GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציפי חוטובלי: אני חושבת שיש רגעים שאתה מרגיש שהצעת חוק כל כך מדויקת, כל כך יפה, כל כך נותנת פתרון ומענה לכל כך הרבה נשים, ואיך לא חשבנו על זה קודם.
ציפי חוטובלי: כשאני ראיתי את הצעת החוק הזאת בעיתון ואחר כך כשהצבענו עליה במליאה, ממש נדהמתי, נדהמתי לגלות שאותם מספרי חיוג שהם מספרי חירום, הם אל מספרי חינם.
ציפי חוטובלי: זאת אומרת זאת הייתה הנחת היסוד שלי, ובאמת טוב שעלית על זה וטוב שפעלת במהרה כדי להביא את זה לחקיקה.
ציפי חוטובלי: והמטרה שלי בדיון הזה היא נורא פשוטה.
ציפי חוטובלי: בגלל שיש הסכמת ממשלה, בגלל שמדובר בהצעת חוק מאד חשובה, פשוט להעביר את זה לקריאה ראשונה.
ציפי חוטובלי: אז כל מי שרוצה לדבר באופן ענייני, כשלך כמובן אני מאפשרת לומר מה שתרצי, כי את יוזמת החוק, אבל באמת, כל מי שרוצה לתרום באופן ענייני לזה שהחוק יהיה ברמה הכי טובה שלו, בבקשה, אבל המטרה שלנו היום היא להצביע, להעביר את זה לקריאה ראשונה, כי באמת מדובר בחוק שככל שימהר להיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל, יסייע להמון נשים במצוקה, שסוף סוף, עד שהן אוזרות אומץ, עושות את שיחת הטלפון הקשה הזאת, לפחות שהן ידעו שזה לא מושת מבחינת התשלומים על חשבון הטלפון שלהן, או של ההורים שלהן, אני לא יודעת אם מדובר בנערות צעירות.
ציפי חוטובלי: ונקודה נוספת, שהיא מאד יפה בעיני בהצעת החוק הזאת, היא העובדה שמספר הטלפון הזה ייעלם למעשה מהתיעוד, מפירוט השיחות.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שזאת נקודה מאד חשובה בכל מה שנוגע להגנה על הפרטיות של אותן נשים, בכל מה שנוגע ליכולת של אותן נשים להבין שהן בסביבה מוגנת, כשהן נכנסות לתהליך הזה.
ציפי חוטובלי: אולי באופן אירוני זה נעשה ביום שבו לצערנו נשיא מדינת ישראל נכנס לכלא, על ביצוע של עבירות מין חמורות ביותר שגם אונס בתוכן.
ציפי חוטובלי: יום עצוב מאד, אבל מצד שני אנחנו כולנו יודעים שלצערנו המעשים האלה לא פסו מן העולם ועדיין יש צורך כמובן במרכזי הסיוע האלה, ממש צורך קיומי.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת אורלי לוי, בבקשה, ואחר כך אנחנו נאפשר לגורמים המקצועיים.
אורלי לוי אבקסיס: אני באמת רוצה להודות לוועדה הזו, וציפי, יש לי פה חוב אישי כלפייך.
אורלי לוי אבקסיס: כשאני העליתי את הצעת החוק הזו לקריאת טרומית, אז אני ביקשתי עבודה ורווחה, גם בגלל שאני חברה שם וגם הייתי בטוחה שיהיה שם הליך חקיקה מהיר.
אורלי לוי אבקסיס: ואת התעקשת להעביר את זה לפה, ובצדק, אני מבינה גם את העניין, כמובן זה נוגע לנשים, תקיפות מיניות וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: חשבתי שילך לי מהר מאד לעשות את זה בעבודת העבודה והרווחה ואני מודה לך על הזריזות, על הדחיפות של הנושא הזה, ואני מודה גם ליועצת המשפטית פה, שנכנסו וראינו איך אנחנו מנסים לפתור את הבעייתיות ולעשות את זה הכי מהיר.
אורלי לוי אבקסיס: למשרד התקשורת פה מגיע שאפו אחד גדול ---
ציפי חוטובלי: נכון, תמסור למשה.
אורלי לוי אבקסיס: לגמרי, וקובי הוא באמת הצינור, אבל צריך לזכור, את לא צריכה להלקות את עצמך על זה שלא ידעת.
אורלי לוי אבקסיס: גם אני לא ידעתי ש-1202 זה לא מספרי חינם.
אורלי לוי אבקסיס: זה היה ברור לי לחלוטין.
אורלי לוי אבקסיס: הגעתי לזה כשהייתי בביקור במסל"ן בבאר שבע ואז שמעתי שם סיפורים על נשים שנורא מפחדות.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל יש גם טרור בבית, כאשר אותו מטריד הוא גם בבית, אז הוא גם שולט בקווי הטלפון, בהוצאות הכלכליות, בכל מה שקשור, וכמובן שזה סוג של שליטה נוספת לא רק על הגוף של האישה ועל החופש שלה, אלא גם בדברים נוספים.
