GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מלי פולישוק: מה שאני מנסה לומר זה ולכן גם חוקקתי את החוק הזה, זה היה נוכח מקרה שקרה ב 2005 או ב 2006, הוקמה ועדת שטייניץ לבדיקת כל הנושא של תאונות דרכים ותחבורה בישראל, זה אחד הנושאים שהיו שם והוא נוגע לכולנו.
מלי פולישוק: היו ארבעה עשר או שבעה עשר חברי ועדה ואף לא אישה אחת אז מה, האם אנחנו לא נפצעות בתאונות דרכים?
מלי פולישוק: האם אנחנו לא נוהגות בדרכים?
מלי פולישוק: האם אנחנו לא נמצאות שם?
מלי פולישוק: האם אין לנו מה להגיד?
מלי פולישוק: האם לא נמצאה אף אישה מקצועית שיכולה להיות בוועדה הזאת?
מלי פולישוק: אז חוקקתי את החוק הזה.
מלי פולישוק: לימים אתם יודעים, ועדת טירקל, בג"ץ יכול היה לדון בזה ולהחליט שחייבים לצרף אישה -אם כי באיחור אבל, החליט שצריך לצרף אישה רק בגלל שהיה את החוק והעיקר שלכן, חברות הכנסת הנוכחיות, חברת הכנסת חוטובלי, זה לגרום לכך שתוסף סנקציה לחוק הזה כי בלי סנקציה זה לא שווה הרבה ולכן, אנא הוסיפו סנקציה, תרחיבו את החוק הזה כדי שבכל ועדה שהממשלה, שרשות מקומית, שאיזושהי רשות שלטונית קובעת, תהיינה שם נשים, ככל שזה ניתן, הרי לא יכולים להכריח וזה נושא אחד - שוויון יצוגי בתהליכי קבלת החלטות.
מלי פולישוק: הנושא השני הוא שאתן צריכות לעזור לנו, לחברות המועצה ברשויות המקומיות לכהן.
מלי פולישוק: גם להיבחר - כמו שעמותת "כן" מקדמת מאד את הנושא שתהיינה יותר נשים מועמדות ונבחרות אבל אחרי שנבחרנו, ובזה האיגוד שלנו עוסק, אתם יודעים שאנחנו, לא רק עובדות בהתנדבות אלא גם את הטלפון אנחנו צריכות לממן ואת הנסיעות שלנו אנחנו צריכות לממן ואת החניה ואת המקצועיות, אתם יודעים למה נשים כל כך מצליחות כשהן מגיעות?
מלי פולישוק: כי הן מאד מקצועיות.
מלי פולישוק: הן לא אומרות בכל מקום שהן באות: כן אני יודעת את הכל, הן לומדות את הנושא והן רוצות הכשרה מקצועית והן רוצות ללכת לעוד קורס וללמוד כדי לקבל החלטה נכונה וטובה ומקצועית כי יש להן אחריות ויש להן אמפתיה ויש להן רצון טוב לעשות הרבה יותר טוב ממה שאפשר- - -
ציפי חוטובלי: אבל  חקיקה כזאת חייבת לחול גם על גברים וגם על נשים.
מלי פולישוק: כן, כן ודאי, חלילה לי מלהגיד 'רק נשים'.
מלי פולישוק: אנחנו כנשים רוצות להוביל את זה אבל זה לכלל האוכלוסיה בודאי ולכן, אתן חייבות להרחיב את הדמוקרטיה גם מהותית, גם מעשית וגם ברשויות המקומיות.
מלי פולישוק: זה חלק מהדמוקרטיה.
מלי פולישוק: לא יכול להיות שאנחנו צריכות לממן את ההשתתפות שלנו בהתנדבות זה פשוט לא דמוקרטיה אז מי יהיה שם?
מלי פולישוק: גברים שיכולים להרשות לעצמם, כאלה שרוצים להרוויח מהקופה הציבורית וזה מביא לשחיתות או כאלו שהבעל יממן אותן, האם זו עצמאות של הנבחרת?
מלי פולישוק: בודאי שלא.
מלי פולישוק: אז זו נקודה מאד מאד חשובה והגשנו הצעת חוק, חברת הכנסת וילף הגישה את הצעת החוק שלנו עם עוד חברות כנסת ואנא, תדאגו לכך שהצעת החוק שנקראת "גמול של חברי וחברות מועצה" תעבור בכנסת הזאת.
מלי פולישוק: דבר נוסף, זה בעצם עדיין בסעיף שוויון יצוגי, שוויון מהותי ומעשי במקומות העבודה בשכר, בקידום, בקבלה לעבודה, בגמישות, כמו שאמרה גילה גמליאל, גמישות בשעות העבודה, אתם יודעים שבכנסת שאני הייתי, לא יודעת מה המצב עכשיו, כמעט בכל ועדות הכנסת היו מנהלות למעט שני גברים שהיו מנהלים, ועדת הכספים וועדת חוץ ובטחון.
מלי פולישוק: היחידים שקיבלו רכב צמוד היו שני הגברים, כאן בבית המחוקים שלנו אז אנחנו משוויון רחוקים.
מלי פולישוק: הנושא השלישי זה הפחתה משמעותית בהטרדות מיניות ובאלימות נגד נשים, אין צורך להרחיב זה ברור.
