GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אורבך: רגע, לסיום אני אומר, ופה אני פונה לא אל התחנה עצמה, בסדר.
אורי אורבך: יכול להיות שהם לא חושבים בטעות בדרכם, ובסדר.
אורי אורבך: יש את הרשות השנייה.
אורי אורבך: מה, זה מהבוקר, משבוע שעבר אנחנו מדברים על הדיון הזה?
אורי אורבך: אתם יודעים מזה כבר שנה.
אורי אורבך: זו תחנה שכפופה לכם ואתם, אתם הרשות השנייה, מכיר אתכם.
אורי אורבך: אתם אומרים זה לא מעניין אף אחד.
אורי אורבך: זה עסק שם של חרדים, זה משהו פנימי, מה אנחנו מתערבים, למה אנחנו נעשה?
אורי אורבך: עד שזה כן, אז כשזה קם עם רעש כזה זה האגודה, טוב, אז נוציא מכתב, מוציאים מכתב, מרוויחים עוד שלושה חודשים, מוציאים מכתב התראה וכל הניירת הזאת.
אורי אורבך: רבותי, האפליה הבוטה הזאת של נשים כמרואיינות, כעובדות, היא מחלחלת למקומות אחרים מהר מאד, כי היא נעשה לנו כהרגל.
אורי אורבך: ככה מקובל באוטובוסים היום, ככה מקובל בטקס אתמול.
אורי אורבך: הם רגילים, נו מה אנחנו נתערב להם?
אורי אורבך: אני נאבק בדבר זה לא משום שיש לי משהו נגד "קול ברמה", למרות שאני עצמי הפסקתי להתראיין שם, מאז ששמעתי על העניין הזה, אבל אני בטוח שהרדיו שורד את זה, למרות שאני לא מתראיין שם.
אורי אורבך: קצת קשה יותר אבל ---
שי בן מאור: מאד מרגישים בחסרונך.
אורי אורבך: קשה יותר, אבל אולי בעתיד, כשתוסיפו עוד כמה שעות.
אורי אורבך: אני אומר, הרשות השנייה, תתחילו להזיז את עצמכם, כי יש לכם אחריות ציבורית לא רק לתחנה הזאת, אלא בכלל.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לקבוע את סדר הדיון.
ציפי חוטובלי: יש כאן סוללה יפה של חברי כנסת.
ציפי חוטובלי: צר לי שחברות הכנסת לא טרחו להגיע, אבל בכל זאת יש כאן חברי כנסת.
ציפי חוטובלי: אני אתן לכולם, אאפשר כמובן לכולכם לדבר.
ציפי חוטובלי: לפני כן, חשוב לי קודם כל שנדע את העובדות.
ציפי חוטובלי: אז כדי לדעת את העובדות אני אפנה גם לנציג התחנה וגם למנהל התוכן של התחנה.
ציפי חוטובלי: אז בבקשה, אני פונה, קודם כל ידבר שי ואחר כך אברהם, כן?
ציפי חוטובלי: זה שמך?
ציפי חוטובלי: אז רק תציגו את שמכם ואת תפקידכם לפרוטוקול.
שי בן מאור: אוקי, קודם כל שמי שי בן מאור, ואני משמש כנציג בעלי התחנה רדיו "קול ברמה" בשנתיים האחרונות.
שי בן מאור: בעברי הייתי מנכ"ל רדיו תל אביב במשך ארבע שנים.
ציפי חוטובלי: מה שנקרא במעבר חד.
שי בן מאור: במעבר חד מאד.
חיים אמסלם: אפשר לדעת מי הם בעלי התחנה לפרוטוקול?
שי בן מאור: כן, צבי עמר וגבי אדרי.
שי בן מאור: כל אחד מהם מחזיק 50% מתחנת רדיו "קול ברמה".
ציפי חוטובלי: מי הם?
ציפי חוטובלי: תושבי ישראל?
שי בן מאור: אנשי עסקים, אחד איש עסקים.
שי בן מאור: אחד הוא תושב צרפת, איש עסקים, נשיא הקהילה היהודית במרסיי והשני הוא איש עסקים מקריית שמונה.
דובר: זה נרשם.
שי בן מאור: אני שמח.
שי בן מאור: טוב, קודם כל כמו שאתם רואים אני בלי כיפה.
אברהם מיכאלי: אני יכול לגשת לרשם החברות ולראות את זה שם, זה לא בעיה.
ציפי חוטובלי: כן, אבל זה לא נושא הדיון.
ציפי חוטובלי: זה לא נושא הדיון, בבקשה.
ציפי חוטובלי: תקשיבו, אני באתי מדיון אצל חיים כץ.
ציפי חוטובלי: אם אני אעבור לנהלים שלו, אף אחד לא ידבר.
שי בן מאור: אני אשמח גם אם יתנו לי לדבר, כפי שאנחנו נתנו ולא יקטעו אותי בכל שנייה.
חיים אמסלם: לחברי כנסת יש זכות לקטוע.
ציפי חוטובלי: חבר הכנסת אמסלם, לא.
ציפי חוטובלי: אני מנהלת את הדיון ואין, אין זכות.
שי בן מאור: תודה.
חיים אמסלם: לא, הערות כאלה הוא צריך לדעת איך זה עובד.
ציפי חוטובלי: לא, לא, בלי קריאות ביניים.