אורלי לוי אבקסיס: ואז מתברר שאפילו מטלפון ציבורי היא לא יכולה, כי אין לה הרבה פעמים גם את הכסף לעשות את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא רוצים שיהיה חסם בפני נשים לקבל את העזרה הראשונית, את ההכוונה הראשונית, ופה איגוד מרכזי הסיוע זה חדר המיון הקדמי של הנשים האלו.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לזכור, אף אחד לא מכריח אותן ללכת עם זה הלאה, אף אחד לא באמת, אלא מתאימים בוא נגיד, מתאימים את הטיפול לבן אדם באופן אישי, עם כל המסכת שעוברת עליו.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה להרחיב פה יותר מדי, רק רציתי להגיד דבר נוסף.
אורלי לוי אבקסיס: שישנם דברים שאנחנו צריכים לקחת בחשבון לקראת קריאה שנייה ושלישית.
אורלי לוי אבקסיס: התחייבתי, וביניהם למשל הנושא של אם המספרים יהיו מזוהים או לא מזוהים מבחינת המרכזים עצמם.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, בפירוט השיחות זה לא יהיה מזוהה.
אורלי לוי אבקסיס: האם לכם יהיה מספרים מזוהים שתוכלו לחזור אל האנשים או לא, גם כשהם מתקשרים מטלפון חסוי, שווה, זה צריך עיון.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נחשוב על זה.
אורלי לוי אבקסיס: כמו שבמשטרה, גם אם אתה מתקשר מטלפון חסום, הם רואים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל מצד שני אנחנו צריכים לאזן את זה בין זה לבין הפרטיות של הבן אדם שאולי רצה.
אורלי לוי אבקסיס: רק משאירים את זה ככה כאופציה.
אורלי לוי אבקסיס: הלוואי וגם ער"ן היו נכנסים לחוק הזה, ששם גם זה הצלת נפשות.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שיש עם זה בעייתיות מסוימת.
ציפי חוטובלי: קודם כל תהיה לך הצעת חוק נוספת.
אורלי לוי אבקסיס: כן, תמיד אפשר, בואי לא נגיד את זה, שלא-, בסדר.
אורלי לוי אבקסיס: אבל בהחלט זה משהו שהייתי שמחה מאד אם זה כן היה נכנס, כי זה גם הצלת חיים פה וחשוב.
אורלי לוי אבקסיס: זהו, אני לא רוצה לעכב עוד אפילו בשנייה, אז אם אתם ---
ציפי חוטובלי: מבחינת נוהל הדיון: מי שיש לו הערות – מוזמן להירשם ולומר.
ציפי חוטובלי: האם משרד התקשורת רוצה לומר מספר הערות?
ציפי חוטובלי: קובי, אתה רוצה?
נחמני מיכאלי: עורכת הדין בת שבע נחמני מיכאלי, לשכה משפטית, משרד התקשורת.
נחמני מיכאלי: המשרד בהתאם להחלטת הממשלה תומך בהצעת החוק.
נחמני מיכאלי: יש לנו מספר הערות לנוסח והערות שאנחנו חושבים שיש מקום לשקול ולבחון כשמתקדמים בהליך החקיקה כאן.
נחמני מיכאלי: העברנו אותם גם ליועצת המשפטית של הוועדה.
נחמני מיכאלי: ההערה הראשונה נוגעת להבהרה בתוך תיקון החקיקה בנוגע למוקד החירום שלא תינתנה לגביו, בהתייחס להסדר הזה, לרבות ציוני מספרים, כדי שיהיה ברור על איזה מוקד מדובר.
נחמני מיכאלי: בנוסף, יש מקום להכניס כאן גם את החברות שמספקות ה- NVNO, שמספקות שירותי רט"ן באמצעות רשת אחרת.
ציפי חוטובלי: מה זה, אני לא מכירה את המושג הזה.
נחמני מיכאלי: זה חברת רט"ן, חברת תקשורת שמספקת כלי וירטואלי.
קריאה: כמו רמי לוי.
נחמני מיכאלי: הם רוכשים קיבולת מחברת רט"ן קיימת ומשמשים בעצם חברת תקשורת לכל דבר.
ציפי חוטובלי: במילים אחרות כל אמצעי התקשורת, כל חברות הסלולר, לא איכפת לנו כל כך מי המפעילים.
ציפי חוטובלי: לא כתוב כאן אורנג', סלקום, לא כתוב נוחי דנקנר ---
אורלי לוי אבקסיס: רשום שם ברשת אחרת.
נחמני מיכאלי: נכון, אז להוסיף גם אותם.
נחמני מיכאלי: ושתי נקודות שאנחנו חושבים שיש לבחון טרם שמגבשים את הנוסח הסופי והאחרון, נוגע לאחד ממה שחברת הכנסת אורלי לוי התחילה לדבר עליו, בנוגע לזהות של המתקשרים.
נחמני מיכאלי: זה רלבנטי בשני היבטים, היבט אחד כדי למנוע הטרדות למספר חינם למוקדים.
נחמני מיכאלי: אנחנו מהניסיון של המשרד, כשמספרי ה-100 נפתחו היו הטרדות.
נחמני מיכאלי: צריך לראות באמת איזה מנגנון מתאים כאן, באמת לאזן בין האינטרס של הפונים לשמירה על פרטיות, לבין הצורך ליצור איזה מנגנון שימנע הטרדות ויאפשר למוקד, במקרה הצורך, לחזור לפונים.
נחמני מיכאלי: והוראה נוספת בהצעת החוק נוגעת לאיסור גורף על סודיות וחשיפת הזהות.
