GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר אלמוג: ה-75 מיליון צריך לשרת אותי עד סוף דצמבר 2011, לא עד סוף אוגוסט.
אליעזר שוורץ: בשנה שעברה דיברנו על זה שנקדים את הכסף לספטמבר 2010, ונשתמש בו ב-2010.
אליעזר שוורץ: לא היינו צריכים את זה, אז לא הקדמנו.
אליעזר שוורץ: אז כן אפשר להסתכל על 75 מיליון כשנה שלמה, על-פי הצרכים שהיו.
אליעזר שוורץ: לא נריב על מה שלא הקדמנו, כי לא היה צריך.
אליעזר שוורץ: אם באוגוסט רואים שלא נקלטו ילדים חדשים במסגרות של המעונות והמשפחתונים, כמו שאתם מעריכים שלא יקרה, לפי המספרים שנרשמו עד עכשיו, האם הכסף הזה ילך לקראת שנת הלימודים הבאה – התשובה שקיבלנו, משרד האוצר, היא: לא, כי כרגע הם בונים על זה; אנחנו מקווים שעוד שנתיים או שלוש יהיו עוד משפחתונים, מעונות חדשים, ויצטרכו את הכסף הזה אז, לממן את הילדים החדשים, ולכן לא ירצו עכשיו להתחייב למשהו שבעתיד יצטרכו לפגוע חזרה בהורים.
אליעזר שוורץ: זה התשובה שקיבלנו.
אליעזר שוורץ: בוא נשים את זה על השולחן.
תמר אלמוג: אי-אפשר להוזיל את מחיר המעון לארבעה חודשים, ובינואר- - -
אורלי אלמגור-לוטן: עכשיו העלו לארבעה חודשים כדי לשלם את ה-2,000 שקל תוספת שכר.
תמר אלמוג: לא לכל ההורים – לחלק.
אורלי אלמגור-לוטן: העלאה חד-פעמית- - -
תמר אלמוג: אבל לא מקטינים את זה בחזרה.
תמר אלמוג: זה ביטוי של 1.5 אחוז.
תמר אלמוג: כלום.
תמר אלמוג: זה יכול להתקזז עם העלויות- - -
אורלי אלמגור-לוטן: אבל אם את מסתכלת, איך הורים תופשים את זה, אז כשיש לך כסף ועודף, ואז את מעלה את שכר הלימוד של הורים – פעם שנייה, אגב, בתוך שנה, בשיעור מצטבר של 15 אחוז, אם איני טועה – העלאה בספטמבר והעלאה בפברואר- - -
רן רידניק: - - -
אורלי אלמגור-לוטן: עלה בכמה אחוזים.
אורלי אלמגור-לוטן: עדיין אפשר להימנע מזה, כי אתה יודע שיש לך עודף.
תמר אלמוג: זה מהלך לא בריא למערכת.
אורלי אלמגור-לוטן: אבל זאת עלייה חד-פעמית.
אורלי אלמגור-לוטן: זה לא העמקת סבסוד, שתצטרכי בהמשך לבטל אותה.
רן רידניק: כמו שאמרו, ונכון, האתגר הגדול כרגע להרחבת היצע מעונות היום - צריכים למקד בזה מאמץ, אמרתם: כישלון.
רן רידניק: צריך למקד בזה מאמץ.
רן רידניק: אני מאוד מקווה שמבחני הבינוי – 240 זה מספר עצום.
רן רידניק: אם זה יהיה, תוך שנתיים יהיה גידול מאוד בהיצע ילדים, צריך לתת להם מענה תקציבי, לכן אנחנו לא חושבים שזה נכון לבצע העמקה זמנית.
רן רידניק: נכון להקצות את זה להרחבת היצע מעונות היום.
רן רידניק: אם עוד חודשיים תגידו לנו שמבחני התמיכה כשלו – אני מאוד מקווה שזה לא יקרה.
ציפי חוטובלי: עדיין יש כסף שהמטרה שלו היא להעמקת סבסוד.
דוד אזולאי: אבל חוץ מה-75 מיליון, היו 35 מיליון מיועדים להעמקת סבסוד.
דוד אזולאי: בזה השתמשו להעמקת סבסוד?
דוד אזולאי: כי זה היה מיועד לזה.
רן רידניק: יש עוד משתנים שמשפיעים על זה – עליית תעריף – אם מישהו חושב שיש עודף של 110 מיליון שקלים מעבר לזה, אז אין.
ציפי חוטובלי: בהחלטת הממשלה היתה הקצאה ספציפית לנושא של העמקת סבסוד.
ציפי חוטובלי: למה אתם לא משתמשים בזה כדי להעמיק סבסוד?
רן רידניק: זה לא עובד ככה.
רן רידניק: התעריף עלה בדברים אחרים, וזה לקח חלק מהכסף, ולא תמיד אני יכול לחלק- - -
ציפי חוטובלי: הרי מראש אנחנו ישבנו אתכם כדי להגיע למצב שבו יש הרחבה של כל התחומים שבהם יש חסר.
ציפי חוטובלי: נושא של העמקת סבסוד הוא נושא חשוב.
ציפי חוטובלי: למה עכשיו אתה אומר לי שהכסף הזה הוא לא שמיש?
רן רידניק: הן בגלל עליית התעריף, הן בגלל כמה העמקות שבוצעו – העמקה זמנית שאמרתם בריווח הדרגות שהיה לפני כשנה.
