GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל רוזין: ברגע שאנחנו אומרים שיש התיישנות, כמובן שאותה נפגעת לא תפנה להליך פלילי כי היא כבר יודעת שיש התיישנות.
מיכל רוזין: חבל שלא נמצא כאן ארגון נוסף שנקרא ארגון תמורה שכן פנה לאחרונה לבית המשפט בנושא של מקרה שכבר הייתה לו התיישנות.
מיכל רוזין: ברוב הפעמים, גם המשטרה וגם אנחנו נמליץ לאישה שבעצם יש התיישנות על המקרה שלה ולכן היא לא תפנה הלאה להליך הפלילי.
תמי סלע: חשוב להזכיר שכאן אנחנו מדברים על התיישנות אזרחית.
תמי סלע: זה עולה כל פעם.
מיכל רוזין: נכון אבל כשאנחנו נותנות את העצה, אנחנו מייעצות לה גם בעניין האזרחי וגם בעניין הפלילי בהתאם למה שהחוק היום קובע.
ציפי חוטובלי: גלי, רצית להתייחס.
גלי עציון: אני רוצה להבחין.
גלי עציון: קודם כל, בהליך הפלילי יש באמת את כל העבירות שלא צריך להגיש תלונה לפי חוק למניעת הטרדה מינית ועליהם לא חל העניין הזה, אבל החוק למניעת הטרדה מינית, החדשנות שלו הייתה להתייחס גם למקרים שהם לא מה שנקרא מעשה מגונה או תקיפה.
גלי עציון: יש לזה דינאמיקה מאוד קבועה.
גלי עציון: אני לא יכולה לומר לכם במספרים אבל אני יכולה לומר לכם שלמסה קריטית יש דינאמיקה מאוד קבועה.
גלי עציון: קודם כל, בכלל, ההגעה להבנה שמדובר בהטרדה מינית, לוקח זמן.
גלי עציון: ברגע שמבינים, בדרך כלל לא ישר הולכים להתלונן כי בדרך כלל זה קורה על ידי ממונה והאישה כפופה למרותו ולכן לא ממהרת לעשות את זה.
גלי עציון: מתי אנחנו כן רואים את המסה הקריטית שמגיעה?
גלי עציון: כשיש איזושהי תגובה ויש התנכלות.
גלי עציון: אלה דברים שמתרחשים לאורך תקופה.
גלי עציון: זאת אומרת, לפעמים אישה מגיעה בשלב כשהחלק הראשון של ההטרדה המינית שלה בכלל כבר התיישן ואולי נשאר איזשהו אירוע שרק לגביו אפשר להגיש איזשהו משהו והוא לא המסה הקריטית או רק לגבי ההתנכלות כשכל הגורם לא קיים.
ציפי חוטובלי: אתם נתקלים בהרבה מקרים כאלה?
גלי עציון: הרבה מאוד.
ציפי חוטובלי: יש לך הערכה כמה אחוזים וכמה מספרים?
גלי עציון: אני אומר שזה אחוז ניכר מהמקרים שמגיעים אלינו.
גלי עציון: זה מה שמאבחן אותנו למשל ממרכזי הסיוע, זה שאלינו לא מגיעים המקרים של אונס, של תקיפה מינית, של עבירות המין החמורות אלא בדיוק הדברים הקלאסיים של הטרדה מינית.
גלי עציון: אני עכשיו מלווה באופן אישי מישהי במקרה של הטרדה מינית בארגון מאוד גדול על ידי גורם מאוד חזק שהוא גם גורם פוליטי.
גלי עציון: אגב, היא כן הלכה למשטרה להתלונן כי הייתה לה תחושה שהארגון לא מטפל, אבל זה נגרר במשטרה.
גלי עציון: הסיכוי שלה להגיש תביעה הולך ונעלם.
גלי עציון: לכן יש כאן
גלי עציון: חשיבות לכל העניין הזה כי לפעמים אישה כן מנצלת את הזכות שלה להתלונן במשטרה אבל לוקח זמן עד שההליך מתפתח במשטרה.
גלי עציון: אגב, הליכים – שזה בפני דיון בפני עצמו – הרבה פעמים לא מגיעים לכדי מיצוי כי כשאתה משווה את זה למעשה אונס, כשאתה משווה את זה לעבירות מין קשות, למשטרה יש איזושהי נטייה לא להגיש כתב אישום.
גלי עציון: זה דיון פילוסופי בפני עצמו.
גלי עציון: כשעבר הזמן, העבירות נעלמות לתהום הנשייה בשלב שהיא בעצם מגיעה להתלונן.
