GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל שני: אנחנו גם בודקים אם הוא עבר קורס הכשרה מקצועית, אנחנו בודקים האם יש לו ידע בסיסי באנגלית על מנת שהוא יוכל לתקשר באופן סביר עם המטופל שלו.
אורית זוארץ: בעניין ההטרדה המינית?
רחל שני: ההטרדה המינית מצוינת ב---
אורית זוארץ: בשתיים וחצי שורות.
אורית זוארץ: השאלה היא עד כמה זה מובהר לו, כי אנחנו יודעים שיש הבדלים תרבותיים.
אורית זוארץ: יש מדינות שבהן שירותי מין הם חלק מהשירותים שהעובד צריך לספק למעסיק שלו והשאלה אם מובהר לו---
רחל שני: מובהר לו היטב הזכות שלו---
אורית זוארץ: שעות עבודה, שעות מנוחה, שאסור לפגוע בו פיזית.
רחל שני: כמובן, וגם הנושא של הטרדה מינית.
אורית זוארץ: מובהר לו, או שהוא מקבל את זה ככה בזכותון?
רחל שני: הוא מקבל את הזכותון, מובהרות לו כל הזכויות שלו, אבל להגיד לך שאנחנו בודקים בחוזה ההעסקה האם יש סעיף?
רחל שני: לא, אנחנו לא עושים את זה, וגם אם אין חוזה אחיד, לא סביר שנבחן כל חוזה וחוזה, אלא אם כן נונחה אחרת ואנחנו נשמח לחשוב על---
אורית זוארץ: עמדתך המקצועית, האם את לא רואה מקום להכין חוזה אחיד שיפתור את כל הבעיות האלה?
רחל שני: בהחלט, בשיתוף עם משרד הפנים.
אורית זוארץ: עורכת דין שטראוס.
שושנה שטראוס: שוב, הנושא של החוזה, אולי תמר תתייחס, אבל בעיקרון יש בחוק עשרה מרכיבים שחייבים לכלול אותם בחוזה עם עובד זר, הוא מגיע ויש לעובד זר זכות שיקבל חוזה כתוב בשפתו.
שושנה שטראוס: יש הסדר בסיעוד של אישור עורך דין שהוא בדק את החוזה והוא תואם את כל החוקים, התקנות, ההנחיות והנהלים של מדינת ישראל, אבל מעבר לכך יש חופש התקשרות בחוזים, לכל מעסיק וכל עובד יש את הדברים הייחודיים---
אורית זוארץ: אבל זה לא חופש התקשרות בחוזים, אנחנו מדברים על מהגרי עבודה שמגיעים הנה בחסות המדינה.
שושנה שטראוס: זה דווקא מאוד קשור.
אורית זוארץ: אני לא יכולה להכניס הנה עובדת זרה ולהתקשר איתה כאוות נפשי, יש כאן התקשרות בחסות המדינה.
שושנה שטראוס: כן, אבל גם במסגרת החוק, ההיפך, אני חושבת, לטעמי, ואנחנו גם בקשר עם משרד החוץ, מאוד חשוב שהמאפיינים הייחודיים של ההתקשרות יבואו לידי ביטוי בחוזה.
שושנה שטראוס: אם זה מטופל שצריכים להרים אותו, או אם יש מטלות ייחודיות, הן צריכות לבוא לידי ביטוי בחוזה ושהעובד לא יופתע, יקבל חוזה אחיד ואחר כך הוא יגיע לבית המטופל ומתברר ש...
שושנה שטראוס: אז החוזה אמור להתאים למציאות בבית המטופל.
שושנה שטראוס: ברור שאי אפשר להכניס לחוזה דברים שהם בניגוד לחוק ולכן אנחנו דורשים את אישור עורך הדין על החוזה.
אורית זוארץ: אני לא רואה כאן סתירה בין הגדרת תפקיד ומטלות ייחודיות שמחייבות בתחום עיסוק מסוים לבין הבסיס החוזי.
אורית זוארץ: גם בתחום עיסוק מסוים, כשאנחנו מדברים על סיעוד, הגדרת הטיפול היא הגדרה ברורה של מטלות ולכן יכול מאוד להיות שאם יהיה חוזה אחיד לכל תחום עיסוק, שיגדיר את המטלות ולעובד יהיה ברור מה הוא צריך לעשות, זה גם עשוי למנוע חיכוכים בעתיד.
אורית זוארץ: אנחנו לא מדברים על כל הניואנסים שבתוך החזקת משק הבית, למרות שגם שם, לדעתי, חשוב להגדיר את גבולות הגזרה, כי אנחנו נחשפים במציאות שיש כאן עובדים שזכויות האדם שלהם מופרות בתוך הבתים וצר לי, בחסות המדינה.
