GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שושנה שטראוס: התפקיד של המינהל בכל הקשור לסחר בבני אדם זה ליצור אווירה ואקלים שאינו נח להתפתחות סחר, על ידי קביעת נהלים מתאימים, על ידי סתימת פרצות ומעקבים.
אורית זוארץ: יש שתי נקודות שחשוב לי להבהיר.
אורית זוארץ: באחד הדיונים הקודמים עלה נושא חוזים אחידים להתקשרות מול העובדים מצד הקבלנים, מצד המעסיקים, האם יש שינוי במקום הזה?
שושנה שטראוס: בנושא הסיעוד, כפי שאנחנו יודעים, יש בעיה במצב המשפטי כעת ויש קושי לקבוע חוזה.
שושנה שטראוס: אנחנו שוב שוקלים, גם במסגרת הפעילות שלנו בכל הקשור להסכמים בילטראליים, כי אם באמת נגיע להסכמים, אז הפעילות הזאת נדרשת.
שושנה שטראוס: אנחנו נידרש על ידי המדינה השולחת לאשר חוזה.
אורית זוארץ: אני מדברת אפילו על המעסיקים הישראליים.
אורית זוארץ: הרי מה שקורה הוא שיש כאן מקרים שבהם דווקא המעסיקים הישראליים הם אלה שבסופו של דבר מפרים זכויות אדם ומפרים את זכויות האדם באיזה שהיא התקשרות חוזית מול העובד שלא תמיד מבין עד הסוף מה הן באמת זכויותיו, והשאלה אם יש דרך להגביר את הבדיקה של החוזים או ליצור חוזה התקשרות אחיד, עובדי בניין זה עובדי בניין, חקלאות זה חקלאות, סיעוד זה סיעוד.
שושנה שטראוס: שוב, כבר יש בחוק ובתקנות ממש רשימה של כ-15 נושאים שצריכים לכלול אותם בחוזים עם העובדים הזרים.
שושנה שטראוס: הביקורת על זה נשארת במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, הוא אחראי על תנאי ההעסקה של העובדים והנושא הזה נשאר בסמכות משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ונשארה שם גם הסמכות לקבוע תנאים נוספים.
שושנה שטראוס: שוב, זה נושא יותר של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אנחנו דנים בזה בשיתוף איתם, במסגרת ההסכמים הבילטראליים, יכול להיות שזה דבר שידרשו לזה יותר---
אורית זוארץ: יש כאן נציגת משרד החוץ, אנחנו נבקש אחר כך את התייחסותה.
אמנון בן עמי: אבל אולי כדאי שאנחנו נסיים את המצגת שלנו.
אורית זוארץ: הצטרף אלינו חבר הכנסת שלמה מולה, שגם הוא שותף פעיל למאבקים שלנו ולהגנה על זכויות האדם, בעיקר כשאנחנו מדברים על החצר האחורית של מדינת ישראל שלא כל כך רוצים לגעת בה.
אורית זוארץ: בבקשה, חברת הכנסת סולודקין ואחר כך נמשיך.
מרינה סולודקין: קודם כל אני מתנצלת, יש בוועדת ביקורת המדינה ישיבה מאוד מאוד חשובה, אבל כאן אני צריכה לומר שאני קודם כל מאחלת הצלחה לאמנון, ליוסי, לשושנה, בגלל שאנחנו רואים את המאמצים המאוד מאוד רציניים לבנות את הרשות, לסדר ולנרמל את כל העניין של הזרים, הברחת אנשים, מעסיקים ואכיפת החוק.
מרינה סולודקין: אבל אני חייבת לומר דבר אחד, אנחנו בכלל לא חייבים במדינת ישראל אף עובד זר, יש לנו ילודה גבוהה, אנחנו מדינה עם---
שלמה מולה: יש לנו ילודה גבוהה?
שלמה מולה: אנחנו מידרדרים דווקא, נראה לי.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם שזה בהשוואה למדינות המפותחות.
מרינה סולודקין: דבר שני, יש לנו הרבה עולים והרבה אנשים שרוצים לעבוד ועובדים זרים יחד עם המעסיקים 'גונבים' את מקומות העבודה לישראלים.
מרינה סולודקין: קראתי וכעסתי כל כך כשקראתי שעכשיו מתכננים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה להביא לארץ 200 עובדים בתעשייה.
מרינה סולודקין: אתם מבינים?
מרינה סולודקין: עובדים בתעשייה.
מרינה סולודקין: להביא אותם.
מרינה סולודקין: זאת אומרת שבארץ מזמן לא עובדים בצורה נכונה, לא מלמדים את כל המקצועות של תעשייה, אין דור חדש, בגלל זה כל שנה כאילו אין מה לעשות ומצד אחר, בתכנית ויסקונסין, לא יודעים מה ללמד את האנשים.
מרינה סולודקין: תלמדו את האנשים מקצועות של תעשייה, של חקלאות.
מרינה סולודקין: אף אחד לא יכול להגיד לי, כי אני מכירה את המצב, פנו אליי אנשי הקהילה האתיופית, הם מבקשים אדמה ומים, הם מוכנים לעבוד בחקלאות הטרופית, אבל לא כעבדים, כמו בעלים, ואנחנו חייבים ללכת לקראתם.