רן רידניק: ה-320 מיליון שקלים ישמשו חלקם לצהרונים, חלקו לבינוי מעונות יום, ועודפים - - - שזה האתגר החשוב.
ציפי חוטובלי: אם היית אומר שהכסף הזה מוקצה לדברים אחרים, שכרגע ההורים נהנים מהם – אני רוצה שההורים ייהנו מההישג הזה של הוועדה.
ציפי חוטובלי: ההישג הזה של הוועדה לא ממומש על-ידי הרחבת מעונות היום, כי כרגע מעונות היום לא נבנים, בגלל הבעיות שציינו, אז המינימום שאנחנו דורשים זה הנושא של העמקת סבסוד, הרחבת סבסוד.
ציפי חוטובלי: זה הדבר שאנחנו רוצים, שכרגע תוכלו לנצל את הכסף.
ציפי חוטובלי: אתם אומרים שאתם מחזיקים את הכסף בשביל פרויקט הבינוי הגדול, והוא לא מתממש.
ציפי חוטובלי: ההחלטה מלכתחילה לא ייעדה את כל הכסף לבינוי אלא סכום מאוד קטן ממנו לבינוי.
רן רידניק: לא. 75 מיליון מתוכם זה גם להרחבה- - -
ציפי חוטובלי: זה עדין לא מתקרב למחצית מהסכום.
אליעזר שוורץ: בתוכנית ההרחבה שאושרה אז הרציונל היה להגדיל את היצע הילדים ולא להגדיל את התקציבים שהמדינה משתתפת, לממן את המסגרת הקיימת.
אליעזר שוורץ: חילקו את התוכנית לשתיים: היתה התוספת של נקודת הזיכוי להורים, שתיכנס ב-2012.
אליעזר שוורץ: ייווצר מצב שהורים שמרוויחים יותר, ייהנו מנקודת זיכוי מ-2012, בעוד שהורים שמרוויחים פחות לא קיבלו את התוספת שהיו צריכים לקבל, כלומר בפועל עזרנו יותר לחזקים.
אליעזר שוורץ: כשמדברים על העמקת סבסוד, הוועדה מבינה העמקת סבסוד, שהורה ששילם ככה, ישלם פחות.
אליעזר שוורץ: המדינה מבינה העמקת סבסוד, שהמדינה שילמה ככה, היא משלמת יותר.
אליעזר שוורץ: ברגע שתעריפי המעונות עולים, המדינה משלמת יותר, כלומר הכסף נבלע לשם.
אליעזר שוורץ: השאלה, אם לא היתה התוכנית הממשלתית, והיינו נשארים עם התקציב הקודם, ועכשיו היינו מגלים ששכר הלימוד עלה, האם המדינה היתה צריכה לתת כסף, לשלם את התוספת בשכר הלימוד, או היו מורידים את מספר הילדים הזכאים?
אליעזר שוורץ: ואם המדינה היתה נותנת יותר, את היותר הזה צריך לתת מעבר לתוספת של התוכנית ולא על חשבון התוספת של התוכנית.
רן רידניק: שאלה טובה.
רן רידניק: תקציב אגף מעונות היום הוא תקציב קבוע, שכמו כל אגף בכל משרד, צריך לעמוד בו.
רן רידניק: אם מספר ההורים גדל מעבר לתקציב, צריך לעשות התאמה – או במספר או בהשתתפות, ההפך מהעמקת סבסוד.
רן רידניק: הדבר הזה מבטל את זה.
אליעזר שוורץ: כלומר בפועל הכסף הולך להורים, אבל הוא לא הולך יותר ממה שקיבלו קודם.
ציפי חוטובלי: אתה בעצם אומר, שעלייה במחירים מקזזת את ההנחה, ובעצם ההורים משלמים את אותו סכום, ולכן הם לא נהנים מהנחה.
רן רידניק: לא. מצמצמים את הפגיעה בהורים.
אליעזר שוורץ: בפועל ההורים האלה לא הוטבו לעומת ההורים שיתחילו לקבל נקודת זיכוי.
רן רידניק: לא ניזוקו לעומת המצב שהיה אלמלא הדבר הזה.
רן רידניק: מבחינת המערכת, הבעיה הגדולה זה ההורים שמנסים להיכנס למערכת ולא יכולים, כי אין מעונות יום.
אליעזר שוורץ: בשנתיים הקרובות איך עושים את זה?
אליעזר שוורץ: אני לא אומר להתנות את הבינוי בהקמת מעונות, אבל איכשהו לבנות מנגנון שיבדוק את האופציה הזאת.
אבן חיים: אני מהסתדרות העובדים הלאומית, אני יועצת משפטית שם.
אבן חיים: מדוגמה אישית שלי, אני גרה באשדוד, ויש שם הרבה מעונות שלא זוכים להכרה.
אבן חיים: אמנם יש תוכנית לבינוי, אבל אפשר עדיין להעמיק את הסבסוד גם למעונות יום שלא מוכרים על-ידי משרד התמ"ת.
אבן חיים: אני אם לשלושה ילדים, כולם בגילאי 0 עד 5, ואני מכירה את הבעיה הזאת באופן אישי.
אבן חיים: אני נתקלת בזה.