גלי עציון: במיוחד בעבירות של הטרדה מינית קלאסית היא לעולם לא תגיע.
גלי עציון: זה לא שהיום הוא אמר לה משהו ולמחרת היא תתייצב אצלנו בלשכה.
גלי עציון: זה ממש לא קורה.
גלי עציון: אני רוצה לומר משהו טכני.
גלי עציון: אני פשוט רואה את התיקון.
גלי עציון: לטעמי פשוט היה צריך להוציא את הסעיף, את הסעיף שמדבר על שלוש שנים.
גלי עציון: ברגע שהסעיף הזה יוצא, מה שחל – זה חוק ההתיישנות הכללי.
גלי עציון: יצליח משרד המשפטים, וכולנו תקווה שלא, לעשות מהפכה ולשנות את ההתיישנות, זה יחול על הכול.
גלי עציון: לא יצליח, לא.
גלי עציון: ספציפית לדינאמיקה, זה מאוד חשוב ושלוש שנים זה ממש לא מספיק.
גלי עציון: אני אומרת את זה מניסיון.
ציפי חוטובלי: זה ארבע שנים.
ציפי חוטובלי: עכשיו מאריכים את זה לארבע שנים.
גלי עציון: גם ארבע שנים לא מספיקות.
גלי עציון: אני מדברת על המצב הקיים.
גלי עציון: במצב הקיים שלוש שנים זה לחלוטין לא מספיק.
גלי עציון: גם ארבע שנים לא תמיד מכסה כי מה שבאמת מאפיין הטרדה מינית קלאסית זה שזה משהו לאורך שנים שבאיזשהו שלב יש איזושהי התפוצצות ואז מתחילה גם התנכלות.
גלי עציון: אגב, רבה פעמים הן מגיעות אלינו אחרי שהן לא מעזות להתלונן עד השלב של ההתנכלות.
תמי סלע: בשיחות לפני הדיון, שוחחתי עם עורכת הדין מאיה צחור שהייתה אמורה לבוא אבל בסוף זה לא הסתדר, והשיחה הייתה שהיא גם מלווה מקרים כאלה.
תמי סלע: היא אמרה לי שבהחלט יש לה דוגמאות של מקרים שבגלל התיישנות אי אפשר היה להגיש את התביעות.
תמי סלע: קיוויתי שהיא תבוא ותוכל להציג את המקרים כאן, אבל בסופו של דבר היא לא הגיעה.
ציפי חוטובלי: חבל שהיא לא שלחה לנו מסמך לדיון כי יכולנו לעבור עליו.
תמי סלע: אולי בשלב הבא היא כן תוכל לבוא.
תמי סלע: בהקשר של אותם מקרים שנשים רק כשהן מפוטרות או מתפטרות או עוזבות את מקום העבודה או את מערכת היחסים, צריך אולי לציין ולהזכיר שבהצעת הקודיפיקציה שמתגלגלת יש סעיף שאמור לתת מענה לקושי הזה במידה מסוימת.
תמי סלע: כרגע אין נכונות להכניס אותו בהצעה הזאת אבל זה סעיף שאם תעבור הקודיפיקציה הוא יחול על כלל התביעות בנזיקין.
תמי סלע: הסעיף אומר שמרוץ תקופת ההתיישנות יושהה כאשר התובע נמנע מלהגיש תובענה משום שהנתבע או מי מטעמו בין היתר מנצל את מצוקתו או מאיים עליו או מפעיל עליו כוח.
תמי סלע: אפשר היה לחשוב לכלול את הסעיף הזה בחוק הזה כי אלה מקרים קלאסיים שבאמת בהם יש מערכות יחסים.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזאת גם פשרה.
תמר קלהורה: זאת הצעת חוק אחרת לחלוטין.
ציפי חוטובלי: לא, היא קשורה בדיוק בחוק למניעת הטרדה מינית.
ציפי חוטובלי: למה לא להכניס את זה לכאן?
תמר קלהורה: הצעת החוק הזאת מדברת על תקופת ההתיישנות.
תמר קלהורה: אתם רוצים עכשיו לייצר עילות השהייה חדשות?
תמר קלהורה: זה עניין להצעת חוק אחרת או לנושא חדש בשלב המתאים.
תמר קלהורה: אנחנו מדברים כאן על הארכת תקופת ההתיישנות.
תמר קלהורה: יש הסכמה לארבע שנים.
