GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חני בן ישראל: עובדים זרים באים לכאן כדי להתפרנס ולא כדי לעזוב את המעסיקים שלהם.
חני בן ישראל: כשהם מקבלים תנאים לא ראויים ועוזבים את המעסיק שלהם הם עושים החלטה שכל אדם רציונלי חפץ חיים שרוצה לעמוד על זכויותיו היה מקבל אותה אז יש להתייחס אליה כך.
חני בן ישראל: אי אפשר להגיד שאחרי שהחוק הזה עבר אנחנו נמצאים במצב שמאפשר לנו להיאבק בסחר בבני אדם כי זה מהווה גורם תשתית.
חני בן ישראל: כשעובד יודע שהוא לא יכול לעזוב את המעסיק שלו אז הוא יישאר אצל המעסיק שלו גם אם הוא לא ישלם לו שכר וגם אם זו עובדת שמנצלים אותה מינית ואנחנו רואים את המקרים האלה כל יום ב"קו לעובד".
חני בן ישראל: אני מזמינה את הועדה להגיע אל קבלת הקהל שלנו ב"קו לעובד" ולראות עם איזה מקרים אנחנו מתמודדים בתחום הסיעוד ולראות כמה התופעה רחבה, תופעת הסחר בבני אדם, בתחום הזה ועד כמה הגורמים המבחניים שהמדינה אחראית עליהם -ובראש ובראשונה הסדר הכבילה, אחריו דמי התיווך שעוד אגיע אליהם, הם אלה שמאפשרים ויוצרים את הקרקע.
חני בן ישראל: לגבי פירוק זרוע סער, אספר מקרה שקרה שבוע שעבר.
חני בן ישראל: עובד תאילנדי שהמעסיק שלו חטף אותו לשדה התעופה כדי לגרש אותו בכפיה לתאילנד אחרי שהתלונן על פגיעה בזכויות שלו -ויכול להיות שהפגיעה בו התגבשה לכלל פגיעה בזכויות אדם, העובד הזה הצליח להימלט בתחנת הדלק, להגיע ברגל אל משטרת קרית שמונה ושם, השוטר התקשר אל "קו לעובד" ושאל אותי מה הוא עושה עם העובד הזה.
חני בן ישראל: אחר כך הוא אמר שהם לא מטפלים בעובדים תאילנדים אז אני מנסה לחשוב מה ייעשה אחרי שהיחידה הזו תתפרק, לאן אני אפנה קורבנות סחר?
אורית זוארץ: נקיים דיון.
אורית זוארץ: כפי שהתחייבו -משטרת ישראל והמשרד לבטחון פנים, הם יציגו כאן מודל עוד בטרם הפירוק אז בואו נתמקד ולא נפתח את זה להערות כרגע כי יש להתמקד בדוח.
חני בן ישראל: מה שאני מבקשת להדגיש הוא שגוף מרכזי שעד עכשיו צבר את הידע ואת המומחיות בטיפול בתחום הזה עומד להתפרק ואי אפשר להתעלם מזה.
חני בן ישראל: אי אפשר להדגיש את החשיבות של ההכשרה של המשטרות המקומיות.
חני בן ישראל: אם לא נעשה את זה בצורה מסודרת לא נוכל להתמודד כראוי.
חני בן ישראל: שוטרים מקומיים לא מכירים את האוכלוסיה ולא את העבירות, אין להם את השפות המתאימות והם לא יודעים מה לעשות עם האנשים האלה.
אורית זוארץ: אנחנו מתמקדים בדוח.
אורית זוארץ: דיון נוסף יתקיים ברגע שיגבשו את המבנה הארגוני כהכנה לפירוק היחידה.
אורית זוארץ: התמקדי בהערות שיש לך על הדוח.
חני בן ישראל: מחלקת המדינה הפנתה את שימת לבה של המדינה לכך שגם נושא של הגבלת מעבר בין מעסיקים וגם הנושא של פירוק היחידה המשטרתית, הם דברים שצריכים להיבחן והם דברים שצריכים לתת עליהם את הדעת.
חני בן ישראל: לגבי דמי התווך, נקודה כל כך כאובה, אני לא מצליחה להבין איך במשך שני עשורים אנחנו עדיין מנהלים את אותו דיון עקר על דמי תיווך, לא יודעים מי גובה, לא יודעים איפה גובים, כל עובד שמגיע לפה משלם אלפי דולרים כדמי תווך ושבעים אחוז מן הכסף הזה מגיע לידיים ישראליות, אלו הערכות של משרד התמ"ת, כבר שנים מדברים על זה שחלק ה'ארי' מן הכסף מגיע לכאן.
חני בן ישראל: את אף אחד זה לא מעניין, אף אחד לא חוקר את הדברים האלה, לא רשות המסים, לא הרשות להגבלת הון, לא משטרת ישראל ולאף אחד אין מה לומר על שוק של מיליארדי דולרים מדי שנה.
חני בן ישראל: מדובר באחד מגורמי התשתית המרכזיים שיוצרים קרקע לסחר בבני אדם כי הרי עובד שמגיע לפה, כשהוא שקוע בחובות עד צואר, חובות שחיים שלמים בעבודה בהודו או בתאילנד לא מספיקים כדי להחזיר, אם עובד כזה לא יתלונן הסחר יחריף ואנחנו רואים את הסיבות לחשש הזה כל הזמן.
