GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון בן עמי: נמשיך להשקיע ולא מעט בנושא ההכשרות לעובדים, כי לצורך העניין, כמו שאמרתי, זה לב לבה של ההתמודדות הנכונה עם העניין.
אורית זוארץ: אתה רוצה לתת לנו נתונים על ההיתרים, על הרישיונות?
אמנון בן עמי: אם אתם רוצים, אנחנו נגיד.
אורית זוארץ: אני חושבת שהנתונים הם מאוד חשובים, חלק מהעבודה זה גם היכולת לעשות מדידה והערכה ושינוי בתוך הארגון.
יוסי אדלשטיין: בשנה האחרונה בפעילות והקמה של המינהל, אנחנו ביטלנו, כמו שאמרתי קודם, 14 היתרים למעסיקים בתחום הסיעוד, 20 היתרים בתחום החקלאות ו-4 בתחום התעשייה והשירותים.
יוסי אדלשטיין: אני רוצה להדגיש, גברתי, שלבטל היתר זה הליך לא פשוט, זה הליך קשה, יש מולנו עורכי דין, לוקחים אותנו לבתי דין לעבודה, לבתי משפט, זו סוגיה מאוד מורכבת, אבל אנחנו לא מוותרים בקטע הזה.
יוסי אדלשטיין: אנחנו מתמודדים ומביאים את הראיות וחלק מהבעיה שלנו, כמו בכל דבר, זה להביא את הראיות שהן תהוונה משקל שמאפשר לנו לבטל את ההיתר, שגם נוכל לעמוד מאחוריו בהליך משפטי כזה או אחר.
23653: אולי תפרט, על מה אתם מבטלים היתרים?
23653: באיזה מקרים?
יוסי אדלשטיין: על התנהלות לא נאותה של מעסיק.
23653: אתה יכול לתת דוגמאות?
אורית זוארץ: במקרה של סיעוד, מה היו העילות שבגינן בוטלו ההיתרים?
אורית זוארץ: או בחקלאות, או תעשייה?
יוסי אדלשטיין: בתחום הסיעוד היו מעסיקים שחלקם, וגב' רננה לוי יכולה לתת את הדוגמאות, אני לא בקי בפרטים, אבל זה תהליך---
רננה לוי: אני יכולה לתת לך דוגמה חיה.
רננה לוי: אחת הדוגמאות הבולטות היתה דווקא במקרה של ניסיון של בן של קשישה להטריד מינית עובדת זרה.
רננה לוי: באותו מקרה אנחנו ביטלנו.
רננה לוי: הטרדה מינית מאוד בולטת כדוגמה לביטול.
סיגלית זהר: איך זה מגיע למעסיק?
סיגלית זהר: המעסיק אשם שהבן שלו---
אורית זוארץ: לא, אבל החובה היא לבדוק שהסביבה שבה העובדת עובדת תהיה סביבה מוגנת.
אורית זוארץ: בראש ובראשונה.
אורית זוארץ: ואם יש גורם מטריד, אז...
יוסי אדלשטיין: אנחנו עושים שימוע, זה לא שאנחנו באים בבוקר ומחליטים לבטל.
אורית זוארץ: אגב, חוק הטרדה מינית נותן לזה מענה גם בתוך מדינת ישראל, כשמדובר על חברה או ארגון שבמסגרת החברה או הארגון המוטרדת יכולה לתבוע את המעסיק שהוא לא דאג לסביבה מוגנת.
יוסי אדלשטיין: ישנם גם מקרים מתחום החקלאות.
יוסי אדלשטיין: גם בקנסות, השנה, כפי שאת רואה, הוטלו קנסות בשווי של 5 מיליון שקלים וזה מעט, מכיוון שבדיוק היה ההעברה של הסמכויות ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה למשרד הפנים, שהיתה דרוש תיקון חקיקה וזו היתה תקופה שהחוק היה באמצע וזה מנע מאיתנו עבודה, אבל, כמו שאמרתי, בתכנית העבודה שלנו ל-2011---
אורית זוארץ: הכסף מגיע לאוצר, או לטיפול בקרבנות סחר ועבדות?
יוסי אדלשטיין: לא, הכל הולך לאוצר.
אורית זוארץ: אתה רוצה לדבר על הסחר בנשים, על הבקשות להארכת רישיון, סחר בבני אדם?
מיכל יוספוב: סחר בנשים ב-2010, כפי שניתן לראות, התופעה ממש הצטמצמה.
מיכל יוספוב: טיפלנו בסך הכל ב-9 בקשות להארכת רישיון, זה אומר שהשנה למעשה עשינו רק הארכות ולא קלטנו אפילו מקרה אחד שהוא היה סחר.
מיכל יוספוב: שתי בקשות היו לשנת שיקום.
מיכל יוספוב: לגבי סחר בבני אדם, כרגע אנחנו נמצאים על 78 בקשות להארכת רישיון ב'1, וזה בעקבות הפשיטות שעשו המשטרה והיחידה של מר אדלשטיין.
אורית זוארץ: אני אעביר את רשות הדיבור לעורכת דין רחל גרשוני, המתאמת הבין משרדית למאבק בסחר בבני אדם.
