GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית זוארץ: השאלה היא אם בתוך אוכלוסייה וקבוצת הנשים, האם יש מענה דיפרנציאלי לנשים שהגיעו מהחברה הדתית, לנשים שהגיעו מהחברה הערבית וכדומה?
חיים מהל: יש מעונית לנערות דתיות בטירת צבי שמוחזקת על-ידי מלכישוע, ורובן שם היו מנוצלות לזנות.
חיים מהל: יש פה נקודה תרבותית בעייתית כי לפעמים היא נמצאת ביישוב קטן, והיא לא כמו כל שאר הבנות.
חיים מהל: היא לא ישר עוסקת בזנות, אבל היא לא כמו כל שאר הבנות, לא שומרת דת, ויוצא לה שם של "כבשה שחורה", והיא נדחפת קצת החוצה, ויש המשך.
אורית זוארץ: לכן אני אומרת שגם במקרים האלה בגלל המאפיינים התרבותיים הייחודיים צריך לתת להם מענה שמתאים לצרכים שלהם.
גלית גבע: יש מסגרות לנשים ולנערות ובתוך ה- - - יש תוכנית ייחודית.
גלית גבע: כך זה גם לגבי קהילת הדרך – בתוך הקהילה עצמה יש מסלול ייחודי לנשים, והן חיות בתנאי מגורים נפרדים מגברים.
ביאטריס רוזן כץ: רציתי להתייחס לנושא של נשים בלי מעמד.
ביאטריס רוזן כץ: כיום יש שלוש נשים ללא מעמד, שתיים היו בעבר מכורות לסמים והגיעו אלינו אחרי שהן כבר עברו טיפול ביחידות העירוניות, ועוד אחת שלא השתמשה בסמים.
ביאטריס רוזן כץ: הבעיה היא לא שנת שיקום, אנחנו משלות את עצמנו.
ביאטריס רוזן כץ: לכולן יש ילדים.
ביאטריס רוזן כץ: אחרי שנה עצמה היא נשארת ללא מעמד, בלי ביטוח רפואי ועם שני ילדים כי המפגש היחידי שלנו איתה הוא באיזו מידה היא מתפקדת כאמא או באיזו מידה אני צריכה להוציא לה את הילדים מהבית.
ביאטריס רוזן כץ: זה אבסורד.
ביאטריס רוזן כץ: הנשים האלה לא יכולות לעבוד, נשים כאלה לא מקבלות טיפול רפואי, ואת יודעת מה התחנה האחרונה?
ביאטריס רוזן כץ: לחזור לזנות, שיהיה לכם ברור.
ביאטריס רוזן כץ: גם אחרי שריטה עוזרת להם והן מקבלות את כל הסיוע שהן יכולות לקבל – נגמר, אי אפשר לחיות מנדבות או שיעשו לך סל קניות.
ביאטריס רוזן כץ: ננסה לחשוב איך לעזור להן לא רק בשנת שיקום, אלא כל עוד הן פה מכל סיבה, שתהיה להן אפשרות לעבוד ולקבל טיפול רפואי.
אורית זוארץ: יש כאן נציגות של משרד הפנים, ונשמח להתייחסותן.
אורית זוארץ: קודם אני אבקש ממיכל רוזין ממרכז סיוע לנפגעות תקיפה מינית להתייחס לסוגיה וגם לנושא של הקטינות.
אורית זוארץ: למיטב ידיעתי, התקיים כאן דיון בשבוע שעבר בוועדה לזכויות הילד בעקבות המקרה, ואיך אנחנו מצליחים לאתר, למפות ולסייע לנערות האלה.
23653: שלוש נקודות מאוד חשובות: נאמר פה מאוד נכון שזה קצה הקרחון.
23653: כלומר אנחנו באמת מדברים פה על מעגל של פגיעה מינית ושל התמכרות שיש בו חזרה אינסופית, והקצה שלו הוא הנפילה לעולם הזנות והסחר.
23653: אצלנו מתוך 40 אלף פניות בשנה בנושא שמגיעות למרכזי הסיוע ולקווי החירום בנושא של פגיעה מינית כ-63% מהפגיעות המיניות הן עד גיל 16.
23653: מתוך בדיקה שלי עדיין לא עשינו הצלבות בסטטיסטיקות שלנו בין שימוש באלכוהול וניצול מיני, אבל ברור לנו שרוב הניצול המיני ורוב מקרי הפגיעה המינית הם לא תחת שכרות וסמים.
23653: כלומר ניצול מיני ופגיעה מינית קיימים בלי קשר לאלכוהול ולסמים.
23653: אבל אנחנו בהחלט מקבלות הרבה מאוד פניות- -
רינת דוידוביץ': - - -
23653: אנחנו מקבלות הרבה פניות מנערות צעירות שבמהלך סוף השבוע – וגם בסוף השבוע הזה אני אישית הייתי מעורבת בסיפור כזה – הן משתכרות, שותות ונפגעות, ואז שוב צריך לשתות ולהשתמש כדי לשכוח, ואז שוב נפגעות.
23653: ככה יש מעגל שמאוד קשה לצאת ממנו, וכל הזמן מדברים על כך שנושא של פגיעה מינית הוא חשוב לטיפול כבר בשלב המניעה מגיל מאוד צעיר.