חני בן ישראל: אי אפשר להדגיש מספיק את החשיבות של הדבר הזה.
חני בן ישראל: לגבי היעדר מתורגמנים, יש פה מהגרי עבודה שדוברים שפות שאין דרך לתרגם אותן.
חני בן ישראל: עובדים מסרי לנקה מדברים סינגלרית, מדברים תימית, ואין אף מתורגמן אחד רשמי.
חני בן ישראל: המשטרה נעזרת במהגרי עבודה לשם כך ואת הערך שיש לזה בבית משפט אני לא צריכה לתאר באוזני השוטרים שיושבים כאן.
חני בן ישראל: או שיש תרגום כפול, מסינגולרית לאנגלית ואז לעברית, שגם על הערך של זה בבית המשפט אין טעם להרחיב את הדיבור.
חני בן ישראל: נמצאים פה כמעט 30,000 תאילנדים ויש בערך שני מתורגמנים לתאית.
חני בן ישראל: אפשר להעביר הכשרות עד אין קץ -ואני מברכת את כל מי שעוסק במלאכה הזו אבל כשאין מתורגמנים, אי אפשר להבין את התלונה של העובדים, ואז כל הדברים האלה הם חסרי ערך.
חני בן ישראל: עד כאן.
מאיר פרוש: אלה דברים מאד חשובים וגם הביקורת בדוח היא מאד חשובה, אנחנו מאד קשובים לדברים.
מאיר פרוש: הערה שעלתה בראשי תוך כדי ששמעתי את הדברים היא שאנחנו, בהקשר של זרוע סער, גם לפני שני דיונים וגם עכשיו אנחנו שומעים את כל הארגונים זועקים חמס נגד הפירוק של זרוע סער אז בשנת 2010 זרוע סער היא זו שחקרה את העבירות וחסרה לי תמונת הראי של הציון לשבח שמגיע לזרוע סער, שעכשיו כולם מבקשים שלא לפרקה.
מאיר פרוש: זה משהו שלא ראיתי.
מאיר פרוש: דברים נוספים שהיו חסרים בדוח של מחלקת המדינה: האחד, ורחל ציינה אותו, הוא כתב האישום שהגשנו ב 2010 לעבירה על סחר באיברים.
מאיר פרוש: ככל הידוע לי זה כבר כתב אישום שני שאנחנו מגישים כאשר בראשון הוצעו עונשי מאסר חמורים במסגרת עיסקת טיעון.
מאיר פרוש: אנחנו הגישנו כתב אישום נוסף ועד כמה שאני יודעת אין לזה ביטוי בדוח.
מאיר פרוש: לגבי גביית דמי התיווך, נכון שאנחנו בתחילת הדרך בטיפול בה אבל, וכאן אמשיך את הדברים שמשטרת ישראל אומרת, מבחינת הטיפול של רשויות האכיפה בנושא הזה יש להבין שאלו חקירות מאד מרוכבות, ולא רק בגלל שהן ברמה הבינלאומית אלא גם בגלל שהן חקירות כלכליות שצריך להבין בהן בדיוק את המסלול שהכסף עובר, עלינו לבנות תיקי חקירה שאחר כך יוכלו להגיע לבית משפט ושאנחנו נוכל להוכיח אותם ברמה של "מעל לכל ספק סביר".
מאיר פרוש: השנה, זרוע סער -וזה גם משהו שלא ראיתי בדוח, עשתה מאמצים מאד גדולים בתחום הזה של חקירות של דמי תווך כאשר גם הפרקליטות נרתמה לענין הזה והחקירות היותר המורכבות גובו על ידי פרקליט מלווה מן היחידות הכלכליות בפרקליטות.
מאיר פרוש: אחד מן התיקים נמצא עכשיו בשלב של עריכת שימועים לקראת הגשת כתבי אישום, כך שזה לא שלא נעשתה עבודה בתחום הזה כי נעשתה עבודה וחשוב להדגיש שזו עבודה מאד מאד קשה בהיבט של אכיפה ואני לא בטוחה שההיבט של אכיפה הוא זה שיפתור את הבעיה כפי שהוצגה פה, הבעיה של גביית דמי תווך כי מבחינה חקירתית זה תחום שמאד קשה לחקור אותו ועוד לבצע חקירה שתניב תוצאות שיוכלו לעמוד בבית משפט בתנאי של "מעבר לכל ספק סביר".
מאיר פרוש: כבר שנתיים אין איזכור בדוח לתיק של גואל רצון והוא אמנם לא תיק שהקרבנות שלו הן מהגרות עבודה אבל מצד שני יש ביקורת בדוח על זה שאנחנו לא מספיק ממטפלים בסחר פנים של קרבנות ישראלים אז התיק של גואל רצון הוא מבחינתנו תיק של סחר פנים והקרבנות הן ישראליות.
מאיר פרוש: אין לזה כאמור איזכור בדוח.
מאיר פרוש: לגבי התייחסות הדוח לפרקליטות, אין שם התיחסות לכך שבכל מחוז יש רפרנט שזה תחום המומחיות שלו ושהוא מרכז את הנושא של סחר בבני אדם.
מאיר פרוש: אין הרבה תחומים בפרקליטות שיש להם רפרנט שמרכז אותם, שמתמקצע בהם ובהקשר הזה אני רוצה לציין שבעוד שבועיים יש משלחת של רפרנטים של הפרקליטות יחד עם הרפרנט במחלקת התביעה המשטרתית, וכולנו נוסעים לסיור לימודי בארצות הברית - - -
אורית זוארץ: אורחים של הסטייט דיפרטמנט לתחום הממוקד!?