מרינה סולודקין: מי שאומר שאנחנו זקוקים לפיליפיניות, אני אגיד לכם, רוב האנשים שאני מייצגת בכנסת, מהאוכלוסייה של יוצאי ברית המועצות, עובדים כמטפלות בחצי משרה, אין להם מחצית השנייה, אז למי יש?
מרינה סולודקין: לפיליפיניות?
מרינה סולודקין: עם כל השלכות הרוחב, עד שר הביטחון, שיש לנו עכשיו.
מרינה סולודקין: בגלל זה אני אומרת שאנחנו יודעים שאנחנו לא זקוקים להברחת אנשים וסחר בנשים.
מרינה סולודקין: בכלל לא זקוקים.
אורית זוארץ: זה נעשה בחסות המדינה, לצערי הרב.
מרינה סולודקין: מה שאני אומרת זה שבכל תחום אנחנו זקוקים לעבודה עברית, בגלל זה אני חושבת שבכל הכח, כמדינאים, כמחוקקים, אנחנו חייבים לצמצם את התופעה של עבודה זרה בארץ.
אורית זוארץ: אנחנו נמשיך הלאה לגב' רננה לוי.
רננה לוי: עשיתי תפקידי רוחב מגוונים מאוד בתחום העבודה הסוציאלית, הגעתי לרשות ההגירה בפברואר השנה.
רננה לוי: התחלתי את התפקיד במרץ השנה, נדמה לי שגם השתתפתי בוועדה אחת אצלכם.
רננה לוי: אני אחראית למעשה על תחום הפיקוח על לשכות פרטיות בסיעוד, כאשר אנחנו מדברים על 129 לשכות שעובדות בפועל ומתפרסות באופן גיאוגרפי על כל מדינת ישראל, אנחנו מדברים על 48,000 היתרים שנמצאים ברשות אזרחי מדינת ישראל ובפועל 48 עובדים זרים.
רננה לוי: כשהתחלתי את העבודה נדרשתי לסטנדרטיזציה של המערכת, זאת אומרת לקבוע נהלי עבודה מול הלשכות בתחום העבודה הסוציאלית, קרי יצירת כלים מקצועיים לבדיקה של אבחונים---
שלמה מולה: כמה עובדים סוציאליים יש?
רננה לוי: 129 עובדים סוציאליים אחראיים ובכל לשכה יש עובדים סוציאליים אישיים.
רננה לוי: הלשכות הפרטיות מוחזקות על ידי יזמים פרטיים שקיבלו אישור, בהתחלה ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ועבור דרכנו.
רננה לוי: בסופו של דבר, הפיקוח הוא של המדינה, ההפעלה היא של חברות פרטיות.
רננה לוי: למעשה מתחילת העבודה שלנו עבדנו בשילוב של שתי צורות, אחת היא מתן מענה מיידי לבעיות אקוטיות שנוצרו בתוך המערכות השונות של הלשכות, והשנייה היא יצירת מערכת של קביעת מדיניות, כאשר קביעת המדיניות התבטאה בקביעת נהלי עבודה מול הלשכות.
רננה לוי: אנחנו בתהליך של גיבוש שאלונים שיהיו זהים לכל אותם עובדים סוציאליים שנכנסים לבתים של משפחות, מעסיקים נכים וקשישים.
רננה לוי: תחום נוסף שהתחלנו לפתח זה שיתופי פעולה עם רשויות נוספות אחרות.
רננה לוי: הדבר בולט מאוד בנושא של אירועים חריגים, כאשר באירוע חריג, כל עוד העבודה מתנהלת כסדרה, אנחנו פחות או יותר מדווחים באופן קבוע, אחת לשלושה חודשים דרך הלשכות.
רננה לוי: כאשר יש אירוע חריג נדרשת כל המערכת להתגייס כדי לסייע לאותו מעסיק ועובד זר.
רננה לוי: למעשה ממרץ זיהינו 80 מקרים חריגים בתחום הקשר בין עובד זר לבין מעסיק, בפועל מתוכם 25 מקרים שהתקשרו לתחום של סחר, עבדות, ניצול, פגיעה בעובדים זרים.
רננה לוי: העבודה היתה בתיאום ובשיתוף עם מערכות שונות כמו לשכת רווחה, משטרה, משרד הבריאות בחלק מהמקרים, ורשויות שונות אחרות שכרגע אני לא יכולה להזכיר, היה אלצהיימר, היו איגודים פרטניים למיניהם.
אורית זוארץ: מה קרה עם המקרים האלה?
אורית זוארץ: עד לאן זה הגיע, יש כתבי אישום, יש העמקה של החקירה?
רננה לוי: לפחות במקרה אחד אני יודעת, דיברתי עם מר אביטל, יש התחלה של כתב אישום.
משה אביטל: יש תיק אחד שהגיע לפתחנו ונמצא כרגע בפרקליטות חיפה.
אורית זוארץ: מבין 25 מקרים.
אורית זוארץ: איפה כל השאר?
רננה לוי: אנחנו צריכים לדבר על כמה מישורים.
רננה לוי: ברמה העקרונית העובד הזר קיבל טיפול ומענה מיידי, כך שהעובד הזר לא נשאר מוזנח.
רננה לוי: הווה אומר, או קיבל מסגרת חלופית, או טיפול של מוסד כזה או אחר.