אורית זוארץ: אם יש מקרים שזכויות אדם מופרות בתוך הבתים ויש מצב שבו קרבנות או מהגרי עבודה שמגיעים הנה, בחסות המדינה, מותקפים ונפגעים פיזית ומינית ונפשית, אז יש פה אחריות שאנחנו צריכים לקחת.
אורית זוארץ: אם יש איזה שהוא חוסר, צריך לתת לו מענה.
אורית זוארץ: אנחנו באים להציף את הקשיים ולחפש דרך לטפל בהם.
אורית זוארץ: שאלה נוספת לגבי משרד החוץ, מי מבצע את הראיונות.
אורית זוארץ: יש קונסול עבודה?
רחל שני: יש לנו קונסולים שבמסגרת התפקיד שלהם יש מספר תפקידים נוספים.
רחל שני: לפעמים יש בקונסוליות קונסול שהוא קונסול וגם קצין המנהלה של השגרירות.
אורית זוארץ: הוא גם מראיין את כל מהגרי העבודה?
רחל שני: כן, הוא מראיין את כולם, בסיוע העוזרים המקומיים שלו, שמסייעים לו בתרגום לשפה המקומית, אבל הקונסול הוא זה שמבצע את הראיונות ביחד עם העובדים המקומיים.
אורית זוארץ: כמה מהגרי עבודה מגיעים, לצורך העניין, מתאילנד בשנה?
רחל שני: אין לי את הנתונים המדויקים כאן, אבל אני יכולה להעביר את זה לוועדה.
אורית זוארץ: משרד הפנים, משרד התעשייה, המסחר התעסוקה?
שושנה שטראוס: בסביבות 5,000 עד 7,000.
אורית זוארץ: והקונסול יושב ומראיין את כולם באופן אישי?
רחל שני: משתדל, ביחד עם העובדים הזרים.
אורית זוארץ: הוא עושה גם דברים אחרים?
אורית זוארץ: זה לא מצחיק אותי בכלל, זה מדאיג אותי.
רחל שני: הוא עושה את זה בסיוע העובדים המקומיים שלו שדוברים את השפה, בהחלט.
אורית זוארץ: יש לו פיקוח ובקרה על כל עובד?
אורית זוארץ: אני אגיד לך למה אני מעלה את זה.
אורית זוארץ: אני ממש לא מעלה את זה כדי לתקוף את משרד החוץ, אני מעלה את זה כי אני חושבת שצריך להיות בכל מדינה שיש בה מספר לא מבוטל של מהגרי עבודה קונסול שיעסוק רק בסוגיות של מהגרי עבודה.
רחל שני: אנחנו נשמח אם תעזרי לנו להעלות את ה---
אורית זוארץ: השאלה אם את מוצאת שיש לזה מקום וצורך.
רחל שני: אנחנו בהחלט חושבים שיש צורך.
אורית זוארץ: יופי, תודה.
גלעד נתן: אם יורשה לי להעיר, בקנדה יש קונסול עבודה בישראל.
גלעד נתן: גם באוסטריה.
אורית זוארץ: אין כל כך מהגרי עבודה ישראלים שנוסעים לקנדה.
גלעד נתן: זה לא עולה על כמה עשרות בשנה, אבל מדינת ישראל, שמייבאת לפה אלפי עובדים כל שנה---
אורית זוארץ: אנחנו בהחלט מבינים שחלק מהעובדה שמהגרי עבודה נופלים בין הכיסאות.
אורית זוארץ: אני אשמח לקבל זכותונים בשפות, כדי שנוכל להתרשם---
רחל שני: משרד התעשייה והמסחר יוכל להעביר אליכם.
אורית זוארץ: יש גם את נציגת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שרוצה להתייחס?
אורית זוארץ: וגם גב' גרשוני, את תספרי על הפעילות של המשרד, כי אני חושבת שזה ממקד את כל העבודה הבין משרדית.
נטע ברנר מאור: רציתי לדבר על שני נושאים.
נטע ברנר מאור: נושא הזכותון, שקשור גם לנושא השני, שאולי ממנו כדאי להתחיל.
נטע ברנר מאור: בעקבות התיקון לחוק עובדים זרים, התיקון האחרון, עוגנו, ובעיקר הורחבו, סמכויות הממונה על זכויות עובדים זרים, כיום מתפקדת ממונה, באופן כזה שיש לה סמכויות מאוד רחבות.