מלי פולישוק: והדבר הרביעי, לא פחות חשוב בעיני ואולי המהותי, שמירה על זכות האישה על גופה ומעמדה.
מלי פולישוק: הזכירו כאן את בוטות ואת התקשורת ואת האח הגדול, אני מנסה להוביל בבית הספר של הבן שלי מהלך שקורא להורים ולתלמידים לא לצפות באח הגדול, מתוך בחירה, אנחנו נדע מה התרבות שאנחנו רוצים ולא שיקבעו לנו אז גם את זה אפשר להוביל מהועדה הזו, שיש לה אחריות גם על התרבות הישראלית ולכן, אני אומרת, שכשאני רואה הפרדה ברחוב, הפרדה באוטובוסים, הפרדה אפילו בהיכל התרבות ובכל מקום, עכשיו האישה כבר מאחורנית מרוב כבודה וצניעותה היא כבר "סלקו אותה מהעיניים שלנו שמא לא נוכל לעמוד ביצר שלנו", אני רואה בזה פגיעה נוראית ולכן אני גם רואה בזה פגיעה באישה החרדית, - - -
דוברת: אבל השאלה אם האישה החרדית רואה בזה פגיעה?
דוברת: את רוצה - - -
מלי פולישוק: אין לי ספק שכן.
דוברת: סליחה זה משליך על כלל האוכלוסיה, אי אפשר לעשות הפרדה.
מלי פולישוק: לא זו לא השאלה, זו תחבורה ציבורית, אין פה שאלה.
ציפי חוטובלי: אחרי פסיקת בג"ץ בנושא הזה זה מאד ברור.
ברכה רוקח: זה ענין של דרך חיים.
עינת וילף: המדינה לא צריכה לממן כל דרך חיים של כל אדם.
עינת וילף: ולמדינה יש ערכים והמדינה מאמינה בשוויון.
מלי פולישוק: בהיכל התרבות בירושלים הנשים היו ביציע והגברים ליד הבמה, זאת לא הפרדה שוויונית.
מלי פולישוק: בהפרדה שוויונית תשימי וילון באמצע- - -
ציפי חוטובלי: קוראת אתכן לסדר.
ציפי חוטובלי: חברים, אנחנו לא נוכל להתקדם בדיון הזה אם יהיו כאן הפרעות וקריאות ביניים.
מלי פולישוק: אני שמחה מאד שהנושא מעורר כי רצוי שהוא יעורר אותנו ורצוי שנעשה משהו בהקדם וגבירתי הנכבדת ממולי, מתוך שיחות עם נשים חרדיות שנמצאות בסד של נורמות ולחץ חברתי בלתי נסבל, לא כל תשובה שאת מקבלת היא תשובה אמיתית.
ציפי חוטובלי: כל הערות הביניים שנאמרות בצעקה לא ברורות ואף אחד לא מבין אותם.
ציפי חוטובלי: חשוב שאנחנו ננהל את הדיון הזה בדרך שבה כל מי שקיבל זכות דיבור יממש אותה.
מלי פולישוק: זה היה הנושא הרביעי שצריך להיות על סדר יומה של הועדה הזאת לעשור הנוכחי ואני רוצה לסיים בדבר אחד: היתה לי זכות להיות ראשונה כאישה, הייתי האישה הראשונה בכנסת כיושבת ראש ועדת ביקורת המדינה והייתי מאד גאה על כך ועשיתי עבודה שהיתה בסדר לכל הדעות של האחרים אבל התפקיד הראשון שלי בכנסת היה יושבת ראש ועדת מדע וטכנולוגיה ואני מאד שמחה, ואני מחפשת כאן את ענת מנהלת הועדה, כי יום האישה הבינלאומי שחל היום הוקדש השנה לקידום נשים במדע, כך לפני אתר ynet, זה בינלאומי וב 2003, כשהתחלתי את תפקידי, הנושא הראשון ששמתי על סדר היום ביום האישה הבינלאומי היה נשים במדע ולשאלתך לחברות הכנסת, אישה מנהיגה פוליטיקאית היא תמיד נושאת בשני תפקידים, תמיד, היא פוליטיקאית שעוסקת בכל הנושאים שעל סדר היום החברתי בישראל, והיא אישה מנהיגה וככזאת, היא נושאת בשני התפקידים כל הזמן, כשהיא עוסקת בנושאים כלכליים היא מרגישה אישה והיא חושבת על הנשים, כשהיא עוסקת בנושאים של בטחון, כנ"ל וכשהיא עוסקת במדע, כפי שאני עשיתי, קידמתי את המדע של כולם אבל שמתי דגש מיוחד, נוסף, ערך מוסף על נשים מדעניות ואני חושבת שזה התפקיד של כל אישה מנהיגה.
ציפי חוטובלי: חברת הכנסת עינת וילף, כמי שמסומנת כאחת המנהיגות הבולטות כאן בכנסת, אשמח אם תוכלי לומר מה לדעתך מה האתגרים המשמעותיים של הועדה לקידום האישה.
עינת וילף: תודה רבה, תודה ליושבת הראש, אני מאד שמחה, יש לנו הרבה יוזמות ביחד בתחומים של מעמד האישה ואני מאד מקוה ששיתוף הפעולה הזה גם יביא בסופו של דבר לכך שנצליח להעביר חוקים, זה לא טרביאלי.