רחל גרשוני: אני רוצה להגיד שהצומת של רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול הוא אחד מצמתי הזיהוי הכי חשובים שיש לנו ואני מרגישה שכמו שארצות הברית תמיד אומרת, האם יש רצון פוליטי להיאבק, אז אני יכולה להגיד בלב שלם שיש רצון פוליטי, כלומר שראש הרשות נותן את הטון שכן יש מודעות לנושא הזה.
רחל גרשוני: יש תנופה גדולה מאוד של הכשרות.
רחל גרשוני: עשינו כבר עשר הכשרות לפחות לבקרי הגבול, ולא זו בלבד שהתאמנו את ההכשרות לבקרי הגבול, אלא שלמדנו המון מבקרי הגבול.
רחל גרשוני: למדנו על דברים שלא ידענו שהיו קיימים, למדנו על סימני זיהוי שלא ידענו שהיו קיימים.
רחל גרשוני: זה בבקרי הגבול, ביחידת עוז, ביחידת המפקחים.
רחל גרשוני: אנחנו נמצאים בקשר שוטף עם מיכל, כשיש מקרים בעייתיים, כשיש סוגיות חדשות, אנחנו נפגשים לישיבה אחת, עוד ישיבה, כדי ללבן את הדברים, מקרים בעייתיים.
רחל גרשוני: אני גם צריכה לבשר דבר מאוד משמח, שבמקרה אחד אני חושבת שהיא היתה אחד מהמקרים שאת מנית, של קרבן סחר שנסחרה בגיל 14.5, היא זכתה להיכנס לתוך התהליך של אשרת קבע, הוועדה ההומניטרית של משרד הפנים, בראשות יושב ראש הרשות, נתנה לה את ההזדמנות הזאת.
רחל גרשוני: אז אנחנו רואים פה תנופה גדולה של שינויים חיוביים.
רחל גרשוני: אני בקשר שוטף עם עורכת הדין שושנה שטראוס, אני מרגישה שכשיש בעיה, יש כתובת, יש אוזניים קשובות, יש למי לפנות.
רחל גרשוני: זה בקטע שיש פה שינוי אדיר, מודעות, הכל.
רחל גרשוני: לגבי דברים שנותר להעמיק.
רחל גרשוני: מחלקת ההיתרים, אני לא יודעת מה קורה כל כך.
רחל גרשוני: אני רוצה גם לבשר לכם, שזכתה בעיטור המאבק בסחר בבני אדם עורכת הדין רבקה מקובר, שעמדה בראש המחלקה הזאת במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה והיא בנתה במו ידיה מערך פיקוח צמוד שיצר אקלים לא נח להתפתחות סחר בבני אדם.
רחל גרשוני: אני רק מקווה שיהיה בראש המחלקה הזאת באמת אישיות, אני לא יודעת מה קורה שם, שהיא כמו גב' רבקה מקובר, שסיכנה את חייה, הניחו מטענים ליד ביתה.
רחל גרשוני: דבר אחר, שאני גם מקווה, הוא בקשר לשיתופי הפעולה.
רחל גרשוני: יש בעיות מובנות בחלוקת הסמכויות, יש דברים שהם עדיין בסמכות משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, יש דברים שהם בסמכות הפנים, זה יוצר צורך בשיתופי פעולה הדוקים, אי אפשר לצפות שהכל יילך בלי בעיות כאן, כי אלה שני גופים שונים, מה לעשות, אבל אני שמחה לשמוע על שיתופי הפעולה ואני מקווה שהם ימשיכו.
רחל גרשוני: לגבי ההכשרות, אני מקווה שיש גם בתכנית העבודה תכנית להכשיר את העובדים ב-RSD וצוות שעובד ב'סהרונים'.
רחל גרשוני: כי יתר הגופים מקבלים הכשרות כמו שצריך ואני בעצמי תשושה מזה, אני חייבת להגיד.
רחל גרשוני: זה 50% מהזמן שלי ושל עורכת הדין קונפינו, אנחנו רצים בהכשרות.
אמנון בן עמי: קודם כל בתכנית העבודה יש תכנית הכשרה ל-RSD ול'סהרונים'.
אמנון בן עמי: אנחנו בכלל מתמקדים ב'סהרונים' בשנה הזו מהרבה בחינות.
אמנון בן עמי: שיתופי פעולה בין משרדי ממשלה, אני חושב שיש הרבה נושאים שמצריכים שיתופי פעולה, הרבה פעמים קשה להגדיר גבולות, אני חושב שבסך הכל שיתופי הפעולה הם מאוד טובים, גם עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, גם עם משרד המשפטים, גם עם משרד החוץ.
אמנון בן עמי: אני חושב שאנחנו מאוד מעודדים את העניין של שיתופי פעולה בין גופים ממשלתיים, זה דבר מאוד מאוד חשוב, כמו עם ארגוני החוץ.
אורית זוארץ: גם לנו זה חשוב.
אורית זוארץ: באחת הישיבות אמרנו שאפשר לסגור דברים בישיבת צוות בין נציגים בכירים במשרד ולהעלות את הטיפול בסוגיה הזאת על פסים אקטיביים.
רחל גרשוני: בקיצור, קפיצת מדרגה, והעיקר, כשיש בעיות, כשיש תלונות, יש על מי לסמוך.
רחל גרשוני: זה הכי חשוב.
אורית זוארץ: זה קומפלימנט מאוד גדול למערכת ארגונית.