נטע ברנר מאור: למשל להפנות את התלונה לבירור על ידי גוף אחר, אם התלונה היא נגד המדינה אז להפנות אותה לבירור על ידי היועץ המשפטי, להעביר את התלונה לגישור, לקיים בירור כדי לקבוע אם יש מקום להגיש תביעה אזרחית, להגיש תביעה אזרחית בשם העובד.
עידית לבוביץ': אבל עובדות זרות הוחרגו מסמכויות---
אורית זוארץ: לא, לא בעניין הטרדה מינית.
אורית זוארץ: אנחנו עמדנו על כך בוועדה שגם הן תוכלנה לפנות לממונה.
נטע ברנר-מאור: אז בעניין סחר בבני אדם, בעניין מעשה המהווה עבירת מין או אלימות ובעניין הטרדה מינית, באמת לא הוחרגו סמכויות הממונה והיא יכולה לפנות בנושאים האלה.
נטע ברנר-מאור: הממונה החלה לפעול מאז שהתיקון לחוק נכנס לתוקף ביתר נמרצות, היא תקים אתר, או כבר הקימה אתר שיפורסם בעברית ובאנגלית, ואת הזכותון הקיים היום היא לקחה על עצמה לשפר, לעדכן.
אורית זוארץ: זה זכותון אחיד?
נטע ברנר-מאור: כן, זה זכותון אחיד.
נטע ברנר-מאור: למשל מה שהיא מתכוונת לעשות זה שבסיעוד היא תפנה לקישורים לכל הזכויות הספציפיות לסיעוד.
אורית זוארץ: מה זאת אומרת קישורים?
נטע ברנר-מאור: ניתן יהיה ללחוץ על קליק בזכותון ואז יפנו אותם לכל החוקים.
אורית זוארץ: ואם אין לה אינטרנט, מחשב?
אורית זוארץ: והיא לא נגישה?
נטע ברנר-מאור: עובדת שתרצה להתלונן, יהיה לה את זה באופן מודפס, בכמה שפות.
אורית זוארץ: השאלה אם נותנים את זה מראש.
אורית זוארץ: הבעיה היא הנגשה של מידע, לא בדיעבד.
נטע ברנר-מאור: קודם כל, הזכותון שקיים היום מחולק עם כניסת העובדת לארץ, או בקונסוליה.
אורית זוארץ: משרד החוץ?
אורית זוארץ: כלומר, כשהיא מציגה את החוזה בקונסוליה, היא מקבלת את הזכותון?
אורית זוארץ: מבהירים לה מה הזכויות שלה ולא בודקים את החוזה?
רחל שני: לא בודקים את החוזה.
נטע ברנר-מאור: הזכותון הזה, אני משערת, יחליף את הזכותון הקיים.
נטע ברנר-מאור: הוא יהיה הרבה יותר מפורט, יהיו לו הרבה יותר קישורים לכל מיני חוקים.
נטע ברנר-מאור: חוץ מאתר האינטרנט, היא תעשה מן חוברת זכויות, זה כבר לא יהיה זכותון של שבעה עמודים ואני משערת שהוא יחולק כמו שמחולק הזכותון הקיים היום.
אורית זוארץ: לוחות זמנים?
אורית זוארץ: צר לי, אנחנו יורדים לפרטים, כי אם לא יורדים לפרטים, זה נשאר בוועדה, בפרוטוקול, ונשאר שם.
אורית זוארץ: אם יש לוחות זמנים, אנחנו יכולים להזמין אתכם בעוד שלושה חודשים ולבדוק למה לא עשיתם, או לפעול בכל הכלים שעומדים לרשותנו כדי להביא לכך שתעשו את זה.
נטע ברנר-מאור: אני לא יודעת את לוחות זמנים של הממונה, נבצר ממנה להגיע היום, אבל אני יודעת שהיא עובדת על זה.
נטע ברנר-מאור: היא מחכה להערות המשרדים, כלומר טיוטת הזכותון מוכנה, היא העבירה את זה להערות משרדים וגורמים מקצועיים, ואני משערת שברגע שזה יסתיים היא תפרסם אותו.
נטע ברנר-מאור: זה עניין גם של תקציבים, שצריך לפרסם אותו לשבע שפות, אז נשמח אם תעזרו לנו בזה.
אורית זוארץ: שבע שפות?
אורית זוארץ: רק משבע מדינות מגיעים מהגרים ומהגרות עבודה?
נטע ברנר-מאור: רוב העובדות הזרות מגיעות מהפיליפינים---
אורית זוארץ: רק בסין יש כמה עשרות ניבים.
נטע ברנר-מאור: אבל עובדות מסין לא מגיעות לסיעוד.
נטע ברנר-מאור: צריך להבהיר שעובדות מסין לא מגיעות בסיעוד.
אורית זוארץ: זכויות אדם זה זכויות אדם וזה לא משנה מאיזה מדינה הוא מגיע.