נחמני מיכאלי: יכול להיות שיש מקרים שבהם יש מקום שהזהות תיחשף ותגלה לא יודעת, מקרים שבהם צריך לערב גורם משטרתי או גורם חירום אחר, ואז נראה לנו שיש מקום להכניס איזו שהיא החרגה לגורמים רלבנטיים שהם רשאים לקבל את הפרטים של המתקשר.
אורלי לוי אבקסיס: שהם גם יכולים לשמור על החיסיון, גם אם מקבלים את זה הם שומרים על זה אצלם, על החיסיון.
נחמני מיכאלי: לקבוע איזה מנגנון גם להקשר הזה.
תמי סלע: רק אולי אני באמת אתייחס, בעצם רוב ההערות שכבר נמסרו לנו הבוקר נמצא להן מענה כבר בנוסח שמונח על שולחן הוועדה, ואחר כך כשנקרא את הסעיפים, אם יהיו עוד הערות, אז אני מניחה שמי שירצה יכול להעיר, אבל באמת גם לעניין האפשרות למסור את המידע במקרה הצורך, זה באמת הוראות שגם נמצאות ומוכרות בחקיקה, הוראות סודיות, שבכל זאת, אם לפי חוק או לפי צו של בית משפט יש הצדקה למסור את המידע, אז ניתן למסור אותו.
תמי סלע: גם היום אני חושבת שיש מצבים מסוימים שבהם נגיד יש חשש שאותה אישה עומדת להתאבד, או נמצאת כרגע במצב של סיכון חיים מצד זה שמתעלל בה, או דברים כאלה, אז כן אפשר לאתר במקרים חריגים מאין הגיעה השיחה ולהגיע ולסייע.
תמי סלע: כך שזה אני חושבת מעגן את המצב הקיים.
תמי סלע: לעניין החשש מהתגברות המטרידים, או נושאים כאלה.
תמי סלע: קודם כל אני חושבת שבאמת צריך לשמוע את התייחסות האיגוד של מרכזי הסיוע, כי זה משהו שבעיקר יטיל עליהם עומס ויש להם גם ניסיון בתחום הזה, כי כבר היום יש שיחות כאלה מעטות, אבל זו תופעה שהיא קיימת.
תמי סלע: אני חושבת שהפתרון של לחשוף את המספר של המתקשר הוא מאד בעייתי בהקשר הספציפי הזה, כי באמת הנזק שזה יגרום, ההרתעה שזה יגרום לנשים וגם לגברים שנפגעו והם רוצים להתקשר, גם ככה מאד מאד קשה להרים את השפופרת ולעשות את השיחה הזו.
תמי סלע: אם אני יודעת שהמספר שלי גלוי ואפשר לחזור אלי, זה דבר שהוא מאד מרתיע ופוגע בפרטיות.
ציפי חוטובלי: נראה לי שכולנו מסכימים על זה, שכרגע לטובת העניין זה עדיף להשאיר את זה ככה ולא להכניס מנגנון של חשיפת המספרים.
נחמני מיכאלי: כן, יכול להיות שלא בכל המקרים, לא באופן אוטומטי תהיה חשיפה של הזהות, אלא במקרים מאד ספציפיים.
נחמני מיכאלי: צריך לחשוב באמת, אחרי שנשמע את המרכזים, מה המנגנון שמתאים כאן.
נחמני מיכאלי: הערה אחת נוספת, נוגעת ליישום.
נחמני מיכאלי: הגורמים המקצועיים הרלבנטיים המהנדסים אצלנו במשרד סבורים שהיישום של המנגנון של אי פירוט השיחות האלה בחשבונית, הוא מנגנון שהוא אפשרי ושהוא לא מורכב ליישום.
נחמני מיכאלי: זו העמדה של הגורמים המקצועיים.
יעקב שמש: שמי קובי שמש, יועץ שר התקשורת.
יעקב שמש: רק בנושא של הזיהוי, הייתי משאיר את זה לדיון יותר רחב, מכיוון שיש דרישות של עוד גופים נוספים, שמבקשים שיהיה זיהוי.
יעקב שמש: כמו הנושא של ער"ן והמשרד צריך להתייחס לזה, ואני לא רוצה רק להתייחס ספציפית למוקד של תקיפה מינית, כלומר להסתכל בראייה יותר רחבה, בסדר?
ציפי חוטובלי: בסדר גמור, תודה.
ציפי חוטובלי: אתה ביקשת את רשות הדיבור, נכון אדוני?
ציפי חוטובלי: אתה נציג ער"ן?
דוד קורן: כן, דוד קורן.
דוד קורן: אני קודם כל רוצה לברך את חברת הכנסת אורלי לוי ואותך ציפי על הדיון הזה ועל היוזמה.
דוד קורן: דוד קורן, אני המנכ"ל של ער"ן ואני רוצה לברך, למרות שער"ן לא בפנים ועל זה צר לי, אבל אני רוצה לברך על היוזמה.
דוד קורן: אני חושב שהיא הגיעה באיחור, זה יום אפילו סמלי ---
ציפי חוטובלי: מחוסר מודעות, כפי שאמרה חברת הכנסת אורלי לוי.
דוד קורן: זה יום אפילו סמלי שאולי היה כדאי לחכות לו, לשים את זה היום על השולחן.