23653: אני שמחה שהגיעו בזכות ענת גור המדהימה להבנה שצריך טיפול נפרד; אנחנו עדיין נלחמות על חלופת אשפוז נפרדת לנפגעות תקיפה מינית, ועדיין אין כזאת, ובתקווה שיהיה בקרוב.
23653: מה שחשוב להדגיש הוא שלא מספיק רק הפרדה וטיפול נפרד, אלא אם אנחנו מבינים את הקשר הברור בין פגיעה מינית לבין התמכרויות חשוב שלמטפלות תהיה הכשרה בפגיעה מינית, וזה ממש לא ברור מאליו.
23653: לא כל הפסיכולוגים ולא כל העובדים הסוציאלים מבינים מה זאת פגיעה מינית ויכולים לטפל בפגיעה מינית, כך שזה לא נותן הכשר מידי.
23653: אני משתתפת עם דבריה של ביאטריס לגבי עניין התמיכה לאורך זמן כי זה כמובן לא נגמר אחרי שנת שיקום.
23653: תודה.
אורית זוארץ: נעבור לנציגת משרד הרווחה.
אורית זוארץ: יש כמה נקודות שאני רוצה שתתייחסי אליהן בדברייך: קודם כול בנושא הדיווח שעלה על ידי ביאטריס שמקבלים הודעות על מקרים שבהם מנוצלות קטינות או נשים למטרות זנות.
אורית זוארץ: בישיבה הקודמת עם השר לביטחון פנים עלתה טענה מאוד קשה שהופנתה גם אליכם שאין דיווח.
ביאטריס רוזן כץ: דיווח, למי?
אורית זוארץ: למשטרת ישראל לפתוח בחקירה, להודיע שיש מקרה כזה של ניצול קטינות.
אורית זוארץ: אני מדברת על זנות במדינת ישראל ועל סחר בנשים הישראליות.
אורית זוארץ: במקרים שאתן מאתרות אני אשמח אם תהיה התייחסות גם לנושא הזה.
אורית זוארץ: אז נעבור לנציגי משרד הבריאות כדי שישלימו את התמונה.
גלית סלע: כמו שנאמר כאן קיים מספר נמוך מאוד של נשים במסגרות הטיפול השונות שלנו.
גלית סלע: יש מסגרות פנימייתיות בתוך קהילות טיפוליות כמו "הבית החם" וקהילות אחרות.
גלית סלע: אני מצטרפת לדבריו של חיים בכך שאמנם מוקצות 16 מכסות מכל המכסות שמוקצות לקהילות הטיפוליות, לאוכלוסיית הנשים, ואם יהיו יותר נשים – אין שום מניעה שהן תיכנסנה ותשתלבנה בקהילות השונות.
גלית סלע: אבל מאחר שיש הרבה מאוד חסמים לכניסה למסלולי טיפול של נשים במסגרות השונות, במקביל לקהילות הטיפוליות יש גם מסגרות אמבולטוריות בקהילה עצמה שחייבים לציין אותן כאן.
גלית סלע: אני מתייחסת גם ליחידות לטיפול בהתמכרויות וגם למרכזי יום.
גלית סלע: יש היום שני מרכזי יום בארץ, אחד באשדוד ואחד בבאר-שבע שהם ייחודיים לנשים ונמצאים כרגע בתהליך הקמה גם בחיפה, וזה מתוך הבנה של החסמים ושל הקשיים של נשים לצאת מתוך הקהילה.
גלית סלע: גם להגיע לטיפול, שכאן השכלנו והבנו שכדי לאתר את אוכלוסיית הנשים ולהגיע אליהן אנחנו צריכים להיות במקום שהן נמצאות.
גלית סלע: זה אומר לצאת, לא לשבת במשרד ולחכות שהן תידפקנה על דלתותינו, אלא לצאת אליהן לשטח, להיות איתן במקומות הכי נמוכים שהן נמצאות.
גלית סלע: העובדים שלנו מונחים לצאת לשטח ולהתחיל את תהליך האיתור והגיוס שהוא מאוד משמעותי בהשתלבות ובמסגרות הטיפול השונות.
גלית סלע: היום, אם אנחנו מתייחסים לקהילה יש גם מסלולי הכשרה לעובדים שגם מתייחסים לנושא של טיפול בנשים, פוסט-טראומה וכל הסוגיות האלה שהנשים עצמן מתמודדות איתן; והשירות שלנו לטיפול בהתמכרויות גם יוצא לפיילוט של איתור וגיוס אוכלוסיות נשים למסגרות הטיפול השונות.
גלית סלע: אני מדברת על הגמשה, לבוא "לקראת".
גלית סלע: בזמנו אמרנו שמי שמשת
גלית סלע: מש בסמים לא יכול להגיע ליחידות, והיום אנחנו מקבלים גם משתמשת פעילה בחומרים, ועושים תהליך של הכנה וליווי עד לכניסה לתהליך גמילה והשתלבות במסלולי המשך שיקומיים.
גלית סלע: כשמגיעה אישה ההתגייסות של כל המערכת היא אחרת.
גלית סלע: היא מיידית, היא כאן ועכשיו.
גלית סלע: כאן דובר על שבוע ימים – אני לא נתקלתי לפחות לא במחוז ירושלים במקרה שהמתנו שבוע ימים לכניסה של אישה מפאת חוסר מקום.