מאיר פרוש: כן, אנחנו רוצים ללמוד עוד, אנחנו לא חושבים שמיצינו את הלימוד בתחום הזה.
מאיר פרוש: הדוח מציין מספר עניינים לרעה.
מאיר פרוש: קודם כל הוזכר באופן כללי תיק של דרום אמריקאיות שנסחרו כאשר בדוח מפנים לדווח של ארגונים של התקשורת.
מאיר פרוש: קודם כל לא לגמרי ברור לי למה הכוונה, יש אתי פה שני כתבי אישום שהוגשו בגין עבירות סחר בקרבנות דרום אמריקאיות בישראל ואם לזה הכוונה אז חבל שלא בדקו את העין הזה איתנו לפני שציינו את זה לרעה בדוח.
מאיר פרוש: צויין לרעה שאנחנו מגישים כתבי אישום על עבירות נלוות לעבירות הסחר לזנות אבל אנחנו עושים את זה -בין היתר, כיוון שתופעת הסחר בזנות הצטמצמה וטוב מאד שמגישים כתבי אישום על העבירות הנלוות ושעדיין עושים מאמצעי אכיפה בתחום הזה.
מאיר פרוש: אגב, הגשנו כתבי אישום מאד חמורים בעבירות הנלוות -גם אלו שהן לא סחר ממש כמו למשל, התיק על שם שי ארביב שציינו אותו שבו מדובר בהדחת קטינות וזה אמנם לא סחר בבני אדם אבל ראינו אותו כתיק מאד חמור, הגשנו גם ערעור על העונש.
מאיר פרוש: זו רק דוגמה.
מאיר פרוש: לגבי סחר פנים, המשטרה התיחסה כבר לגבי הצוות הבינמשרדי שישב על בחינת התופעה הזו ורק אומַר שאנחנו מאד מאד ערים לטענת הארגונים לגבי שינוי דפוסים ואנחנו כל הזמן עם היד על הדופק בענין הזה כדי לנסות לאתר שינויי דפוס בתיקים שמגיעים אלינו, ואנחנו מדי פעם נפגשים עם הרפרנטים כדי לקבל תמונה ארצית בשאלה של שינוי דפוסים.
מאיר פרוש: לגבי הגעה להסדרי טיעון שבהם אנחנו ממירים סעיפי עבירה בסעיפים קלים יותר, זה קורה לא רק בתחום של סחר בבני אדם וזה נובע מאילוצים.
מאיר פרוש: כל תיק עם האילוצים שלו.
מאיר פרוש: בדוח שהפרקליטות מעבירה לגבי כל הסדר טיעון שאנחנו מגיעים אליו אנחנו מפרטים את האילוצים שגרמו לנו להגיע לאותו הסדר - -
אורית זוארץ: האם מדובר באילוצים ראיתיים?
מאיר פרוש: זה יכול להיות מכלול של אילוצים ובעיקר ראייתיים.
מאיר פרוש: התמונה הראייתית שאנחנו מגיעים איתה אל בית משפט יכולה להשתנות תוך כדי ניהול המשפט, כשדברים שעֵד מסר במשטרה שונים מן הגירסה שמסר בבית המשפט, למשל.
מאיר פרוש: ההערכה שלנו את הראיות היא משתנה והיא דינמית, אנחנו לא "ננעלים".
מאיר פרוש: גם בית משפט מביע את דעתו לעתים, אנחנו מקשיבים ולוקחים את זה בחשבון .
מאיר פרוש: לפעמים אנחנו הולכים "עד הסוף" עם תיקים שאנחנו מאמינים בהם.
אורית זוארץ: החסמים של השפה, איך אתם מתגברים עליהם?
מאיר פרוש: כשתיק מגיע אל הפרקליטות הוא מגיע עם ראיות.
אורית זוארץ: המוקד הוא במשרד משטרת ישראל.
ליאור שלו: אנחנו עושים את המכסימום.
ליאור שלו: מנסים למצוא פתרונות יצירתיים עד כמה שאפשר במסגרת החוק.
אורית זוארץ: שמעתי פה משהו חמור לפיו אתם משתמשים בקרבנות או במהגרי עבודה כדי שיתרגמו.
אורית זוארץ: השאלה היא האם השכר שהם מקבלים הוא סביר?
ליאור שלו: לא מכיר את זה.
אורית זוארץ: תודה רבה לך תמר.
ליאור שלו: יש מחלקה לחקירות שוטרים.
אורית זוארץ: זה נעשה בתוך סהרונים ולכן אני שואלת.
אורית זוארץ: האם נעשה שימוש בפליטות?
אורית זוארץ: ואני רק שואלת: האם השתמשנו בקרבנות ששהו בסהרונים כדי לתרגם?
אורית זוארץ: כי ברגע שהערנו והחמרנו שם אז זה לא נעשה והם מעסיקים שתים או שלש מתורגמניות.
אורית זוארץ: לכן אני שואלת מה קורה במשטרת ישראל.
ליאור שלו: אני לא מכיר.
אורית זוארץ: אתה לא מכיר.