ציפי חוטובלי: היינו מוותרים על התזמון היום.
דוד קורן: נכון.
דוד קורן: עכשיו, מעבר לברכות, אני רוצה להגיד משהו מבחינת הניסיון האירופאי שיש בנושא של פתיחת קווים כאלה, גם לשיחות חינם וגם לשיחות.
דוד קורן: כמות השיחות המטרידים של המטרידים תגדל באופן היסטרי.
דוד קורן: אני אומר את זה מתוך ---
ציפי חוטובלי: מה תגדל באופן היסטרי?
דוד קורן: כמות שיחות המטרידים.
ציפי חוטובלי: זה נושא ש ---
דוד קורן: כן, אני אומר את זה ואני בעד.
דוד קורן: זאת אומרת ---
ציפי חוטובלי: אתה לא בעד מטרידים, אתה עדיין בעד החוק.
דוד קורן: בדיוק, בדיוק.
דוד קורן: זה הניסיון שיש לכל הארגונים, שאגב באירופה הם כמעט כולם חינם והם גם כמעט כולם בעלויות של המדינה ושל חברות הסלולר שזה, איך אומרים, פשוט ללקק את האצבעות מבחינת המודלים שיש שם.
ציפי חוטובלי: רגע, בוא תיתן לנו באמת קצת במשפט, איפה זה פעיל.
ציפי חוטובלי: זה פעיל בארצות הברית, באירופה, איפה זה פעיל?
דוד קורן: בכל אירופה כמעט.
דוד קורן: אני עכשיו הייתי שלושה ימים בגרמניה.
דוד קורן: חברת דוייטשה טלקום מחזיקה את הקו המקביל לנו של ער"ן, כמעט לבד יחד עם המדינה, באופן שזה פשוט את יודעת מה, ארמניה שזה כמעט עולם שלישי, התופעה הזאת, הם נדהמו לשמוע שבישראל, שאנחנו באמת אחת המדינות היותר מתקדמות בנושא הזה, גם בנושא של הפשיעה וגם בנושא של המניעה, זה עדיין לא כך.
דוד קורן: כך שלכן היוזמה הזאת היא ברוכה.
דוד קורן: אני כן ממליץ ושוב, אני בעד החוק ואני לא רוצה לעכב פה אפילו בדקה אחת.
דוד קורן: אני כן בעד הפתיחה של המספרים לצורך לא הפחתה של מטרידים, אלא אצלנו לפחות זה בעיקר הנושא של הצלת חיים.
דוד קורן: רק בחודש הקודם היו לנו שני מקרים שאיחרנו.
דוד קורן: אדם שהתקשר אלינו, איחרנו להגיע אליו רק בגלל התהליך של הזיהוי, ובזק עוזרים לנו, איך אומרים, רק מילים טובות יש לי להגיד עליהם.
דוד קורן: אבל הם חוזרים אלינו והם נותנים לנו שלושה-ארבעה מספרים, תחפשו ביניהם אולי זה זה, אולי זה זה.
דוד קורן: כשגילינו שזה לא – נותנים לנו טווח קצת יותר גדול.
דוד קורן: זה לא פשוט לאתר מספר כשהוא מגיע חסוי אלינו, כשבדקה יכולות להגיע 40 שיחות.
דוד קורן: זהו.
דוד קורן: אני באמת רוצה לברך אתכם, לברך את השותפות של משרד התקשורת, את שר התקשורת.
ציפי חוטובלי: יהיה לנו יותר לברך את הברכות האלה אחרי קריאה שנייה ושלישית.
תמי סלע: רציתי רק לשאול שאלה לעניין המידע שמסרת.
תמי סלע: הניסיון האירופאי הוא לגבי העלייה בכמות השיחות המטרידות הוא לגבי קווים כמו ער"ן, או גם לגבי קווי סיוע לנפגעות תקיפה מינית?
תמי סלע: למה אני שואלת, כי נראה לי שהיכולת של אדם, זאת אומרת הרצון להתקשר וככה בשיחה מטרידה ומציקה לקו שהוא יותר כללי או שהוא לא מיועד דווקא לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית, תהיה יותר קלה, ככה, או ל-100, או לקו של המשטרה, מאשר למוקד כזה שהוא מאד ספציפי לנושא כל כך רגיש.
דוד קורן: תראי, התשובה היא גם וגם וזה ביחס למספרים.
דוד קורן: כלומר, ל-100 זה לא מקרה שכמות המטרידים היא הרבה יותר גדולה, כי מספר המתקשרים לשם הרבה יותר גדול.
תמי סלע: באחוז מסוים זה יעלה ביחס למה שגם ככה ---
דוד קורן: פוטנציאל ההטרדה הוא פחות או יותר אקוויוולנט לפוטנציאל הפניות לקו, אבל ההתמודדות איתו היא התמודדות מקצועית של הקצה הזה של הקו, וכולם לוקחים את זה כחלק מהפעילות המקצועית.
ציפי חוטובלי: כן, אורלי, בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: ביחס לדברים שנאמרו פה על ידי דוד, אני באמת חושבת שהלוואי והכל באמת היה יוזמה של המדינה והמדינה הייתה לוקחת על עצמה את כל זה ואי אפשר להתעלם באמת גם מהחברות הפרטיות.