גלית סלע: יתרה מכך, אם בזמנו הייתה מגיעה אישה שהייתה קורבן לתקיפה מינית סידרנו לה בקריית שלמה חדר ייחודי רק לה, לא בתוך האשפוזית, והצוות שטיפל בה היה מורכב אך ורק מנשים.
גלית סלע: כלומר יש התגייסות של המערכת במסגרת שיתוף הפעולה עם משרד הבריאות, וכמובן, עם הרשות שמסייעים לנו מידית בתשלום ההשתתפות העצמית במקרה שזאת אישה שהיא דרת רחוב או בלי אשרת שהייה וכיוצא בזה.
אורית זוארץ: ביאטריס, אני מאמינה שהתשובה שגלית נתנה לך יכולה לספק מענה.
ביאטריס רוזן כץ: אני יכולה להגיד לך שניסיתי את הדרך הזאת.
ביאטריס רוזן כץ: זה לפנות לוועדת חריגים ולבקש מהמפקח שייתן אישור חריג- -
חיים מהל: נגיב על זה אחר כך.
אורית זוארץ: הם יתייחסו לדברייך.
אורית זוארץ: אני פשוט פותחת את זה כאופציה- -
ביאטריס רוזן כץ: אני מדברת על מסלולים של ניירות, לא על מקרה חריג- -
גלית סלע: - - - מפקח שדואג לעשות את החיבורים הנכונים ואת ההקשרים.
גלית סלע: לא מדובר במספרים כאלה גבוהים, ולכן ההתגייסות היא לא כל כך בעייתית, ודברים נעשים.
גלית סלע: צר לי שזה היה הניסיון שלך, אני לרגע לא אומרת שהוא לא נכון.
גלית סלע: אבל מהניסיון שלי בעבודה בשטח לא הייתה אישה שהמתינה למעלה מ-24 שעות לכניסה לגמילה.
גלית סלע: אני מדברת גם על מסגרות כמו על"ם, "גלגל", "שלטר" שבהם מדובר במקרים שהם קצה הרצף שתוך 24 שעות הנשים משולבות באשפוזיות.
גלית סלע: אנחנו גם מקבלים אישור להגיע אך ורק עם צילום חזה ולא עם שאר הבדיקות שנדרשות בדרך כלל, ועושים את הבדיקות תוך כדי השהות באשפוזית עצמה.
גלית סלע: אלה דברים שנעשים.
גלית סלע: לגבי נשים שמעורבות בסחר – אכן יש התגייסות והתארגנות חירום מידית לקליטה במסגרות.
גלית סלע: יש בעיה עם ההמשך, עם היציאה מהמסגרות השונות ברמה האמבולטורית או ברמה הפנימייתית – מה קורה איתן כשהן מסיימות את התהליך, איך אנחנו ממשיכים לתת להם את המענה ואת רצף הטיפול ושל התהליך השיקומי שאותו הם החלו.
גלית סלע: בנושא דיווח, אישה בוגרת, בגירה היא אדון לעצמה, אין לנו אפשרות לכפות עליה להגיש תלונה במשטרה.
גלית סלע: פעמים רבות זאת בעיה.
גלית סלע: נשים מסרבות להגיש תלונה במשטרה, הן פוחדות מההליך המשפטי, מהמשמעות שלו, מההשלכות של זה לעתיד, מההתמודדות שהן תצטרכנה להתמודד מול התוקף פעמים רבות, מול הסרסור.
גלית סלע: הן גם לא בטוחות.
אורית זוארץ: גם עליכם חלה חובת הדיווח.
אורית זוארץ: אם נעברה עבירה?
גלית סלע: לגבי קטינות וחסרות ישע, כמובן, שחלה חובה.
גלית סלע: בדרך כלל כשיש פנייה של קטינה העבודה היא ברמה מערכתית.
גלית סלע: פקידת סעד לחוק הנוער נכנסת מידית לתמונה.
גלית סלע: אנחנו לא מסתפקים ברמה המקומית, אלא גם פקידת סעד ברמה המחוזית שמלווה את המקרה ונעשה ליווי ומעקב.
אורית זוארץ: מה שאת אומרת זה לגבי בגירות שאתן יודעות שהן קורבנות זנות, סרסרות וסחר?
אורית זוארץ: אתן לא מעבירות שום מידע למשטרת ישראל?
גלית סלע: אסור לנו.
גלית סלע: אם היא לא מסכימה להתלונן אני לא יכולה להתלונן במקומה, בשמה.
גלית סלע: זה גם תהליך שאני מכירה מעבודה במקלטים לנשים מוכות, שזאת הייתה התניה שברגע שאישה משתלבת במקלט לנשים מוכות היא מחויבת להגיש תלונה במשטרה כשהיא נכנסת למסגרת.
גלית סלע: כאן אין לי כלי כזה.
אורית זוארץ: גם במקלט אין התניה.
אורית זוארץ: אנחנו נותנים להם מענה ולא מתנים את זה.
אורית זוארץ: צריך למצוא לזה פתרון כי בהרבה מקרים אותם עבריינים שחוזרים על העבירות פעם אחר פעם- -
ריקי אלקיים: אולי צריך משהו כנגד העבריינים.
רינת דוידוביץ': אצלנו הפתרון הוא שהמשטרה מפנה אלינו, אז המשטרה בכל מקרה יודעת- -
אורית זוארץ: במקרה של קורבנות סחר.
אורית זוארץ: בבקשה, גלית, רק לסיכום כי אנחנו חייבות להתקדם.