שי בן מאור: אז קודם כל כנציג הבעלים בראש ובראשונה אני איש עסקים, וכשהגעתי לפני שנה וחצי לרדיו "קול ברמה", הייתה תמוהה מאד בעיני העובדה שנשים לא יכולות להישמע, משני טעמים.
שי בן מאור: הטעם הראשון, הטעם העסקי.
שי בן מאור: העובדה שרדיו "קול ברמה" לא משמיע נשים בתחנה, גורמות לאבדן של עשרות אלפי שקלים בחודש.
שי בן מאור: לדוגמא מפרסמים גדולים שיש להם קו מסוים, פרסומת מסוים לכל אישה, לא ישנו בשביל תחנה, לא משנה מה גודלה, לא ישנו את הקו, כתוצאה מכך הם לא מפרסמים ברדיו.
שי בן מאור: הסיבה השנייה שאמרתי יחד עם זאת שאנחנו צריכים להתחשב ברייטינג.
שי בן מאור: מבחינתי רייטינג הוא לפני הכנסות מסחריות, זה לפחות מה שבעלי התחנה הגדירו לי.
שי בן מאור: לכן אני באתי ככה בתמיהה ---
ציפי חוטובלי: יש לך נתון על שיעור האזנה בקרב נשים?
שי בן מאור: אני מיד אגיד, כן, כן, אגיד.
ציפי חוטובלי: כי אני רואה שחילקתם לנו.
שי בן מאור: נכון.
שי בן מאור: עכשיו, באתי למנהלי התוכן, וכמו שאתם רואים אני איש חילוני לחלוטין.
שי בן מאור: יחד עם זאת האג'נדה שלי באה ואומרת שאני צריך לשרת את הציבור שלי ולא לחנך אותו.
שי בן מאור: לכן הדעות האישיות שלי הן לא רלבנטיות בכלל, אלא הדעות של המאזינים שלי או השקפות של המאזינים שלי.
שי בן מאור: ודיון הלכתי, אני לפחות לא אתן כי אני לא איש הלכה ואני לא מתיימר להיות כזה.
שי בן מאור: לאחר מכן ידבר מנהל התכניות וייתן את האינפוטים שלו, לגבי כל מה שקשור להלכה.
שי בן מאור: אני אגב רק רוצה לתקן את יושבת הראש, אנחנו לא תחנה ארצית, אנחנו תחנה מגזרית.
שי בן מאור: הלוואי ונהיה משודרים בכל הארץ, זה חשוב רק ש---
ציפי חוטובלי: אתם לא, אין לכם ---
שי בן מאור: לא, לא.
הילה שמיר: הזיכיון הוא מגזרי פעמיים, גם אזורי בחלק מאזורי הארץ וגם מגזרי בפעם השנייה, שהוא נועד מראש לציבור תורני ספרדי.
הילה שמיר: כך פורסם במכרז.
אורי אורבך: אבל הוא בירושלים ובתל אביב.
שי בן מאור: לא, אנחנו לא.
הילה שמיר: לא, לא.
שי בן מאור: אנחנו לא על תדר ארצי.
שי בן מאור: כל אזור הצפון ---
קריאה: זה יותר מתדר אחד.
קריאה: אבל אם אני שומעת אתכם.
שי בן מאור: אבל זה מעבר לכך.
שי בן מאור: אנחנו מקבלים יותר מתדר כפי שרדיוס מקבלת יותר מתדר כי יש בעיות קליטה טופוגרפיות, ואז יש לנו מספר תדרים באותו אזור זיכיון.
שי בן מאור: אנחנו לא ארציים.
שי בן מאור: אחרי שאני, המוטו שלי לשדר ולראות מה הציבור שלי רוצה.
שי בן מאור: לכן אני הזמנתי סקר, מיד עם כניסתי לתפקיד, כדי לראות מה רוצים המאזינים שלנו ותוצאות הסקר הדהימו אותי.
ציפי חוטובלי: לא רוצים לשמוע נשים?
שי בן מאור: שנייה, שנייה.
שי בן מאור: 50% ממאזיני ---
ציפי חוטובלי: הסקר נערך בקרב גברים.
שי בן מאור: לא, ממש לא.
שי בן מאור: ממש לא, ממש לא.
שי בן מאור: 50% מקרב הציבור שמאזין לתחנה, שהודיע שהוא מאזין לתחנה, נשים וגברים כאחד, הודיעו שבמידה ויישמע קול אישה בתחנה הם יעזבו את התחנה.
שי בן מאור: התוצאות היו ---
ציפי חוטובלי: כל אישה בזמרה, או כל אישה בדיבור?
שי בן מאור: כל אישה בדיבור.
שי בן מאור: יש לנו פה את התוצאות.
ציפי חוטובלי: אני חייבת לדעת מאיפה הבאתם את הקהל ---
שי בן מאור: שנייה, שנייה, גברתי יושבת הראש, תני לי לסיים את הדברים ואני אשמח לענות על כל שאלה שיש.
ציפי חוטובלי: ליושבת הראש יש זכות להתפרץ.
שי בן מאור: אוקי.
שי בן מאור: עכשיו, אני גם הופתעתי ובדיוק חשבתי כמוך, ויהיו מי שיחשבו ויגידו שסקר אפשר להטות וסקר אפשר להכין אותו כפי שאתם רוצים להכין, וזה נכון.
שי בן מאור: וחיכיתי לסקר אחר, לסקר שהוא לא מוטה, לסקר שהוא בודק האזנה לרדיו והוא סקר שבודק חשיפה.