אורלי לוי אבקסיס: מה שכן אנחנו צריכים לשים פה, קודם כל להודות להן על שיתוף הפעולה, אבל אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מגנים עליהם מהבחינה הזאת שלפחות ההוצאות האלה ייחשבו להוצאות לשם תרומה.
אורלי לוי אבקסיס: כי זה משהו שאנחנו לא יכולים לעבור עליו לסדר היום ולצפות שהם יממנו מכיסם הפרטי, בלי לקבל על זה אפילו איזו שהיא הטבה אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: אז להסתכל על זה מבחינת מיסוי וכדומה כמו שאנחנו מסתכלים על תרומה וזה אני חושבת בהחלט גם יוכל לאזן, וגם מצד שני המדינה תקבל את זה כמשהו ---
ציפי חוטובלי: דבר יפה מאד, רעיון יפה מאד.
ציפי חוטובלי: רגע, אם אנחנו רוצים באמת לעגן את זה, אז מה הדרך לעשות את זה, בחקיקה, או שזה פשוט תקנה של משרד התקשורת?
תמי סלע: כן, יכול להיות שנצטרך איזו שהיא הוראה בחקיקה שמסמיכה לעשות את זה, או הוראה שממש מעגנת את זה בחוק.
ציפי חוטובלי: אז בואו נוסיף את זה.
תמי סלע: יכול להיות שלא בחוק התקשורת, אלא זה צריך להיות תיקון עקיף בחוק אחר, אבל כן, בסדר.
ציפי חוטובלי: נראה לי שכדאי.
ציפי חוטובלי: יופי.
ציפי חוטובלי: עורכת הדין ליאת קליין, היועצת המשפטית של איגוד מרכזי הסיוע, בבקשה.
ליאת קליין: טוב, אז אני אשמור את הנושא של ההטרדות, למרות שאני מבינה שזה נושא מטריד להמשך, ואני כן אתחיל עם הברכות, למרות שגם עם זה אמרנו שכדאי לחכות.
ליאת קליין: אבל תודה גדולה לחברת הכנסת אורלי לוי וליושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת ציפי חוטובלי על הדיון החשוב הזה, על ההצעה החשובה הזאת.
ליאת קליין: דיברתן על החשיבות של ההצעה ואני אגיד בכמה מילים, מהמקום שלנו.
ליאת קליין: אני אתחיל אולי בזה שפגיעה מינית, וככה חשוב שזה ייאמר פה בחדר הזה, היא תופעה רחבה, היא מכת מדינה, והיום בהעדר מענה ממשלתי, מרכזי הסיוע הם הגוף העיקרי שנותן סעד.
ליאת קליין: מרכזי הסיוע פרושים ברמה ארצית מקריית שמונה בצפון ועד באר שבע בדרום.
ליאת קליין: יש קו סיוע לגברים, קו סיוע לנשים, לנשים דתיות, לנשים חרדיות, לאוכלוסייה הערבית.
ליאת קליין: יש מענה ארצי מאד מאד רחב, ובמובן הזה מרכזי הסיוע עושים עבודה מאד מאד ייחודית.
ליאת קליין: חשוב לי להגיד שאחת התוצאות הקשות של הפגיעה המינית היא באמת אותה תחושה של בדידות, בדידות מאד מאד קשה.
ליאת קליין: פגיעה מינית היא טראומה, כמו הלם קרב, כמו שבי, כמו כל טראומה אחרת, אבל אולי בשונה מטראומות אחרות, פגיעה מינית היא מתאפיינת בבדידות מאד מאד גדולה ואני חושבת שבמובן הזה, למרכזי הסיוע, לקווי החירום האלה יש חשיבות מאד מאד גדולה בהתמודדות עם התופעה.
ליאת קליין: אבל מרכזי הסיוע הם לא רק ואמרה את זה חברת הכנסת אורלי לוי, הם לא רק מעניקים סיוע טלפוני.
ליאת קליין: מדובר במעין חדר מיון, תחנה ראשונה וקריטית באמת למי ששרויים ושרויות ברגע של משבר ולא יודעים מה לעשות עם הפגיעה, לאן לפנות, אם זה ליווי בהליך הפלילי, אם זה הפניה לגורמי טיפול כאלה ואחרים, ובמובן הזה זה צומת קריטי וחשוב.
ליאת קליין: ואני חושבת שבמובן הזה ההצעה לא רק תחזק את אותו ציבור כל כך רחב של נפגעות ונפגעים, אלא היא גם מהווה בעצם הכרה בתופעה הזאת כבעיה לאומית, וככה צריך להסתכל על התופעה הזאת, כך צריך להתמודד איתה, לתת לה את ההכרה הזאת.
ליאת קליין: חלק מהמאבק החברתי שלנו, מאבק שהוא אולי אינטרס ציבורי ראשון במעלה בתופעה הכל כך מאיימת הזאת של הפגיעה המינית.
ליאת קליין: אני חושבת שגם היום, גם משרדי הממשלה, שאנחנו מברכות על התמיכה וכמובן שמשרדי הממשלה, אבל גם היום משרדי הממשלה, אם זה משרד הרווחה שככה מפנה קווי חירום ועמותות אחרות שמפנות אלינו במצבים של פגיעה מינית, מבינים שמרכזי הסיוע הם הגוף המרכזי, המקצועי, בעל ההכשרה המקצועית לטיפול בפגיעה מינית, ובמובן הזה ככה זה החשיבות של הקווים.