גלית סלע: אני סיימתי.
גלית סלע: חשוב מאוד להתייחס לרצף, לעבודה המערכתית, לחיבור בין המערכות אם זה בתוך המשרד, אם זה עם שירותים – בין משרדי או פנים משרדי – זה מאוד משמעותי לכל החסמים שיש לנשים בכניסה.
גלית סלע: הרצף מאוד משמעותי בעניין הסיוע בנושא הילדים של מטופלות – יש הרבה דברים שהן צריכות לעבור – הפחד, הרתיעה, מה יהיה עם הילדים, מציאת מסגרות לילדים כדי לאפשר לאמא להשתלב בתהליך טיפולי.
גלית סלע: זה מאוד משמעותי לתהליך, ואנחנו צריכים לקדם את זה ולהשתכלל.
אורית זוארץ: כשבאתי לכנסת ממערכת פרטית היה לי ברור מאליו שיש ישיבות צוות וכל הגורמים שנוגעים בדבר שותפים בישיבות הצוות.
אורית זוארץ: כשהגעתי הנה הבנתי שאפילו לפעמים באותו משרד יש שני אגפים שעוסקים באותו נושא, אבל הקשר ביניהם הוא מקרי בלבד.
אורית זוארץ: אז אמרתי, ישיבת צוות, זה לא ברור?
אורית זוארץ: מתוך הישיבה הזאת אפשר אולי לפתח איזשהו מודל.
אורית זוארץ: נמצאת כאן נציגת משרד המשפטים שיצאה לרגע, אבל כל עוד יש גוף שלקח על עצמו לרכז את הנושא הזה אתם צריכים לעשות ישיבות צוות ברמה חודשית לפחות לעדכונים, כי ביאטריס מייצגת בסך הכול את משרד הרווחה ואת הארגון שהיא עובדת בו.
אורית זוארץ: הרי משרד הרווחה הוא שותף להפעלת "אופק נשי", ולכן יש כאן חסמים שלא צריך להגיע הנה בשביל לפתור אותם.
אורית זוארץ: יש כאן חסמים שאפשר לפתור ברמת השוטפת, ברמת התקשורת בתוך הארגון.
אורית זוארץ: אני אעביר את זכות הדיבור לד"ר פאולה רושקה ולאחר מכן למטופלת שעברה תהליך שיקומי כי היא עדיין מתמודדת עם בעיית המעמד.
אורית זוארץ: קודם פאולה תדבר ואחר כך הבחורה אולה שהזמנו הנה.
אורית זוארץ: אני אשמח להתייחסות משרד הפנים, בבקשה.
פאולה רושקה: נושא של נשים מכורות וקורבנות של זנות זה נושא מאוד כאוב ומאוד חשוב ללבי שמאוד חשוב לי לטפל בו.
פאולה רושקה: לפני כמה שנים דיברנו על החשיבות שתהיה אשפוזית נפרדת של נשים שתעסוק לא רק בנושאים רפואיים קלאסיים, אלא כהכנה בנושא של טראומה, התעללות מינית, קורבנות של אונס וכדומה כהכנה להמשך טיפול ברצף של קהילה טיפולית.
פאולה רושקה: כאשר חולקו תקציבים בתוכנית "סלעית" אנחנו, לצערנו, לא היינו מעורבים בשום ישיבה כזאת, לא הוזמנו, והתברר שחולקו תקציבים רבים לנושא בלי שתהיה שום התייחסות לצורך בגמילה או בטיפול בהתמכרות כשלב ראשון של טיפול בכלל בנשים כאלה.
פאולה רושקה: הופתעתי גם שאפילו מתוך משרד הרווחה, בשירות ההתמכרויות, גם לא היו מעורבים בתהליך.
אורית זוארץ: אמרתי, ישיבת צוות, לא?
פאולה רושקה: זאת הייתה באמת לקונה מאוד קשה.
פאולה רושקה: ניסינו לפנות בישיבות צוות משותפות כך שיחולקו גם תקציבים מסוימים לחלק של הגמילה, כי אנחנו רואים את זה כמשהו בלתי נפרד מכל התהליך הטיפולי.
פאולה רושקה: לצערנו, לא נענינו בחיוב.
אורית זוארץ: מי ריכז את זה, הרשות לקידום מעמד האישה?
חיים מהל: בישיבה הראשונה הוזמנתי ואמרתי, תשימו בבקשה כסף להשתתפות עצמית לגמילה.
חיים מהל: הם אמרו, כן, כן, ולא שמו.
אורית זוארץ: יש נציגה מהרשות לקידום מעמד האישה?
יעל פרידסון: כן, אבל אין לי מספיק חומר.
קריאה: בהכנת המסמך גם משרד הבריאות היה שותף.
אורית זוארץ: את נמצאת פה בפעם הראשונה, אבל אני מבקשת להגיע לישיבות מוכנים לנושא, לדיון וגם לסוגיות שעלו.
אורית זוארץ: אני מבקשת שתיקחו לתשומת לבכן בחלוקת התקציב.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על תקציב לשנת הפעילות הבאה.
פאולה רושקה: בגלל זה אנחנו נותנים מענה לאשפוזיות תחת הפיקוח שלנו גם לנשים שבאות מתחום זה, אבל ברור שזה בא גם על חשבון של עוד נשים או גברים שצריכים את זה מתוך התקציב הרגיל של המדינה, כלומר זה מביא לעומס מסוים.