ציפי חוטובלי: כשמדברים על תקופת התיישנות, חלק מהמכלול של הנושא, אם אנחנו לא דווקניים, זה לדבר על איזה עילות מייצרות הצדקה לשיהוי.
ציפי חוטובלי: זה סופר קשור.
תמר קלהורה: לפני הדיון ניסיתי להסביר את זה ליועצת המשפטית ואני אנסה להסביר את זה כאן.
תמר קלהורה: הנושא הזה של ניצול מצוקה וכולי, הוא לא ייחודי להטרדה מינית.
ציפי חוטובלי: אני חייבת לומר לך משהו.
ציפי חוטובלי: העובדה שאת מנסה לצייר באופן שיטתי כאילו זה עניין סטרילי.
תמר קלהורה: לא, זה לא עניין סטרילי.
ציפי חוטובלי: כשלאדם נשברת רגל או כשהוא סובל מאיזושהי פגיעה פיזית גופנית, זה אף פעם לא כרוך בבושה, זה אף פעם לא כרוך בבעיה של לצאת נגד כל המערכות, זה אף פעם לא קשור במצב בו יש תחושת אשמה והאם הייתי חלק מהעניין.
ציפי חוטובלי: כשאדם נפגע בעבודה מאלף ואחת סיבות, עם כל הכבוד יש מישהו שאדם בזה.
ציפי חוטובלי: יכול להיות שזה לא המעביד באופן אישי אלא יכול להיות שאלה חומרים מסוכנים אליהם הוא נחשף.
ציפי חוטובלי: זה ממש לא משנה.
ציפי חוטובלי: אבל כל המנגנון הפסיכולוגי של הטרדה מינית בכלל לא משחק תפקיד.
ציפי חוטובלי: את לא יכולה לאורך כל הדיון לקחת פרדיגמה נזיקית ועל בסיסה לבנות את כל הנושא של הטרדה מינית.
ציפי חוטובלי: הדבר הזה פשוט מעיד על חוסר הבנה של מהי הטרדה מינית.
תמר קלהורה: עם כל הכבוד, אני מבינה מהי הטרדה מינית.
תמר קלהורה: לא צריך לספר לי מהי הטרדה מינית.
תמר קלהורה: שנית, התפקיד שלי ומכוחו אני נמצאת כאן הוא להסתכל על החקיקה במבט על.
תמר קלהורה: את אותן טענות שאני שומעת כאן בוועדה הזאת, אני שומעת מפי העוסקים בחקיקה בדיני עבודה שהם מספרים לי על המנגנון הפסיכולוגי של עובד שלא מסוגל לתבוע את המעביד שלו.
ציפי חוטובלי: ואכן העובד יכול לחכות שבע שנים.
תמר קלהורה: הוא לא יכול לחכות שבע שנים מכיוון שגם בחקיקת דיני העבודה יש שלוש שנים.
תמר קלהורה: עם כל הכבוד, התמונה היא תמונה הרבה יותר מורכבת ממה שמנסים לצייר כאן.
תמר קלהורה: לכל תחום יש את המאפיינים המיוחדים שלו.
תמר קלהורה: אם גברתי חושבת שזה דבר פשוט לאדם שניזוק עקב טיפול רפואי לתבוע את הרופא שלו, גברתי טועה.
תמר קלהורה: גם שם יש מחסומים פסיכולוגיים.
ציפי חוטובלי: הם שונים.
תמר קלהורה: הם שונים אבל הם קיימים.
תמר קלהורה: הטענה שלי היא טענה פשוטה.
ציפי חוטובלי: בואי נרחיק לכת ונאמר שכל התביעה המשפטית היא הליך לא פשוט.
תמר קלהורה: אדם בא להגיש תביעת נזיקין או תביעה חוזית נגד גופים גדולים או נגד מי שיש בינו לבין הנתבע פערים ביחסי כוחות, יש מחסום פסיכולוגי מפני הגשת תביעה.
תמר קלהורה: זאת לא תופעה שהיא ייחודית רק להטרדה מינית.
תמר קלהורה: כמו שאמרתי לכם, אני נורא מצטערת שאני לא יכולה לשכנע אתכם, אבל זאת המציאות.
תמר קלהורה: המחסום הפסיכולוגי בסוגים אחרים של תביעות לפעמים הוא לא פחות חמור וקשה.
תמר קלהורה: מאחר שמדובר בתופעה כללית, לא ייחודית לתביעות בהטרדה מינית, לא ייחודית לתביעות בשל דיני עבודה, אנחנו חושבים שצריך להסדיר את הסוגיה הזאת כסוגיה מערכתית.