רננה לוי: למשל במקרה שאנחנו מדברים עליו, עם שיתוף פעולה של מר אביטל, הגברת עברה למקלט והיא מטופלת בצורה אינטנסיבית וברמה מאוד מקצועית שם.
רננה לוי: היא הגיעה לשלב של שיקום, היא הושמה אפילו במקום עבודה, ניתן לומר.
אורית זוארץ: מה קרה עם המעסיק?
אורית זוארץ: את יודעת, מישהו פגע בזכויות האדם שלה.
רננה לוי: אז אנחנו מדברים על מעסיקה שנמצאת בהליך פלילי כרגע ובהליך מנהלי אצלנו, כאשר התגבש כתב שימוע, עד כמה שאני יודעת מהממונה שלנו וזה לקראת שלילה.
אורית זוארץ: אני חושבת שאחד הנושאים או אחת הדרכים שאפשר להרתיע מעסיקים זה הגשת כתב אישום, בעיקר כשיש מתלוננת שהיא מתלוננת ואפשר לאסוף ראיות, כשאנחנו מתחברים לצורך לאסוף ראיות ושלא יהיה ספק ושיש עובדות שרוצות להעיד.
אורית זוארץ: כלומר להגביר את הגשת כתבי האישום מבחינתנו, למען יראו וייראו, כי אני חושבת שאם לוקחים תיק ומקדמים אותו לכתב אישום זה גם הופך להיות גורם מרתיע.
אורית זוארץ: אנחנו ראינו את הפעילות של עוז בשנה שעברה בכמה מקרים, והידיעה עברה כמו אש בשדה קוצים ומעסיקים התיישרו למקום הנורמטיבי.
אורית זוארץ: אני חושבת שכדאי לבדוק נגד העבריינים קצת יותר.
יוסי אדלשטיין: אז אני ארחיב ברשותך.
יוסי אדלשטיין: במינהל אכיפה וזרים, רננה היא אחת הסנסורים המרכזיים, כי היא שומעת את הרחשים מהעובדות הסוציאליות והיא מעבירה, כמו שהיא אמרה, לכל הגופים, כולל ישירות לגורמים שלנו ורק בשנת 2010 ביטלנו ל-14 מעסיקים בתחום הסיעוד את ההיתר.
יוסי אדלשטיין: זה לא פשוט לבטל היתר למעסיק סיעודי---
אורית זוארץ: זה גם לא פשוט, אתה יודע, להפר זכויות אדם.
אורית זוארץ: מגיעים לפה אנשים, בדרך כלל נשים שהן חסרות ישע והחובה שלנו היא להגן גם עליהן.
יוסי אדלשטיין: את צודקת ולכן אנחנו עושים את זה.
יוסי אדלשטיין: עם כל המורכבות של זה, לאור כל מה שמגיע מהשטח, נעשית פעילות מורכבת בתוך המינהל בשיתוף פעולה של כל הגופים, כפי שאת רואה, על מנת לטפל בתופעה הזו.
שלמה מולה: ובכל זאת, למה מתוך 25 דיווחים אפשריים רק תיק אחד מגיע לכתב אישום?
שלמה מולה: אפילו רק לבחינת כתב אישום, כך אני מבין.
רננה לוי: הייתי רוצה לענות על זה בכמה מישורים.
רננה לוי: קודם כל זו דוגמה אחת מצוינת דווקא לשיתופי פעולה בין גורמים שונים שעד לפני ש---
שלמה מולה: אין לי בעיה עם שיתופי הפעולה, יש לי בעיה עם התוצר של שיתופי הפעולה, של 24 לעומת 1.
רננה לוי: אנחנו מדברים על שני מישורים, מישור אחד זה המישור הפלילי שזו בעצם אחריות המשטרה, והמישור השני הוא המישור המנהלי.
רננה לוי: במישור המנהלי כרגע, לא הבאנו נתונים, אבל יש נתונים שלפחות 50% מהם בתהליך של התליית היתרים.
יוסי אדלשטיין: אנחנו עורכים שימוע.
יוסי אדלשטיין: אני לא יכול ביום אחד בבוקר, להגיד 'אוקי, ביטלתי לך את ההיתר'.
יוסי אדלשטיין: לכן אני אומר 14 בוטלו, רק בסיעוד.
אורית זוארץ: וכמה תלונות פתוחות יש עדיין?
יוסי אדלשטיין: יש מספר תלונות שנמצאות בתהליכי חקירה, בתהליכי השלמה, יש הליך של שימוע, שבן האדם מגיב ולפעמים זה עורכי דין וזה תהליך מורכב, זה לא פשוט שאנחנו באים בבוקר ואומרים---
רננה לוי: אבל חשוב להדגיש שבעצם 25 העובדים הזרים האלה קיבלו מענה מקיף בכל תחומי החיים שלהם.
אורית זוארץ: כלומר הן מוצאות מתוך הבית הזה והן מוגנות?
רננה לוי: הרבה פעמים כן, הרבה פעמים---
אורית זוארץ: כי אנחנו שמענו כאן סיפורים אחרים, שהן מוחזרות לבית עד שלא מסתיים הליך השימוע.
רננה לוי: אם היה מורשה לי, הייתי מוכנה לשלוח לכם דוגמאות חיות של אנשים שקיבלו טיפול והיו מאוד מרוצים ממנו.
אורית זוארץ: כל כמה זמן העובדות הסוציאליות מגיעות לבתים?