פאולה רושקה: לגבי מה שאמרה ביאטריס, אם פנייה כזאת מגיעה למחלקה אין דבר כזה שלא תטופל ושלא נרכז ונזרז את הדברים- -
ביאטריס רוזן כץ: תסבירי לי איזו פנייה.
ביאטריס רוזן כץ: אני אתן לך דוגמה כי אצלנו זה יום-יום, זה חירום.
ביאטריס רוזן כץ: אתמול מגיעה אלינו אישה מבית החולים אחרי שהזריקה מנת יתר, ייצבו אותה, הביאו אותה לדירת חירום, והיא אומרת, אני רוצה ללכת לאשפוזית, אני לא יכולה יותר.
ביאטריס רוזן כץ: אני מרימה טלפון לאשפוזית – אחרי השעה 13:00 אי אפשר לקבל אותה, ומחר הרופא לא נמצא.
ביאטריס רוזן כץ: בגלל זה אני אומרת, הם ממש התגייסו.
אורית זוארץ: מוקד חירום.
ביאטריס רוזן כץ: שלושה ימים של התגייסות.
ביאטריס רוזן כץ: אני אומרת לך, אני מעריכה.
ביאטריס רוזן כץ: אני אפילו לא מתלוננת, אבל זה שלושה ימים זה התגייסות.
אורית זוארץ: מוקד חירום של משרד הבריאות ושל משרד הרווחה יכול לפתור את הבעיה במסגרת היוזמה הנהדרת הזאת ברמה המידית.
מיקי דור: אני לא בטוח שיש הצדקה לשים מוקד שלם, אבל יש פסיכיאטור מחוזי- -
אורית זוארץ: אין שום בעיה, תמצאו את זה בתוך המסגרת שלכם, אני לא אגיד לכם איך לעבוד.
אורית זוארץ: המטרה שלי היא שנצא מכאן עם איזשהו פתרון.
אורית זוארץ: אתה יודע, ביאטריס, זה מאוד מתסכל, היא בסך הכול עובדת ועושה עבודת קודש, ומשרד הרווחה שותף לפרויקט הזה וגם משרד הבריאות- -
אורית זוארץ: - - וכולם באים לגזור סרטים.
אורית זוארץ: אבל כשצריך S.O.S למצוא מענה – תמצאו במסגרת המשרד.
אורית זוארץ: אני לא אומרת מי צריך לתת את המענה או שצריך להקים מוקד חירום, אלא אם יש גורם שאפשר לפנות אליו.
פאולה רושקה: יש גם מפקחים שעובדים יחד עם הפסיכיאטור המחוזי.
אורית זוארץ: כמו במשרד הרווחה שיש תורנים.
אורית זוארץ: אין תורנים?
אורית זוארץ: אין כוננים?
מיקי דור: זה לא ברמה של חירום.
חיים מהל: היא מכורה 30 שנה, אז באותה שעה היא צריכה לקבל - -
אורית זוארץ: היא רוצה עכשיו לצאת למסגרת- -
מיקי דור: צריך להסביר לה שהיא גם צריכה להתאים את עצמה קצת למסגרת, אז שהתשובה תהיה בפרק זמן סביר, לא בהכרח באותו יום בשנייה שהיא השתחררה צריך לתת לה.
חיים מהל: אם היא תיכנס תוך שעה, תוך שעתיים היא תצא.
חיים מהל: זה צריך להיות הגיוני.
גלית סלע: השלב של הכנה הוא מאוד משמעותי הרבה פעמים ומנבא גם את ההצלחה של הטיפול, כי יש איזושהי התגייסות והכנה שהיא עוברת להתאים את עצמה ולהתחיל להיכנס קצת למסגרת.
גלית סלע: פעמים רבות כשהיא אומרת "רוצה אני" אנחנו נעשה את המקסימום כדי לשלב אותה כמה שיותר, וכאן נעשים החיבורים.
חיים מהל: לא מקרה אחד הוכנס תוך 12 שעות.
גלית סלע: בשבוע שעבר הכנסנו מידית בחורה שזה היה סיבוב עשירי שהיא הייתה, אבל עשינו את זה, ותוך פחות מ-24 שעות היא הייתה באשפוזית.
חיים מהל: גבר לא היה מקבל את זה.
אורית זוארץ: אני מתעסקת בתחום שאני אמונה עליו.
אורית זוארץ: העלו פה נתונים מאוד קשים של מספר רב של נשים שמשתמשות בסמים ויש להן בעיות ייחודיות, ולכן ההתגייסות צריכה להיות דיפרנציאלית.
אורית זוארץ: אלה דברים שגם אתם אמרתם כאן.
אורית זוארץ: לכן עולה כאן טענה מתוך השטח, מתוך העבודה השיקומית היומיומית.
אורית זוארץ: אז אולי צריך לעשות חשיבה על המענה במסגרת הנוכחית.
אורית זוארץ: לדעתי, אלה דברים מקצועיים שאתם צריכים לשבת ביניכם ולגבש תוכנית פעולה שתיתן מענה.
אורית זוארץ: כי כשנעשית עבודת קודש בשטח, אבל בסופו של דבר אי אפשר לממש את זה הלכה למעשה בפרק זמן סביר, שאני גם לא יודעת מהו "פרק זמן סביר" בזירה הציבורית – שלושה שבועות הופכים להיות שלושה חודשים, וחודש הופך להיות חצי שנה.