תמר קלהורה: לכן המקום של עילת ההשהיה הזאת הוא לא בחקיקה הזאת.
תמר קלהורה: בצדק רב זה נושא שהוא מעורר עניין ציבורי וזאת בעיה כללית.
ציפי חוטובלי: באיזו חקיקה את חושבת שראוי לתקן את זה?
תמר קלהורה: בפרק ההתיישנות בקודקס האזרחי.
ציפי חוטובלי: יש על זה הסכמה שלכם כדי ליישר קו לגבי העניין הזה של השיהוי?
תמר קלהורה: בטח שלא.
ציפי חוטובלי: הבנתי את הגישה.
אלי יריב: היות וגברתי רוצה להתקדם בהצבעה, אני אהיה קצר.
אלי יריב: ההסתדרות תומכת ברעיון להגדיל את תקופת ההתיישנות לשבע שנים מהסיבה הפשוטה, שכל חוקי העבודה – כמו פיצויים או חוק הבראה או חוק הגנת השכר – כולם עומדים על שבע שנים.
אלי יריב: מרבית המקרים אותם אנחנו מכירים, הם במקומות עבודה.
אלי יריב: אנחנו חושבים שצריכים להשוות את תקופת ההתיישנות לשבע שנים בכל העבירות האלה.
אלי יריב: בקשר לנושא הנזיקי עליו דובר כאן קודם.
אלי יריב: אני מסכים עם מה שגברתי אמרה.
אלי יריב: יש שוני גדול בין עובדת הטרדה מינית לבין נפגע עבודה לדוגמה ששם המנגנון הוא אוטומטי, ישר מדווחים, ישר יש חברות ביטוח, ישר יש ביטוח לאומי והעסק הזה לא מתמסמס אלא רץ קדימה.
אלי יריב: תודה רבה.
ציפי חוטובלי: תפקידי כאן הוא לא להתנצח עם אף גורם, בטח לא עם נציגי משרד המשפטים.
ציפי חוטובלי: אני לא רואה במשרד המשפטים פרסונה אחת, לא גברתי ולא אנשים אחרים שעובדים במשרד.
ציפי חוטובלי: יש שר משפטים שהוא השר הממונה על העניין הזה.
ציפי חוטובלי: אני רק רוצה לשאול שאלה פשוטה.
ציפי חוטובלי: אני הולכת להצביע על החוק הזה עכשיו ולהכין אותו לקריאה ראשונה כי אנחנו רוצים להתקדם.
ציפי חוטובלי: בהנחה שנצליח להגיע לאיזה שהן הבנות עם שר המשפטים לקראת הכנה לקריאה שנייה ושלישית, האם נוכל לעשות את זה ולשנות את זה לנוסח שמופיע כאן, לעשות את ההפניה.
תמי סלע: ודאי שמחיקת הסעיף כדי שתחול התקופה הכללית שבחוק ההתיישנות היא במסגרת הדברים שאפשר להמשיך.
תמי סלע: גם הוספת עילת השהייה, זה משהו שהוא באמת קשור לקביעת תקופת התיישנות, בוודאי אם רואים אותו כקשור למקרים הקלאסיים של הטרדה מינית.
ציפי חוטובלי: אני מציעה שאנחנו נתקדם במישור הזה מול הדרגים היותר בכירים.
ציפי חוטובלי: נקיים פגישה עם שר המשפטים וננסה להביא בפניו את כל הנימוקים שעלו בדיון הזה.
ציפי חוטובלי: כמובן שאם נצליח לשכנע אותו, שכרנו בצדנו, ואם לא, בואו נזכור שגם בחוק הזה כשלעצמו יש הישג מאוד משמעותי בעיקר כי הוא קורא קריאת כיוון וקריאת הכיוון אומרת שיש כאן בשורה ומסר שאומר לנשים שלא יפחדו להתלונן אחרי תקופת זמן ארוכה.
ציפי חוטובלי: שנה היא פרק זמן משמעותי.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר לכם שמי שלא מבין או לא מכיר את המנגנון הפוליטי, לא יודע לשמוח בצעדים בדרך.
ציפי חוטובלי: מי שמכיר את המנגנון הפוליטי, יודע לשמוח בצעדים בדרך.
מיכל רוזין: כל התקדמות, היא מבורכת מבחינתנו.
ציפי חוטובלי: בהחלט.
ציפי חוטובלי: לכן אנחנו שמחים על הצעת החוק ואנחנו נקרא עכשיו את הסעיפים כדי לאשר את הצעת החוק לקריאה ראשונה ובין ההכנה לקריאה הראשונה לבין הדיון הבא, אני מקווה שנצליח להגיע להסכמות.