אבן חיים: גם השנה הזאת, כשבאתי לרשום את הילדים, ממעונות שכן מסובסדים למעונות שלא מסובסדים, וזה מגוחך, שאני צריכה להעביר את הילדים שלי ולחפש את המעון שהוא מסובסד, כאשר יש תקציבים שלא מנוצלים.
רחל עזריה: אם נגדיל את ההנחה לכל ילד, אנחנו מגדילים את הפער בין מי שהצליח לתפוס מקום במעון מסובסד לבין מי שלא הצליח.
תמר אלמוג: יש הרבה מעונות פרטיים שלא מגישים לנו בקשה להכרה, כי הם לא מעוניינים להיות כפופים להנחיות של המשרד, למשל להיות כפופים תחת צו המחירים.
תמר אלמוג: הם לא רוצים לגבות רק 1,600 מילד אלא רוצים לגבות 2,000.
תמר אלמוג: בתנאי הזה הם לא יכולים לקבל הכרה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לסכם את הישיבה.
ציפי חוטובלי: אנחנו צריכים לעבור לפסים מעשיים.
ציפי חוטובלי: אני מרגישה שאנחנו לא יכולים להמשיך – אני כבר עייפה מלהגיד את זה.
ציפי חוטובלי: אני עייפה מלנזוף.
ציפי חוטובלי: יש אצלי פניות של מועצות מקומיות ספציפיות.
ציפי חוטובלי: אני אקח אותן כמקרי מבחן, לראות איפה הדברים תקועים – מועצות מקומיות שהם צריכים באופן מעשי בינוי, והם כרגע מרגישים תקועים.
ציפי חוטובלי: אני מציעה שנעשה ישיבה עוד שבועיים – אתם כבר תדעו מי קיבל- - -
אליעזר שוורץ: הצהרונים עכשיו יוצאים להכרה בסוף מאי.
אליעזר שוורץ: כמה זמן, להערכתם, צריך כדי לבדוק האם זה הולך להשתפר לקראת השנה הבאה?
ירון מלך: עד סוף אוקטובר.
אליעזר שוורץ: אם תהיה ישיבה בסוף יוני, האם כבר אפשר לדון, ללמוד את הלקחים הראשונים?
תמר אלמוג: אנחנו מאפשרים מרגע פרסום הנוהל עד סוף אוקטובר.
תמר אלמוג: אני לא אחראית, מתי האדם שרוצה הכרה, יגיש לי את הבקשה.
תמר אלמוג: זה שוק חופשי.
אליעזר שוורץ: לעשות חודשיים, שירוצו ויגישו, ואחרי החודשיים נראה מה היו הבעיות, ואז נפתח את זה שוב עד אוקטובר.
ירון מלך: למדינת ישראל יש בעיה ב-1 בספטמבר: הוא נופל בהפתעה כל שנה מחדש.
ציפי חוטובלי: תמי, אם אתם לא מבינם שהמנגנון לא עובד, ואתם לא מוכנים לעשות שום דבר- - -
תמר אלמוג: אני מוכנה לשמוע המלצות לייעול.
אליעזר שוורץ: המלצנו- - -
תמר אלמוג: ההמלצה לא נכונה, כי אם נפרסם את הנוהל בתחילת יוני, האנשים יוצאים לחופשה ביולי, הם לא יגישו, יביאו בטענות למשרד שהגבלנו אותם לחודש אחד נטו.
תמר אלמוג: זה פעם אחת.
תמר אלמוג: פעם שנייה, לי יש כוח אדם מצומצם - גם אצלי אנשים ביולי ואוגוסט, אלה שיש להם ילדים קטנים, יוצאים לחופשה, אז יש לי פחות כוח אדם, ויש פחות אנשים שיבדקו את הבקשות ויאשרו.
ציפי חוטובלי: תמי, את לא מציעה לנו פתרון מעשי.
תמר אלמוג: לא. בשנה שעברה הוכרו 800 צהרונים, השנה 1,500 וכמה.
תמר אלמוג: אני חושבת שזה רק סמן לגידול וצמיחה בתחום.
ציפי חוטובלי: לא מספק.
רחל עזריה: בירושלים בלבד יש 600 גנים.
תמר אלמוג: שיגישו בקשה.
רחל עזריה: תעבירי את זה לרשויות המקומיות, תפטרי את המפעילים מהטופסולוגיה, תפטרי את ההורים מהטופסולוגיה.
רחל עזריה: משרד החינוך יכול לעשות את זה, כל משרדי הממשלה יכולים לעשות את זה.
רחל עזריה: אפילו משרד הבריאות – יש לנו טיפות החלב.
תמר אלמוג: משרד החינוך – יש לו מנגנונים אחרים, מכוח חוק.
ירון מלך: אני רוצה לעדכן - הרישום לשנת הלימודים הבאה טרם נפתח.
ירון מלך: אין עוד רישום.
ציפי חוטובלי: אנחנו נמצאים במצב שבו במשך חצי שנה אתם אמללתם הורים בכל פרשת הדרגות, ואתם הולכים לעשות את זה גם בשנה הבאה בגלל ענייני הבטיחות.
תמר אלמוג: אז גברתי מסכימה שהילדים יהיו במקומות שאנחנו לא בטוחים שהם בטוחים?
ציפי חוטובלי: חס וחלילה, אבל למה זה צריך לבוא על חשבון זה?