רננה לוי: היום יש נוהל שהתגבש והוא פורסם ביוני 2010 והנוהל קובע שבמקרה של חוק סיעוד, אחת לחצי שנה יש ביקור של עובדת סוציאלית ו/או בעל תפקיד בכיר אחר, ובמקרה שאיננו חוק סיעוד, כאשר הנכה או הקשיש ללא חוק סיעוד, פעמיים בשנה ביקור של עובד סוציאלי.
רננה לוי: מעבר לזה יש ביקורים של המוסד לביטוח לאומי, שזה אחת ל-60 יום, ויש לשכות רווחה.
רננה לוי: פה המשמעות של שיתופי הפעולה.
רננה לוי: כשאנחנו מדברים על שיתופי פעולה, בעצם זה לא אומר שרשות ההגירה הפקירה את הבתים של אותם מעסיקים.
רננה לוי: בעצם השאיפה שלנו היא להגיע לסנכרון של כל המערכות שעובדות סביב אותם בתים, שכולם יידעו בזמן נתון מה קורה באותן משפחות.
אורית זוארץ: איפה עומד שיתוף הפעולה היום?
רננה לוי: אני חושבת שיש שיתופי פעולה מאוד פוריים ואנחנו---
אורית זוארץ: יש נוהל?
אורית זוארץ: אתם נפגשים באופן קבוע?
רננה לוי: אנחנו מגבשים נוהל עבודה מול הביטוח הלאומי, במקביל התחלנו לגבש נוהל עבודה מול רווחה בנושא של אלימות וטיפול באירועים חריגים, ואני רוצה להדגיש דווקא אלמנטים נוספים אחרים, שחשוב לציין אותם.
רננה לוי: נושא של הדרכה הוא לא דבר של מה בכך.
רננה לוי: המערכת שלנו הצליחה לגייס כרגע גופים נוספים אחרים מכלל השירותים ואני יכולה לתת רשימה הטרוגנית גדולה מאוד, בתחום האלצהיימר, בתחום איגוד של נפגעות אונס, בתחום הג'וינט.
רננה לוי: אנחנו בונים תשתית הדרכתית רצינית מאוד כדי שהעובדים שלנו והעובדים הסוציאליים יהיו מוכשרים לתת מענה בזמן אמת, לכל אותן בעיות, וגם באירועי חירום.
רננה לוי: זאת אומרת שיש עבודה רצינית מאוד וצריך לתת את הקרדיט לקובעי המדיניות אצלנו, בעניין הזה.
אורית זוארץ: אנחנו בהחלט מחזקים את התהליך ואת השינויים שמתחוללים.
רננה לוי: אני הייתי רוצה להגיב להערה שנשמעה קודם לכן.
רננה לוי: אני באה כרגע מוועדת חריגים שנותנת היתרים למעסיקים.
רננה לוי: לוועדה שלנו הונחו היום שני אירועים קשים מאוד וחריגים.
רננה לוי: אני חייבת לספר כדי לסבר את האוזן לכל היושבים פה, עם איזה דילמות קשות אנחנו מתמודדים, בשאלה האם לאשר עובד זר או לא לאשר עובד זר.
רננה לוי: אני ישראלית ותיקה במדינה הזאת, שאיפתי היא בעצם שתהיה עבודה ישראלית אמיתית, אלא מה שקורה זה שיש פער בין הציפיות של כולנו לבין מה שקורה בשטח.
רננה לוי: השאיפה היא לחנך את אותם מפעלים שנמצאים ללא עבודה, או את אותם עולים, להגיע לבתים.
רננה לוי: הגיעה היום משפחה אחת, משפחה מבוססת מאוד, בעלי מעמד, מחזיקי תפקידים בכירים מאוד במשק שביקשו עובדת זרה לילדה נכה בת 14, ילדה עם תסמונת ננו, ילדה שלולא אותה משפחה, היתה נמצאת באחד המוסדות של משרד הרווחה.
רננה לוי: אותה ילדה התקדמה בצורה מאוד מרשימה, היא לא זקוקה היום לעובדת זרה, היא צריכה את העובדת מ-13:00 עד 19:00 כדי שההורים יוכלו להתפנות לתפקידים שלהם.
רננה לוי: הדילמה נמצאת על השולחן של הוועדה, הוועדה אמרה 'אנחנו הולכים לבדוק האם אמנם בשוק הישראלי לא יהיה פתרון אופטימלי', כאשר המשפחה הציעה 5,000 שקלים מ-13:00 עד 19:00 לעובד.
רננה לוי: אני מזמינה את כולם להציע כאן לוועדה הזו אדם אחד שיהיה מוכן לעבוד אצל אותה משפחה שהיא משפחה איכותית לכל דבר כדי לעזור להם לטפל בילדה ולקבל 5,000 שקלים.
אורית זוארץ: זה נושא שאני צריכה להעלות אותו בשדולה אחרת שאני עומדת בראשה, לקידום נשים ואמהות בעולם התעסוקה.
רננה לוי: אני חושבת שזה חשוב מאוד משום שהדילמה היא מאוד קשה.
רננה לוי: האם לאפשר להם עובד זר או---
שלמה מולה: לא, התשובה היא לא.