סיגלית זהר: קודם כל האגף לסיוע משפטי הוא גוף יחודי; מחד הוא חלק ממשרד המפשטים ומצד שני אנחנו עצמאיים לחלוטין -גם בעבודה שלנו וגם בעבודה המקצועית.
סיגלית זהר: לגבי השאלה למי אנחנו מעניקים סיוע משפטי, אנחנו פועלים תמיד כדי לייצג את האינטרסים של מבקש הסיוע ושל הקרבנות.
סיגלית זהר: לא פעם אנחנו מעניקים סיוע משפטי בהליכים נגד המדינה בתביעות נגד המדינה, בתביעות נזיקין נגד המדינה ובהליכים מנהליים נגד המדינה -במיוחד בתחום של קרבנות סחר בבני אדם.
סיגלית זהר: אני מרחיבה בנין הזה כי נראה לי שעורכי הדוח לא הבינו מה האגף לסיוע משפטי עושה.
סיגלית זהר: אנחנו מעניקים סיוע משפטי רק להליכים אזרחיים ומנהליים.
סיגלית זהר: לא מעניקים סיוע משפטי להליכים פליליים ואילו בדוח, צוין בביקורת, שבמקרים שטופלו על ידי הסיוע המשפטי הענישה היתה קלה יותר מן הענישה המותרת בהליכים פליליים.
סיגלית זהר: כאמור אנחנו לא מייצגים בהליכים פליליים.
סיגלית זהר: למעשה, לא הבינו את העבודה של האגף לסיוע משפטי וראוי אולי שיבוא נציג ויבקר במשרדים שלנו.
אורית זוארץ: האם לשכת הסיוע המשפטי יחודית רק למדינת ישראל או שיש מדינות נוספות שיש להן אגפים כאלו?
סיגלית זהר: יש כמובן אגף לסיוע משפטי במדינות נוספות אבל אני לא יודעת איך הם עבודים בתחום של סחר בבני אדם.
סיגלית זהר: שמענו מן הנציג הטאייוואני ששם ארגונים לא ממשלתיים מטפלים בענין במימון של המדינה.
סיגלית זהר: אין לי מחקר משווה עם כל מדינות העולם אבל במדינת ישראל הסיוע המשפטי הוא מאד רחב, ניתן לכלל קרבנות הסחר, בלי קשר לשיתוף פעולה עם המשטרה, ניתן לנפגעים שהם במקלט או מחוצה לו, הוא ניתן מבלי שאנחנו בודקים יכולת כלכלית וזה חריג בחוק, כי לפי חוק סיוע משפטי מי שמבקש סיוע צריך להוכיח זכאות כלכלית ואילו הנפגעים הללו פטורים מזה.
סיגלית זהר: הם פטורים מאגרות בית משפט.
סיגלית זהר: אנחנו מממנים עבורם עורכי דין שדוברים את השפה שלהם, גייסנו בעזרת "קו לעובד" מישהו דובר טאית אז אני מניחה שהסיוע המשפטי, גם ביחס למדינות העולם הוא מאד מאד רחב.
סיגלית זהר: צויינה אמירה כללית שאנחנו מעניקים סיוע משפטי וזה אמנם צוין לזכות אבל פרטנו בדוח שהגשנו -כפי שאנחנו עושים כל שנה, את הכמות הגדולה של הפניות לקבלת סיוע משפטי ואת האיתור הרחב שאנחנו עושים.
סיגלית זהר: פירטנו גם הישגים בולטים, יש לנו סכומים של עד שנים וחצי מליון ₪ שהושגו עבור מתלוננים.
סיגלית זהר: זה לא הוזכר בדוח.
סיגלית זהר: מקרים של נפגעים שקיבלו מאות אלפי שקלים, עתירות שהגשנו בתחום המעמד, נשים שקיבלו א'5, עתירות שהתקבלו, הישגים בתחום המוסד לבטוח לאומי, כשהמוסד לא רצה לתת קצבת ילדים וקצבת מזונות לאמהות נפגעות סחר שנולדו להן ילדים בתוך ישראל ונמצאות פה בהליכים משפטיים, ועשינו שינויי תודעה בתחום הזה, אין לזה שום איזכור בדוח ויש בזה משהו מאד מקומם.
ויקה גולדמן: אקצר.
ויקה גולדמן: התחושה היא של חוסר הבנה בסיסי לגבי השאלה מה אנחנו ואיזו מסגרת אנחנו.
ויקה גולדמן: התחושה שנוצרה היא שמדובר על איזו תחנה מעבר שמגיעים לשם קרבנות לפרק זמן קצר אבל אנחנו מסגרת רב תרבותית, אנחנו מסגרת לטיפול גם לטווח ארוך וגם לטווח קצר, היתה התעלמות מוחלטת משמונה עשרה נשים המשיכו לשהות במקלט יחד עם הילדים, יש לנו אשה שנמצאת כבר כמעט ארבע שנים במקלט ועוד.
ויקה גולדמן: כמובן שלא צויינו הפניות של הקרבנות ל"אטלס".
ויקה גולדמן: תשעים ושלש קרבנות - -
אורית זוארץ: כמה הופנו?
ויקה גולדמן: בשנת 2010 ששים ושלש.
אורית זוארץ: ול"מעגן"?
ויקה גולדמן: ל"מעגן" חמישה עשר אבל קיבלו טיפול ששים ושלש נשים.
ויקה גולדמן: גם נשים ששוהות במקלט וגם נשים שהיו בעבר ונאלצו לחזור למקלט, או בגלל המעסיקים או בגלל שהן ביקשו לחזור הביתה.