תמר אלמוג: אני אשמח לדווח לוועדה מחר בדיוק מה עמדת המשרד בנושא הזה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לסכם.
ציפי חוטובלי: 100 מיליון הכסף העודף שיועבר לבינוי – זו החלטה ראשונה שאנחנו מעבירים אותה.
תמר אלמוג: ולבטיחות.
ציפי חוטובלי: לא. 100 מיליון לבינוי.
ציפי חוטובלי: אנחנו דורשים כאן ממשרד התמ"ת לדווח לנו מה עלה בגורל 200 הבקשות שהוגשו, ולעבור לפסים מעשיים בכל הנוגע להתחלת הבינוי.
ציפי חוטובלי: אם נראה שהנושא הזה לא עובר לפסים מעשיים, נפנה לשר, ונגיד לו שנבנה מנגנון עוקף בירוקרטיה.
ציפי חוטובלי: לא משמח אותי ששנתיים אחרי אנחנו עדיין  נמצאים בשלבים מאוד מוקדמים של נושא הבינוי.
ציפי חוטובלי: המועצות לא היו חלק משולחן הדיונים כאן, וזה חבל.
ציפי חוטובלי: אנחנו נפנה ישירות לגורמים הרלוונטיים בשלטון המקומי כדי לקבל את הדיווח.
ציפי חוטובלי: נציגת עיריית ירושלים, אני שמחה מאוד שבאת, תרמת מאוד לדיון.
ציפי חוטובלי: יש לך הערה נוספת?
רחל עזריה: אני אשמח אם בסיכום יהיה שייבחן העניין של העברה לרשויות המקומיות, שהן יוכלו לפי התבחינים שמוגדרים על-ידי התמ"ת, לתת את ההנחות.
תמר אלמוג: יש ניסיון מר עם המשפחתונים ועם הרשויות המקומיות.
תמר אלמוג: לכן הלכנו להפרטה אחרת.
תמר אלמוג: אני אספר לך אחר כך.
רחל עזריה: אשמח אם זה ייכנס למסקנות הוועדה - זה יקל עלינו בהמשך המאמץ הזה.
ציפי חוטובלי: תודה לכל המשתתפים.
ציפי חוטובלי: הישיבה הבאה תתקיים לאור הסיפור של אישור מבחני התמיכה, ונראה איפה הדברים עומדים.
ציפי חוטובלי: לגבי העמקת הסבסוד, לא קיבלנו תשובה מספקת בעניין הזה.
ציפי חוטובלי: היתה כאן הבטחה שעוגנה בהחלטת ממשלה בנושא הזה, ואנחנו רוצים לשמוע מה המתווה שאתם מציעים לכך.
ציפי חוטובלי: בוקר טוב לכולן.
ציפי חוטובלי: יום האשה שמח לכל הנשים שהתכנסו ובאו לכאן.
ציפי חוטובלי: אני שמחה לפתוח ישיבה חגיגית זו של הועדה לקידום מעמד האשה בדברי ברכה מפי יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת ראובן ריבלין.
ראובן ריבלין: גבירתי היושבת ראש, גבירתי השרה, גבירתי סגנית השר, גבירתי מזכירת הכנסת, חברת הכנסת אורלי לוי, חבר הכנסת נסים זאב, מן הבכירים בוועדה לקידום מעמד האשה ואחד מנאמני המליאה והבית, חברת הכנסת עינת וילף, השרה לשעבר גאולה כהן, לכבוד הוא לנו.
ראובן ריבלין: אני מאד שמח להשתתף בישיבה מיוחדת זו לציון יום האישה הבינלאומי ואני מבקש לפתוח את דברי, לפני שאקרא את הדברים החשובים שניסחנו יחד בלשכתי לרגל יום זה וגם נאדיר דברים בישיבה מיוחדת שתתקיים הערב במליאת הכנסת, לפתוח את דברי בנושא שהוא שייך לכנסת ושייך גם לשולחן הזה; כעת חיה היום לפני שנה, נבחרה לכנסת המזכירה הראשונה של הכנסת ואני לתומי חשבתי, כאשר הנשיאות המליצה בפני ועדת הכנסת לאשר את מינויה, חשבתי שכדי לא להפלות בין אישה לגבר, וכדי שלא נאמר שנבחרה לתפקיד מזכיר הכנסת אישה, אז נקרא לתפקיד מזכירת הכנסת.
ראובן ריבלין: והיא מזכירתנו הגברת ירדנה מהלב-הורוביץ, שהיא ראויה, ונבחרה לא בגלל היותה אישה ולא בגלל שבאותו הערב היה יום האישה הבינלאומי, אלא שהיא נבחרה בהיותה מעולה ומצויינת ולתפארת הכנסת.
ראובן ריבלין: ואז באו ואמרו לי: האם אתה לא חושב שכאשר אתה מבקש לקרוא לירדנה מהלב-הורוביץ מזכיר הכנסת אתה לא מזלזל בשוויונות המלאה?
ראובן ריבלין: שכן כאשר נבחר גבר קוראים לו מזכיר הכנסת ואילו כאשר נבחרת אישה קוראים לה מזכירת הכנסת.