שי בן מאור: קוראים לו סקר T.G.I.
שי בן מאור: לא אני מכין אותו אלא גוף חיצוני לחלוטין מכין את כל התוצאות.
שי בן מאור: הוא מדגם, הוא סקר חשיפתי לחלוטין.
שי בן מאור: הסקר הזה הראה תוצאות ששר התקשורת שדיברתי איתו ובכירים בעולם התקשורת מגדירים את זה כנס.
שי בן מאור: תחנה שקיימת שנתיים, הופכת בתוך שנתיים לתחנה החמישית בגודלה בישראל בציבור הכללי, עם 4.5% רייטינג, כאשר 50% מהמאזינים שלה הם נשים.
שי בן מאור: אם הייתה ציפייה לחשוב שהרדיו הזה הוא רדיו חרדי, אם באמת הכיוון הזה של הציבור לא רוצה לשמוע, אז היינו מצפים לראות שיעור האזנה נמוך, כאשר מרבית האנשים הם גברים.
שי בן מאור: מרבית המאזינים הם גברים.
ציפי חוטובלי: שי, אתה מאמין למילים שאתה מוציא מהפה?
ציפי חוטובלי: כאשר אתה אומר 50% מהציבור ---
אברהם מיכאלי: בוודאי שהוא מאמין, הוא לא היה משרד אם הוא לא היה מאמין.
ציפי חוטובלי: רגע, רגע, סליחה, סליחה.
אברהם מיכאלי: בגלל שהוא מאמין הוא מדבר.
ציפי חוטובלי: סליחה, אני שואלת - אתה מאמין שמחצית מציבור המאזינות שלך זה מאזינות ולא מאזינים, הנשים האלה לא מעוניינות לשמוע נשים במסגרות התחנה, אם הן ישמעו קול אישה, זה נשמע לך סביר?
שי בן מאור: חד משמעית כן.
שי בן מאור: כן.
אברהם מיכאלי: כן, כן, כן.
שִי בן מאור: את יכולה לצחוק.
שִי בן מאור: חד משמעית כן.
שִי בן מאור: אני עם תוצאות לא מתווכח.
אורי אורבך: נגיד שמאה אחוז, אז מה?
אורי אורבך: ואם לא היו רוצים לשמוע יהודים, אז מה?
שי בן מאור: ואם התחנה הזאת לא הייתה מאוזנת, אם התחנה הזאת לא היו רוצים להאזין לה ---
אורי אורבך: מה זה משנה?
אברהם מיכאלי: זה כן משנה, זה כן משנה.
אברהם מיכאלי: בשביל זה קמה הת---
אורי אורבך: אם לא רוצים לשמוע חרדים?
אורי אורבך: 100 לא רוצים לשמוע חרדים.
שי בן מאור: אני אשמח אם ----
ציפי חוטובלי: חברים, חברים.
שי בן מאור: אני מבקש את הארבע דקות לתת לי לדבר, אני מספיק מנומס, אני מבין שאתם ---
ציפי חוטובלי: אני רק אעיר הערה אחת קטנה.
ציפי חוטובלי: אם לפי נטיות ליבו של הציבור הישראלי היו מעלים מאזינים, אני בטוחה ש-80% מהציבור הישראלי לא היו רוצים לשמוע כל מיני פעילי חמאס שרזי ברקאי מרבה לראיין בתכניותיו.
ציפי חוטובלי: זה לא אומר שלא מראיינים אותם, בוודאי אותו כנ"ל לגבי חכ"ים ערבים, אולי הרבה מהציבור לא רוצים לקום בבוקר עם אחמד טיבי, אבל הם קמים בבוקר עם אחמד טיבי, מה לעשות?
ציפי חוטובלי: הם מקשיבים לגלי צה"ל ולרשת ב', והם קמים איתו.
נסים זאב: כי זה מיועד לאחמד טיבי.
נסים זאב: כי גלי צה"ל זה אחמד טיבי.
נסים זאב: מה את רוצה?
שי בן מאור: גברתי יושבת ראש הוועדה, אנשים לא חייבים לקום ----
נסים זאב: אם הם לא רוצים ---
שי בן מאור: אנחנו לא מדובר בתחנה אחת שקיימת במדינת ישראל.
שי בן מאור: מי שלא רוצה להאזין לנו – פשוט יעבור לתחנה אחרת.
שי בן מאור: והעובדה שיש לנו האזנה כל כך גדולה ---
ציפי חוטובלי: אבל, סליחה, סליחה, אתה לא קורא לזה, לא, סליחה הרייטינג לא מעניין אותי כאן.
ציפי חוטובלי: סליחה, יש דברים שהם מעל לרייטינג.
ציפי חוטובלי: שוויון זה מעל לרייטינג, יש חובה ציבורית שהיא מעוגנת בחקיקת יסוד במדינת ישראל, והיא חלה גם על תחנת רדיו מגזרית, לנהוג בשוויון.
שי בן מאור: אז מיד אני אגע גם בזה.
שי בן מאור: גברתי יושבת הראש, אני כרגע דן בטענה של – המאזינים לא רוצים, מעוניינים לשמוע דבר מסוים.
שי בן מאור: בטענה הזאת אני דן.
אורי אורבך: לא טענו את הטענה הזאת.
ציפי חוטובלי: זה לא מעניין אותנו.