עינת וילף: חילופי יו"ר – היו"ר אורלי לוי אבקסיס.
עינת וילף: אני נמצאת כאן בעיקר תודות לשתי מהפיכות מאד מוצלחות, המהפיכה הציונית והמהפיכה הפמיניסטית.
עינת וילף: המהפיכה הציונית איפשרה בכלל לבית הזה להתקיים והמהפיכה הפמיניסטית איפשרה יותר ויותר לנשים להיבחר ולמצוא את מקומן במקום הזה.
עינת וילף: אני פמיניסטית אפילו נלהבת, צר לי שיש אפילו בבית הנבחרים מי שלא רוצות להגיד את המשפט הזה.
עינת וילף: אני נלהבת בין השאר כי אני באמת רואה בה את המהפיכה המוצלחת ביותר מכל המהפיכות שהתחילו אי שם במאה התשע-עשרה, אפילו כשאנחנו מסתכלים היום בעולם סביבנו, בעולם המערבי, זה הכח המניע; לא רק השאיפה לחירות, לא רק השאיפה לדמוקרטיה, אלא גם השאיפה של הנשים המערביות לשוויון מובילה חלק מן המהפיכות כאן ואני חושבת שזה הדבר המְרָכֵּז ביותר שאנחנו רואים סביבנו, ואולי נותן גם סוף סוף תקוה, כשאנחנו מסתכלים על האיזור שבו מדינת ישראל נמצאת, שיהיו כאן ערכים שאנחנו נוכל להיות שותפים להם ולכבד אותם.
עינת וילף: מבחינת העדיפויות והדברים שאני חושבת שחשוב לעשות היום בבית המחוקקים: אני מסכימה לחלוטין עם הנושא של ההנהגה.
עינת וילף: יש נשים עדיין היום בחברה הישראלית שנאלצות לנהל מאבקים של המאה החמש עשרה, חיות בחברות פוליגמיות, חיות בחברות שמשעבדות אותן, ונאלצות עדיין בכלל להיאבק על דברים מהמאה השבע-עשרה והשמונה-עשרה ולפני כן.
עינת וילף: יש נשים שצריכות להיאבק עוד מאבקים של המאה העשרים, על הזכות לצאת לעבודה, ולהרוויח שכר הוגן ואת הזכויות השוות האלו.
עינת וילף: ויש נשים, בין השאר, אנחנו פה נמצאות כאן בזכות זה שאנחנו בחוץ, אנחנו עובדות, השכר שלנו שווה לגברים שנמצאים בכנסת, הדבר מובן מאליו ולכן, יש לנו גם את היכולת -לא רק להיאבק את המאבקים של המאות הקודמות אלא לשים דגש על המאבק של המאה העשרים ואחת, שהוא בהחלט מאבק להנהגה, ושצריך לבוא לידי ביטוי גם בייצוג גבוה יותר של נשים במפלגות הפוליטיות וברשויות המקומיות.
עינת וילף: בין השאר אני חושבת שחשוב כן להפנות את הזרקור למפלגות החרדיות, שכענין של אידיאולוגיה לא מאפשרות לנשים להיות מיוצגות אני מקוה שיבוא היום -ושהוא לא רחוק, שהם יתביישו בכך.
עינת וילף: וחבל היה לי שחברת הכנסת אמסלם עזב כי קיויתי שאולי הוא ינצל את הפורום הזה כדי לתת לנו "סקופ" ולספר לנו שאצלו במפלגה - - -
דוברת: אני שאלתי אותו והוא אמר לחכות.
עינת וילף: כן, הוא אמר לחכות אני מקוה שהוא יוביל שינוי מבורך בכך שהוא שבמפלגות חרדיות יהיו נשים.
עינת וילף: עם חברי הכנסת החרדים מסוגלים לעבוד אתנו אז אין שום סיבה שלא יהיו במפלגות שלהם.
עינת וילף: הדבר הנוסף, הוא כמובן בתחום הבטחון.
עינת וילף: מאד חשוב לשבור את התפיסה שבטחון הוא ענין גברי, שהוא נתון רק לאנשים שמילאו תפקידים מסויימים בצה"ל, אתמול גם כתבתי מכתב לראש הממשלה בו ביקשתי שישקול מועמדות של אישה לתפקיד היועצת לבטחון לאומי, אני חושבת שחשוב לשבור את התפיסה הזאת שבטחון זה רק טנקים ומטוסים, ובמיוחד עכשיו בעידן שהבטחון הלאומי של ישראל מורכב ממעמדה הבינלאומי והצבורי, יש מקום ליותר נשים בתפקיד הזה.
עינת וילף: ובסופו של דבר אני חושבת שחשוב להשלים את המהפיכה הציונית מבחינתן של נשים.