אורית זוארץ: אנחנו לא צריכים לפתוח את זה כאן, אבל אני חושבת שזה נושא שהוא מאוד חשוב והרצון של כולנו הוא לעודד את אזרחי מדינת ישראל לממש את הפוטנציאל התעסוקתי שלהם.
אורית זוארץ: לצערי הרב יש יותר מדי חסמים וקשיים במקומות רבים בעולם התעסוקה שמערימים קשיים גם על עובדים ועובדות ישראליים.
אורית זוארץ: זה לא נושא הדיון, אבל חשוב מאוד באמת לטפל בו במסגרת המשרד.
אמנון בן עמי: אנחנו נמשיך בסקירה.
אמנון בן עמי: גב' מיכל יוספוב תדבר לגבי שני המינהלים הנוספים.
מיכל יוספוב: אני אדבר בתחילה על המינהל הראשון, מינהל מעבר הגבול.
מיכל יוספוב: כפי שאמר לכם המנהל הכללי של הרשות, אנחנו נמצאים כרגע בתקופה של יישום החלטת ממשלה שמערך ביקורת גבולות עובר לרשות.
מיכל יוספוב: אנחנו נמצאים כרגע בתהליכים מאוד מואצים בשטח, התחלנו בחפיפה ראשונה בגשר אלנבי ואנחנו מקווים שעד סוף השנה הזאת, ב-3 בינואר 2011, האחריות על מערך ביקורת גבולות תהיה בידי הרשות באופן פורמלי.
מיכל יוספוב: בתקופה הזאת, שאנחנו עושים את החפיפות, אנחנו גם עורכים הדרכות לבקרים החדשים שאמורים להיכנס למערך הזה ובמסגרת ההדרכות שאנחנו נותנים אנחנו גם מיישמים חלק בתוך התכנית ההדרכה לכל הנושא של סחר בבני אדם, ומי שמרצה לנו בתחום זאת גב' רחל גרשוני, המתאמת, והיא יכולה להעיד על זה שאנחנו מריצים אותה כמעט מאילת ועד חיפה.
אורית זוארץ: אתם עושים שיתופי פעולה בתוך רשות שדות התעופה עם עובדים נוספים ברמת ההדרכות?
אמנון בן עמי: כל מערך העובדים שעובר אלינו, ובכללם עוברים אלינו גם עובדים שנמצאים היום בשדות התעופה, עוברים מערך הכשרה שבתוכו יש את הפרק שמיכל מדברת עליו.
שלמה מולה: כולם עובדי מדינה, או שיש לכם קבלני כח אדם?
מיכל יוספוב: כולם עובדי מדינה.
מיכל יוספוב: עד היום במעברים היבשתיים יש שוטרות משמר הגבול שעובדות שם, בהמשך כולם יהיו עובדי מדינה, אנחנו מחליפים את כל המערך.
אמנון בן עמי: אני אמרתי בתחילת הדיון, המערך יכלול בין 700 ל-800, כמחציתו עובר מהמשטרה, למעשה השוטרים הופכים לאזרחים, ומחציתו קליטה חדשה וכולם יהיו עובדי מדינה.
קריאה: הופכים לאזרחים בתנאי שוטרים?
אמנון בן עמי: עזבו את התנאים, לא זה הדיון.
אמנון בן עמי: הם הופכים להיות מערכת אזרחית.
אורית זוארץ: גם זה חשוב.
אורית זוארץ: שבסופו של דבר לא ייווצר מצב שאנחנו מפרים זכויות אדם גם של ישראלים.
אמנון בן עמי: הלוואי ולכולם היו זכויות כאלה.
מיכל יוספוב: תייר שיגיע ב-2 לינואר למעבר גבול בין לאומי הוא יפגוש בקר במדים אזרחיים.
אורית זוארץ: ובין הרשות הפלשתינאית לישראל?
מיכל יוספוב: אנחנו לא במעברים הפנימיים.
אורית זוארץ: גם במחסום ארז?
מיכל יוספוב: זה הצבא, עם משרד הביטחון והמשטרה.
מיכל יוספוב: הם מתכללים את המעברים הפנימיים.
מיכל יוספוב: מעבר ארז הוא מעבר בין לאומי, אנחנו נהיה שם.
אורית זוארץ: כי נכון להיום יש שם חברה חיצונית שמפעילה את זה.
מיכל יוספוב: כרגע יש חברה חיצונית שמטפלת בתחום הפלשתינאי.
מיכל יוספוב: אנחנו נטפל בתחום של הישראלים והתיירים ובמשך הזמן נשקול מה נעשה הלאה.
אורית זוארץ: גם שם צריך לשים לב, אחת הטענות שמופנית כלפינו זה שיש סחר בנשים בחסות משרד הביטחון ממזרח ירושלים לגדה המערבית.
אמנון בן עמי: לנו יש מספיק בעיות משלנו.
אורית זוארץ: אתה יודע, אנחנו פה בשביל לטפל בבעיות.
מיכל יוספוב: למעשה הפעילות השוטפת של מערך ביקורת הגבולות היא תשאול במקרים של חשד.
מיכל יוספוב: כשמגיע תייר לבקר ולבקר יש חשד שמי שעומד מולו הוא למעשה קרבן סחר, הוא מעביר אותו לקו האחורי.
מיכל יוספוב: הקו האחורי יושב עם אותו קרבן, מתשאל אותו, הוא בודק לאיזה מעסיק הוא מגיע, מי מזמין אותו לארץ.