שי בן מאור: אה, אוקי, אם זה לא מעניין אתכם אוקי.
ציפי חוטובלי: מעבר לזה שזה לא אמין.
שי בן מאור: אוקי, אני אעבור קדימה.
שי בן מאור: אני אעבור קדימה מעבר, אם זה לא מעניין אתכם אז זה בסדר גמור מבחינתי.
שי בן מאור: אני אעבור קדימה לטענה הנוספת.
אורי אורבך: מה אתה רוצה להגיד?
אורי אורבך: שזה משתלם לקפח נשים?
שי בן מאור: בשורה התחתונה הציבור הזה ---
ציפי חוטובלי: גם לא משתלם להעסיק נשים, הן נכנסות להריון.
שי בן מאור: בשורה התחתונה ---
ישראל אייכלר: סליחה אדוני שאני מפסיק, יש לי שאלה, גם לא מעניין אתכם שהרדיו הזה הוא מגזרי, תורני, ספרדי, והוא לא רדיו כללי ממלכתי.
ישראל אייכלר: לא מעניין אתכם?
ישראל אייכלר: תגידו שלא מעניין אתכם.
אורי אורבך: לא מעניין.
ישראל אייכלר: זאת אומרת הרדיו הזה לא מיועד לאורי אורבך ---
ישראל אייכלר: הוא לא מיועד לך כי אתה לא תורני ספרדי.
ישראל אייכלר: הוא כן מיועד לגברת חוטובלי, כי גברת חוטובלי היא כן תורנית ספרדית.
אורי אורבך: הוא מיועד לגברת ציפי ישי.
ישראל אייכלר: לא, השאלה היא אם זה משמעותי אם זה רדיו מגזרי ----
ציפי חוטובלי: טוב, אני מפסיקה כרגע את כל ההתפרצויות.
ציפי חוטובלי: אתה באמצע זכות דיבור.
שי בן מאור: אוקי, אני יכול להמשיך?
שי בן מאור: יפה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה שתיגע בעניין העקרוני, שזאת החובה שלך ללכת לקראת הרשות השנייה.
שי בן מאור: חד משמעית.
שי בן מאור: ראשית, ראוי לציין שלעולם מעולם עד כה לא קיבלנו ולו תלונה אחת, ואנחנו מקבלים את כל התלונות מהרשות השנייה, לא קיבלנו ולו תלונה אחת ממאזינה, שלא יכלה, שהתלוננה על כך שמאזינות חרדיות לא יכולות.
שי בן מאור: כמובן שאם אני אתחיל לקבל עכשיו בעשרות אני אתחיל לחשוד.
שי בן מאור: אני אומר שעד עכשיו לא קיבלנו והרשות השנייה יכולה לאשר את זה.
ציפי חוטובלי: אתה יודע, נשים לא הצביעו הרבה שנים ולא התלוננו.
שי בן מאור: ברמה העקרונית, רוב האנשים שנוכחים כאן אינם קהל היעד של רדיו "קול ברמה".
שי בן מאור: אינם קהל היעד.
שי בן מאור: בשורה התחתונה וכמו שאמרתי שוב – התפקיד שלי הוא לא לחנך, התפקיד שלי הוא לתת שירות.
שי בן מאור: לא קיבלתי מעולם פסק הלכה כתוב על ידי רב כזה או אחר משפיע בעולם החרדי, כולל הרב עובדיה שאנשים נטו לצטט אותו וכולל רבנים אחרים שאמרו לנו שהוא אמר בעל פה.
שי בן מאור: אני אשמח לקבל דברים בכתב, ואז ההתייחסות שלי תהיה אחרת לגמרי.
שי בן מאור: כרגע, אם אנחנו עוסקים בדיון הלכתי, יש לי בכתב את הוועדה התורנית של הרדיו, שאותה הרשות השנייה הסמיכה לפעול בענייני התוכן של התחנה, שבאה ומתנגדת לשיבוץ כל אישה.
שי בן מאור: אני יכול להתווכח או לא להתווכח ברמה העקרונית, אבל אמרנו שזה לא הדיון.
שי בן מאור: הדיון הוא כרגע האם הציבור שלנו, האם יש פה אפליה כזו או אחרת.
שי בן מאור: אני מבחינתי אומר כזה דבר, כשאני נכנס לבית כנסת, אם בת זוגתי תיכנס איתי היא לא תוכל לשבת איתי, היא תעלה למעלה לעזרת נשים.
שי בן מאור: יהיו אנשים שיגידו שמדובר באפליה.
שי בן מאור: יהיו אנשים שיגידו שעצם העובדה שאישה לא יכולה להניח תפילין או לעלות לתורה – מדובר באפליה.
שי בן מאור: יחד עם זאת, כאשר אנחנו נכנסים לבית כנסת אנחנו נכבד את זה.
שי בן מאור: אם לא נרצה לכבד את זה, אם לא נרצה, אם זה לא יתאים לנו לא ניכנס.
שי בן מאור: התחנה הזאת היא לא תחנה אזורית במובן, היא תחנה שהיא תחנה מגזרית, וערב המכרז הודיעו בעלי התחנה, אגב, צר לי שהאדון אורבך, שאני האזנתי לו, מוצא לנכון לצאת החוצה ולהתראיין לתכנית הכל דיבורים, והוא, ורק משהו שמראה מעט על המניעים הפופוליסטים של חלק גדול מהפונים לעניין הזה.