עינת וילף: המהפיכה הציונית דיברה על חזרה לריבונות, זה אומר שאנחנו לא היינו אמורים להמשיך ולהחפיף נושאים -כמו שייכות לעם היהודי, גיור, נישואין, גירושין, למבנים שנועדו לחיים בגלות, אנחנו באנו כאן לחיים ריבוניים וזה אומר למשל, שבעיניי כנסת ישראל -לא פחות מכל רב, יש לה את הזכות להחליט מי יהיה שייך לעם היהודי, לקבוע חוקים לגבי נישואין וגירושין, רשאים מי שרוצים להמשיך בדרכם ולשמר מסורות ישנות, אבל בעיניי הגדולה של הצינות ושל החזרה לריבונות -ולא השלמנו את המהפיכה הזאת, זה שאנחנו יכולים עכשיו לקבוע את החוקים שלנו, בין השאר, באופן שמשפיע על נשים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד ולהדגיש שכמובן שזו היתה דעתה של חברת הכנסת עינת וילף, ואף אחד לא אומר שכנסת ישראל הולכת להכניס את רגליה לתוך הנעליים של ההלכה או להיות פוסק, כי אנחנו יודעים שגם באיזשהו אופן ישנם זרמים, והיופי שלנו שלאורך השנים שמרנו גם על איזשהו צביון שללא אותה שמירה יכול להיות שגם לא היתה כאן כי כולנו יודעים את הקוד שעבר מאב לבן, או מהורה לילד או ילדה, או מאם לבת והוא "בשנה הבאה בירושלים הבנויה" ואני מאמינה שגם החילוניים וגם הדתיים, בסופו של דבר, אמרו את זה כתקווה וזה איפה שהוא הכשיר את הדרך לְחלום שללא אותו קוד יכול להיות שגם לא היה מתממש.
אורלי לוי אבקסיס: ולא משנה מיהו החלוץ שעמד בסופו של דבר אבל, זה היה גם - - -
עינת וילף: אבל זו מהפיכה שלא השלמנו, ויש את הרשות, לא רק לרבנים, גם לכנסת ישראל, זה הרעיון, הלכה ציונית חדשה.
סנדרה רג'ואן: אנחנו מנסים להכניס את הענין הדתי לענין של שוויון ובזה אנחנו נופלים ובזה אנחנו מפסידים.
סנדרה רג'ואן: אני חושבת שצריך להגיד - -
יעל דיין: תגידי את זה למאתיים אלף נשים שלא יכולות- - -
אורלי לוי אבקסיס: אני ממאמינה שאנחנו יכולים להכשיר פתרונות מסויימים בלי להוריד לגמרי את הראש של הדת היהודית ותאמינו לי אני לא מייצגת את הדת אבל, באיזשהו אופן מצליחה לשלב, גם בתחומים האלה, בין היותי אישה משכילה וגם - - -
אליס גולדמן: ומה עם נישואין אזרחיים?
אליס גולדמן: - - -     חילופי יו"ר – היו"ר ציפי חוטובלי
אורלי לוי אבקסיס: את יודעת באיזו מפלגה אני.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שצריך לאפשר את זה גם ועינת דיברה פה על נושאים נוספים אבל לא נוכל לסיים את הדיון הזה בלי לתת את רשות הדיבור למי שהיתה מזכירת איגוד העובדים הסוציאליים משנת 64' עד 69', היתה יושבת ראש נעמ"ת, יועצת ראש הממשלה למעמד האישה, חברה בכנסות העשירית עד לשלוש עשרה, באה ממפלגת "העבודה", מייסדת מפלגת הגימלאים ב 1996, בבקשה, חברת הכנסת לשעבר נאוה ארד.
נאוה ארד: תודה רבה.
נאוה ארד: אני מוכרחה להגיד שזאת הרגשה נהדרת, גם לראות את חברות הכנסת החדשות וגם לחשוב שבעצם אני התחלתי כאן ב 81', היינו מעט מאד נשים, לא היה לנו קל במאבקים שלנו אבל תמיד יצאנו מתוך נקודת הנחה שהדבר הראשון חייב להיות צירוף של גברים למאבקים שלנו.
נאוה ארד: לא להכניס את הנושאים שנוגעים למעמד האישה אך ורק לאיזה מקום מסויים שקוראים לו ועדה לקידום מעמד האישה או קוראים לו ועדה לעבודה ורווחה, היתה נטיה לשים את החוקים שנוגעים למעמד הנשים כאילו היו איזה דבר שלפעמים צריך לשים אליו לב.
נאוה ארד: דבר שני, שאלו אותי היום ואמרתי: חייבים להמשיך לציין את יום האישה הבינלאומי.
נאוה ארד: יש הרבה מאד גורמים שהיו מאד מאושרים אלמלא היה היום הזה.
נאוה ארד: פתאום כותבים על האישה בעיתונות, פתאום רואים מה באמת קורה לנשים במדינת ישראל.
נאוה ארד: פתאום מבינים פערי שכר, פתאום מבינים הטרדות במקומות עבודה.
נאוה ארד: בסדר, חוקקנו חוקים, אני זכיתי -בתור יועצת ראש הממשלה יצחק רבין ז"ל, בתפקיד היועצת למעמד האישה, להכניס בפעם הראשונה לנציבות שירות המדינה תקנה שתצא לכל המשרדים ותיאכף על ידי הממונות על מעמד האישה בנושא הטרדה מינית.
נאוה ארד: כשאני בתוקף תפקידי מצאתי מטריד מיני במשרד ראש הממשלה ופניתי באופן מיידי לנציב קיבלתי קללות, אני אגיד אפילו את זה בצחוק אבל זה אמת.
נאוה ארד: הם ניסו להוריד אותי מכל המלחמה הזו אז אחרי שהצלחתי אמרו לי: את יודעת מה, נאוה, יש לך ביצים" אמרתי: אתם יודעים מה?