תמי סלע: התיקון הוא למעשה בחוק למניעת הטרדה מינית, בסעיף 6(ג) – במקום "שלוש" יבוא "ארבע".
תמי סלע: זה כל הסעיף.
תמי סלע: זה הסעיף שקובע את תקופת ההתיישנות המקוצרת של שלוש שנים ובמקומה יבוא ארבע שנים.
תמי סלע: אם יוחלט להפנות לתקופה הקבועה היום בחוק ההתיישנות, כמו שנאמר כאן אין צורך בכלל בסעיף אבל כרגע זה לא עומד על הפרק.
ציפי חוטובלי: אנחנו מצביעים על אישור הצעת החוק.
ציפי חוטובלי: בעד אישור הצעת החוק – פה אחד הצעת החוק אושרה הצעת החוק אושרה פה אחד לקריאה ראשונה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לבשר בשמחה שבסך הכול הגענו להבנות בזכות שיתוף הפעולה עם חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא, בזכות עבודתה החשובה של היועצת המשפטית שלנו, בזכות היועצת המשפטית של ועדת הכלכלה, תמי סלע, חבר הכנסת כרמל שאמה חברי לסיעה.
ציפי חוטובלי: בסך הכול אנחנו באים לעשות את השירות הטוב ביותר לציבור עם הצעת החוק הזה.
ציפי חוטובלי: לכן אני מעבירה את רשות הדיבור ליועצת המשפטית שתקריא את ההבנות ואת ההסכמות.
תמי סלע: ראשית, כדי לקיים את הדיון החדש, הוועדה קודם צריכה להצביע על הבקשות לדיון מחדש לפי סעיף 110 לתקנון, ברגע שיש החלטה שאנחנו פותחים את ההצעה לדיון מחדש ואז נקיים את הדיון.
תמי סלע: תצביעו על עצם הבקשות לדיון מחדש.
ציפי חוטובלי: אנחנו מצביעים.
ציפי חוטובלי: בעד אישור הבקשות לדיון מחדש – פה אחד הבקשות לדיון מחדש אושרו
תמי סלע: לדיון עצמו.
תמי סלע: הבקשות היו בשני עניינים.
תמי סלע: בקשה אחת של יושב ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת כרמל שאמה שמתייחסת לוועדה שעל פי הצעת החוק שאישרנו היא זו שמאשרת את ההוראות שהמשרדים יקבעו בעניין הזכות לדיור ציבורי במקרה של פירוד, כאשר הוועדה שנקבעה כאן בנוסח הקודם הייתה הוועדה לקידום מעמד האישה.
תמי סלע: הבקשה הייתה לדון מחדש בסעיף הזה.
תמי סלע: דיברנו על כך שזה יישלח לעיון של ועדת הכלכלה שהיא הוועדה שמטפלת בחוק הזה בשגרה, שהיא מחוקקת אותו, שמחוקקת את רוב התיקונים לו ומאשרת את התקנות לפיו.
תמי סלע: כרגע הנוסח המוצע הוא שידובר על ועדה משותפת של ועדת הכלכלה והוועדה לקידום מעמד האישה, אחרי שהבנתי שהיו הבנות בעניין הזה.
תמי סלע: זה רלוונטי גם לסעיף 3(א) המוצע, סעיף קטן (ב2): " תקנות לפי פסקה אחת יותקנו בהסכמת שר הרווחה והשירותים החברתיים ושר המשפטים ובאישור ועדה משותפת של ועדת הכלכלה והוועדה לקידום מעמד האישה".
תמי סלע: גם הוראת המעבר שמתייחסת לתקנות ראשונות, סעיף 2 להצעת החוק: "תקנות ראשונות לפי סעיף 3א(ב) לחוק העיקרי יובאו לאישור ועדה משותפת של ועדת הכלכלה והוועדה לקידום מעמד האישה של הכנסת".
ציפי חוטובלי: אנחנו מצביעים בנפרד על כל אחד?
תמי סלע: הוועדה מאשרת את הנוסח המתוקן של הצעת החוק.
תמי סלע: העניין השני הוא בקשה לדיון מחדש של שר המשפטים והיא מתייחסת לשתי נקודות.
תמי סלע: נקודה אחת מופיעה בעמוד 2, סעיף קטן (ב) המוצע, והיא ההתייחסות של הנוהל או של ההוראות שייקבעו לזכות למגורים בדירה ציבורית שהיא בעצם של אדם עם מוגבלות.