שי בן מאור: כי אני נמצאתי פה וכיבדתי אותו לעניין.
שי בן מאור: אז צר לי שהוא לא שומע את הדיון שהוא ביקש לכנס.
שי בן מאור: (חילופי יו"ר – היו"ר נסים זאב)
אברהם מיכאלי: הפרוטוקול שומע, זה בסדר.
שי בן מאור: אה, הפרוטוקול שומע.
שי בן מאור: מעניין אם הוא יקרא את הפרוטוקול.
אברהם מיכאלי: הוא יקרא את הפרוטוקול.
שי בן מאור: אז לכן באמת אני בא ואומר, בשורה התחתונה, בניגוד לאוטובוסים שמשרתים ציבור, ציבור כללי, התחנה הזאת מיועדת לשרת ציבור אחד.
שי בן מאור: בואו נפסיק להיות הדוברים שלו, בטח לא האנשים שהם לא קהל היעד, בטח לא האנשים.
שי בן מאור: אני רוצה שהחרדים ידבררו את עצמם, כפי שאני כמנכ"ל חילוני של תחנת רדיו חילונית, לא הייתי רוצה שחרדים יגידו לי מה לעשות, אני מבקש שהציבור שהוא לא ציבור שהוא קהל היעד, שהוא לא ציבור, אל תדבררו אותם.
שי בן מאור: כרגע 50% מהתחנה הן נשים.
שי בן מאור: אם הן לא היו רוצות לשמוע הן היו מאזינות לתחנה אחרת.
שי בן מאור: עכשיו, בשורה התחתונה, לצערי הרב –
נסים זאב: גברת נכבדה, אני מבקש ממך לאפשר לו להמשיך לדבר.
שי בן מאור: אני יכול לחלק כמו כל דבר, במיוחד בצבא, אפשר לחלק את הפניות שאנחנו מקבלים פה לשלושה חלקים.
שי בן מאור: החלק הראשון נובע, המניעים שלו נובעים מגורמים שהם גם אמצעי תקשורת, שהכניסה של רדיו "קול ברמה", שכמו שאמרתי הפכה גם לתחנה הדתית והחרדית המובילה בישראל בסקר T.G.I האחרון, לא אני הכנתי אותו.
שי בן מאור: הכניסה שלנו גורמת לבריחת מאזינים וברור להם שהעובדה שאם עכשיו לא ישמיעו קול אישה הרדיו ייחלש, וכך הם יתחזקו – אני קורא להם חברה, חזקו את עצמכם באמצעות השקעה בתוכן ולא באמצעות החלשת אחרים.
שי בן מאור: החלק השני של הגורמים שתוקפים את הרדיו הזה זה גורמים פופוליסטיים שנמצאים עכשיו, לא נמצאים פה אפילו באולם כדי להקשיב, אלא יצאו החוצה כדי להתראיין, על מנת ליצור עוד ----
חיים אמסלם: אדוני, אדוני, אדוני, אתה משמיץ פה חבר כנסת.
חיים אמסלם: תמתין שהם יבואו לפה ותגיד את זה בפניהם.
שי בן מאור: אני אגיד את זה בפניהם גם כשהוא ייכנס.
שי בן מאור: צר לי שהוא לא נמצא פה כדי להאזין לי.
נסים זאב: זה ברור שכל הדיון הזה הוא פופוליסטי.
נסים זאב: אתה סיימת אדוני?
שי בן מאור: לא, עוד גורם אחד, עוד טענה אחת.
שי בן מאור: והגורם השלישי הם כאלה באמת שהדבר הזה בא ממקום ש- ממקום כביקורת בונה.
שי בן מאור: אני אומר להם שוב, חברה, אל תחנכו את הציבור החרדי.
שי בן מאור: תנו לציבור החרדי לקבוע בעצמו.
שי בן מאור: בשורה התחתונה רדיו "קול ברמה", מאז שרדיו "קול ברמה" עלתה, הציבור החרדי הפסיק להאזין לתחנות רדיו פיראטיות כי הוא מצא כתובת.
שי בן מאור: ברגע ש---
ישראל אייכלר: אולי זאת הייתה הטעות.
ישראל אייכלר: צריכים להחזיר אולי את הרדיו ---
שי בן מאור: ברגע שאנחנו עכשיו נחליט עבור הציבור החרדי מה הוא צריך לשמוע, אנשים יחזרו להאזין כי בין אם בעזרת המדינה ובין אם לא בעזרת המדינה, הציבור הזה צריך לקבל את הצורך שלו, ואנחנו, אני מבקש להפסיק לחנך אותו אלא לתת לו שירות, וכרגע אם זה לא שבור, בואו לא נתקן.
שי בן מאור: תודה רבה.
נסים זאב: אדוני, בבקשה.
אברהם מימרן: אוקי, תודה לשי בן מאור.
אברהם מימרן: אני מנהל התכניות ברדיו "קול ברמה", מלווה את התחנה מיום הקמתה.
אברהם מימרן: שמי אבי מימרן, מנהל התכניות של רדיו "קול ברמה".
אברהם מימרן: יש סמכויות לוועדה הזאת, אני רוצה רק לפני שאני מתחיל לדבר לדעת.
נסים זאב: יש, יש, אל תדאג.
אברהם מימרן: יש, מצוין.
ישראל אייכלר: איזה סמכויות יש לוועדה?
נסים זאב: היא סטטוטורית.