אורית זוארץ: אני חייבת לומר שהיתה לי ביקורת מאוד קשה על ההתנהלות לפני שנה וחצי, כשנכנסתי לתפקיד, גם בגלל שזה היה בתהליך של מעבר וגם בגלל שזה היה במעבר בינך לבין מר גנות, היתה תקופה שלא היה מי שיעמוד בראש הרשות, ונכון להיום אנחנו באמת יכולים לראות שינוי מאוד משמעותי, גם ברמה הארגונית, וכפי שאמרה עורכת דין גרשוני, גם בשיתופי הפעולה.
אורית זוארץ: אני אעלה עוד סוגיה שעלתה באחד הסיורים הקודמים שלנו, אליך, מר יוסי אדלשטיין, על שילוב ושיתוף נציגי ארגונים בסיורים ובעבודה בתוך 'סהרונים'.
אורית זוארץ: בסך הכל יש שם איזה שהוא גורם שחוסם את הכניסה של נציגי ונציגות הארגונים לתוך 'סהרונים' ואת היכולת לעשות עבודה של איתור וזיהוי.
אורית זוארץ: השאלה היא אם אתם רואים לנכון לבדוק את הנושא הזה.
אורית זוארץ: נמצאת כאן גב' אסנת ליפשיץ, ממוקד סיוע לעובדים זרים, שהעלתה את זה כבר במסגרת הסיור, העלתה את זה במסגרת פגישת עבודה שעשינו במהלך הפגרה, ואני מעלה את זה שוב.
אורית זוארץ: אם יש כאן כזה רצון וכזו נכונות, יש גוף שמוכן לסייע ויש להם את הכלים ואת המיומנויות, האם אפשר לבחון לעשות שיתופי פעולה יחד עם שירות בתי הסוהר.
יוסי אדלשטיין: אני לא יכול לענות על זה, כי זה לא בתחום אחריותנו.
יוסי אדלשטיין: אני מה שנקרא אורח, מי שמנהל את המתקנים זה שירות בתי הסוהר, לשירות בתי הסוהר יש את כללי ההתנהגות שלו---
אמנון בן עמי: אבל אנחנו מבחינתנו בוודאי בעד שיתופי פעולה.
אורית זוארץ: כצוות שמתלווה אליכם, כצוות שמגיע ל---
אמנון בן עמי: כמו שמר אדלשטיין אומר, מי שמנהל שם זה שירות בתי הסוהר, אני לא יודע אם יש פה נציג של שירות בתי הסוהר, וצריך לפנות אליהם.
אמנון בן עמי: אנחנו מבחינתנו כשאנחנו מצהירים 'שיתוף פעולה', מתכוונים לשיתוף פעולה.
אורית זוארץ: כלומר לכם אין התנגדות, אם אני מבינה נכון, שנציגי הארגונים יצטרפו לצוותים שלכם?
יוסי אדלשטיין: הצוותים שלנו עובדים, אם הם רוצים לעשות ביקור---
אורית זוארץ: גב' ליפשיץ, אולי תתייחסי לנושא בהרחבה?
אורית זוארץ: ובכלל, אם יש נושאים נוספים שהיית רוצה להעלות בפני המנהל הכללי של הרשות.
אסנת כהן ליפשיץ: לעניין 'סהרונים', באמת למרבה הצער הכתובת היא שירות בתי הסוהר ושם, למרות פניות חוזרות ונשנות מצדנו, אנחנו לא מצליחים לחזור ולהיכנס לאגפים, אבל אתם לא הכתובת ואנחנו מודעים לזה.
אסנת כהן ליפשיץ: אני מאוד מברכת על הרצון לשיתוף פעולה, אני רק חייבת לציין שלפחות מהכיוון שלנו, כן היינו שמחים להדק אותו ולהגיע למה שמר אדלשטיין מכנה שיתוף פעולה הדוק.
אסנת כהן ליפשיץ: אנחנו מאוד שמחים לשמוע שתהיה במשלט של עוז כתובת אחת מוגדרת ואנחנו מאוד נשמח לקבל את הפרטים של יצירת הקשר, מי זאת תהיה.
אמנון בן עמי: הוא יגיד לך עכשיו את השם והטלפון.
יוסי אדלשטיין: הטלפון זה 03-9728402.
יוסי אדלשטיין: ולבקש שם את תמי לנקרי, היא המרכזת של התחום.
אסנת כהן ליפשיץ: אם אפשר לנצל את המעמד הזה לכמה שאלות.
אסנת כהן ליפשיץ: מיכל, את מדברת על תשע בקשות להארכת רישיון ושתי בקשות לשנת שיקום ואת התייחסת לקרבנות סחר לזנות, נכון?
אסנת כהן ליפשיץ: אם אני יכולה לשאול, האם כשאת מדברת על הארכת רישיון, אנחנו מדברות על שנת שיקום או על קרבנות שמחכות לעדות?
מיכל יוספוב: מחכות לעדות.
אסנת כהן ליפשיץ: את יכולה לתת מידע לגבי שנת שיקום?
אסנת כהן ליפשיץ: לעניין שנת השיקום יש כרגע שתי נשים---
מיכל יוספוב: שתי נשים שקיבלו שנת שיקום.
אסנת כהן ליפשיץ: ואלה שתי בקשות שהתקבלו מתוך כמה בקשות שהוגשו?
מיכל יוספוב: אני חושבת שאלה שתי הבקשות היחידות שקיבלתי השנה.