ראובן ריבלין: ואני חששתי -ואני מוכרח לומר, שיכול להיות שזה גם כן בגלל איזשהם רגשי עליונות בלתי ברורים ובלתי מוצדקים בעליל, שאנחנו, הגברים, חושבים שאולי אנחנו כן טובים, אני חשבתי שאני עושה דבר טוב משום שאם אני אומר 'מזכירת הכנסת' כאילו אפחית במעמדו של התפקיד של מה שחשבתי שהוא מזכיר הכנסת.
ראובן ריבלין: אני לא יודע אם לאחר סיום תקופת כהונתה של מזכירת הכנסת, ירדנה מהלב-הורוביץ, לא יקראו –אם ייבחר בפעם הבאה גבר, לא יקראו לחבר שייבחר מזכירת הכנסת, כדי שלא יפְגְעו, חלילה, בעוצמת המינוי שלו לתפקידו, מה עוד שתפקיד זה קיבל גוון של מי שיודעת לעשות בענין כאשה.
ציפי חוטובלי: הרבה שנים היתה פרקליטת המדינה וכשנבחר פרקליט המדינה היה קשה להתרגל לתואר.
ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב שאנחנו צריכים להתרגל לכך שמה שנאמר בלשון זכר הוא לא בגלל פקודת הפרשנות אלא שהוא שייך גם לאישה.
ראובן ריבלין: הכל נאמר בלשון זכר כי היו ימים שבהם לא התייחסו ליכולות של הנשים ולא בחרו בהן.
ראובן ריבלין: כן, שׂרים ושׂרות, השׂרות לא סרות למשמעת השרים אלא שאלה השרים שסרים למשמעת השרות.
ראובן ריבלין: אני מתכבד כמובן לקחת חלק מישיבה חגיגית זו לציון יום האישה הבינלאומי אותו אנחנו מציינים בכנסת יחד עם מדינות העולם כולו.
ראובן ריבלין: יום האישה יוצא דופן במהותו בהשוואה לימים אחרים שמטרתם להסב את תשומת הלב לקבוצות אוכלוסיה שאינן נהנות מכך דיין משוויון בשאר ימות השנה.
ראובן ריבלין: עד לפני שני עשורים, רבים מקרבנו ראו בחתירה לשוויון הנשים ענין של מה בכך אבל ההתעקשות וההתמדה עשו את שלהם והיום אנחנו נמצאים במקום אחר וכמובן לטובה.
ראובן ריבלין: נושאות הדגל, דגל המאבק באפליית הנשים לצורותיה התמידו בהצגת הבעיות באופן מנומק שעורר למחשבה ולשינוי מדורג.
ראובן ריבלין: תרומתה הבולטת של הכנסת התנקזה לכאן, לוועדה הזו, שהעלתה סוגיות לדיון וקידמה תיקוני חקיקה חשובים.
ראובן ריבלין: אני מוכרח להודות ולציין, שלמרות שאני תומך עקבי בצמצום ועדות הכנסת, למרות שעלה בדעתי -כאשר נבחרתי לראשונה לשמש על פי מצוות חבריי וגיבויים כיושב ראש הכנסת השש עשרה, חשבתי שצריך להחזיר את הכנסת לרמת הועדות שהיתה ונקבעה על ידי דור המייסדים ואז פנתה אלי שרת החינוך ואמרה לי: "אדוני יושב ראש הכנסת, אני יודעת שכוונותיך טובות אבל, הרף לך לביטול הועדה לקידום מעמד האישה!
ראובן ריבלין: אמנם צלחנו בכנסת להאיר הארה על אותה אפליה של דורות ושל דורי דורות אבל עדיין לא הגענו לחוף מבטחים.
ראובן ריבלין: תבטל את כל הועדות של הכנסת ובוועדה למעמד האישה אל תגע!"
ראובן ריבלין: כפי שהסברתי לךָ, חבר הכנסת זאב, אמרתי לך: "כל אשר תאמר לי השרה ליבנת אני אשמור".
ראובן ריבלין: ולכן, למרות שהועדה הזאת גם היא נמנית על הועדות הצעירות או הועדות החדשות או המחודשות, אני רואה ערך מיוחד בפעילות הועדה לקידום מעמד האישה ועל כן אני סבור שיש להותירה על כנה, בוודאי כל עוד מפנה יסודי בסוגיית המיגדר נראה עדיין רחוק.
ראובן ריבלין: מסתבר כי למרות המהפיכה הפמיניסטית מקומן של הנשים עדיין איננו מובנה גם בחברה דמוקרטית כשלנו.
ראובן ריבלין: בישראל 2011 סובלות הנשים בכלל, לא רק מיחס מפלה אלא חמור מכך, עדיין אנחנו מתבשרים כמעט מדי חודש בחודשו על אלימות קשה כלפי נשים ועל מעשי רצח -כמו שנתבשרנו בבוקר הזה, של נשים בידי בני זוגן, חלקם ממש בימים האחרונים.
ראובן ריבלין: זו תזכורת פועמת לשוב ולהעלות לסדר היום הציבורי את סבלן של נשים ואת המחיר הקשה והטרגי שהן משלמות בהיותן כאלה.
ראובן ריבלין: ועיקר המאבק עוד לפנינו והוא אינו רק בחקיקה אלא חייב להיות מגובה באכיפה יעילה, בחינוך ובתודעה.
ראובן ריבלין: גבירותי, מורותי, מורי ורבותי, אנחנו עדים לפער בלתי נתפס בין המהפך התודעתי שהתחולל ברבות השנים ביחס למעמדן של הנשים לבין תופעות של אפליה והדרה שעדיין מצויות במקומותינו.