ליאת קליין: לגבי ההטרדות, הנושא נבדק, נושא כמו שככה עלה פה.
ליאת קליין: מרכזי הסיוע מודעים לתופעה הזאת.
ליאת קליין: היום היא תופעה כל כך קטנה, כמעט אפשר להגיד בטל ב-60.
ליאת קליין: יש הטרדות, זה מאד מעט וגם להן יש מענה.
ליאת קליין: אם זה בהנחיה למתנדבות ולמתנדבים שמאיישים את הקווים איך להתמודד עם שיחות כאלה, זה משהו שנעשה, זה משהו שמבוקר.
ליאת קליין: יש מרכזי סיוע שמצאו פתרונות בדמות ביפרים בשעות מסוימות שאנחנו יודעות להגיד שבהן יש באמת יותר הטרדות, או נטייה או פוטנציאל, שזה בדרך כלל שעות הלילה.
ליאת קליין: ביפרים שאז חוזרים.
ליאת קליין: מרכזי הסיוע מודעים לבעיה.
ליאת קליין: מוצאים פתרונות להתמודד איתם ולכן אני לא חושבת שאנחנו כל כך צריכים להיות מוטרדים.
ליאת קליין: אם זה יהיה, אנחנו נבחן את הדברים, נמצא פתרונות, הדבר בהחלט אפשרי.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לשאול אותך שאלה.
ציפי חוטובלי: אחד הדברים החשובים בעיני כדי שהצעת החוק הזאת תוביל בסופו של דבר לכך שיותר ויותר נשים נפגעות יוכלו להרגיש בנוח להתקשר, זה הפרסום.
ציפי חוטובלי: כי אם כרגע לא ידוע שמתקיים כאן דיון בוועדה, אני בטוחה שהתהודה התקשורתית של דיון כזה היא קטנה יחסית.
ציפי חוטובלי: אחרי שהצעת החוק הזאת תעבור אנחנו נצטרך באמת להיערך בקמפיין מאסיבי ברחובות, על אוטובוסים, כל מה שצריך, כדי שכולן תדענה.
ציפי חוטובלי: את יודעת, כמו המדבקות שיש בכל חדר שירותים, שיהיה ברור שזו שיחת חינם.
ציפי חוטובלי: והשאלה איך באמת אנחנו כאן רותמים, האם נרתום את משרד התקשורת לעניין.
ציפי חוטובלי: מניסיון שלכם, היועצת המשפטית אמרה שלפעמים חלק מחברות הפרסום מוכנות לתרום את זה.
ציפי חוטובלי: מה הייתן מציעות כאן לעשות כבר עכשיו, אם אפשר עוד להטמיע משהו לתוך החוק, כדי שגם נושא הפרסום יהיה ברור בתהליכי הטעמת החוק.
ליאת קליין: כן, אז קודם כל נמצאת איתנו כאן הדוברת של האיגוד, אפרת אורן, שנמצאת כאן כדי לשמוע את הדברים, בדיוק בשביל זה, כדי לראות איך אנחנו מפרסמים את זה, איך אנחנו יוצאים החוצה.
ליאת קליין: אני רוצה להגיד שכבר היום באמת, מרכזי הסיוע מעבירים סדנאות בכל הארץ, הכשרות, ובאמת בכל הודעה שלנו לעיתונות, בכל סדנה בבית ספר, בכל מקום שאנחנו מגיעות אנחנו מפרסמות את הקווים.
ליאת קליין: אני חושבת שלעצם התיקון של החקיקה ולהעלאה של זה למודעות הציבורית יהיה כדאי לפרסם את זה.
ליאת קליין: אם באמת אותו מספר יהיה אחד ממספרי החירום, זה כבר יהיה באמת אותה כתובת לכל מי ששרוי באותו רגע של בלבול, לדעת הנה, זה המספר, ומשהו שידקלמו אותו.
ליאת קליין: אני חושבת שלקראת קריאה שנייה ושלישית אנחנו נחשוב גם אנחנו מה עושים את זה ואיך ממנפים את זה באמת.
ציפי חוטובלי: אז אני משאירה לכם את זה כשיעורי בית.
ציפי חוטובלי: תראו, אם אתם מצליחים לקבל סיוע בעצם מגופים פרטיים, מה שצריך בעיקר זה בליץ של קמפיין אחד אגרסיבי, מיד אחרי שהחוק הזה עובר, כדי שיהיה ברור לכולם, כמו שהיום אף אחד לא צריך לפרסם ש-100 זה חינם, כולם יודעים שזה חינם.
ציפי חוטובלי: אז אני חושבת שאחרי שזה יוטמע, יהיה יותר קל, את יודעת, כמו שאני הנחתי מראש, כמו שחברת הכנסת אורלי לוי הניחה מראש שזה חינם, אז ההיגיון הבריא הזה יחזור למקומות הקודם, אבל תחשבו איך אתם---
אפרת אורן: באמת מהבחינה הזאת אני חושבת שהצעת החוק הזאת יכולה להיות איזה שהוא מנוף באמת גם בשביל להפיץ את המספר ולפרסם אותו, זו הזדמנות שבאמת צריך לחשוב עליה ברצינות.