אסנת כהן ליפשיץ: אני אשמח לדעת האם מדובר על קרבנות עבר, של סחר חוזר, או שמדובר על נשים שנמצאות פה---
מיכל יוספוב: אני לא יכולה לתת לך את זה ב'שלוף'.
אסנת כהן ליפשיץ: אבל לא מדובר על קרבנות סחר לזנות שנסחרו למדינת ישראל בשנים האחרונות.
מיכל יוספוב: אני צריכה לבדוק את התיק.
רננה לוי: אחת מהן זה שיתוף פעולה עם המשטרה, המקרה מחיפה.
אסנת כהן ליפשיץ: את מדברת, גב' רננה לוי, על 129 עובדים סוציאליים.
אסנת כהן ליפשיץ: אני חושבת שכבר העלינו את זה בעבר וזו נקודה מאוד חשובה, אני חושבת שחבר הכנסת מולה כיוון לנקודה הזו, בעצם אותם 129 עובדים מקבלים את המשכורת שלהם מסוכנויות התיווך והם עובדים שלהם ובתור שכאלה הם נמצאים בניגוד עניינים שצריך לתת עליו את הדעת.
אסנת כהן ליפשיץ: אני לא יודעת מה מצבת כח האדם שלך, אבל העובדים הסוציאליים האלה, עד כמה שאני הבנתי גם ממך בישיבה הקודמת, הם לא מכוונים רק כלפי העובדים ממאגרי העבודה שנמצאים במקומות ההעסקה, הם גם רוצים לבדוק למשל האם המעסיק זוכה ליחס נאות, האם לא מתעללים בו.
אסנת כהן ליפשיץ: זאת אומרת, הם באים בשני כובעים, מצד אחד הם דואגים לאינטרס של המעסיק ומצד שני הם אמורים לדאוג גם לאינטרס של העובד ומעל כל זה יש את המטריה הגדולה של מי שמשלם את המשכורת שלהם.
רננה לוי: אבל למי שמשלם את המשכורת שלהם יש אינטרס שהמצב יישמר, כאיזון עדין של אינטראקציה בין מעסיק ל---
אסנת כהן ליפשיץ: אני חושבת שהנחת המוצא שלך היא מאוד לא ברורה מאליה.
אסנת כהן ליפשיץ: אם אפשר רק שתי הערות בנושא הזה.
אסנת כהן ליפשיץ: ניגוד העניינים פה הוא מובנה, אני לא חושבת שצריך להרחיב עליו, כשבן אדם הוא לא עובד מדינה, הוא לא עובד ציבור, הוא לא כפוף לנורמות של עובדי ציבור, האינטרסים שלו זה משהו שצריך לבדוק אותו.
אסנת כהן ליפשיץ: מהמפגש שלנו עם מהגרי העבודה ב'קו לעובד' ובמוקד סיוע לעובדים זרים, לוחות הזמנים שאת דיברת עליהם הם לא לוחות הזמנים שמהגרי העבודה מדברים עליהם.
אסנת כהן ליפשיץ: גם כשכבר מגיעה העובדת הסוציאלית, הם מספרים לנו על שיחות מאוד מאוד לא רק קצרות, אבל גם דלות, מאוד קצרות בזמן, וברוב המקרים בנוכחות המעסיק.
אסנת כהן ליפשיץ: צריך להבין, יושב המעסיק, יושב העובד הסוציאלי מטעם לשכת התיווך שהמעסיק משלם את משכורתה, היא תלויה במעסיקים האלה בשביל יכולת הקיום שלה ומדברים עם אותו עובד כשהמעסיק נמצא.
אסנת כהן ליפשיץ: אז גם כשהם כבר מגיעים, אני לא בטוחה שזו בדיוק המסגרת שבתוכה אותו עובד יכול לבוא ולפרוש בפני העובדת הסוציאלית שמגיעה אליו את הקשיים, ובטח שלא כשמדובר במקרה שהמעסיק הוא אדם שמאיים, שהעובד מפחד ממנו, שהוא תלוי בו.
אסנת כהן ליפשיץ: כל המסגרת הזאת, כשאנחנו מדברים על 129 עובדים סוציאליים, צריך קודם כל להבין את המגבלות שלהם ביכולת שלהם לזהות קרבנות סחר ועבדות.
רננה לוי: אז מה את מציעה?
אסנת כהן ליפשיץ: יש לי הרבה הצעות.
רננה לוי: אני חייבת לומר, בשביל הפרוטוקול, אני לפחות יזמתי שתיים או שלוש פניות לגב' עידית, לא זוכרת את שם משפחתה, כדי לנסות למצוא דרך לשיתופי פעולה ביניכם.
רננה לוי: עד היום לא נעניתי, מאז הפגישה האחרונה פה בוועדה.
רננה לוי: היא עמוסה מאוד.
רננה לוי: לא הזדמן לה להגיע אלינו.
אורית זוארץ: זה נושא שאנחנו צריכים לטפל בו.
אורית זוארץ: את שיתופי הפעולה ואת העבודה שמעבר לעבודת הוועדה, אתם תוכלו---
רננה לוי: אנחנו מדברים על איזון מאוד עדין, העובדים הסוציאליים מחויבים, מתוקף התפקיד שלהם והמקצוע שלהם, לדווח על כל אירוע חריג.
אסנת כהן ליפשיץ: השאלה אם הם מסוגלים לזהות אותו.