ויקה גולדמן: כל מקרה לגופו.
ויקה גולדמן: לגבי מקלט "אטלס" חשוב לציין שבכל התהליכים האלה, למרות שפרק הזמן שלהם מאד קצר, אנחנו מעניקים טיפול גם לאלה שהיו במקלט ומשולבים בעבודה מחדש.
ויקה גולדמן: הם בעצם מהווים משפך.
ויקה גולדמן: נמצאת אתי כאן מנהלת של המקלט והיא יכולה לומר שזה מהווה משפך בין כל המשרדים ואנחנו מטפלים בכל בקשה ובכל בעיה שנוצרת אצל מעסיקים וגם אצל העובדים עצמם.
ויקה גולדמן: חשוב לציין את פעילות ההעשרה שלנו, זו אחת מן הפעילויות היחודיות ואנחנו -בתמיכה של משרד הרווחה, מתעלמים מן העובדה שהם פליטים או מהגרים ומעניקים שירותים של לימודי עברית ומחשבים למשל.
ויקה גולדמן: זו מסגרת יחודית, שפועלת עשרים וארבע שעות.
ויקה גולדמן: מסגרת שמעניקה שירות רפואי, מסגרת מלווה כמעט לכל מקום, מלווה כל קרבן שזקוק לזה.
אורית זוארץ: כמה ילדים נמצאים במקלט?
אורית זוארץ: איזה מענה ניתן לקטינים?
ויקה גולדמן: ששה ילדים שהמסגרות מממנות עבורם את כל הגנים והקיטנות - - -
אורית זוארץ: הילדים יוצאים בכל יום מן המקלט ומשתלבים בקהילה!?
ויקה גולדמן: כן, נמצאים במערכות חינוך, אנחנו ממממנים קיטנות וסיורים בקיץ.
ויקה גולדמן: כמו שרחל ציינה קודם אנחנו משתמשים הרבה פעמים בדוח וזה מאד מתסכל לקרוא את ההתייחסות של הדוח לעשייה וזה בהחלט פוגע במוטיבציה.
ויקה גולדמן: חשוב להגיד את זה כי המסגרת מטפלת וזה משהו מאד ייחודי בין שירותי טיפול.
אורית זוארץ: תודה רבה לך ויקה.
אורית זוארץ: את עושות עבודת קודש.
סיגל רוזן: לא אחזור על הדברים שנאמרו.
אורית זוארץ: התיחסות שלכן לדוח ולהתיחסות.
אורית זוארץ: גם צרכים שעולים בעבודה שלכם מול משרדי הממשלה.
סיגל רוזן: אני רוצה לחזק את הדברים שאמרה חברתי חני ולא אחזור על אף אחד מהם רק אוסיף שהעלבון שפה נשמע מנציגי הממשלה רק מראה עד כמה הביקורת של הדוח מוצדקת.
סיגל רוזן: למעט משרד המשפטים והלשכה לסיוע משפטי -שעושה עבודה נהדרת, משרד המשפטים אכן הפנים את העובדה שיש שינוי בדפוסי הסחר אבל העלבון שנשמע פה סביב השולחן מעלה ששאר משרדי הממשלה לא מפנימים בכלל את העובדה שדפוסי הסחר השתנו.
סיגל רוזן: נכון, עשינו כולנו עבודה נהדרת בנושא של מיגור הסחר בנשים למטרות זנות והיום כבר אין נשים שמגיעות ממזרח אירופה לישראל לעבוד בזנות אבל, הדפוסים השתנו.
סיגל רוזן: יושבים עכשיו במקלט -ואני מצטערת שאני חוזרת לזה מדי ישיבה, אבל יושבים במקלט מאז פברואר קרבנות של עבדות מן הסוג הקשה ביותר, מסרי לנקדה, שהגיעו עם פנקסים וזו בהחלט דוגמה לדפוס סחר משתנה וכל מה שהצלחנו להשיג עד היום בכל החודשים האלה הוא שלא מאפשרים להם לעבוד, גורמים להם לרצות לעזב את הארץ ונאמר לנו בכתב על ידי רפ"ק ג'רבי שמדובר פה בפער בין הציפיות של העובדים לעבודה שבישראל תוך התעלמות מן העובדה שהם לא הועברו לישראל כחוק.
סיגל רוזן: לא בדקו את הענין הזו.
סיגל רוזן: אם זה לא שינוי בדפוס ואם זה לא מידע קונקרטי אז מה זה?
ליאור שלו: זה תיק שנחקר, זה - - -
אורית זוארץ: אאפשר להתייחס.
אורית זוארץ: תישמר זכות דיבור.
סיגל רוזן: הקרבנות יושבות במקלט ורואים בזה תנאים משופרים.
סיגל רוזן: הם רוצים לעבוד.
סיגל רוזן: הם שילמו הון עתק במדינת המוצא.
סיגל רוזן: אם לא יתנו להם לעבוד כדי להחזיר את החובות הם יברחו מכאן.
סיגל רוזן: הם רוצים לצאת מפה האינטרס שלנו הוא להחזיק אותם פה ולחקור את התיק הזה.
סיגל רוזן: יחד אתם עבדו עוד תאילנדים שאנחנו לא יודעים איפה הם עכשיו.
סיגל רוזן: יש עוד אנשים במצב הזה.