ראובן ריבלין: מצד אחד ישראל היא חלק בלתי נפרד מן השינוי שהתחולל בחברה המערבית בסוגיות המגדר.
ראובן ריבלין: השיח הציבורי והמשפטי הניב חקיקה ענפה לקידום השוויון לצד שינוי במקומן הנכבד של נשים לעמדות מפתח, בניהול ובהנהגה ציבורית.
ראובן ריבלין: גם כאן במשכן במרוצת השנים הכפילו הנשים את נוכחותן; כחמישית, כעשרים אחוז מן המושבים הכנסת מאויישים על ידי נשים כשבכנסת הראשונה כיהנו מחצית מזה, שתים עשרה נשים בלבד.
ראובן ריבלין: זהו שינוי עמוק שאין לזלזל בו הגם שעדיין שיעור הייצוג נמוך מאד משיעורן של נשים באוכלוסיה, ומן הראוי, שהקול הנשי יישמע ביתר שאת במיוחד כאן בכנסת כבבואה נאמנה של החברה כולה.
ראובן ריבלין: אך למרות התמורות הארוכות הללו ישנו עדיין פער מדאיג בין גברים לנשים בייצוגן בתנאי שכרן ובמכלול של תחומים.
ראובן ריבלין: היום הזה הוא בראש ובראשונה קריאת עידוד לכן, הנשים, למנף את ההשכלה, את הכישורים בהם נתברכתן ולהביא אותם לידי ביטוי בכל תפקיד ובוודאי בהנהגת הציבור הזקוק לכן.
ראובן ריבלין: בתיאום עם ארגוני הנשים עושה הוועדה עבודה מבורכת בעמידה על משמר זכויות האמהות והנשים במקומות העבודה ומחוצה להם.
ראובן ריבלין: גם הכנסת תרמה את חלקה למאמץ זה ורק אתמול חנכנו במשכן חדר הנקה המנציח את אחות הכנסת שהיתה אחות ממש ברמה המשפחתית ואחות רחמניה ברמת המקצוע, חנה ירושלמי זכרונה לברכה שהלכה לעולמה.
ציפי חוטובלי: בכנסת הזאת גם חברות כנסת יכולות להשתמש בחדר הנקה.
ראובן ריבלין: בוודאי, יש לנו שלש נשים יולדות-אמהות בכנסת וחברת הכנסת עינת וילף נמצאת אתנו כאן, זה חלק מן התפיסה שלנו הרואה את הרצף המלווה את האשה כעובדת וכאם כמכלול אחד.
ראובן ריבלין: האישה זכאית להשתלב כאם וכעובדת, ואני לא מבין למה אומרים כאם וכעובדת, למה לא אומרים כאב וכעובדת?
ראובן ריבלין: זה דבר שכנראה סיגלתי לעצמי ובשנה הבאה כבר לא אומר את זה.
ראובן ריבלין: האישה זכאית להשתלב במעגל העבודה מבלי שמחויבויות אחרות יפגעו בה או ישמשו אמתלה כדי שלא להעסיקה.
ראובן ריבלין: אני מקווה שהפעילות הממושכת שלכן, גבירתי יושבת הראש, תוסיף לתרום להשמעת הקול הנשי בחברה שלנו ולהעצמת הנשים כראוי למקומן החשוב והראוי והיו כולכן ברוכות.
ראובן ריבלין: בעוד מספר דקות איאלץ לצאת.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שאתה תיזכר לדורות כל ימי הכנסת כמי שמינה את מזכירת הכנסת הראשונה וגם את תרומתך לנשים.
ציפי חוטובלי: אני מודה לך מאד.
ציפי חוטובלי: גבירתי שרת התרבות והספורט, חברת הכנסת לימור לבנת, במשך שנים היית חלק מן המאבקים למען קידומן של נשים.
ציפי חוטובלי: פעלת לאורך כל השנים, במקביל לתחומי החינוך שבהם בלטת ובמקביל לתחומים המדיניים, פעלת גם לקידום מעמדן של נשים, כחברה במפלגתי.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שיש בזה דבר מאד משמח לראות נשים מכל הקשת הפוליטית שותפות למאבק הזה למען זכויות נשים ואשמח אם תפתחי בדברי ברכה.
לימור לבנת: תודה רבה לך, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, חברת הכנסת ציפי חוטובלי, כבוד יושב ראש הכנסת, חברי, חבר הכנסת ראובן ריבלין, מכובדותי, סגנית השר גילה גמליאל, חברות הכנסת, מרינה סולודקין, אורלי לוי, ענת וילף, חבר הכנסת ג'מאל זח'אלקה, חבר הכנסת נסים זאב, חברת הכנסת ושׂרה לשעבר גאולה כהן, שכל תואר שאתן לה ועוד הרבה מעבר לכך לא יספיק, מזכירת הכנסת ירדנה מהלב-הורוביץ, וחברת הכנסת ליה שמטוב, לשעבר גם יושבת ראש הועדה לקידום מעמד האשה.
לימור לבנת: אני רוצה להתווכח אתכם לרגע, שאלתי את ירדנה מהלר, חברתי, אם מותר לי לומר, שנכנסתי לכאן: למה 'מזכירת הכנסת'?