אורית זוארץ: אני חושבת שהנקודה הזו הובהרה.
אורית זוארץ: אני חושבת שיש כאן שתי סוגיות שצריך לתת להן מענה וצריך לבחון אותן.
אורית זוארץ: אחת, זה הנושא של הראיונות והשיחות ליד המעסיק, והנושא השני זה התשלום לעובדות האלה שהן בעצם מייצגות את האינטרסים של הקבלנים.
אורית זוארץ: זה נושא רגיש, מדובר בזכויות אדם ובהפרת זכויות אדם, אז חשוב לנו לתת מענה לכל הקשיים שעלולים להתעורר.
שושנה שטראוס: רציתי רק להוסיף בקצרה שהשנה אנחנו הפצנו לכל הלשכות הפרטיות רשימה של סממנים לסחר.
אורית זוארץ: השאלה אם זה מיושם.
שושנה שטראוס: וקיבלנו הצהרה של כל עובדת סוציאלית אחראית שהיא הבהירה את הסממנים, הכשירה את כל הצוות של הלשכה בקשר לסממנים האלה.
שושנה שטראוס: זאת אומרת אנחנו מודעים לנושא הזה.
שושנה שטראוס: גם גב' רננה לוי מקבלת שיחות כל היום מעובדות סוציאליות, כשהן מזהות או חוששות שהן מזהות משהו והן מתייעצות איתה.
שושנה שטראוס: אנחנו רואים שהאחריות המקצועית שלהן באה לידי ביטוי.
אורית זוארץ: זאת אומרת הקו אלייך פתוח, הן מרגישות בטוחות.
אורית זוארץ: כל הנושא של עובדי קבלן בתוך מדינת ישראל זו סוגיה שלמה שצריך לטפל בה בנפרד.
אורית זוארץ: עוד שאלה יש לי אלייך, גב' מיכל יוספוב ממינהל האוכלוסין.
אורית זוארץ: חלק מהבקשות שאנחנו קיבלנו מהארגונים, לקבלת היתר להישאר כאן בארץ, בקשה לקבלת מעמד, לחלק מהעובדות היו ילדים, השאלה היא אם יש התייחסות נפרדת לילדים של אותן עובדות זרות, אם יש להן, האם במקרים האלה, דיברנו על כמה 14 או 25 מקרים של עובדות שנפגעו במקום עבודתן, היתה התייחסות דיפרנציאלית לילדים שלהם, אם בכלל?
מיכל יוספוב: היתה התייחסות לילדים, אבל אני רוצה גם להבהיר, חלק מהבקשות שהעברתם לנו, מעל 50% בכלל לא הוכרו כסחר.
אורית זוארץ: כי זה סחר עבר.
מיכל יוספוב: לא, זה גם לא סחר עבר.
מיכל יוספוב: אלה מקרים שהגישו את הבקשה בלשכות וכתוצאה מזה שלא היו להם מסמכים מספיקים, או---
אורית זוארץ: לא, אני מדברת על המקרים החדשים.
אורית זוארץ: דיברתם כאן על 25 עובדות בתחום הסיעוד שהזכויות שלהם נפגעו, הם הוצאו מבית המעסיק, האם יש התייחסות נפרדת לאותן נשים, אם יש להן משפחות וילדים, או שאתם כורכים אותן באותו פול של עובדות---
מיכל יוספוב: זה לא קשור.
רננה לוי: אלה עובדות שעבדו בתחום הסיעוד, בבתים של קשישים או נכים.
אורית זוארץ: אני שואלת לגבי מעמדן בישראל בהמשך.
מיכל יוספוב: הבנתי ששיבצו אותן במקומות עבודה אחרים, פרט למקרה בודד אחד שהועבר למקלט.
מיכל יוספוב: המקרים לא היו כל כך חריפים שהצדיקו העברה של כולן למקלט, הבעיות טופלו באופן אינדיבידואלי, קיבלו מענה והעובדות בחרו להמשיך לעבוד במקומות אחרים.
אורית זוארץ: והם לא הגישו תלונות?
מיכל יוספוב: הגישו ויש הליכים, דיברנו על זה קודם.
אורית זוארץ: לא, אבל השאלה איפה זה עומד מבחינת משטרת ישראל.
משה אביטל: אנחנו מדברים על מקרה אחד שהיה בולט במטען הרגשי שלו, בסממנים שקיבלנו מאותו אירוע.
משה אביטל: דווקא האירוע הזה הוא דוגמה מצוינת לשיתוף פעולה שלנו עם גב' רננה לוי.
משה אביטל: מיד עם קבלת התלונה שלפנו אותה והעברנו אותה למקלט.
משה אביטל: בגלל שהאירוע הזה, כמו שציינת, היה חריג והיו בו סממנים שמזכירים עבודות כפייה, עברות בתחום הסחר, אז אנחנו נתנו מענה יותר מהיר, יותר יעיל, והאירוע הזה, כמו שציינתי קודם, הועבר כבר לפרקליטות חיפה.
משה אביטל: לגבי המקרים האחרים, אנחנו לא מכירים אותם, אז אין מה להתייחס.
משה אביטל: מקרה נוסף שהגיע אלינו זה מקרה של עיכוב דרכון שבוצע על ידי המעסיק שלו.