תמי סלע: סיטואציה בה למשל המשמורת על הילדים או אחזקת הילדים נקבעת דווקא להורה השני ובעצם כל הזכות הזאת להתגורר בדירה ציבורית מלכתחילה ניתנה בגלל שאדם עם מוגבלות היה זכאי לכך.
תמי סלע: כמובן שאנחנו לא קובעים כאן את התוצאה הסופית אלא רק הנחיות לקביעת הנוהל שבסופו של דבר יתחדש בנסיבות.
תמי סלע: הנוסח עליו הוסכם הוא בסעיף קטן (ב): השר יקבע הוראות לעניין הזכות למגורים בדירה ציבורית שבה מתגוררים בני זוג, בעת פירוד, שיבטיחו ככל הניתן את טובת ילדי בני הזוג תוך איזון ראוי בין טובתם לבין זכותו למגורים בדירה ציבורית של בן זוג עם מוגבלות, אם קיימת.
תמי סלע: הבנו שעד היום לא היו מקרים כאלה שחייבו איזון מהסוג הזה.
תמי סלע: הנקודה האחרונה היא בהגדרת פירוד שכוללת עילות שבהתקיימן, במצבים האלה ההוראות של משרד השיכון יחולו ויקבעו למי תהיה הזכות.
תמי סלע: מדובר על פסקה (2) ועל פסקה (3).
תמי סלע: בפסקה (2) הנוסח המוסכם הוא: "חלפו תשעה חודשים מיום שנפתח הליך בעניין חלוקת רכוש בין בני הזוג, קבלת מזונות או החזקת ילדים לרבות בדרך של בקשה ליישוב סכסוך".
תמי סלע: כלומר, לא דווקא מועד קבלת החלטה זמנית בעניין החזקת הילדים וגם דובר כאן קודם על כך שזה בעייתי כי אחר כך זה עלול להשתנות ואולי אפילו להשפיע לרעה על התהליך שמתרחש בין בני הזוג.
תמי סלע: המבחן של תשעת החודשים הוא המבחן הרלוונטי.
תמי סלע: להשאיר את הסיטואציה שניתנה החלטה סופית בעניין החזקת הילדים כי אז ברור שזה כן מצדיק החלטה גם לגבי מי שיגור בדירה.
תמי סלע: הנוסח בפסקה (2) יהיה: (2) חלפו תשעה חודשים מיום שנפתח הליך בעניין חלוקת רכוש בין בני הזוג, קבלת מזונות או החזקת ילדים לרבות בדרך של בקשה ליישוב סכסוך.
תמי סלע: (3) ניתנה החלטה סופית בעניין החזקת ילדים.
תמי סלע: אלה השינויים המוצעים.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לשאול אם הדברים מקובלים.
ציפי חוטובלי: הזמנו אתכם כדי להעיר הערות.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להודות לך שוב על כינוס הוועדה, אני רוצה להודות ליועצים המשפטיים ולכל אנשי המקצוע שנרתמו ועזרו.
רוחמה אברהם-בלילא: כמובן להודות למרכז רקמן, ליושב ראש ועדת הכלכלה וליועצת המשפטית שאכן הסכימו שתוקם ועדה משותפת למרות שהצעת החוק הייתה אמורה להידון רק בוועדת הכלכלה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שיושב ראש הוועדה ראה את החשיבות וראה את עצם העניין.
רוחמה אברהם-בלילא: ועדת הכלכלה היא אחת מן הוועדות העסוקות בכנסת ואולי הוועדה הכי עסוקה בכנסת.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שזה צו השעה להקים ועדה משותפת.
רוחמה אברהם-בלילא: אני בעד השינויים והאיזונים הנוספים שנעשו ואני אשמח לראות את הצעת החוק מועלית למליאה כבר בשבוע הבא.
כרמל שאמה-הכהן: צריך לראות מה אומרות התקנות.
כרמל שאמה-הכהן: תוך תשעים ימים?
רוחמה אברהם-בלילא: מיום פרסום החוק.
אתי בנדלר: זה קצת בעייתי כי נדמה לי שזה נופל על הפגרה.
רוחמה אברהם-בלילא: אולי אפשר לקצר.
כרמל שאמה-הכהן: שזה יהיה עד תום המושב הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: אתם הרי מוכנים.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו יודעים על הצעת החוק הזאת כבר קרוב לחצי שנה.
ציפי חוטובלי: אתי, כמה ימים נשארו עד תום המושב?