אורית זוארץ: זה לא רק במקרה שלכם, אני אומרת את זה גם מניסיוני.
אורית זוארץ: לכן פרק זמן סביר זה משהו שצריך להגדיר אותו, בעיקר כשמדובר בנפשות.
אורית זוארץ: אני מקבלת את הנכונות שלכם ואת הרצון, אבל צריך להמשיך את זה הלאה.
אורית זוארץ: שבו ביניכם ותקדמו.
אורית זוארץ: פאולה, בבקשה.
פאולה רושקה: כאשר אישה כבר מגיעה באמת מאוד חשוב שתהיה לה מסגרת נפרדת כדי שלא תהיה מפוחדת, כדי שלא תיפגש שוב עם אותם הגברים, עם אותם הסרסורים, עם אותם הקליינטים שהיא פוגשת בחוץ, ואז היא תרצה לעזוב.
פאולה רושקה: אז אנחנו מפסידים את אותן הנשים כי הרבה מהן עוזבות ולא מסיימות את תהליך הגמילה.
פאולה רושקה: הן מתחילות ועוזבות, ואז לא עשינו כלום.
קריאה: גם אלה שמגיעות לאשפוזיות- - -
פאולה רושקה: בגלל זה בזמנו רצינו להקים יחידת גמילה על יד המקום של סמדר "מבט נשי" כדי שיהיה רצף, כדי שלאישה בגמילה יהיה מיד המשך טיפול.
פאולה רושקה: אבל בגלל חוסר תקציבים זה לא הוקם.
אורית זוארץ: בגלל סדר עדיפויות.
אורית זוארץ: אני כבר הבנתי שיש תקציב, זה רק לא בסדר עדיפויות.
אורית זוארץ: אם שר האוצר עומד על הפודיום ואומר על נושא מסוים שהוא לא בסדר העדיפויות שלו, זה לא אומר שאין תקציב.
אורית זוארץ: יש תקציב, הוא פשוט הולך למקומות אחרים.
אורית זוארץ: בואו לא נתבלבל ולא נבלבל את עצמנו.
פאולה רושקה: נוסף לכך, לא כל אישה כזאת צריכה אשפוזית, יש כאלה שצריכות טיפול במתדון או טיפול בסובוטקס, ואנחנו גם על זה התחלנו לעבוד ולקבל נשים מסוג זה למסגרות קיימות שפועלות היטב.
פאולה רושקה: חלק מהמסגרות, למשל בירושלים ובאשדוד עברו כבר הכשרה בתחום טראומה ובתחום פוסט-טראומתי כ-stress-disorder כדי שהמטפלים יהיו מודעים יותר בעבודה עם הנושאים האלה.
ביאטריס רוזן כץ: דווקא בתחום של מתדון אני יכולה לציין שהצלחנו לבנות מסלול ירוק שמתחיל כשאני פוגשת את האישה ב-24:00 בלילה, ואני יכולה להגיד לה שמחר בבוקר- -
חיים מהל: היית צריכה להתחיל מזה.
ביאטריס רוזן כץ: אני פוגשת אותה ב-24:00 בלילה, וצביקה, שהיא מנהל המרכז הטיפולי בחיפה מכיר אותי, וב-8:00 בבוקר הוא מקבל טלפון ממני, ואני אומרת לו, מגיעה אליך אישה כזאת, ובדרך כלל אני מגייסת גם את הגבר כי אם לא, האישה לא תצליח לצאת, לצערי הרב.
ביאטריס רוזן כץ: מקבלים אותה במקום בלי בדיקות רפואיות, עם 100 שקל שאני נותנת, והאישה מקבלת טיפול במקום.
ביאטריס רוזן כץ: זה מאוד פותח דלתות.
ביאטריס רוזן כץ: דווקא המסלול הירוק פותח מאוד דלתות.
אורית זוארץ: אני אבקש מאולה, האורחת שלנו היום, לדבר.
אורית זוארץ: היא מטופלת משוקמת.
אורית זוארץ: אני מבקשת שלא יפנו אליה את המצלמות.
חיים מהל: היא כבר לא מטופלת.
אורית זוארץ: נשמח לשמוע גם אותה.
אורית זוארץ: בבקשה, אולה.
אולה: שלום לכולם.
אולה: אני אתחיל מהתחלה.
אולה: אני נולדתי ברוסיה ונחטפתי מליטא כשהייתי בטיול, לישראל והעבידו אותי בזנות באילת.
אולה: דרך הזנות התחלתי להשתמש.
אולה: הגעתי מרוסיה לא משתמשת, לא ידעתי מה זה סמים.
אולה: זה התחיל בסמים קלים ובהמשך – סמים יותר קשים.
אולה: הכרתי בן זוג שהיה משתמש.
אולה: במשך 10 שנים הייתי בסמים קשים.
אולה: דרך זה גם נכנסתי לבית סוהר, ושם התחלתי את התהליך השיקומי שלי.
אולה: אחרי חצי שנה באגף המכורים עברתי לאגף נקיים שזאת קהילה בתוך בית הסוהר.
אולה: משם המשכתי לקהילת נשים "מבט נשי" בחיפה, סיימתי שם את כל הטיפול גם בדירת הלוויין- -
אורית זוארץ: כמה זמן היית במסגרת הזאת?
אולה: כמעט שנתיים.