סיגל רוזן: למדינת ישראל יש אינטרס לברר את הענין הזה, לא לתת להם לחמוק מפה כי כבר חמישה חודשים הם במקלט ולא יכולים לעבוד.
אורית זוארץ: נמקד.
אורית זוארץ: זו אכן אחת הטענות של הקרבנות שנמצאות במקלט ומבקשות לצאת ולממש את זכותן לעבוד בפרק הזמן הזה מה שלא ניתן בגלל בעיה של היתרים.
סיגל רוזן: נכון, הן לא מקבלות היתרים, הם לא מקבלם היתרים ואני רוצה לחזור לנושא של קרבנות סיני שבאופן כללי בכלל לא מקבלים היתרים ממשרד הפנים.
סיגל רוזן: התחושה היא שמשרדי הממשלה עושים מאמצים ומשרד הפנים עושה כמיטב יכולתו לפגוע במאמצים האלה וזה מקומם ברמה מאד גבוהה.
סיגל רוזן: אני מוכרחה לומר מספר מלים על הנושא של קרבנות הסחר בכלא סהרונים, קרבנות שלא מזוהים.
סיגל רוזן: יש דיינים שיודעים איך לשאול את השאלות ושואלים אותן ואז עולה לפעמים שהקרבנות הם קרבנות סחר וגם אז כמובן אנחנו שומעים פה שהמספרים מדאיגים אתכם אבל אנחנו במצב שהמספרים לא יגדלו כי דואגים לא לזהות את הקרבנות האלה.
סיגל רוזן: מאז שלפעילי המוקד אין זכות כניסה לכלא אנחנו לא יכולים לפגוש אותם באופן חופשי ולאף ארגון אחר גם אין גישה לכלא.
סיגל רוזן: אנחנו לא מצליחים לדבר אתם וכתוצאה מכך גם אנחנו לא יכולים לאתר קרבנות.
סיגל רוזן: קרבנות נמצאים עצורים תקופות ממושכות והם פשוט לא מזוהים עלי די אף אחד במערכת למעט אולי אלה שמצליחים להוציא מהם את זה.
סיגל רוזן: לא תמיד כי צריך לזכור מהם המקומות מהם מגיעים אותם קרבנות ואת הבעיות הקשות שלהם לדבר על הנושאים האלה של אונס חוזר, העובדה שנשים היו שפחות מין במשך חודשים ארוכים במדבר וכו'.
סיגל רוזן: הם לא מזוהים.
סיגל רוזן: זה חמור.
אורית זוארץ: דברייך קשים וחמורים אבל יחד עם זאת, היה כאן דיון לפני שבוע שקשור ל ולקרבנות והיה כאן מפקד סהרונים והוא דיבר בצורה מאד מפורשת, גם על סבב הדרכות, עורכת הדין גרשוני, האם יש סבב של הדרכות בתוך סהרונים?
רחל גרשוני: היו מספר הכשרות.
רחל גרשוני: של דיינים, של עובדים סוציאליים ושל חלק מן הצוות של המתקן.
רחל גרשוני: מטבע הדברים צריך לעשות הכשרות חוזרות.
סיגל רוזן: עובדה שהמידע לא מגיע משם.
סיגל רוזן: המידע על קרבנות לא מגיע משם.
רחל גרשוני: במספר מקרים זה כן הגיע.
רחל גרשוני: עובדים סוציאלים התקשרו אלי וגם דרך איש צוות.
רחל גרשוני: עדיין, את צודקת שצריך יותר.
רחל גרשוני: תמיד צריך יותר.
אורית זוארץ: היתה שם נכונות של מפקד הסהרונים להעביר הכשרות לצוותים שלו.
סיגל רוזן: אין לו נכונות לאפשר לנו להיכנס לאגפים -כפי שהיה בעבר עד שהגשנו עתירה נגד תנאי המעצר.
סיגל רוזן: לזה אין לו נכונות.
סיגל רוזן: אנחנו עושים שם עבודה חשובה וטובה, זיהינו הרבה קרבנות כשפגשנו את כולם וזה נמנע מאתנו רק בגלל שהגשנו עתירה נגד תנאי המעצר.
אורית זוארץ: אחד הדברים שעלו כאן
אורית זוארץ: הוא שהוא הציע להפגיש אתכם עם - - -
סיגל רוזן: אנחנו נפגשים אתם פעמיים בשבוע.
סיגל רוזן: אנחנו מגיעים באופן רציף.
סיגל רוזן: הענין הוא שאנחנו פוגשים רק אנשים שאנחנו יודעים עליהם מראש והזמנו אותם החוצה.
סיגל רוזן: אנחנו לא מצליחים להגיע למקרים כפי שהיה עד ינואר 2008.
סיגל רוזן: מילה לרננה שדיברה על האינטרסים של חברות כח האדם, איזה אינטרס יש לחברות כח אדם בענף הסיעוד ליידע את העובדים באשר לזכויות שלהם.
סיגל רוזן: : האינטרס הוא לשמר את הקשר בין עובד זר לבין מעסיק כדי לקבל את האפשרות להמשיך את ההשמה.
סיגל רוזן: מה שקורה זה ההיפך כי ברגע שעובד רואה -כשהוא מודע לזכויות שלו הוא רואה עד כמה הן מפורות אז ברור שהוא לא ירצה להישאר במקום הזה.