נסים זאב: זו וועדה סטטוטורית.
אברהם מימרן: אוקי, זה לא רלבנטי.
ישראל אייכלר: לא, שאלת, אני אומר לך – אין לוועדה הזאת שום סמכות מעשית עכשיו בכיוון הזה.
אברהם מימרן: אז בקיצור, כלומר הדיון הזה הוא כרגע דיון רעיוני, השקפתי.
אברהם מימרן: אנחנו בעצם לא באים לקבל החלטות או לשנות הסדרי בראשית, אנחנו באים להסביר את עצמנו, וחשוב שהדיון הזה נערך, כי מעולם לא הייתי מצליח לדבר עם רוב הנשים שיושבות כאן, המאד מכובדות, אם לא היינו מתראים כאן עכשיו בדיון הזה.
נסים זאב: זו ההזדמנות שלנו לדבר.
אברהם מימרן: יפה מאד.
אברהם מימרן: כי מעולם ---
עלוה קוגן: יש לנו מה להגיד, רק לא מעלים אותנו לשידור.
נסים זאב: אני מבקש לאפשר לו לדבר, אחר כך.
אברהם מימרן: אני אסביר לך בדיוק למה מעולם לא הייתם שומעים את קולי או את קולם של האחרים הדומים לי.
אברהם מימרן: בגלל שלנו למשל, אין זכות ביטוי שווה בשום כלי תקשורת, בשום מקום, לא בטלוויזיה ולא ברדיו.
אברהם מימרן: אני אסביר, עוד דקה אחת.
אברהם מימרן: כמה שדרנים חרדים עובדים ברשת ב'?
ישראל אייכלר: אף אחד.
אברהם מימרן: כמה שדרנים חרדים עובדים בגלי צה"ל?
עלוה קוגן: אין איסור כזה.
אברהם מימרן: כמה שדרנים חרדים עובדים בשש עשרה תחנות רדיו אזוריות?
עלוה קוגן: זאת דמגוגיה.
אברהם מימרן: זאת לא דמגוגיה, זאת התחושה.
נסים זאב: אבל אדוני, אתה לא מתווכח איתן, אתה מדבר עם הוועדה.
נסים זאב: גברת, אני מבקש ממך.
נסים זאב: תדבר לוועדה, אל תדבר אליה אישית.
אברהם מימרן: בעקבות החלטה, במשך 50 שנה במדינת ישראל יש ציבור גדול במדינה שהכוח שלו בא לידי ביטוי גם ברמה הפוליטית, גם ברמה הציבורית, גם ברמה המספרית וגם בכוח הכלכלי שלו, הוא לא בא לידי ביטוי בתקשורת.
אברהם מימרן: אני רוצה להצדיע לרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו שראתה לפני כשלוש שנים מצוקה של ציבור אדיר שנאלץ לעבור על החוק, לפתוח תחנות רדיו פיראטיות, שסיכנו את השמיים החופשיים של ישראל כדי ---
ישראל אייכלר: זאת הייתה עלילה אגב, זה לא נכון.
אברהם מימרן: גם נניח שזה, זה עלילה, בוודאי שזאת עלילה.
ישראל אייכלר: זה לא סיכן שום דבר.
אברהם מימרן: אני מדבר על כך שציבור גדול נאלץ לשמוע תחנות מהסוג הזה, כדי סוף סוף לשמוע משהו שהוא יכול להתחבר אליו.
אברהם מימרן: כשהוא הדליק גלי צה"ל הוא שמע שירים שלא מתאימים לו, תכנים שלא מתאימים לו.
אברהם מימרן: הוא עבר לרשת ב' הוא שמע עוד פעם שיר שלא נוח לו ולילדים שלו והוא אמר – לי, במכשיר הרדיו אין מה לחפש.
אברהם מימרן: המכשיר הזה בבית שלי מיותר, וכך היה שנים רבות.
אברהם מימרן: חרדים לא החזיקו את המכשיר הזה בבית, כי לא היה להם מה לשמוע במכשיר הזה – 60 שנה.
אברהם מימרן: באה הרשות השנייה ואמרה אוקי, יש פה ציבור מספרי שאי אפשר להתעלם ממנו.
אברהם מימרן: יש פה ציבור ענק וחייבים לעשות משהו בשביל הצדק.
אברהם מימרן: בגלל הצדק שכולנו מדברים בשמו, צריך להפסיק את האפליה הזאת ולתת לציבור הזה כלי ביטוי כמו שהוא מבין, כמו שהוא חושב, כמו שהוא רואה.
אברהם מימרן: מסיבה מאד פשוטה, בדיוק כמו שנותנים לציבור החרדי או הרוסי, או הערבי בישראל תחנות רדיו ולהתנהג איך שהם חושבים, ואם נעבור על כל תכניות הרדיו במגזר הערבי, שפועלות מטעם המדינה, יש הרבה דברים לא נעימים שאתם תשמעו פה.
אברהם מימרן: שנאמרים שם במסגרת החוק, אבל זה לא ענייני.
אברהם מימרן: זוהי זכותם של המגזר הערבי והרוסי לשמוע את המוסיקה שהם אוהבים, את השדרנים שהם אוהבים, את התוכן שבא להם לשמוע.
אברהם מימרן: בשביל זה קמה התחנה הזאת שנקראת "קול ברמה".