משה אביטל: אגב, אנחנו יצאנו לסדרה של פעולות בסוגיה של עיכובי דרכון ואנחנו רואים לאחרונה שיש ירידה בתופעה הזאת, אמנם המעסיקים קצת שכללו אותה והפכו אותה מעיכוב דרכון לעיכוב שכר, אבל המקרה הספציפי שדיברה עליו גב' לוי, אנחנו קיבלנו את התלונה הזאת טלפונית, זימנו את המעסיקה יום למחרת, אני חושב, והיא החזירה את הדרכון והמשכנו את התהליך בנוהל הפלילי.
אורית זוארץ: גב' חייקין, רצית להתייחס.
ריטה חייקין: אני מאוד שמחה על הארגון ששמענו היום לגבי רשות האוכלוסין וכל מה שיוצא מכך.
ריטה חייקין: לצערנו, אין לנו כל כך קשר היום עם רשות ההגירה מכיוון שאנחנו מטפלות במקרים של סחר עבר ובנשים שנמצאות בזנות ברמה מקומות.
ריטה חייקין: מקרה אחד דווקא היה לי וניסיתי ליצור קשר עם גב' תמי לנקרי, בטלפון נייד שיש לי, אבל זה לא הצליח, וזה דווקא היה מקרה דחוף, אז אני מקווה שאנחנו נמשיך לעבוד ויכול להיות שנצליח איכשהו לתאם בינינו את הקשרים.
ריטה חייקין: אני כן מאוד מודאגת מהוועדה הבין משרדית ואני מבינה שהכתובת היא לא כאן, אבל הוועדה הבין משרדית במשרד הפנים דנה במקרים זמן יותר ממושך ממה שאנחנו מעריכות במקרים שלנו, למשל אחד מהמקרים הוא בוועדה נדון או לא נדון מיוני 2009.
ריטה חייקין: האישה תלויה באוויר והמקרה הוא די בעייתי עבורנו, כי אנחנו גם תקועות ואנחנו לא יודעות מה לעשות הלאה עם המקרה.
אמנון בן עמי: אני רוצה להתייחס מכיוון שאני יושב ראש הוועדה.
אמנון בן עמי: למיטב ידיעתי אין שום מקרים שמעוכבים, בטח לא מיוני 2009.
אמנון בן עמי: אם יש מקרים כאלה, בבקשה להעביר לנו.
אמנון בן עמי: אנחנו עשינו השנה מהלך של לכנס את הוועדה הבין משרדית הרבה יותר פעמים כדי לגמור פיגורים שהיו מאותה תקופה שאמרת שלא היה ראש רשות.
אמנון בן עמי: יושבת פה גלי, שעובדת איתי, תעבירו לה את המקרה.
אמנון בן עמי: כי עשינו בדיקה רק השבוע וביררנו שאין פיגורים.
מיכל יוספוב: אם את מדברת על המקרה שהעברת ליושב ראש הוועדה?
ריטה חייקין: לא.
מיכל יוספוב: יש מקרה אחד שהעברת ליושב ראש הוועדה.
ריטה חייקין: נצטרך לדבר בסוף הוועדה, כי יש הרבה שמות.
אורית זוארץ: לגבי מקרה פרטני אפשר באמת לבדוק את זה אחרי הדיון.
אורית זוארץ: אבל ברמה העקרונית, גב' חייקין, אם יש נושאים שהיית רוצה---
ריטה חייקין: ברמה העקרונית יש עוד נושא שאני לא מעלה אותו כאן, אני רק אומרת שאנחנו נמשיך ונבדוק אותו ונעלה בהמשך למקרה שטיפל בו משה אביטל.
ריטה חייקין: אני באופן אישי נתתי לזה את השם 'כלות מאוקראינה'.
ריטה חייקין: אני רואה שיש איזה שהיא סוכנות שמפעילה דרך אתר אינטרנט תמונות של נשים מאוקראינה לכל העולם והסוכנות נמצאת כאן בארץ, הגרעין של הסוכנות כאן בארץ וגברים ישראליים נוסעים לשם לשלושה ימים, מקבלים את החבילה, בתוך החבילה הם מכירים את האישה, מביאים את האישה לכאן.
ריטה חייקין: אם היא לא מספקת את כל הרצונות שלהם, הם זורקים אותה.
ריטה חייקין: התופעה הזו לא כל כך רחבה ולא קיבלה היבט כל כך רחב בישראל, אבל כן ראינו את המקרה ולדעתי יש מקרים כאלה נוספים וצריך לתת לזה מקום ועניין, אבל צריך להיות מאוד זהירים כי אנחנו לא נוכל למסד את זה, לא נוכל לעשות מזה משהו אחר.
ריטה חייקין: צריך לחשוב מה לעשות.
ריטה חייקין: אני גם לא רוצה לפגוע בזוגות אחרים שבאמת רוצים למסד את היחסים וכן הכירו באמצעות האינטרנט.
ריטה חייקין: צריך לחשוב.
ריטה חייקין: אנחנו נמשיך ונרחיב על כך בהמשך, כאשר נקבל יותר מקרים.
ריטה חייקין: עוד משהו, גב' רננה לוי, אנחנו נשמח לשתף פעולה גם איתך.
ריטה חייקין: לקו החירום שלנו אנחנו מקבלות פניות על הטרדה מינית של מעסיקים.
ריטה חייקין: על אף שאנחנו לא כל כך מטפלות בזה, אנחנו מפנות, אבל אני אשמח לשיתוף פעולה כי גם לנו זה מאוד חשוב להעביר את המקרה לגורם הנכון שגם יוכלו לטפל.