אורית זוארץ: יש את הפיקוח של הלשכות הפרטיות על מה שקורה בתוך הבית פנימה.
סיגל רוזן: מלה אחרונה.
סיגל רוזן: עשינו מחקר עומק והמוקד אחראי על החלק של סרילנקה אז עשינו ראיונות עומק עם האנשים משם - - -
אורית זוארץ: איך אתם מראיינים אותם?
סיגל רוזן: באמצעות מתורגמנים מן הקהילה אין ברירה אחרת כי אין בנמצא מתורגמנים אחרים אבל, מכל הראיונות עולה שהם יודעים שהם צריכים לעבור בקונסוליה הישראלית כדי לחתום אבל אף אחד לא יודע שהוא אמור לעבור שם ראיון.
סיגל רוזן: כששואלים איך הקונסול אמור להתמודד עם כל התפקידים שלו אז כל מה שצריך שם הוא לחתום והעובד לא יודע שהוא אמור לעבור ראיון.
ויקה גולדמן: זו לא פעם ראשונה שאנחנו שומעים את ההקשר הזה בין כלואים ומקלט.
סיגל רוזן: חלילה.
סיגל רוזן: התחושות שלי, אני יודעת שאתם עושים מעל ומעבר.
ויקה גולדמן: זו לא פעם ראשונה שאנחנו שומעים את זה.
ויקה גולדמן: אסור שזה יהיה באותו המשפט.
ויקה גולדמן: אנחנו מסגרת טיפולית לכל מי שיכול לבוא.
ויקה גולדמן: כמו שאתם רוצים לקדם את הנושא כך גם אנחנו.
ויקה גולדמן: לפני שבוע התקיימה פגישה עם נציג ממשרד התמ"ת.
ויקה גולדמן: חשוב להפסיק את ההקשר הזה בין בית כלא למקלט.
סיגל רוזן: סליחה, מבחינתם כשהם עובדים כלואים, הם אמרו לי "אנחנו מרגישים שאנחנו כלואים בכלוב של זהב".
סיגל רוזן: אלה תחושות שלהם.
סיגל רוזן: אני מצטערת על כך ש - - -
אורית זוארץ: חברות, יש כאן עוד דובר.
אנסטסיה מיכאלי: רוצה לתמוך בדברים של סיגל.
אנסטסיה מיכאלי: הנסיון שלנו -מן הקשר שלנו עם שירות בתי הסוהר בכל הסוגיה של זיהוי, מראה שהיום יש לשירות בתי הסוהר עובדים סוציאלים שכל תהליך הזיהוי של קרבנות סחר וקרבנות עינויים הוא חלק מן העבודה שלהם.
אנסטסיה מיכאלי: הם אמורים לראיין ולזהות.
אנסטסיה מיכאלי: מדובר בכאלפיים איש שנכנסים.
אנסטסיה מיכאלי: ברור שזו מצבת כח אדם שלא יכולה לעשות את כל המשימה הזו.
אנסטסיה מיכאלי: לגבי הכשרות, שרות בתי הסוהר רוצה לעשות את זה ועושה את זה.
אנסטסיה מיכאלי: הם עושים מאמץ כן לחפש מסגרת הכשרה נכונה ומתאימה לתהליך אבל כל עוד שיש שם רק שלושה אנשים, וכשאין אף אחד שיכול לדבר בשפה הרלבנטית וכל התהליך נעשה באמצעות תרגום - - -
אורית זוארץ: לפי הצהרה של מפקד הכלא יש שני מתורגמנים שעובדים עם סחר.
אנסטסיה מיכאלי: לפי הדיווחים שלנו - --
אורית זוארץ: מבקשת להעביר את הדיווחים והפרטים.
אורית זוארץ: אנחנו רוצים לטפל בשרש הבעיה ולשם כך חשוב לנו לקבל דיווחים עדכניים ולהעביר אותם אל הגורמים המטפלים.
אורית זוארץ: ראינו את זה בסיור שלנו וביקשנו להפסיק את זה באופן מיידי אלא אם כן הם מתוגמלים בשכר שקבע נציב שירות המדינה.
אורית זוארץ: זה בסדר שמישהו מתוך הקהילה יעבוד כמתורגמן רק אם הוא יקבל את השכר ההולם.
אנסטסיה מיכאלי: השאלה אינה שאלה של שכר כי ברגע שהמתורגמן הוא מתוך הקהילה אז הסיכוי שנשים ידווחו על התעללות מינית הוא אפסי ואנחנו רואים שיש מקרים שהשב"ס לא מזהה את העובדה שאותן נשים עברו אונס.
אנסטסיה מיכאלי: מאחר ולשב"ס אין מנגנון יעיל לזיהוי של קרבנות סחר ועינויים אז חלק גדל מן התהליך מתבצע על ידי בתי הדין לביקורת משמורת.
אנסטסיה מיכאלי: ואם דיברנו על עכשיו על מקרים ספורים ובודדים אז כשמסתכלים על פרוטוקולים של בתי הדין לביקורת משמורת רואים שיש עשרות.
אנסטסיה מיכאלי: יש עובדים שמוסמכים לקבוע מיהו קרבן סחר אבל אפשר לראות שגם הדיינים עצמם קובעים שאנשים מסויימים נמצאים תחת ההגדרה של קרבנות סחר.
אנסטסיה מיכאלי: יותר טוב היה אם זה היה נעשה כמו שצריך.