יצחק וקנין: שבעים וחמישה ימים.
רוחמה אברהם-בלילא: הכנסת יוצאת לפגרה ב-25 במרץ.
ציפי חוטובלי: אז מה אתם מציעים?
רוחמה אברהם-בלילא: עד ה-22 במרץ.
אתי בנדלר: השרים יעשו מאמץ רציני להביא את זה לפני ולא ברגע האחרון.
אתי בנדלר: לא בימים האחרונים לפני הפגרה.
ציפי חוטובלי: בחוק כתוב בתוך תשעים ימים והייתי מציעה אולי להוסיף.
תמי סלע: או לקצר.
רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שכדאי לקצר את זה.
רוחמה אברהם-בלילא: כבר עבר חודש וחצי מהרגע בו סיימנו את הקריאה השנייה והשלישית.
רוחמה אברהם-בלילא: עד תום המושב הזה אנחנו נשלים את החקיקה.
קריאה: צריך הסכמה של שלושה שרים.
כרמל שאמה-הכהן: מי אלה השרים?
רוחמה אברהם-בלילא: משפטים, רווחה ושיכון.
כרמל שאמה-הכהן: אין כאן איזה עניין במחלוקת.
קריאה: יש כאן הרבה מצבי ביניים.
קריאה: רוצים שנקבע אותם בתקנות וששלושה שרים יסכימו עליהם.
קריאה: צריכים להיות ריאליים.
רוחמה אברהם-בלילא: אני גם ריאלית אבל אני גם אופטימית.
תמי סלע: אני חייבת להעיר הערה פרוצדוראלית.
תמי סלע: הבקשות לדיון מחדש התייחסו מאוד ספציפית לנקודות מסוימות עליהן דיברנו ולא לעניין התשעים ימים.
תמי סלע: זאת בעיה.
אתי בנדלר: אני מצטרפת לדבריה של תמי, שכיוון שלא נקבע דיון מחדש במועד להבאת תקנות, לא ראוי לשנות את זה בשלב הזה.
אתי בנדלר: אני מציעה להשאיר את תשעים הימים ולפנות למשרדים הרלוונטיים ולבקשם לעשות כל מאמץ בתוך תשעים הימים.
אתי בנדלר: זה יכול להיות גם בתוך 45 ימים.
אתי בנדלר: פשוט לעשות מאמץ לזרז.
רוחמה אברהם-בלילא: כן, אבל גם אם זה היה כאן, כפי שנאמר, אם אנחנו מגיעים לסיטואציה שהמושב מסתיים, אפשר לדון בזה.
תמי סלע: בפגרה אין שום בעיה לדון.
רוחמה אברהם-בלילא: במליאה אין צורך לאשר את התקנות.
תמי סלע: אולי כדאי לפעול כבר עתה להקמת הוועדה המשותפת.
רוחמה אברהם-בלילא: ללא ספק.
ציפי חוטובלי: אני מסכמת.
ציפי חוטובלי: כמו שאמרה נכון חברת הכנסת רוחמה אברהם אין שום בעיה לכנס ישיבת ועדה בזמן הפגרה.
ציפי חוטובלי: אני לא חושבת שתהיה בעיה.
ציפי חוטובלי: כפי שאמרתי, אנחנו נצביע על כך שנשאיר את תשעים הימים על כנם ואנחנו מבקשים בקשה מיוחדת והיא לפעול בכל הכוח כדי שהדברים יוגשו עד סוף מושב החורף.
ציפי חוטובלי: אנחנו מצדנו נפעל להקמת הוועדה המשותפת כדי שלא יהיה עיכוב מצד הכנסת.
ציפי חוטובלי: בהסכמה הדדית שלנו, מאחר והחוק מאוד חשוב לכל היושבים סביב השולחן הזה, אני באמת מבקשת שתשעים הימים לא ינוצלו במלואם עד היום האחרון של תשעים הימים אלא ייעשה מאמץ כן להגיע להבנות והסכמות לפני כן.
ציפי חוטובלי: מבחינת ההצבעה.
ציפי חוטובלי: הבנתי שכל מי שנמצא כאן, יש לו את הזכות להצביע.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת כרמל שאמה הכהן הוא במקום חבר הכנסת דני דנון, חברת הכנסת רוחמה אברהם היא במקום חברת הכנסת אורית זוארץ, חבר הכנסת יצחק וקנין הוא במקום חבר הכנסת נסים זאב.
ציפי חוטובלי: היתר חברים בוועדה.
רוחמה אברהם-בלילא: נחמן, יש לך זכות מוקנית.