אורית זוארץ: אני רוצה לסכם את הדיון ולהודות למנהל הכללי של רשות האוכלוסין, על העבודה המאוד מאוד מעמיקה ומקיפה שהוא עשה במסגרת הרשות עליה היא אמון.
אורית זוארץ: אני חושבת שיש כאן התקדמות מאוד מאוד דרמטית בעבודה של הרשות, יש שינוי משמעותי מהרגע שנכנסתי לתפקיד ועד היום.
אורית זוארץ: יש כאן מערכת ארגונית מובנית, עם הגדרת תפקידים ברורה ועם מערך הדרכות וצוות של עובדים שהוא באמת מגויס ומיומן ואני חושבת שהעובדה שהצוות מגיע הנה, אתה מגיע הנה פעם בחצי שנה לסקירות, אבל הצוות מגיע הנה לכל הדיונים, אני חושבת שהעובדה שהצוות מגיע והוא עובד בשיתוף פעולה, גם עם נציגי המשרדים השונים וגם עם נציגי הארגונים, יוצרת איזה שהוא שיח שכולנו מדברים אותה שפה.
אורית זוארץ: אחת הדרכים למגר את התופעה הבזויה של סחר בבני אדם, פגיעה בזכויות אדם בכלל ובנשים בפרט, היא יצירת שיח ציבורי רחב של גורמי המקצוע, של נציגי הארגונים ושל האזרחים.
אורית זוארץ: כלומר אנחנו צריכים להמשיך לעבוד בכמה מישורים, גם ברמת הרחבת התודעה הציבורית, גם ברמה של חקיקה, התאמה ושינויי חקיקה במקרים שבהם אנחנו נזקקים לשינויי חקיקה וכמובן גם ברמה של אכיפה ופעולה בשטח.
אורית זוארץ: אני רוצה להודות לך על כך שהגעת, על המחויבות שלך.
אורית זוארץ: בפגישה הראשונה דיברנו על מחויבות לנושא ועולם תוכן, אני חושבת שזה מדבר בעד עצמו וכשצריך לבקר, אנחנו נבקר, וכשצריך לשבח, אנחנו נשבח.
אורית זוארץ: אני מניחה שאנחנו ניפגש שוב בעוד פרק זמן מסוים כדי לסקור איך המבנה הארגוני שבניתם פועל ואיך מצליחים למגר את התופעות האלה הלכה למעשה, גם במעברי הגבול וגם על צירים נוספים.
אורית זוארץ: אני רוצה להודות לכל המשתתפים בוועדה, לנציגות ונציגי הארגונים ולנציגי המשרדים.
אורית זוארץ: מסתבר שהיתה אי-הבנה בלשכת השר, אני שמחה שצוות משרדו הגיע, אבל היתה שם אי-הבנה לגבי שעת הדיון, אבל אנחנו תכף נבדוק את זה.
אורית זוארץ: אני מקווה מאוד שהשר יתכבד ויגיע בהמשך.
אורית זוארץ: אנחנו ביקשנו לכנס דיון עם שר המשפטים ועם נציגי המשרד, נציגות המשרד, לסקירה של תוכנית הפעילות, מה נעשה במהלך שנת 2010 ומה בכוונתם לעשות בשנת 2011 והמטרה היתה לקיים את הדיון במעמדו של השר, כדי שההצעות שיעלו כאן בוועדה יוכלו להיות חלק מתוכנית העבודה ותוכנית הפעילות, בעיקר על-פי הצרכים שעולים בפועל.
אורית זוארץ: אני אבקש מעו"ד רחל גרשוני, שתציג את הפעילות שלכם בשנת 2010, ולאחר מכן תתייחס קצת לגבי תוכנית הפעילות לשנת 2011 ומה שחשוב לנו בוועדה זה להתייחס גם לעבודה של ועדת המנכ"לים.
אורית זוארץ: ההתכנסות של ועדת המנכ"לים במשך השנה.
אורית זוארץ: אם אפשר להתייחס לעבודה של הצוותים הבין-משרדיים, שהיתה בקשה להשהות את ההצגה של המסקנות של הצוותים, ואני מדברת על הצוות של ביטחון פנים, שבחן את השינויים בדפוסי השחר, ביקשתם אורכה כדי שמנכ"ל משרד המשפטים ו-ועדת המנכ"לים יוכלו לבחון את ההמלצות והצוות הבין-משרדי הנוסף זה הבריאות, בנושא הבריאות, לראות איפה זה עומד במסגרת משרד המשפטים ולאחר מכן, להתייחס גם לפעילות השוטפת.
אורית זוארץ: נושא נוסף שעלה כאן במהלך הדיונים, זה הדו"ח שאנחנו מעבירים למחלקת המדינה בסוף השנה, אם יש אפשרות להתייחס אולי לחשיבה מחודשת על העברת הדו"ח, כי מרבית הנושאים שעלו בדו"ח בשנה שעברה, לא באו לידי ביטוי בדו"ח מחלקת המדינה האמריקאית.
אורית זוארץ: היה שם פער בין מה שנעשה כאן בפועל, בין מה שמשרד המשפטים מגיש, לבין מה שעלה בדו"ח מחלקת המדינה בסופו של דבר.