אפרת אורן: זה גם מראה משהו על האחריות גם של חברות ממשלתיות וגם של משרדי הממשלה בעצם לטפל בתופעה הזאת ברצינות, ואולי דרך זה גם נצליח לרתום עזרה של גופים מסחריים.
ציפי חוטובלי: עורכת הדין איילת כהן-מעגן מבזק.
איילת כהן-מעגן: כן, אנחנו גם חושבים שהצעת החוק היא חשובה על שני הנדבכים שלה, גם העדר זיהוי בפירוט השיחות, שאגב תפעולית המהנדסים של המשרד אולי יחליטו שזה אפשרי, אבל הם לא בדקו את זה איתנו.
איילת כהן-מעגן: זה מצריך זמן היערכות, זה משהו שכיום לא נעשה, לא נכנסים לללוגים פנימה, אני לא אלאה אתכם.
איילת כהן-מעגן: פשוט צריך זמן היערכות לו, הוא חשוב, וזה נדבך אחד.
איילת כהן-מעגן: הנדבך השני זה מוקד שיהיה שיחת חינם, ששוב, גם פה צריך להפריד בין שני דברים.
איילת כהן-מעגן: זה יכול להיות מוקד שהוא שיחות חינם למתקשרים, ואז העמותה לוקחת מספר 1-800, או לא משנה, 1202 שמאחוריו יש והעמותה נושאת בזה, או מספר שרוצים שלא ישלמו עבורו ושוב, אנחנו מבינים כמובן את החשיבות בעניין הזה.
איילת כהן-מעגן: יכול להיות שגם לעמותה חשוב שיהיו עוד הוצאות שלא יחולו עליה, כמו חשמל, ארנונה וכו', אני לא נכנסת לזה כרגע, אבל זו הראייה הרחבה יותר ---
אורלי לוי אבקסיס: זה לא למספרים של העמותה, סליחה, זה למתקשרת ואנחנו מדברים על השיחה הנכנסת, וגם זה בדרך כלל לא אורך הרבה זמן לפי מה שדיברתי גם עם מרכזי הסיוע.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים על שיחות ארוכות, כי אחר כך יש המשך טיפול אחר ויש יצירת קשר גם מצד ---
ציפי חוטובלי: רגע, זו נקודה מעניינת, אני רוצה לשאול את מי שיודע, או אורלי או ליאת.
ציפי חוטובלי: אנחנו מניחים שחלק מהשיחות הן מאד ארוכות כי בעצם הנפגעת רוצה לגולל את הסיפור הנורא ויש בזה גם מימד רגשי ובכי, והרבה מאד ---
ליאת קליין: תראי, אני יכולה להגיד רק שגם במרכזי הסיוע זה מוגבל בזמן.
ציפי חוטובלי: זה מוגבל בזמן?
ציפי חוטובלי: למה שזה יהיה מוגבל בזמן?
ליאת קליין: זה מוגבל בזמן גם תוך תפיסה ככה עקרונית, אידיאולוגית של מרכזי הסיוע, זה מוגבל.
ליאת קליין: אם צריך עוזרים, במקרים שאותה נערה או אותה פונה צריכה, קובעים איתה פגישת סיוע באמת בהמשך לדברים יש נשים שחוזרות ומתקשרות כל הזמן.
ליאת קליין: בדיוק בשביל זה יש את הקווים האלה, אבל השיחות עצמן מוגבלות ו---
ציפי חוטובלי: מה זה מוגבלות?
ציפי חוטובלי: 10 דקות, רבע שעה, חצי שעה, שעה?
ליאת קליין: אני לא יודעת להגיד לך בדיוק, נראה לי שעד כ-20 דקות שיחה זה בערך טווח ואז קובעים שיחה, מפגש, פגישת סיוע אם צריך.
איילת כהן-מעגן: רק מהבחינה החצי טכנית, כדי ששיחה תהיה שיחת חינם למתקשרת, שיחה יכולת להיות שיחת חינם למתקשרת, כמו הרבה גופים שלוקחים מספרי 1,800, הם נושאים בעלות של השיחות הנכנסות, מי שמתקשר לא נושא בעלות כלשהי, what so ever.
אורלי לוי אבקסיס: רוצים למוטט את מרכזי הסיוע, לא באמת, אני קיוויתי שחברות הסלולר והתקשורת ילכו פה כאילו באיזה שהוא אופן ויגידו תשמעו, גם אנחנו רוצים להשיב חזרה עם הפנים לקהילה בנושא כל כך חשוב.
איילת כהן-מעגן: אז אני מגיעה לזה.
אורלי לוי אבקסיס: אז אני לא אעצור אותך.
איילת כהן-מעגן: אני מגיעה לזה.
איילת כהן-מעגן: אני חושבת שאנחנו חברת התקשורת היחידה שמאז ומעולם היה לה מנגנונים של שיחות חינם לכל מיני.
איילת כהן-מעגן: לזכאי הבטחת הכנסה, לכל מיני גופים כאלה ואחרים.
איילת כהן-מעגן: אבל כבר ב-98 ישבה ועדה שמשרד התקשורת מינה, ועדת איש-הורוביץ, שבאה ואמרה – היום אנחנו רואים את הגוף הזה שהוא חשוב מאד, אני לא יכולה להכביר מילים בעניין הזה.