נאוה ארד: יש לי יותר ביציות מאשר לכם יש ביצים".
נאוה ארד: ובסך הכל אני באמת מאמינה שבפוליטיקה, בפעילות הציבורית, בהתנדבות צריך המון אורך רוח, אי אפשר לחשוב שמהיום למחר אפשר לשנות את כל החוקים וגם כשאנחנו מחוקקות עדיין אנחנו יודעות שלא תמיד החקיקה נאכפת בשטח.
נאוה ארד: והיום, אין ספק שאנחנו רואות, אני זוכרת איך תיארו עובד סוציאלי שזה בעצם היתה עובדת סוציאלית, כשהיו מאבקי השכר ב 1964.
נאוה ארד: התפקיד שלה בערך היה לבדוק את מצב הנקיון בבית.
נאוה ארד: שום דבר מקצועי, שום הכרה בתואר כתואר אקדמי, שום נטיה להכניס את הנשים כמובילות בשירותי המבחן ובשירותי בריאות הנפש, בסיעוד, בכל הנושאים האלה לא כל כך שמחו לענין הזה, לגמרי לא.
נאוה ארד: וכמו שיעל אמרה, ושירתנו ביחד, וזה נכון, אני מוכרחה להגיד שבסך הכל היה "בגדול" שיתוף פעולה בין חברות הכנסת.
נאוה ארד: אמנם אי אפשר לעשות שיתוף פעולה בנושאים שבהם לכל אחת מאתנו, כמו לכל אחד, יש דעות ואי אפשר פתאום להכפיף את הדיעה המדינית שלי או את הדיעה שלי לגבי מצב ישראל בין אומות העולם למחשבה של מפלגה כזאת או אחרת, אבל, זה לא אומר שאני לא יכולה לאחד כוחות עם חברות שאולי הן כאילו יריבות פוליטיות במסגרת הכנסת, ולקדם את נושא מעמד האישה.
נאוה ארד: ואני רוצה להניח היום בפניכם אתגר, שמעסיק אותי כבר הרבה זמן.
נאוה ארד: יש באמת בארץ עידוד של קידום הילודה, יש היום התפתחות גדולה מאד בנושא של ההפריות ושל פוריות, אתן יודעות, אבל אתם יודעים מה אין?
נאוה ארד: אין היום טיפול בפוריות הגבר.
נאוה ארד: אני נתקלתי בזוגות שבסופו של דבר הגבר הסכים ללכת לבדיקה.
נאוה ארד: הסתבר שיש לו איזו יבלת או משהו שבניתוח כירורגי קל אפשר היה להוציא אותה והאישה נכנסה להריון ואני אומרת, אם אני הייתי היום בכנסת הייתי עושה את זה, כל מי שפונה היום לתכנון המשפחה והפריה חייב למלא תנאי שגם הגבר ייבדק, ובמידה ואפשר לעזור לגבר בנושא הזה, נשמח את בני הזוג אבל בטח נביא לזה שהאישה לא תסבול כל כך וזה אתגר שמצטרף לנושא בריאות האישה.
נאוה ארד: עד היום הנושא של הבריאות שלנו בקושי קיים.
נאוה ארד: נושא מחלות של נשים אחרי גיל המעבר, של נשים גימלאיות, של נשים נכות, חולות כרוניות עם מחלות שיש להן השפעה אחרת על גברים ונשים, עדיין זה רחוק מהרפואה בכלל, ולמי שאין כסף לפעמים גם לא יכול להגיע אל מישהו שמומחה.
נאוה ארד: ובסוף, אנחנו כולנו יודעות, וזאת הבעיה לדעתי היום, לצערי הרב נכנסה שיטה בבחירת חברי כנסת, של הפריימריס למינים, ולא יכול להיות מצב שבעצם הרבה נשים שרוצות להתקדם קידום פוליטי לא יגיעו לזה לעולם כי אין להן אמצעים כספיים, בנושא הזה חייבים - - -
עינת וילף: לבטל את הפריימריס.
נאוה ארד: לא. אני לא אומרת לבטל את הפריימריס.
נאוה ארד: אני נבחרתי בבחירות ראשונות שהיו במפלגת העבודה במרכז המפלגה, בארבע עשיריות, ששריינו שני מקומות לאישה בשתי עשיריות אבל לא נבחרו שתי חברות כנסת בכל עשירייה.
נאוה ארד: אני רק אומרת, אפשר לשבת על זה, שחייבים לקבוע מדדים חדשים לאפשרות להיבחר לכנסת.
נאוה ארד: כולל שינוי בשיטת הבחירות.
ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר שדוקא מפלגות שיש בהן פריימריס, הן יחסית מפלגות שיש בהן שיריון מקומות לנשים, ולכן הן מפלגות שבאופן מעשי מקדמות יותר נשים ויש בהחלט בעיה עם הרעיון הזה של ועדה מסודרת כי בהרבה מאד מפלגות - - -
נאוה ארד: לא צריך ועדה מסודרת אבל אני אומרת לך, ציפי, הייתי יושבת ראש אגף החברות במפלגת העבודה וניהלתי את המאבק לשריון של 20% לנשים, רצו להרוג אותי, אחרי זה תיכף "תפסו על טרמפ": צעירים 25%, עדות מזרח 33%, לא היה אכפת לנו, הגיע מצב שכתוצאה מהשריון יכולנו לפסול רשימות של מועמדים למועצות מקומיות אם לא היו בהן נשים.