אברהם מימרן: אין איסור הלכתי, אורבך לא נמצא פה, אבל אין איסור בהלכה לשמוע קול אישה.
אברהם מימרן: לא כתוב את זה בהלכה.
אברהם מימרן: אני אומר לכם, תחפשו את כל השולחן ערוך, לא תמצאו מקום שכתוב שצריך לכתוב כיפה.
אברהם מימרן: לא כתוב את זה בשום מקום בשולחן ערוך.
אברהם מימרן: לא כתוב באף מקום שאסור לגבר בהלכה לדבר עם אישה.
אברהם מימרן: אין כזה איסור.
אברהם מימרן: יש איסורי איחוד, יש איסורי צניעות, יש הלכות שצריך להניח תפילין ולהתפלל שלוש פעמים ביום.
אברהם מימרן: כל הדברים האלה הם לא הלכות, הם בסך הכל השקפות עולם.
אברהם מימרן: הם בסך הכל הליכות חיים.
אברהם מימרן: לי נוח להסתובב במרחב הציבורי שלי כמו שנוח לי.
אברהם מימרן: אני רוצה בבית שלי לשמוע תחנת רדיו שתתאים לי.
אברהם מימרן: אני רוצה לשמוע זמר שהילדים שלי יתחזקו מהשיר שלי.
אברהם מימרן: אני רוצה לשמוע הרצאה של רב באמצעות הרדיו.
אברהם מימרן: זה מה שאני רוצה.
אברהם מימרן: אני אזרח במדינה.
אברהם מימרן: יש כמוני מאות אלפים .
אברהם מימרן: אנחנו קבוצה גדולה של אנשים.
אברהם מימרן: עכשיו, אם היינו אחוז באוכלוסייה, אז לא הייתי בא לפה היום.
אברהם מימרן: לא הייתי עובד גם בתחנה הזאת.
אברהם מימרן: אנחנו עם 4.5% האזנה.
אברהם מימרן: זה 220,000 איש בהאזנה בשעת פריים טיים.
אברהם מימרן: תעשו חשבון ב-T.G.I כמה אנשים מאזינים לתחנה הזאת.
אברהם מימרן: ואם היינו תחנה שמפלה נשים – לא היו לנו 55% האזנה של נשים.
אברהם מימרן: הנשים היו מקללות אותנו, היו בורחות מהתחנה.
חיים אמסלם: אתם מונופול, מה לעשות?
חיים אמסלם: השתלטתם על ...
חיים אמסלם: וזהו זה.
אברהם מימרן: אנחנו לא מונופול.
אברהם מימרן: יש 16 תחנות אחרות.
אברהם מימרן: 16 תחנות אחרות.
אברהם מימרן: אותך מעניין, הרב אמסלם, את הנושא הספרדי, אז שתקום ועדה אחרי שתוקם תחנה לציבור הספרדי ----
חיים אמסלם: תיכף תיכף, כשאני אדבר אדבר.
חיים אמסלם: כשאקבל את זכות הדיבור אני אדבר מה יש לי לומר על התחנה שלכם.
אברהם מימרן: תדבר שם בענייני ספרדים אשכנזים.
אברהם מימרן: אני מדבר כאן על עניין מהותי ואני רוצה לומר לסיום, בסוף הדיון הזה, שאתם צריכים להבין – אין כאן חלילה פגיעה בכבודן של הנשים.
אברהם מימרן: ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, לא מתראיין כל בוקר לגלי צה"ל.
אברהם מימרן: הוא לא מתראיין כל חמש דקות לתחנות רדיו.
אברהם מימרן: אתם יודעים למה?
אברהם מימרן: כי הוא אדם מכובד והוא מתראיין פעם בשנה.
אברהם מימרן: ואת התפיסה ההשקפתית בעולם הדתי והיהודי, כל כבודה בת מלך פנימה, הכבוד של האישה ----
עלוה קוגן: מה זה כל הדמגוגיה הזאת?
אברהם מימרן: והכבוד של האישה ---
נסים זאב: את לא צריכה להסכים איתו ואת לא צריכה להעיר לו, בבקשה.
אברהם מימרן: זכותה של אישה שרוצה לדבר ברדיו לבחור בעוד 17 תחנות אזוריות ו-5 תחנות ממלכתיות, לדבר בכל שעה ובכל נושא.
אברהם מימרן: יש תחנה אחת במדינת ישראל שבאה לעשות צדק עם ציבור של 300,000 בתי אב בישראל, ואני לא מבין מה כולכם שמעולם לא האזנתם לתחנה, אני אשאל אתכם פה מה יש בלוח השידורים שלנו אתם אפילו לא יודעים.
אברהם מימרן: אתם לא מכירים את המאזינים.
אברהם מימרן: אני נחשף למאזינים.
אברהם מימרן: אתם לא מקבלים את הפניות שאנחנו קיבלנו אתמול בעקבות ההסדר עם הרשות השנייה, שכן העלינו שתי חברות כנסת להתראיין.
אברהם מימרן: כמות ערימה כזאת של תלונות של אנשים – שאתם בוגדים, ואנחנו עוזבים אתכם, ואיפה התחנות הפיראטיות, ואנחנו מתגעגעים לקול האמת.
נסים זאב: אבי, אתה לא תשכנע את מי שלא משוכנע, אתה לא תצליח.
אברהם מימרן: אני רוצה לסיים במילה אחת ולומר – אנחנו מכבדים כל אדם באשר הוא, ועל אחת כמה וכמה את האישה, שהיא המרכז של הבית היהודי.