איילת כהן-מעגן: יש גופים נוספים שהם גם חשובים, יש נוער בסיכון, שמענו פה על ער"ן, יש גופים של נערים חוזרים בשאלה, חוזרים בתשובה ---
ציפי חוטובלי: בואו לא ניסחף, פה לא מדובר בהצלת חיים, בואו נשים את זה בפרופורציה.
ציפי חוטובלי: ער"ן זה מתאים, אבל בואו לא נרחיב את זה לכל גוף.
איילת כהן-מעגן: יש מספר גופים שעוסקים בהצלת חיים ומצוקה ולכן ישבה ועדה ובאה ואמרה, אנחנו עכשיו לא נקבע אחוזי חשיבות לגוף כזה או אחר, אלא מה שיקרה שבאמת צריך לתת אפשרות להתקשר באופן נגיש, זול, חינמי, לכל מיני גופים.
איילת כהן-מעגן: ולכן, ההמלצות של הוועדה היו שבעצם כל משרד ממשלתי, ביחס למספר עמותות שיוחלט שהן, וציינו שם גם בדו"ח, נתנו דוגמאות לעניין הזה, יישא בעלויות של אותם גופים.
איילת כהן-מעגן: משרד התקשורת אימץ את ההמלצות.
איילת כהן-מעגן: במכתב האימוץ נאמר שבימים אלה, זה היה ב-98, משרד התקשורת עובד על היישום של זה.
איילת כהן-מעגן: אני חושבת ששוב, אנחנו בהחלט מבחינת תרומה לקהילה ותרומה וסיוע, אנחנו עושים, הרקורד שלנו מופלא בעניין הזה.
איילת כהן-מעגן: אבל מה שאותנו מטריד זה שהצעות חוק כאלה יכולות לבוא מחר במאסות שאי אפשר יהיה לעצור, ואי אפשר יהיה להגיד לנוער בסיכון – תשמע, אתה פחות חשוב.
איילת כהן-מעגן: ומישהו צריך לבוא ולשקול את התמונה הרחבה ולהגיע לאיזה שהוא מנגנון שנותן פתרון לא נקודתי, אלא רוחבי לעניין הזה, והמדינה, כן, גם צריכה לראות את החשיבות שבעניין ולהתגייס.
איילת כהן-מעגן: אלה המלצות הדו"ח.
אורלי לוי אבקסיס: בגלל זה אני גם אמרתי אם נהפוך את זה לראייה של הכספים האלה, העלויות שלכם, שאתם בטח תוכלו למדוד אותם, יש לכם את הכלים למדוד אותם.
אורלי לוי אבקסיס: לבדוק את האופציה שהמדינה תראה בזה ותתייחס לזה כאל סוג של תרומה, ולכן זה ייתן פטורים ממס, כמו שמתייחסים לגמרי לתרומה.
אורלי לוי אבקסיס: אני כן הסתכלתי על הצד הזה שלכם, אבל באמת, בתמימות דעים, בגלל שלא באתם אלי ובגלל שלא זה, הייתי בטוחה שאתם באמת מעוניינים לקחת חלק בחוק הזה, להגיד אנחנו חוזרים עם הפנים לקהילה, אנחנו מזהים שישנה בעיה מסוימת, אנחנו מוכנים לתת מעצמנו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מוכנים להראות איזו שהיא סולידריות חברתית, ועכשיו כשאת מעלה את זה, אני באמת חושבת שבאיזה שהוא מקום, אני באמת מופתעת.
אורלי לוי אבקסיס: אני מופתעת ואני מצטערת להגיד שאני מופתעת, כי גם לא ראיתם לנכון לפני כן לפנות אלי ולהגיד את הדברים האלה.
איילת כהן-מעגן: אנחנו אמרנו את דברנו למשרד ---
אורלי לוי אבקסיס: כן, אני חייבת להגיד, אז זאת אומרת שמשרד התקשורת אימץ כזה ואחרת.
אורלי לוי אבקסיס: משרד התקשורת אימץ את הצעת החוק הזו, משרד התקשורת ראה בכך חשיבות ואולי יש לכך חשיבות מאד גדולה שבראש משרד התקשורת עומד גם שר הרווחה וכשהוא מודע גם לפנים האלו וגם לפנים האלו, אז הוא עושה איזונים והוא מעדיף את האינטרס החברתי אולי קצת יותר מהזה.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת, זה לא אם אנחנו ניצור את המנגנון הזה שיתייחסו להוצאה הזו כאל תרומה, אתם ההוצאה שלכם תפחת, ואנחנו גם לא מדברים על יותר מדי, זה לא עלויות בטירוף, ואנחנו גם ממקדים את זה ל-1202, למוקד נפגעי תקיפה מינית.
ציפי חוטובלי: אפשר רגע להעיר הערה, הייתי מציעה שהכנסת, או ביחד עם מרכז איגוד נפגעי הסיוע, תיתן לנו הערכה תקציבית קודם כל של באיזה סכומים מדובר לשנה.
ציפי חוטובלי: אנחנו צריכים להבין בכלל, יכול להיות שאנחנו כאן מנהלים דיון על סכומים זניחים.
איילת כהן-מעגן: 40,000 פניות.