מיכל יוספוב: המתשאל גם עושה את הבדיקות.
מיכל יוספוב: זה שהוא אומר לו אם הוא בא למעסיק איקס, הוא מרים טלפון לאותו מעסיק, הוא בודק את זה, הוא מוודא את העובדות ואם יש חשד, אנחנו מטפלים בהתאם ומעבירים את המידע הלאה.
מיכל יוספוב: אפשר להגיד שההטמעה של כל הנושא של סחר במערך ביקורת הגבולות בשנים האחרונות הוא כל כך עמוק שהמקרים שהגיעו דרך בקר הגבולות הם מקרים מאוד מאוד מזעריים, בפרט בנושא של סחר בנשים.
מיכל יוספוב: הנקודה הנוספת, שהזר נפגש איתנו כרשות, זה בנמל התעופה בן גוריון כאשר העובד הזר מגיע בפעם הראשונה לארץ.
מיכל יוספוב: כשהוא מגיע בפעם הראשונה לארץ, אנחנו קולטים אותו בנמל התעופה בן גוריון, עושים לו את כל תהליך הקליטה ובין היתר אנחנו נותנים לו זכותון כשבזכותון יש את הזכויות שלו, מספרי טלפונים רלוונטיים, למי הוא יכול לפנות, לארגונים, קונסוליות, אנשי קשר שהוא יכול ליצור איתם קשר, בשפה שלו.
מיכל יוספוב: יש פה כמה זכותונים במספר שפות שהבאתי, כדי להראות לכם.
מיכל יוספוב: זה בשפה שלו ואנחנו נותנים לו את זה ביד.
אורית זוארץ: הזכותונים מעודכנים?
מיכל יוספוב: מאחר ואנחנו ברשות עברנו איזה שהוא שינוי, אנחנו אמורים במהלך החודשים הבאים לעדכן את זה בהתאם לרשות.
אורית זוארץ: אני שואלת כי לפעמים פה אנחנו, במסגרת הלשכה, מנסים להגיע למשרדי ממשלה ולגורמים בתוך המשרדים וקשה לומר שהאתרים מעודכנים, אז לפחות במקרה הזה שנותנים דף מידע לאדם שמגיע, אז שהוא יהיה מעודכן.
אמנון בן עמי: יש שם נתונים, מספרי טלפון של ארגונים, שבטח אין שם שינויים, של שגרירויות---
אורית זוארץ: גם שם תמיד יש שינויים.
אורית זוארץ: אחת התשובות שקיבלתי מאחד המשרדים, זה 'הדפסנו כל כך הרבה, אז עכשיו אנחנו חייבים לסיים את החלוקה ואז נוציא מעודכן', אמרתי, 'רגע, חברים, לא יותר פשוט למחזר ולהדפיס חדש?
אורית זוארץ: '
שלמה מולה: אני רוצה לשאול את גב' יוספוב, איך אתם עושים את ההפרדה בין מדינות שאין צורך בהם בוויזה להיכנס לארץ לבין אלה שיש בהן צורך בוויזה?
שלמה מולה: אזרח שמגיע ממדינה שבה לא צריך ויזה, היכולת שלך לזהות או לדעת.
שלמה מולה: .. איך?
שלמה מולה: אני מניח שאתם עושים בקרה אקראית, אתם לא בודקים כל תייר.
שלמה מולה: שאלה שנייה שלי, אם בכלל אתם נעזרים במידע מודיעיני כלשהו מראש, לפני שהתייר נוחת בארץ.
מיכל יוספוב: שאלתך הראשונה, לגבי מדינות שאין עמם הסכמי אשרות, החיים שלנו קלים כי הסינון הראשוני של מי שעושה לנו את זה אלה הקונסוליות.
מיכל יוספוב: הם עושים את הסינון הראשוני, אז הסממנים במעבר הם יותר פשוטים.
מיכל יוספוב: לגבי מדינות שיש איתן הסכם, יש הנחיה לבקר איך לזהות.
מיכל יוספוב: אנחנו מנחים אותו.
מיכל יוספוב: אנחנו גם יודעים שיש תקופות שיש בהן תופעות מסוימות.
מיכל יוספוב: אני אתן לך דוגמה, כרגע יש לנו תופעה בניגריה, למשל, של נטישת קבוצות, אז אנחנו יודעים בערך מה הגילאים של הנטישה, אז אנחנו מודיעים, 'אם מגיע תייר מגיל כזה עד גיל כזה, שים לב לאיזה צורך הוא בא'.
שלמה מולה: בניגריה יש צורך בוויזה, לא?
מיכל יוספוב: יש צורך ולמרות זה אנחנו מזהים נטישות.
מיכל יוספוב: לגבי מדינות שיש לנו איתן הסכמים, הבדיקה של הבקר היא קצת יותר מעמיקה.
מיכל יוספוב: הוא ישאל אותו יותר שאלות, מעבר למה שאנחנו נותנים.
מיכל יוספוב: את הבדיקה הראשונה הוא עושה במעבר, כי זה המגע הראשון, כשהוא מגיע.
מיכל יוספוב: אבל תבין, במעבר אתה נמצא באילוצים מאוד קשים כי אתה צריך לתת החלטה תוך 40 עד 60 שניות.
שלמה מולה: מה רמת ההכשרה שאת עושה לבקר?