אורית זוארץ: איך הגיעו אלייך?
אורית זוארץ: איך את הגעת לשם?
אולה: בבית סוהר פגש אותי נציג של משרד הפנים, שלום, והוא עשה את כל הניסים האלה- -
חיים מהל: הוא עשה ניסים – הוא פנה אלינו, ואנחנו הסכמנו לקבל אותה.
חיים מהל: אבל כשהיא סיימה וחיפשנו אותו הוא לא הסכים לשתף פעולה אחר כך.
חיים מהל: הוא עשה ניסים רק בכיוון אחד.
אולה: בסדר, אני יודעת שמאחורי זה עמדו הרבה אנשים שאני בטח גם לא מכירה אותם, והם גם לא ראו אותי אף פעם.
אולה: כרגע אני ממשיכה מרצוני בשיקום ביחידה שהיא לא מסגרת קשה ונוקשה, אלא שיחות ובדיקות שתן כי כמכורה אני צריכה המשך טיפול ואיזשהו קשר.
אולה: אני גם בקשר עם "מבט נשי".
אורית זוארץ: מי מממן היום את כל ההוצאות שלך?
אולה: ריטה.
אורית זוארץ: את בעצם מקבלת סיוע מארגון לא ממשלתי.
אולה: כן, הם משלמים לי דירה מושכרת, הם משלמים לי חשבונות.
אולה: אני מגדלת ילדה בת חצי שנה- -
אורית זוארץ: שנולדה- -
אולה: בארץ.
אולה: כשכבר הייתי נקייה.
אולה: כרגע אין לי שום מעמד, אין לי ביטוח רפואי.
אולה: גם ביטוח רפואי לילדה שלי הוא גם דרך "ריטה".
אולה: היא בעצם עוזרת לי בכול.
אורית זוארץ: את הוכרת כקורבן סחר על-ידי משרד הפנים או שלא הייתה הכרה?
אולה: יש חוק התיישנות כי אני הגעתי ב-1996.
אולה: כשאני פגשתי את שלום וריטה עברו כבר ארבע שנים- -
אורית זוארץ: לא יכולת לקבל בעצם.
אורית זוארץ: המענה היחיד היה שיקום ותהליך גמילה.
אולה: הגשנו בקשה למשרד הפנים, ומכיוון שבעקבות הזנות הגעתי לסמים ובעקבות הסמים הגעתי לבית הסוהר זאת הייתה התשובה ממשרד הפנים, שעסקתי בפשע, ולכן לא רוצים לתת לי.
אורית זוארץ: מעגל קסמים שאי אפשר לצאת מתוכו.
אולה: לחזור לרוסיה – אין לי שם גם אף אחד.
אולה: אני כבר יותר מ-14 שנים בארץ.
אורית זוארץ: באיזה גיל הובאת לכאן?
אולה: הייתי קטינה, בת 17.
אולה: לפני כשנתיים נפטרו לי שם גם סבתא, גם אחות גדולה וגם אמא שלי.
אולה: כך שלא נשארה לי שם משפחה.
אולה: עם אבא אני לא בקשר מגיל 4 כי הם התגרשו.
אולה: אז גם אין לי לאן לחזור.
אורית זוארץ: יש לך נתינות רוסית?
אורית זוארץ: יש לך דרכון רוסי?
אולה: יש לי דרכון רוסי שעשיתי פה כי הביאו אותי בתעודות מזויפות.
אולה: עשיתי כאן דרכון שלי בשמי בקונסוליה הרוסית.
אולה: עברתי פה גם תאונת דרכים קשה ונגרם לי נזק בלתי הפיך ביד, ואני לא יכולה לטפל בזה, שוב, כי אין לי מעמד, ואין לי ביטוח רפואי, ואני לא יכולה לעשות עם זה שום דבר.
אולה: מאותה סיבה אני לא יכולה לקבל.
אולה: זאת ההתמודדות שלי כיום.
אורית זוארץ: את רוצה להוסיף עוד משהו לוועדה, לנציגי משרד הבריאות, משרד הרווחה, משרד הפנים?
אולה: לא.
אולה: אם ישאלו אני אענה.
אורית זוארץ: הדברים שלך דיברו בעד עצמם.
אורית זוארץ: זה מעגל הקסמים שאנחנו מדברים בוועדה על קורבנות שהובאו לארץ שלא הוכרו כקורבנות סחר, חוק ההתיישנות, הכרה ומתן מעמד לקורבנות סחר שבעצם מאפשר להם לעבור תהליך שיקומי במקלט, אבל לא לעבור תהליך שיקומי בקהילה.
אורית זוארץ: יש כאן מציאות קפקאית שצריך לפתור אותה באיזושהי דרך.
מיקי דור: אבל ההחלטה היא חברתית של הממשלה ושל הכנסת.
מיקי דור: גם בוועדה שלנו אנחנו מדברים על תקופת שיקום מוגבלת בזמן שהגברת לא תיפול לתוכה, לצערי.
מיקי דור: פה צריכה להתקבל החלטה מה עושים עם אדם שאין לו מעמד, והמדינה לא מחליטה, ועל אנשי המקצוע נופלת המעמסה מה לעשות עם זה.
אורית זוארץ: יש לי ביקורת גדולה על מה שקורה כאן, בעיקר בכל הקשור להתנערות המדינה והאחריות שלה על אזרחיה בכל מה שקשור למתן מענה לצרכים הבריאותיים, החברתיים, החינוכיים, הסביבתיים ואחרים, שלא לדבר על אזרחים שהם לא אזרחי המדינה.