נאוה ארד: אני אומרת כל הנושא הזה הוא בכל זאת דבר של נשים צריכות הרבה לחשוב עליו ולקדם לתת חיזוק לאותם ארגוני נשים ותנועות.
נאוה ארד: וזה לא חשוב אם זה מסורתיות, חרדיות, חופשיות, חילוניות, זה לא חשוב, בכל קהילה יש מנהיגות נשית, וצריך לעודד אותה וצריך לעודד את היזמות הנשית וזה, מה לעשות, עדיין תלוי בנו.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להגיע לסיכום היום החשוב הזה, שהגיעו אליו נשים באמת מאד נכבדות מהעבר הפוליטי של מדינת ישראל, מהווה ואני יכולה לומר מהעתיד הפוליטי של מדינת ישראל, ויש לי את הרצון לתת לשביט בן-אריה, שהוא מחבר הספר, לומר, ממש בשתי דקות אם אפשר, לומר את התובנות המרכזיות שלך מן התהליך הזה של כתיבת הספר ואז נוכל כולנו לצאת לחגוג את יום האישה הבינלאומי בשלל האירועים בחוץ ובמליאה.
שביט בן אריה: תודה רבה.
שביט בן אריה: תודה רבה על היום הזה.
שביט בן אריה: אני יודע שיושבת הראש והצוות של הועדה עמלו עליו רבות.
שביט בן אריה: אני בחרתי את הספר שלי, יצא השבוע בהוצאת "מדיה 10" ונמצאים כאן נציגים, בחרתי לתת לסיפורים לדבר בעד עצמם ולא להתעסק בניתוחים, עם כל הכבוד, לא התיימרתי לעסוק בעניינים האלה.
שביט בן אריה: אני חושב שקודם כל החשיבות כאן היא בלמידה ההיסטורית ויושבת ראש הועדה, ציפי חוטובלי, עם כניסתה לתפקיד עסקה בענין נקודות הזיכוי במס הכנסה וזה משהו שהעלו אותו בשנת 49' לראשונה.
שביט בן אריה: הציעו פתרון ואמרו: בואו נאשר עקרונית שאנחנו מטפלים בזה וניתן לאוצר למצוא את הפתרון, אנחנו ככנסת מאשרים.
שביט בן אריה: אז אולי זה הדבר הכי מרכזי לחברות הכנסת בהווה ובעתיד, ללמוד מן העבר להשקיע בעשייה הצבורית ולהמשיך עם העשייה של תשעים ושלש נשים שעשו היסטוריה.
ציפי חוטובלי: רוצה רק לומר משפט סיכום.
ציפי חוטובלי: מה שראינו כאן בעצם זה רק תחילת הדרך של הפוליטיקה הישראלית עם כל מה שנוגע לייצוג נשים, אני בטוחה שעוד דרך ארוכה לפנינו לראות נשים בעמדות מפתח בהנהגה הישראלית והכנסת הזאת מסמנת את פריצת הדרך הראשונה בדבר אחד: שיש בה נשים צעירות, יש בה נשים שהגיעו לפוליטיקה בשלב שבו הן מקימות משפחה, נמצאת כאן חברת הכנסת עינת וילף שהיא אחת מהאמהות הצעירות שלנו בכנסת הזאת ונראה לי שזה כשלעצמו הוא בשורה לכך שנשים יכולות להשתלב בחיים הציבוריים ככל אחד משלבי החיים שלהם, לאו דוקא בשלב היותר מבוגר או בשלב יותר צעיר, יכולות להשתלב בכל חלקי הבית הזה בכל גיל ובכל מצב משפחתי ונראה לי שעם הבשורה הזאת נוכל לסיים.
ציפי חוטובלי: אנחנו עוברים ליום בריאות האישה אז אני מאחלת לכולנו יום אישה מוצלח וטוב .
אורית זוארץ: הדיון הזה הוא דיון שנקבע באופן די דחוף בעיקר לאור השינויים המערכתיים במשטרת ישראל והשלכותיהם על המאבק בסחר בבני אדם בכלל ובנשים בפרט.
אורית זוארץ: הכוונה לשינויים מבניים בזרוע "סער".
אורית זוארץ: נמצא איתו ניצב יואב סגלוביץ ממשטרת ישראל שיתייחס לנושא.
אורית זוארץ: חשוב לי לציין שהישיבה הזאת זומנה לאור הפרסומים, לא רק הפרסומים בתקשורת אלא מהתגובות שקיבלנו מגורמים בינלאומיים, אנחנו נמצאים בקשר הדוק עם מחלקת המדינה האמריקאית, נמצא איתו מיכאל לורי משגרירות ארצות הברית שאיתו אנחנו נמצאים בקשר מאוד מאוד אינטנסיבי ורציף.
אורית זוארץ: אנחנו בקשר עם המטה לסחר בנשים ומשרדי הממשלה.
אורית זוארץ: קיבלנו בערך שלושים וחמישה מכתבים ופניות מגורמים בינלאומיים ששמעו על השינוי, כולם עוקבים מאוד מקרוב על כל מה שקורה בישראל והם שמעו על השנוי.