מיכל יוספוב: היום הבקר שלנו עובר הכשרה של שלושה שבועות מלאים.
אמנון בן עמי: שלושה שבועות מלאים ולאחר מכן חפיפה נוספת של עד חודשיים ימים עם בקרים של משטרת ישראל, במעבר עצמו.
שלמה מולה: אתה חושב שזה מספיק?
אמנון בן עמי: זה מקצוע שצריך לעשות הדרכה כל הזמן, גם כשהם יהיו בתפקיד.
אמנון בן עמי: זה לא שאם נעשה להם קורס של שלושה חודשים זה יהיה יותר טוב.
אמנון בן עמי: תוך כדי עבודה, ויש להם תקופת חפיפה שהם עובדים ליד השוטר שהוא ותיק, ובהמשך יהיה עדכון שוטף.
אורית זוארץ: הבנתי שמערך ההדרכה שלכם מלווה את הבקרים על ציר של זמן.
מיכל יוספוב: כן, אנחנו מלווים אותם.
מיכל יוספוב: ברגע שהם נמצאים במעבר אנחנו מלווים את הבקר.
מיכל יוספוב: הבקר של הרשות לא מתחיל ישר לעבוד ברגע שהוא מסיים את ההדרכה.
מיכל יוספוב: הוא נמצא מאחורי הבקר של המשטרה, לומד את העבודה ובאיזה שהוא שלב הם עושים החלפה, הוא נמצא מאחוריו.
מיכל יוספוב: זה לוקח זמן.
מיכל יוספוב: בשלושה השבועות אתה נותן להם תיאוריה, סממנים ואחר כך אתה בודק בשטח אם אכן הוא הטמיע את מה שלמד.
מיכל יוספוב: אם אנחנו רואים שהבקר לא הטמיע, אנחנו עושים הדרכות בתוך המעבר עצמו כדי לתת לו הדגשים לגבי הפערים שנשארו לו.
מיכל יוספוב: לגבי לשכות מינהל האוכלוסין.
מיכל יוספוב: כידוע לכם לשכות מינהל האוכלוסין נותנות שירותים בנושא מרשם, תיעוד אשרות ומעמד באמצעות 24 לשכות ויש לנו עוד 6 תת לשכות כאלה.
מיכל יוספוב: אנחנו זיהינו מקרים שאם הם לא מצליחים להגיע דרך ביקורת גבולות, או לא מצליחים להסתנן, הסוחרים, הסרסורים, תמיד ימצאו איזה שהוא חלון שאפשר יהיה לנצל אותו.
מיכל יוספוב: נתנו רענון והנחיה חד משמעית לכל הלשכות שלנו, שבהגשת בקשה לקבלת מעמד מכח נישואים או מכח ידועים בציבור, לשים לב אם אין סממנים של סחר בבקשות האלה.
מיכל יוספוב: כל בקשה כזו שעולה חשד נבדקת מעבר למסמכים שנמצאים והראיה לכך במהלך שנת 2010 זיהינו שבע בקשות כאלה ודחינו את הבקשה לקבל מעמד במסגרת הזאת.
מיכל יוספוב: פעילות המינהל זה גם לתת רישיונות שהייה לקרבנות סחר, בתקופת מתן העדות שלהם ובשנת השיקום.
מיכל יוספוב: אנחנו גם עורכים תשאולים במידת הצורך, אם יש איזה שהן בקשות גבולות, אני באופן אישי עורכת את התשאול.
מיכל יוספוב: אנחנו מנסים לרתום את הלשכות כדי שגם הן ייתנו לנו את המידע לגבי מקרים של סחר.
אורית זוארץ: מה קורה עם סחר עבר?
אורית זוארץ: היו כאן כמה פניות שהעברנו אליכם לגבי קרבנות סחר עבר, נשים שנפלו בין הכיסאות לפני שנחקק חוק יישום איסור סחר בבני אדם.
אורית זוארץ: היו שם בערך 18 מקרים של חריגים.
אורית זוארץ: אני רק מזכירה למשתתפים בוועדה, לפני קצת יותר מחצי שנה ריכזנו מכל הארגונים שמטפלים בקרבנות סחר עבר, או קרבנות סחר עבר שנשארו בישראל, או כאלה שנפלו בין הכיסאות ולא זוהו או אותרו בזמנו כקרבנות סחר, אבל יש להם את כל הסממנים, והם טופלו על ידי נציגות הארגונים בצורה מרוכזת.
אורית זוארץ: זה היה סיכום עם שר הפנים, שהבקשה תעבור בצורה מרוכזת.
מיכל יוספוב: 11 מקרים מתוך 18 נתנו לכם תשובות ובשאר המקרים זה נמצא בבדיקה.
שלמה מולה: לתת להם אשרת קבע או משהו?
אורית זוארץ: לתת מענה.
מיכל יוספוב: במקרים שהגישו בקשות בלשכות ומשום מה הבקשה נדחו, יש מקרים שביקשו מהם להביא מסמכים נוספים, יש כל מיני סוגים של מקרים.
מיכל יוספוב: נתתי לכם תשובה לגבי המקרים האלה, אחד לאחד.
מיכל יוספוב: נשארו עוד כמה מקרים על השולחן שלי, אני מאמינה שבמהלך השבוע הקרוב אני אתן לכם תשובות.