ציפי חוטובלי: אני מציעה שנצביע.
כרמל שאמה-הכהן: ברור בניסוח שהוועדה המשותפת היא בראשות ועדת הכלכלה?
תמי סלע: ברגע שזאת הוועדה הראשונה, כנהוג וכמקובל.
ציפי חוטובלי: זה בסדר.
ציפי חוטובלי: אני לא מתווכחת על זה.
אתי בנדלר: רציתי להפנות את תשומת ליבם של חברי הכנסת שלא סתם נזעקתי לנושא של הוועדה במקרה הזה.
אתי בנדלר: לא רק שסברתי שלא ראוי להעביר את הנושא שהוא בתחום ענייניה של ועדת הכלכלה לוועדה אחרת אבל בהחלט הייתי בעד ועדה משותפת וכך גם דיברתי עם תמי מראש, אלא עוד גרוע מזה, התוספת שהוספה כאן, שרציתי להמליץ לחברי הכנסת להימנע מזה באופן קבוע וזה הרעיון, להעביר תקנות לידיעת ועדה.
אתי בנדלר: פעם אחת כותבים דבר כזה בחוק, והיו דברים כאלה כבר בעבר שיצאנו מהם תודה לאל, טבעם של דברים להיות אחר כך מועתקים.
אתי בנדלר: נניח שמשרד ממשלתי יציע שתקנות לא יובאו לאישור ועדה אלא רק יובאו לידיעתה, והוועדה יודעת, ומה היא תעשה עם זה לאחר מכן?
אתי בנדלר: היא תגיד שהיא מאוד עצובה על הידיעה הזאת כי היא בעצם לא אוהבת את התכנים שנאמרו שם אבל אין לה מה לעשות בפועל.
אתי בנדלר: לכן זאת איזושהי הוראה שבעצם כאילו מוציאה ידי חובת המשרד הרלוונטי אבל בפועל לא נותנת לכנסת לפעול.
ציפי חוטובלי: זה מקובל עלינו ולכן חשבנו שזה נכון להחזיר את זה לוועדה המשותפת.
ציפי חוטובלי: הערה חשובה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה באופן אישי להודות לחברת הכנסת רוחמה אברהם ולמרכז רקמן כמובן שאתם יוזמי החוק ביחד עם חברת הכנסת רוחמה אברהם, יחד עם יד לאישה.
ציפי חוטובלי: באמת עשיתם עבודה נהדרת.
ציפי חוטובלי: אני ממש מייחלת ליום בו החוק יהיה חלק מספר החוקים של מדינת ישראל ויוכל להיות מיושם.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה יסייע לנשים רבות במדינת ישראל.
ציפי חוטובלי: תודה לכל העוסקים במלאכה.
ציפי חוטובלי: אנחנו מצביעים על אישור הנוסח כפי שהוקרא.
ציפי חוטובלי: בעד אישור הנוסח כפי שהוקרא – פה אחד אושר פה אחד תודה רבה.
ציפי חוטובלי: החוק יעלה לקריאה שנייה ושלישית במליאה בהקדם האפשרי.
אורית זוארץ: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת המעקב של ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים, אחרי תיקון מס' 109 לחוק העונשין, בענין איסור פרסום בדבר שירותי זנות.
אורית זוארץ: בין המוזמנים נציגי משרדי הממשלה, המשרד לבטחון פנים, המשפטים, הסניגוריה הציבורית, הפרקליטות, משרד החוץ, משרד רוה"מ, הרשות לקידום מעמד האישה.
אורית זוארץ: אנחנו מאד שמחות שנציג רשות לקידום מעמד האישה מייצג את משרד רוה"מ ואנחנו מקוות שהשינויים האלה יתרחבו.
אורית זוארץ: משרד הרווחה, משרד הפנים, הבריאות, האוצר, האם יש כאן נציג ממשרד האוצר?
אורית זוארץ: הארגונים החברתיים, תודה, המטה למאבק בסחר בנשים, איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי תקיפה מינית.
אורית זוארץ: חלק מן המוזמנות התקשרו והתנצלו, השלטון המקומי כאן, וגם עירית תל אביב.
אורית זוארץ: החקיקה קודמה לפני שנה, החוק נתקבל ויש איסור מאד ברור וחד משמעי לפרסם מודעות של שירותי מין.
אורית זוארץ: כהרגלנו בקודש במסגרת ועדת המשנה, אנחנו מפקחות ומבקרות את החלטות הממשלה והחקיקה גם במקרה הזה.