אורית זוארץ: לכן אנחנו צריכים להתייחס לכל הבעיה באופן רחב, אבל עדיין בידי השרים שעומדים בראש המשרדים שבהם אתם עובדים יש המנדט לקבל החלטה חריגה.
אורית זוארץ: אני לא מכירה שר שיקבל החלטה חריגה שיוכל גם להגן עליה שיידחה או שההחלטה שהוא קיבל לא תיושם.
אורית זוארץ: לצערי, ישב כאן מנכ"ל משרדך לפני מספר חודשים ולא ממש קיבלנו תשובות.
אורית זוארץ: התשובות היו מאוד מתחמקות וכרכו את כל הסוגיה של קורבנות הסחר עם הפליטים ועם העובדים הזרים ולא הייתה שום התייחסות דיפרנציאלית.
אורית זוארץ: יש לנו ביקורת מאוד קשה על משרד הבריאות ועל העומד בראשה.
אורית זוארץ: אני לא באה בטענות אליכם, העובדים- -
מיקי דור: מה שהמחוקק לא פותר - -
אורית זוארץ: אנחנו פועלים בכל המישורים.
אורית זוארץ: שכל אחד ייקח אחריות על התחום שעליו הוא אמון, ואם למנכ"ל משרד יש המנדט להחריג, הוא צריך להפעיל שיקול דעת ולהחריג, בעיקר כשמדובר במקרים בודדים.
אורית זוארץ: ושוב אני אומרת, אנחנו נמשיך לעשות את ההפרדה כמו מנטרה פעם אחר פעם.
אורית זוארץ: הצלחנו לעשות את ההבחנה הזאת אצל שר הפנים, והוא יקבל לידיו את כל המידע על נשים קורבנות סחר עבר שלא טופלו ונפלו בין הכיסאות.
אורית זוארץ: הוא הבין שמדובר בקבוצה מאוד קטנה ומצומצמת, ואני מקווה ומאמינה שהוא יפעל כדי לסייע לה.
אורית זוארץ: אנחנו נמצאות עכשיו בתהליך של גיבוש הנתונים שהועברו על-ידי הארגונים, ואנחנו עוד מקבלים נתונים.
אורית זוארץ: נעביר את זה לשר, אבל אני בהחלט אשמח להתייחסותה של נציגת משרד הפנים מיכל יוספוב.
אורית זוארץ: איך אתם יכולים לעזור לנו לעזור להן?
מיכל יוספוב: שלום לכולם.
מיכל יוספוב: חלק מחברי הוועדה היינו אצל ד"ר דור.
מיכל יוספוב: ההמלצות של הוועדה הזאת היו מצוינות, כמו שאמר ד"ר דור.
מיכל יוספוב: אנחנו דיברנו על שנת השיקום של אותה קורבן.
מיכל יוספוב: על פי הנהלים שלנו, ברגע שהקורבן מקבלת מאתנו שנת שיקום היא מקבלת את כל סל הבריאות שנקבע בוועדה.
מיכל יוספוב: יהיו מקרים חריגים שהיא תפנה לקבל הארכה של שנת השיקום, ואם על פניו נבדוק כל מקרה לגופו של עניין ונראה לנכון שהיא יכולה לקבל המשך שנת שיקום נאפשר לה המשך שנת שיקום.
מיכל יוספוב: לגבי המקרים הפרטיים ולגבי המקרה שעלה כאן, חבל שלא קיבלנו את המקרה הזה לידינו לפני שהגענו לוועדה כך שיכולנו להגיע עם תשובות היכן עומדת הבקשה שלה, מה קרה עם הבקשה, ואיזה טיפול נעשה בבקשה.
מיכל יוספוב: אנחנו נשמח לקבל כל מקרה ומקרה, נטפל בו וניתן לוועדה תשובה על כל תיק ועל כל בקשה שתגיע לפנינו.
מיכל יוספוב: אנחנו הכתובת.
אורית זוארץ: זה מה שאנחנו עושים.
אורית זוארץ: מנהלת הוועדה אריאלה ריכזה את כל הנתונים.
אורית זוארץ: אנחנו ביקשנו להיפגש עם השר ועם צוות משרדו כדי להגיש לו את הנתונים האלה באופן אישי כי חשוב לי שזה יגיע לידיים של השר.
אורית זוארץ: אני מאוד מעריכה את הדרג המקצועי, אתם עושים עבודה נהדרת, אבל יחד עם זאת צריכה להיות פה גם התגייסות של השר לקדם את הנושא הזה במשרדו מיכל יוספוב: אם יש לך מקרים דחופים, עד שתתחילי לתת לשר- -
אורית זוארץ: לא, הכול מסודר.
אורית זוארץ: אצלנו לוח הזמנים מאוד ברור.
מיכל יוספוב: לפני שאת מגיעה לשר, אם יש לך מקרים דחופים אני אשמח לקבל את זה ולהתייחס לזה.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על 17 מקרים.
מיכל יוספוב: אם יש מקרה דחוף – עד שזה יגיע לשר – אני אשמח לקבל כדי שנוכל להתייחס ולתת מענה כדי שזה לא יתעכב מעבר לזמן.
מיקי דור: השר יעביר את זה אליה בכל מקרה.