אורית זוארץ: גם שם דיברנו על סוגיות הומניטריות ובאמת הפנייה היתה ממקום של להרחיב את שיקול הדעת.
מיכל יוספוב: אני יודעת שכמה מקרים היו בוועדה הבין משרדית שלנו, שגם הם טופלו.
מיכל יוספוב: היו שני מקרים שזה היה עומד ותלוי בעתירה של בג"צ וזה גם הסתיים.
אורית זוארץ: יש כאן פעילות של המינהל אכיפה וזרים, ציינתם שיש פעילות יזומה לזיהוי שהות שלא כדין בבתי בושת ומכוני ליווי.
אורית זוארץ: אחת לחודש מקיימת היחידה פעילות משותפת עם יחידות שונות של המשטרה לזיהוי שוהים שלא כדין בבתי בושת ומכוני ליווי.
אורית זוארץ: הייתי רוצה לשמוע כמה פשיטות היו, מה הממצאים.
יוסי אדלשטיין: זה לא נעשה על ידי בלבד, זה נעשה בתיאום עם משטרת ישראל.
יוסי אדלשטיין: יש כזאת פעילות, בעיקר באזור המרכז, מחוז תל אביב עוסק בפעילויות האלה, אנחנו מתלווים אליהם ובודקים את הנישה של אם יש---
אורית זוארץ: השאלה מה מצאתם.
אורית זוארץ: אתם מדווחים שאתם יוצאים אחת ל---
יוסי אדלשטיין: אני חושב שיצאו השנה כבר ארבע או חמש פעמים, ובתקופה האחרונה יצאו ולא נמצאו ממצאים.
אורית זוארץ: כלומר אין נשים שהן---
יוסי אדלשטיין: בכל אופן במקומות שהגיעו לא היו שם זרות, היו ישראליות.
יוסי אדלשטיין: לא נמצאו ממצאים בפעם האחרונה שיצאנו.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על נשים כקרבנות, או גברים, אם יש קרבנות.
יוסי אדלשטיין: זו פעילות שמבוצעת עם המשטרה על פי לוחות זמנים שהם קובעים לנו.
אמנון בן עמי: אני רוצה להשלים את מה שנאמר, עם הדגשים נוספים על 2010 ועם הפנים ל-2011.
אמנון בן עמי: קודם כל, כמו שחשוב לי לחדד, תיקפנו נהלים במהלך 2010, בכל הסוגיה של סחר בנשים, נוהל בתקופת מתן עדות ונוהל במשך שנת השיקום.
אמנון בן עמי: בנושא סחר בבני אדם, למטרות עבדות או עבודות כפייה, למעשה הנוהל של מתן מעמד לקרבנות במשך תקופת העדות.
אמנון בן עמי: גם נוהל לשכות פרטיות העלה את סכום הערבויות על מנת לחייב את המעסיקים למלא את החובות שלהם.
אמנון בן עמי: לגבי תיקוני חקיקה, באפריל 2010 נכנס לתוקף תיקון לחוק עובדים זרים, המאריך את התקופה המקסימלית לשלילת היתר של מעסיק עובד זר שביצע הפרות חמורות משנה אחת לשלוש.
אמנון בן עמי: תיקון לחוק עובדים זרים משנת 2009 אימץ נוהל של הרשות לפיו לא יינתנו היתרים למעסיקי ומתווכי עובדים זרים שלא הסדירו תשלום קנסות חלוטים, שהוטלו עליהם בגין עברות על חוקי עבודה בקשר לעובדים זרים.
אמנון בן עמי: הנושא של הדרכות והכשרות, אין ספק שזה נושא עיקרי בעבודת הרשות.
אמנון בן עמי: בתיאום עם כל הגופים שהוזכרו כאן, כמובן בתיאום הדוק עם גב' רחל גרשוני, שהיא המתאמת הבין משרדית, יחד עם הג'וינט, יחד עם גופים נוספים, מאות עובדים שלנו עברו הכשרות, כל אחד במקטע שלו, לפרקי זמן כאלה ואחרים, אבל מדובר במאות עובדים ברשות.
אמנון בן עמי: שיתופי הפעולה.
אמנון בן עמי: אין ספק, ואמרנו את זה גם לפני חצי שנה, גברתי, כשהיינו אצלך, שיתופי הפעולה חשובים לנו מאוד כדי שנוכל לבצע את העבודה שלנו.
אמנון בן עמי: אני חושב שרמת שיתוף הפעולה היא טובה בין הגופים הממשלתיים ועם הגופים החוץ ממשלתיים.
אמנון בן עמי: אני אמרתי לפני מספר חודשים ואני חוזר ואומר, אנחנו כולנו שותפים לאותה דרך ולאותה מטרה.
אמנון בן עמי: לגבי 2011.
אמנון בן עמי: אנחנו נמשיך לפתח את שיתופי הפעולה, נמשיך לתקף נהלים במידת הצורך.
אמנון בן עמי: אמרה גב' יוספוב לגבי רענון הזכותונים.
אמנון בן עמי: אנחנו הולכים להפעיל פיילוט, שתהיה ועדה פנימית בראשות עורך דין ועובדת סוציאלית, לביטול היתרים למעסיקים סיעודיים.
אמנון בן עמי: אנחנו נעשה ועדה משרדית שתדון בכל מקרה לגופו.