אורית זוארץ: אפשר להתייחס בקצרה אולי, אם יש איזה שהיא כוונה אולי לשנות את הדרך שבה מוגש הדו"ח, לתת מקום יותר גדול לדברים שנעשו ולשינויים, כי חבל שזה לא בא לידי ביטוי בדו"ח מחלקת המדינה.
אורית זוארץ: זה לא טענה, זה פשוט חשיבה.
אורית זוארץ: צריך לחשוב אולי איך להגיש את זה, מכיוון שהייתי בקיץ בארצות-הברית ונפגשתי עם נציגים ממחלקת המדינה, ומבחינתם כל העשייה שלנו, הצגתי את מה נעשה במדינת ישראל למיגור תופעות הסחר והטיפול שנעשה והחקיקה, והם מבחינתם, הגיבו בהשתוממות מאוד גדולה, כי למרבית הפעילויות הן לא ידעו.
אורית זוארץ: אז אולי צריך לחשוב.
רחל גרשוני: אז אני מתחילה בומבסטית, שהמאבק בסחר בבני אדם הוא מעין, אני רואה את זה כמעבדה לשינוי חברתי, כי כידוע לכל מי שפוקד את הוועדה, מימדי הסחר לזנות צומצמו במידה גדולה והשנה לא זוהה אף קורבן סחר לזנות, נכנס לגבולות מדינת ישראל.
רחל גרשוני: לזה התייחסה יושבת הראש, שכנראה לא יודעים את זה בעולם הרחב.
רחל גרשוני: האתגרים העומדים בפנינו זה לבסס את העבדות, את עבודת הכפייה, ואת הסחר ונטילת איברים מן הגוף, כשאנחנו עומדים על המשמר שהסחר לזנות, שוב, לא יצוץ ושוב לא יתפח ושוב לא יגדל.
רחל גרשוני: משרד המשפטים משמש משרד מטה ומשרד ביצועי, בכל הקשור למאבק הזה.
רחל גרשוני: העוסקים במלאכה, זה מעניין, הם מיחידות לגמרי שונות, אבל זה דוגמה שאני בעצם לא יודעת דוגמה כמותה, אולי מבורות, שאנשים מיחידות שונות עובדים ביחד, עובדים ביחד בצורה שוטפת, וכמעיין המתגבר.
רחל גרשוני: השנה, למשל, הפעילות של הפרקליטות ושיתוף הפעולה עם הפרקליטות הלכה וגברה.
רחל גרשוני: המשרד עוסק במה שנקרא בדו"ח ארצות-הברית ובמסמכים הבינלאומיים בכל ה- Three P שהם Protection, prosecution and prevention.
רחל גרשוני: אני אפרט.
רחל גרשוני: מה זה, מדוע משרד המשפטים הוא משרד מטה?
רחל גרשוני: קודם כל, מנכ"ל משרד המשפטים משמש יושב-ראש ועדת המנכ"לים שהיא מתווה מדיניות בנושא של סחר בבני אדם.
רחל גרשוני: היא מינתה צוותים כדי לשקוד על תוכניות לאומיות, היא העלתה אותם לממשלה, והממשלה אישרה אותם.
רחל גרשוני: היא ממנה צוותים לדון בבעיות בוערות על הפרק.
רחל גרשוני: המנכ"ל גם עומד בראש הוועדה שבוחרת את הזוכים בעיטור ואני רק אציין השנה שזו בעיטור עו"ד רבקה מקובר ממשרד התמ"ת, זה מכון תודעה וריטה חייקין, אני מקווה שכולם פה, אולי חלקם פה.
רחל גרשוני: לגבי הצוותים שעובדים עכשיו, הצוות שבוחן את שינויי הדפוסים בעולם הסחר לזנות והעבירות הנלוות, סיים את העבודה שלו והגיש את המסקנות שלו לוועדת המנכ"לים.
רחל גרשוני: ועדת המנכ"לים העירה הערות על הדו"ח וישבתי ביום ראשון עם יושב-ראש הצוות, ותיקנו ושלחנו לוועדת המנכ"לים כדי לקבל את האישור הסופי שלהם.
רחל גרשוני: אז זה כמעט גמור.
אורית זוארץ: וזה אומר שוועדת המנכ"לים תדון בה מחדש.
רחל גרשוני: היא כבר דנה.
רחל גרשוני: לדעתי, אם אין הערות, אפשר לאשר את זה, בלי ישיבה נוספת.
רחל גרשוני: אבל ישיבה נוספת נקבעה ליום 13 לדצמבר, כדי לדון במסקנות הצוות למתן שירותי בריאות לקרבנות סחר לזנות, בין אם הם במקלט ובין אם הם לא במקלט.
רחל גרשוני: אז אני ביקשתי שיעירו תוך שבעה ימים, אם לא יעירו תוך שבעה ימים, אז לפחות בישיבה הבאה נוכל לדון.
רחל גרשוני: בעצם, נקבעו השנה כבר לפי דעתי, ארבע ישיבות.
רחל גרשוני: כי יש עוד כמה צוותים שהמסקנות שלהן מוכנות לאישור.
רחל גרשוני: זה צוות הכשרות, הכשרות, עיצוב הכשרות לעניין הסחר לזנות והסחר בבני אדם לעבדות ולעבודה כפייה ומבצעי מידע בסחר לזנות, בסחר לעבדות ועבודת כפייה.
רחל גרשוני: אז זה מה שקורה כרגע לעניין הצוותים.