אברהם מימרן: יש לנו כמענה ושירות לנשים אין ספור ערוצים שנשים יכולות לפנות והן לא מקופחות.
אברהם מימרן: יש לנו מערכת מאד משוכללת של I.V.R שאין לאף תחנה אזורית אחרת, בגלל שאין לנו נשים, ושהנשים מדברות ומביעות את דעתן וזוכות בפרסים ומתכונים ותכניות למשפחה.
אברהם מימרן: ויש לנו עשרות ומאות פניות של נשים, נשות ציבור במגזר החרדי, שתומכות בעובדה הזאת, שיש גם תחנה כזאת.
אברהם מימרן: לא קרה כלום.
אברהם מימרן: יש לנו מתחרה שקוראים לה תחנת הרדיו "קול חי", שהיא תחנה לציבור הדתי.
אברהם מימרן: היא לא מוגדרת כך, היא מוגדרת כתחנה אזורית ובתחנה הזאת מדברים עם נשים, וזוהי זכותן, וזכותה של אישה או של מאזין לבחור למה הוא מאזין.
אברהם מימרן: התוצאות שבידכם, שחילקו לכם, מדברות בעד עצמן.
אברהם מימרן: אלו תוצאות שלא אנחנו המצאנו.
אברהם מימרן: יש מחקר שמוכיח את הדברים.
אברהם מימרן: סקר T.G.I לא נעשה מאליו.
אברהם מימרן: אין למישהו שם מטרה לתת מצג שווא.
אברהם מימרן: אלא הן עובדות אמיתיות ותעזבו אותנו לנפשנו, תתנו לנו להתנהל, אנחנו אחוז קטן.
אברהם מימרן: יש לנו תחנה אחת, תעזבו אותנו לרוחנו, לכו תטפלו בעוד כל כך הרבה אפליות במדינת ישראל, בעוד כל כך הרבה עוולות.
אברהם מימרן: תכנסו שם ועדות בכנסת, תשנו את המדינה, אל תתערבו לפרט, למיעוט במדינה באורח חייו.
אברהם מימרן: תודה רבה.
נסים זאב: אבי, יש לי שאלה אליך, למה אתם לא כל פעם משדרים לפני החדשות על היקף המותניים, כמו ששומעים את זה בגלי ישראל כל פעם?
אברהם מימרן: בגלל שאנחנו תנחה שמשדרת לציבור שאם נאמר דבר כזה, אז אנחנו באותו רגע איבדנו את הזהות שלנו, שהרשות השנייה נתנו לנו.
נסים זאב: לא, זה דוגמא קלאסית שמישהו לא רוצה לשמוע חדשות ולפני החדשות לשמוע נושאים שהם לא חשובים לו או שהם בניגוד לרוחו, יכול להאזין לתחנה כמו שלכם ויש לו בחירה לקול חי.
נסים זאב: אני בהחלט מסכים עם הדרך הזאת.
נסים זאב: לכל אחד יש את הבחירה שלו.
נסים זאב: בבקשה, הרב אייכלר.
ישראל אייכלר: אדוני יושב הראש, אני רוצה, קודם כל אני רואה שזה היה דיון פופוליסטי ועובדה, כשהפופוליסטים קיבלו את הכותרות הם נעלמו מהשטח.
ישראל אייכלר: כך שאבי, אתם לא צריכים להתייחס ברצינות למי שלא מתייחס לעצמו ולוועדתו ברצינות.
ישראל אייכלר: אבל אני כן רוצה להתייחס ברצינות לנושא.
ישראל אייכלר: קודם כל גילוי נאות, אני עבדתי שנים רבות ברדיו "קול חי" שמע לנשים, ואני עצמי ראיינתי נשים, וכמו שאמר אבי מימרן שאין שום איסור הילכתי לראיין נשים ולשמוע נשים בשיחות טלפון ברדיו, וכל הדברים האלה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לדבר על העניין של חופש העיתונות.
ישראל אייכלר: יש הרבה פשעים, אני קורא לזה פשעים בתקשורת הישראלית, נגד אוכלוסיות שונות, נגד ציבורים שונים שאינם באים לידי תיקון, מתוך העיקרון של חופש העיתונות.
ישראל אייכלר: העורך הבלתי צודק והמוטה בכל מקום, בכל עיתון וגם ברדיו ממלכתי וצבאי, עושה מה שהוא רוצה.
ישראל אייכלר: למי שהוא רוצה הוא נותן לדבר, למי שהוא רוצה הוא נותן להפסיק, ולא יעיז איש לנסות להגיד לו – אתה תעשה כך ולא אחרת – הוא האלוהים האחרים שנקרא חופש העיתונות.
ישראל אייכלר: ואני רוצה שחופש העיתונות הזה יהיה באותה מידה גם לערוץ 7, גם ל"קול ברמה" וגם ל"רדיו כל חי", ואני כופר בעיקר על העניין שהמדינה מותר לה להתערב בעניין חופש העיתונות בכלל.
ישראל אייכלר: הרדיו הממלכתי שמקבל מימון מכספי הציבור, הוא צריך להיות לפי כללים וקריטריונים שוויוניים שקובעים הממשלה, המדינה ומי שמממנת אותו.
ישראל אייכלר: תחנות רדיו פרטיות צריכות להיות כמו עיתונים פרטיים.