיכה.
מיכל רוזין: מאחר שהם אינם עמותה והם אינם יכולים להגיש בקשה על פי מבחן התמיכות שאנחנו עומדים בו, משרד הרווחה נאלץ לבנות מבחן תמיכות חדש עבור רשויות המעוניינות להקים מרכז סיוע ומבחן התמיכות מסתיים במשפט של "אין תוספת תקציב".
מיכל רוזין: מבחן התמיכות הזה, בנוי ומושתת על אותו תקציב של מרכזי הסיוע שהם עמותות.
מיכל רוזין: על מנת ליצור במידה מסוימת אולי שקט תעשייתי, או באמת מתוך כוונה מלאה להמשיך כך בעתיד, התקבלה תוספת של 500 אלף שקלים השנה, לתמיכות באופן כללי למרכזי הסיוע.
מיכל רוזין: מתוך זה ניתן התקציב למרכז הסיוע באילת על פי מבחן התמיכות של הרשויות והשאר חולק בין עשרה מרכזי סיוע.
ציפי חוטובלי: זה בערך לחלק עשרה שקלים לעשרים אנשים, אני לא מבינה.
זהבה גלאון: זה נראה כמו עשרה שקלים שהנשים מקבלות במקלטים כל יום.
ציפי חוטובלי: אני באמת לא כל כך מצליחה להבין.
ציפי חוטובלי: יש כאן נקודה שצריכה להיאמר בדיון הזה.
ציפי חוטובלי: הדיון הזה הוא בדיוק על רקע המצוקה הנוראית שהמרכזים נמצאים בהם.
ציפי חוטובלי: אנחנו כאילו מקיימים את הדיון הזה בסוג של ניחוחות.
ציפי חוטובלי: אתם ארגונים מצילי חיים, באמת מלאים במוטיבציה אנושית וכוח אדם נפלא מלא כוונות טובות, אבל בסוף כוח אדם הזה צריך כסף.
ציפי חוטובלי: אני מגיעה למרכז שיש בו מתנדבות טובות שאומרות שאפילו את ההוצאות שלהם כמו למשל הוצאות נסיעה אי אפשר להחזיר להן.
ציפי חוטובלי: יש מציאות שזה עולה כסף לאנשים שמתנדבים במקומות האלה וזה לא יעלה על הדעת.
ציפי חוטובלי: אני אומרת לך שאני אגייס את כל חברות הכנסת לנושא הזה, אם זה באמצעות פניה לשר הרווחה, בין אם זה בפגישה ובין אם זה דורש חקיקה.
ציפי חוטובלי: בואו נהייה קצת אסרטיביות, אני רוצה לשמוע לא בהתנצלות, מהם הצרכים האמיתיים מבחינת המספרים.
ציפי חוטובלי: זה נושא הדיון, זה בדיוק המקום לעלות את זה ולהציג את הדברים כהוויתם ולא להצטדק שנתנו לנו חצי מיליון שקל, כסף קטן, אז יופי.
ציפי חוטובלי: את יודעת שאני מלאת הערכה על העבודה הנהדרת שאתם עושים ושאתן פועלות בתבונה פוליטית, זה המקום לדפוק על השולחן.
מאירה בסוק: יתכן שמשרד הרווחה שהבטיח להפריט את כל העובדים הסוציאליים ואת כל המרכזים האחרים מנסה דרך ייבוש העמותה הזאת להתחיל להעביר את זה לרשויות, כך בעצם הוא מפסיק - - -
ציפי חוטובלי: אני חייבת להגיד בהערכה אישית על שר הרווחה שהוא איש נפלא, אני רוצה להגיד לך שלשמחתי יש שם איש, יש לי דיבור ישיר איתו, אני מנסה לומר שהדלת לשר הרווחה פתוחה, אני לא מרגישה שצריך לנתח כאן איזו קונספירציה מה מניע את משרד הרווחה.
ציפי חוטובלי: יש לנו שר שהוא כתובת מצוינת, יש לנו ארגונים.
ציפי חוטובלי: אני אומרת שאין מקום להתעסק בקונספירציות, בואו נתעסק בצרכים.
ציפי חוטובלי: מהם הצרכים ואנחנו נדרוש אותם, מהם הצרכים ואנחנו נמצא את הדרך להשיג אותם.
ציפי חוטובלי: זה הדיון.
מיכל רוזין: בישיבה שאת כמובן קיימת, לאור המשבר הגדול של מרכזי הסיוע והמימון, כי למעשה עד לחודש יולי לא הגיעה התמיכה הממשלתית עבור שנת 2010, הראינו שבמהלך העשר השנים האחרונות, לא רק שהתקציב של מרכזי הסיוע לא גדל, אלא בעצם באמיתי הוא ירד.
ציפי חוטובלי: אם איני טועה, אמרת שמספר הפונים עלה פי שבע או פי שמונה והתקציב נשאר כשהיה.