לימור לבנת: למה לא 'מזכיר הכנסת'?
לימור לבנת: משום שמזכירה יש לה כמובן קונוטציה נוספת, מעבר לפרקליט או פרקליטת המדינה או שופט או שופטת, אלא מזכירת המדינה כן אבל, בעברית, אתם יודעים, יש לה קונוטציה נוספת אבל זה רצונכם, שיהיה, אני הייתי בוחרת אולי במשהו אחר אבל זה בסדר, העיקר שמיניתָ אישה לתפקיד הכל כך מרכזי וחשוב הזה, ובאמת תבוא על הברכה - - -
ראובן ריבלין: אני מיניתי את המזכירה, את המזכיר הכי טוב לכנסת.
לימור לבנת: זה נכון, מיניתָ את האדם הטוב ביותר לתפקיד החשוב הזה וזה מה שחשוב כאן.
לימור לבנת: וכמובן כל ראשי הארגונים ומי שעובדות בארגונים השונים, הארגונים החוץ-פרלמנטריים וממשלתיים שנמצאות כאן, ועושות עבודה מצויינת והאורחות המכובדות.
לימור לבנת: אני חושבת השנה הזאת היא אולי השנה הראשונה שבה אני חשה שיום האישה הבינלאומי קיבל נפח משמעותי ומהותי יותר מכל שנה אחרת שאני יכולה לזכור.
לימור לבנת: אולי זה בגלל השנה המאה אבל אולי לא, אולי בגלל שבאמת מתרחשים דברים יותר מאי פעם.
לימור לבנת: פעם היה לנו את יום האם שהוא היה יום החגיגה כביכול של הנשים אבל, יום האישה הבינלאומי נחשב אז ליום לפמיניסטיות שהוא היה כמעט גנאי, מן משהו כזה לקיצוניוֹת, למשהו אחר, והיום אנחנו חשים ואני חשה, לראשונה, שמדובר במשהו אחר למי שלא בדיוק אולי, מי ששומע אותנו, אנחנו בשידור, אז פמיניזם זו לא מילת גנאי, פמיניזם משמעו כפי שאני מגדירה אותו, שוויון הזדמנויות בין המינים, ולכן, להתייחס לזה כאל מילת גנאי זו תהיה טעות חמורה ביותר והנה, היום אנחנו רואים, אנחנו מוצפים בנתונים, אין עתון, כבר שבוע שלם, אין אמצעי תקשורת, אין כלי תקשורת שלא מציף אותנו בנתונים, ממש אינסוף נתונים, ראיונות, ועוד ועוד, ויש לנו יותר ייצוג בפרלמנטים, גם שלנו, כפי שאמר קודם יושב ראש הכנסת, ויש יותר נשים מנהלות ויש יותר דירקטוריות ויש יותר חקיקה שוויונית, יותר שופטות, יותר פרקליטות ויותר ראשי רשויות (ממש המון, אגב, חמש) ושיעור ההשתתפות של נשים בעבודה הולך וגדל ויש צמצום מסוים בפערי השכר  ועדיין, השכר הממוצע של גבר בשנת 2009 הוא 9,526 ₪ והשכר המוצע של אשה הוא 6,280 ₪. שיעור ההכנסה של אישה הוא היום 66% משיעור ההכנסה של גבר ו 68% מן העשירון התחתון הם נשים, ורק 26% מן העשירון העליון הם נשים, ועיקר הפערים הם, צריך לומר את זה ולזכור את זה, הם כמובן, איך לא, בפריפריה.
לימור לבנת: אין ספק שהיתה התקדמות אדירה ביותר במאה האחרונה, בעיקר בשני העשורים האחרונים ואני גאה להיות שותפה לה ואני גאה מאד להיות שותפה לשינוי הזה, שהתחיל לחול כאן, בכנסת, בשנת 1992, כשנבחרה קבוצה של חברות כנסת שהתחילו את הפעולה שלהן עוד בשדולת הנשים, חלק ניכר מהן כבר לא מכהנות בכנסת.
לימור לבנת: לצערי, אבל עד עתה, הפעם הראשונה -והזכרת את זה קודם, חברת הכנסת חוטובלי, כשאמרת אישה מ"הליכוד", מן המפלגה שלך, זה היה מאד לא מקובל, כי זו היתה נחלת ה"שמאל" בעצם ואנחנו פרצנו את הדרך כאן והיו הרבה מאד נשים ב"שמאל" שלא היו מוכנות לקבל אותי.
לימור לבנת: אמרו: לא לא לא, אם היא לא בעד הפלשתינאים אז היא לא יכולה להיות גם בעד זכויות נשים אבל זה נפרץ ואני חושבת שבאמת היתה כאן פריצת דרך אדירה שהובילה להתקדמות מאד מאד משמעותית ואני - - -
מרינה סולודקין: לימור, זה נשות מרכז עשו, שאת מקובלת, גם ימין וגם שמאל כפמיניסטים.
לימור לבנת: כן כן אבל בשעתו היתה –אני חייבת להזכיר את זה- היתה חברת הכנסת לשעבר יעל דיין, שאני מאחלת לה בריאות טובה, שהיא היתה זאת שהתנגדה לאותן נשים בשמאל שאמרו את הדברים האלה והיא איפשרה את זה, בעצם, את הרשת הזאת המשותפת לנשים מכל המקומות, שמכל הדעות הפוליטיות שיכלו ללכת ביחד - - -
היידי מוזס: אנחנו רוצים יותר מחמש או מעשרים ושבע.