אנסטסיה מיכאלי: יש כנראה מאות.
אנסטסיה מיכאלי: אנחנו לא יודעים כי התהליך לא מתבצע.
אנסטסיה מיכאלי: מעבר לזה, חוץ מזה שהאנשים האלה לא מזוהים ולא מופנים אז הם גם לא מטופלים מבחינה רפואית, גם לא בתוך בית הכלא.
אנסטסיה מיכאלי: השירותים הרפואיים שקיימים בסהרונים הם מתחת לכל ביקורת לפי כל קנה מידה.
אנסטסיה מיכאלי: גם מבחינת הטיפול הגניקולוגי וגם מבחינת זה הנפשי.
אנסטסיה מיכאלי: אנשים יוצאים החוצה ואין להם שום הסדר.
אנסטסיה מיכאלי: זה עוד היבט שמוזכר בדוח והוא לא קיים בכלל.
שחר שוהם: דוח המדינה מתייחס גם להחזרה החמה וכפי שרחל ציינה ניתן פסק דין בנושא.
שחר שוהם: אנחנו מברכים את בית המשפט על האופן שבו הוגדרה הפרקטיקה של ההחזרה החמה כבעייתית וככזו שלא עומדת בסטנדרטים בינלאומיים.
שחר שוהם: מאחר שזה הוזכר בדוח אז אומַר שאנחנו וארגונים אחרים נמשיך לבחון את הנושא ונמשיך לבחון האם בפועל נעשות עבירות חמות והאם המדינה עומדת בהתחייבות שלה כלפי בג"ץ.
שולה אגמי: מאחר שבאמת נאמרו פה דברים אז אגיב.
שולה אגמי: לא אחזור על הדברים.
שולה אגמי: קודם כל רוצה לברך אותָּך, את עושה עבודה נהדרת בתחום הזה.
שולה אגמי: סיירנו בדרום תל אביב, ראינו בשטח מה קורה וכמו שנאמר בדוח יש חוסר במשאבים ובכח אדם משטרתי.
שולה אגמי: כיוון שכך, איך אנחנו רוצים לטפל בדבר הזה?
שולה אגמי: אם יש באמת חוסר והממשלה שמה דגש על דברים אחרים ולא על דברים שבהם צריך לשים את המשאבים -וצר לי לומר את זה בשולחן הזה, אז אני לא רואה שיהיה שינוי.
שולה אגמי: כל עוד שהממשלה לא תשיג את כח האדם ואת המשאבים לדברים הנכונים אז לא ישתנה שום דבר ואני מכירה את זה מן השטח ואנחנו מכירים את זה ויודעים בדיוק אפה שמים את הדגש בתקציבים, על דברים שלא הייתי אומרת שהם לא רצויים אבל לא על עובדים סוציאליים, למשל.
שולה אגמי: צריכים לזכור שיש את יחידת סער והיא דבר נהדר ויש את סגירת יחידת סער, אני חושבת: האם מישהו רדום שם?
שולה אגמי: הרי רוצים לשנות דברים, האם מישהו נרדם?
שולה אגמי: אני רואה את זה בדרום תל אביב ואני רואה את הכח המשטרתי, נעשית פה עבודה נהדרת, אבל כשאני שומעת שוטר שאומר "אני כלבויניק" אז אני אומרת: תתעוררו! תתעוררו!
אורית חיימי: קודם הערה כללית ואחר כך אתייחס לסרילנקה.
אורית חיימי: אני מרגישה שאני חוזרת על עצמי במספר נקודות אבל לא יכול להיות שחלק מכל הארגונים ינכס לעצמו את הידע ואת הרגישות הרבה לנושא הזה ויקַבָע פה שאנחנו לא ערים או כן ערים לשינויים בדפוסי הסחר.
אורית חיימי: אני עצמי -וגם הקולגה שלי, מימיני, היינו חברים בצוות משך שלש שנים והיינו קשובים והעברנו את המסר של השינויים לארגון, גם אנחנו ערים והקמת יחידת לוינסקי היא חלק מאותה ערות לשינויים ולצרכים השונים.
אורית חיימי: אני רוצה לציין שמפקד היחידה הזו והשוטרים שלה משמשים שם כיותר משוטרים כי הם גם אנשי קשר לקהילה כדי לעמוד על הצרכים וכדי למנוע חיכוכים ולכן, הנושא של שינוי תפיסת הסחר - משטרת ישראל מודעת לו ויותר ממודעת לו.
אורית חיימי: צר לי שכך נאמרים הדברים.
אורית חיימי: אנחנו לא חשים עלבון אלא חשים מה שהרבה משרדים פה חשו וזה חוסר דיוק בלשון המעטה ולדעתי כבר נגרם נזק למדינת ישראל ולא למשטרת ישראל, וחברי כבר ציין את זה קודם, אם נאמרים דברים על בסיס אמירות עריטלאיות זה חבל כי זה נזק למדינה.
אורית חיימי: אין לי מושג על מה מבוסס הכיתוב "התעללות בעובדים זרים".
אורית חיימי: יש לומר את הדברים על השולחן: זו אמירה מאד קשה כי זה כבר לא השוטרים אלא המדינה ולא בגלל שאני רוצה לכסות על מקרה כזה או אחר, כי כל מקרה שיבוא לשולחן המשטרה ייבדק.
אורית חיימי: יש ערוצים לעשות את זה אבל חבל, חבל שזה קורה כך.