אורית זוארץ: הם הוציאו פניות על כך שהם מוטרדים שהשינוי הזה יפגע במאבק ובעבודה המבורכת של הזרוע בשנים האחרונות.
אורית זוארץ: אני אאפשר לנציגי ונציגות הארגונים, הגופים והמשרדים להתייחס ולאחר מכן ניצב יואב סגלוביץ יתייחס לשינוי ולמבנה הארגוני החדש.
אורית זוארץ: בבקשה נתחיל עם  רחל גרשוני מתאמת המאבק בסחר בבני אדם במשרד המשפטים.
רחל גרשוני: אקדים ואומר שאין בכוונתי או ביכולתי לדעת, מבחינה ארגונית, מה טוב למשטרת ישראל, וודאי, קטונתי ולא הייתי מעודי במשטרה וזה לא תפקידי.
רחל גרשוני: אני יכול להצביע על התועלות שצמחו עד כה מכך שפונקציה ארצית ריכזה בידיה את הסמכויות לחקור, וגם בחלקו של דבר להעמיד לדין עבירות כנגד עובדים זרים בכלל ועבירות סחר בבני אדם ועבדות בפרט.
רחל גרשוני: התועלת הראשונה, חברתי מהפרקליטות תרחיב בנושא, זו ההתמקצעות.
רחל גרשוני: מדובר בעבירות שמנוסחות רחב וצריך לצקת לתוכן תוכן, זה מאוד מאוד קשה משום שאין עדיין פסיקה בארץ ואפילו אין  עדיין הנחיות פרקליטות בארץ.
רחל גרשוני: צריך ללמוד חומר מחוץ לארץ, צריך ללמוד את אופי האוכלוסייה.
רחל גרשוני: העובדים הזרים הם אוכלוסייה מיוחדת מבחינת התרבות וגם מבחינת דפוסי ההתנהגות, יש דפוסי פשיעה מיוחדים שהם ארציים.
רחל גרשוני: אני יודעת שיחידת "סער" הגישה באמת כמה כתבי אישום, וחברתי תרחיב לגבי דמי תיווך מעבר למותר.
רחל גרשוני: זאת הייתה תופעה ארצית שהקורבנות הם מהמון מחוזות וזה גם מראה על הצורך בהתמקצעות ועל התועלת בהתמקצעות.
רחל גרשוני: גם המוטיבציה של  גוף שמתמקצע היא גדולה, גוף שמתמקצע הוא מסור לעניין, ואת ההצלחות שהיו אנחנו יכולים לראות בשטח.
רחל גרשוני: אחת מההצלחות: - התנהל תיק בבית משפט המחוזי בירושלים, תיק ראשון "אחזקה בתנאי עבודות של עובדת זרה, פיליפינית".
רחל גרשוני: תיק הרשעה "בעבודת כפייה".
רחל גרשוני: גיוס לדפוס חדש בזמן אמת  - זה מחנות האימונים בסיני, על אף שהעבירות בוצעו מחוץ לגבולות מדינת ישראל הגוף הזה בגלל המחויבות שלו, בגלל הראש שלו, בגלל הכלים שלו נתן מענה בכך שהעמיד לדין בשלוש פרשיות משתפי פעולה מאריתריאה.
רחל גרשוני: גם על הנזקים אני יכולה להצביע, הנזקים שהיו במקרים בעבר שתחנות טיפלו בדברים האלה, מקרה אחד, אני לא אזכיר את שם התיק, תחנה משטרה טיפלה במחנה עבודה שנלווה באיומים, אחזקת דרכונים, אחזקת כרטיסי אשראי, אלימות, איומים וכן אלה, זה מ עם פחד.
רחל גרשוני: התחנה העמידה לדין והאנשים הורשעו בסוף בתקיפה שגורמת חבלה של ממש ובאיומים וכדומה  אבל ולא על אחזקה בתנאי עבדות או עבודת כפייה.
רחל גרשוני: אני לא אומרת שבסופו של יום זה היה האישום דווקא, אבל זה לא נחקר בכיוון הזה.
רחל גרשוני: אני שמחה שבאמת הייתה הרשעה אבל מצד שני זה באמת לא שיקף את החומרה של המקרה.
רחל גרשוני: החקירה יכלה להתבצע גם בעניין האחזקה בתנאי עבדות, ומשום שזה דורש התמקצעות והכרת המטריה זה לא נעשה, זה היה נזק.
רחל גרשוני: למדנו גם מסחר לזנות, את הסחר לזנות צמצמנו באמת, צמצמנו את התופעה הזאת מ- 3,000  מקרים לשנה לכמעט  למספר קורבנות שאפשר לספור על אצבעות יד אחת.
רחל גרשוני: עד ינואר 2011 הייתה הפוגת של שנתיים ורק בינואר 2011 יש לנו כמה תיקים.
רחל גרשוני: מה גרם לצמצום?
רחל גרשוני: – אחד מהגורמים הכי משמעותיים היה הקמת יחידת ימ"ר תל אביב שעסקה בעבירות האלה, דוברי רוסית שהשחילה את עצמה וכן הלאה.
רחל גרשוני: זה נכון שזאת לא יחידה ארצית ואם היחידה הארצית הייתה  זה היה לטובה, אבל זה מוכיח מה קורה כשיש התמקצעות וזה מראה מה קורה כשיש מוטיבציה כשמקימים את הגוף הנכון.