לימור לבנת: ואני מאד גאה להיות שותפה לפריצת הדרך הזאת ותמיד שמחה לקבל לשירותנו עוד ועוד נשים ועוד מצטרפות חדשות, גם אם הן רק עכשיו מכירות בצורך הזה, במאבק הזה, לשוויון הזדמנויות לנשים.
לימור לבנת: וגם אם זה מטעמים אחרים וזה קורה באיחור, אתם יודעים מה, גם זה בסדר, העיקר שזה קורה.
לימור לבנת: וגם אם במליאה, פמיניזם הוא פחות פופולארי.
לימור לבנת: והדרך עוד ארוכה ארוכה ארוכה ארוכה מאד אבל יש מקום לאופטימיות.
לימור לבנת: יום האישה -בניגוד ליום האם- הוא לא יום לחגיגות, לא יום לחגיגות שבהן מביאים לאמא מתנה עם סרט ורוד, עם איזה פתק "אמא יקרה שלי, כמה אנחנו אוהבים אותך" זה לא זה, המהפכה "הוורודה", אם תרצו, דורשת מאתנו המשך האתגרים, היא דורשת מאתנו להנגיש את ההכרה הפמיניסטית הזו גם לנשים בפריפרייה החברתית, החברתית והגיאוגרפית.
לימור לבנת: להעצים גם את הנשים בשכבות המוחלשות, אלה שעובדות "בכפל תפקידים", מה שכולנו או רובנו לפחות עושות ועובדות גם בבית וגם בחוץ, אבל, אלו בשכבות המוחלשות לא זוכות לשום סיוע מבן זוגן ולעתים הן גם מפרנסות לא רק את עצמן אלא את משפחתן וגם את בן זוגן.
לימור לבנת: אנחנו חייבים להנגיש להן את ההכרה הזו, הפמיניסטית, את ההכרה בזכויות שלהן, בשוויון שלהן ובכח שלהן.
לימור לבנת: החובה שלנו היא להמשיך ולהילחם כדי שיותר נשים יהיו בכל מוקדי קבלת ההחלטות כי שם הן באמת יכולות להשפיע על סדר היום החברתי והכלכלי.
לימור לבנת: כן, יש יותר נשים מנהלות אבל עדיין כל כך מעט.
לימור לבנת: יום האישה הבינלאומי דורש מאתנו להפנות דרכו לא רק לייצוג נשים ולא רק לנשים בפריפרייה כפי שאמרתי, ולא רק להטרדה מינית ואונס -מאבק שקיבל חיזוק עם הרשעתו של משה קצב, אלא הוא דורש מאתנו להפנות זרקור לצעירות, לחינוך, ושרת החינוך נמצאת פה, מרים שכטר, שמיניתי בשעתו כמי שאחראית לכל הנושא הזה ואז אנחנו הרצנו תכנית שעדיין קיימת, של נערות מובילות שינוי יחד עם שדולת הנשים בישראל אבל והתכנית הזאת לא יכולה לתת מענה לכל כי אצל הצעירות גיבורות התרבות של היום הן לא אנחנו, בואו לא נטעה, גיבורות התרבות של היום הן דוקא אלו של תכניות הריאליטי, של האח הגדול, אלו שמקבלות בשוויון נפש או כמשהו מובן מאליו ביטויים גסים, בוטים, משפילים, של ה"אח" של הבמאי ושל במאי התכנית.
לימור לבנת: הן גיבורות התרבות של היום, אלו שנחשפות בסצינות פורנו, בערוץ "האח הגדול" לא פחות מזה, אני לא יודעת אם אתם מכירים את זה או לא מכירים את זה אבל כדאי שתדעו, יש ---
ציפי חוטובלי: הועדה לקידום מעמד האישה מקיימת מחר דיון על הנושא הזה לרגל יום האישה הבינלאומי, אני חושבת שזה אחד הנושאים המשמעותיים ביותר, כי כל הדיבורים על חינוך מתמוססים ברגע שפריים טיים מציג את האישה בצורה בזויה ובצורה - - -
לימור לבנת: יופי, בדיוק, אני מודה לך שאתם מקיימים את הדיון הזה, דבר חשוב מאין כמוהו, זה לא רק פריים טיים, זה ערוץ האח הגדול שמשדר 24 שעות ביממה ב vod שכל אחד יכול להיכנס אליו, כל ילד וכל ילדה יכולים להיכנס אליו, ונכנסים אליו והם יושבים והם צופים שם בפורנוגרפיה פשוטה כמשמעה ולא פחות מזה, לא פחות מזה, - - -
ראובן ריבלין: הערוץ השני מזהיר שילד למטה מגיל שמונה - - -
לימור לבנת: אוי, זה ממש משפיע, זה ממש משפיע.
לימור לבנת: האם הוא מזהיר שגם בגיל תשע אסור?
לימור לבנת: וכאילו שילדים בני שמונה ויום, זה מאד בריא להם.
אורלי לוי אבקסיס: אבל פה יש את אחריות ההורים, אנחנו לא נסיר אותה מהכתפיים של ההורים ולכן, מן הראוי שיקחו אחריות וגם לא יקנו להם - - -