רחל גרשוני: בסופו של דבר אני צריכה לציין שהעין הבינלאומית באמת צופיה עלינו - על כל מה שאנחנו עושים.
רחל גרשוני: בספרות הבינלאומית מדגשים את החשיבות של התמקצעות, של הקמת יחידות מיוחדות הן בפרקליטויות, הן במשטרה והן בגופים אחרים.
רחל גרשוני: יש את דוח מחלקת המדינה של ארצות הברית שכן נותנת מדי שנה בשנה את הדעת לנושא על הארגון וההתארגנות במשטרה ובפרקליטות וברשות ההגירה.
רחל גרשוני: אני חושבת שטוב כך משום שזה מאפשר לנו לעשות את חשבון הנפש.
רחל גרשוני: מכל הבחינות האלה על אף שבאמת אין לי גם לא את הידע וגם אין לי יכולת, ואין לי ניסיון להגיד מה צריך להיות, אבל מזה שאני עוסקת בנושא מזה עשר שנים אני יכולה להגיד ממה שראיתי מה הסב תועלת, וממה שראיתי מה הסב נזק.
רחל גרשוני: תודה.
אורית זוארץ: תודה רבה לך עורכת הדין גרשוני.
אורית זוארץ: אנחנו נעשה איזו הפסקה בנושא לשנייה, היום אנחנו מציינים את יום העיוורים בכנסת, נמצאת איתנו דורית חן שרוצה לומר כמה מילים, זה יום מודעות ארצית "רואים שש שש", יש גם פעילות בכנסת וגם פעילות ברמה הארצית.
אורית זוארץ: בבקשה דורית.
דורית חן: קודם כל אני מאוד שמחה חלקית בעניין הזה, אני מאוד שמחה לדעת שיש מודעות בכנסת.
דורית חן: יש נושא אחר שגם הוא כן חשוב, כל העניין של מודעות, אנחנו ספציפית מתעסקים בעיוורים כי בתוך עמי אני חיה.
דורית חן: בעצם היום יש את יום העיוור שנועד בעצם ליצור הזדהות ומודעות אצל אנשים - אצל כל האנשים, לעיוורים ולכבדי ראיה, בעצם לעולם שלהם, לחיים שלהם, ובעיקר לעובדה הפשוטה שאנחנו רוצים כמו כולם, כמו כולכם רק שיש לנו בעיה טכנית.
דורית חן: עיוורון היום זו בעיה טכנית, פגיעה חושית שניתנת לפתרון בכל מיני אמצעים.
דורית חן: אנחנו רוצים שתהיו קצת מודעים ושתחוו את זה.
דורית חן: היום בכנסת יש לנו משחק כדור-שער שנבחרת עיוורת משחקת וחברי הכנסת מוזמנים להצטרף וגם אתם מוזמנים לצפות ולהצטרף.
דורית חן: מעבר לזה יש עמדות הכנת קפה, פעם מישהו הכין קפה בעיניים עצומות?
דורית חן: – לי לא נראה שזו חוויה נעימה כשאתה לא עיוור מקצועי.
דורית חן: תבואו, הביטוח עלינו אם קורה משהו.
דורית חן: אתם מוזמנים לבוא ולחוות ואני מקווה שבין הוועדות תחשבו על עיוורים ועל עיוורון, אני לא מאחלת לכם אבל מצד שני זה לא כזה נורא.
דורית חן: אולי כשתבינו שבעצם אלו אנשים שניתן לשלב אותם אז יהיה הרבה יותר קל, שתעבירו את המסר לילדים ולחברים שלכם ושיהיו לנו חיים קצת יותר קלים.
דורית חן: תודה רבה.
אורית זוארץ: תודה רבה לך, אני חייבת לציין שביום בו ציינו את יום האוכלוסייה עם צרכים מיוחדים בכנסת היה כאן מסלול שלם של התנסויות, הליכה עם כלי נחיה, אכילה וטעימה עם עיניים עצומות ובאופן אישי השתתפתי בארוחת ערב חושית, בכל פעם בעצם מנטרלים חוש אחר ומנסים לאכול ארוחת ערב כשחוש אחר מנוטרל.
אורית זוארץ: זו חוויה מדהימה ואני חושבת שאנחנו צריכים מדי פעם להיכנס לנעליים של מי שחסר לו.
אורית זוארץ: הצטרף אלינו חבר הכנסת אריה ביבי שמילא שורה ארוכה של תפקידים במשטרת ישראל, אני מקווה מאוד שתצטרף באופן קבוע לוועדה ותוכל לתרום לנו גם מהידע וגם מהניסיון שלך.
אורית זוארץ: אנחנו נמשיך בסדר הדברים.
אריה ביבי: יש כאן אנשים הרבה יותר מוכשרים ממני, הם מכירים מקרוב, אני כבר לא שם.
אורית זוארץ: אנחנו נמשיך בדיון ואשמח אם תוכל להתייחס בהמשך לדברים שנאמרים בנושא.
אורית זוארץ: בבקשה עורכת הדין תמר פרוש מהפרקליטות.
מאיר פרוש: גם לי חשוב לפתוח ולהגיד שאנחנו הפרקליטות לא באים להתערב בהחלטות מבניים ובשיקולים מערכתיים של המשטרה.