אורית זוארץ: בואו לא נתבלבל, זה לא משנה באיזה ענף הוא עוסק וזה לא משנה מאיזה תחום הוא מגיע.
נטע ברנר-מאור: לא, אבל זה חשוב לשפות.
נטע ברנר-מאור: מכיוון שרוב העובדות הן כן מאזור פיליפינים ונפאל, אז למשל באנגלית, כשפיליפיניות יודעות אנגלית, אז זו השפה החשובה.
אורית זוארץ: צריך גם לוודא שהיא הבינה את מה שכתוב ולא רק נתנו לה את זה ביד.
אורית זוארץ: אני באמת מברכת את כל השינויים שמתחוללים במערכת, זה לא ברור מאליו, ואני חושבת שצריך לקדם את זה ולהביא לכך שהיא לא רק תקבל זכותון ביד, אלא גם תבין על מה מדובר.
אורית זוארץ: אנחנו יודעים שחלק לא מבוטל מהעובדות והעובדים שמגיעים לא תמיד יודעים קרוא וכתוב.
אורית זוארץ: יש כאן צירים נוספים שצריך לתת להם מענה.
אורית זוארץ: עורכת דין רחל גרשוני, המתאמת במאבק בסחר בבני אדם.
רחל גרשוני: שלום.
רחל גרשוני: אני חייבת להגיד שיש לי יותר דברי שבח ל'סהרונים' משהם ביטאו בעצמם.
רחל גרשוני: אנחנו מבקרים כל כמה חודשים ב'סהרונים' משום שאנחנו רואים באוכלוסייה שם אוכלוסייה פגיעה, שאנחנו צריכים לעמוד על המשמר, לראות מה קורה שם.
רחל גרשוני: העובדים הסוציאליים ב'סהרונים', שיש ארבעה במספר, שני גברים ושתי נשים, הם מאוד מודעים.
רחל גרשוני: הם מאוד מודעים, אל"ף, לפגיעות המיניות, ובי"ת לסחר בבני אדם, עבדות ועבודת כפייה.
רחל גרשוני: אנחנו מקיימים איתם קשר שוטף, הם מעבירים לנו מקרים, הם מתייעצים איתנו.
רחל גרשוני: אנחנו גם דאגנו ליצור איזה תיאום, זה מה שאנחנו עושים, תיאום, בין מרכזי הסיוע לנפגעי תקיפה מינית בבאר שבע לבין עורכי הדין ב'סהרונים' כדי שיוכלו לקבל הדרכה, הן לגבי זיהוי ואיתור והן לגבי טיפול.
רחל גרשוני: האמת היא, כמו שאמר נציג שירות בתי הסוהר, זו אשליה לחשוב שהטיפול שניתן לבצע ב'סהרונים' הוא טיפול מעמיק.
רחל גרשוני: הוא לא יכול להיות טיפול מעמיק, אבל מה שאפשר לעשות הם עושים.
רחל גרשוני: גם בקשר ליידוע הגורמים הרלוונטיים לגבי מצבים טראומטיים של נשים וניסיון לדאוג לשחרורן.
רחל גרשוני: כשתבקרו, אתם תראו, באמת אין מלים לגבי מסירות הנפש שלהם והאכפתיות שלהם.
רחל גרשוני: אחת גם השתתפה בסדנאות הזיהוי שלנו ואני מקווה שהיא תעביר את המידע שהיא קיבלה שם הלאה.
רחל גרשוני: בנוסף לזה, יש יוזמה חדשה, מכיוון שיש, כפי שכולנו יודעים, תופעה חדשה של מחנות עינויים בסיני, שהבדווים לוקחים אנשים שהם מבריחים, מכניסים אותם למחנות עינויים ומענים אותם כדי להוציא כופר כסף מבני המשפחות שלהם בישראל, אז מגיעים ל'סהרונים' אנשים, גם גברים וגם נשים, במצב מחריד, שלא היה דוגמתו לפני כן, במצב תזונתי נורא ועם הלקאות ופצעים וחבורות וכוויות.
רחל גרשוני: לשם זה יש יוזמה שמתגבשת עכשיו לקשר בין העובדים הסוציאליים שנתקלים בדברים כאלה לבין נציגי רווחה שהם מומחים לעניין טיפול באנשים שסובלים אלימות קשה.
רחל גרשוני: דיברתי עם האחראית על העובדים הסוציאליים בשירות בתי הסוהר, גב' עופרה לוי, והיא תקדם את היוזמה הזאת, תוך כדי כך שהיא מציינת, שוב, שהטיפול הוא קצר מועד, כך שצריך להבין שאי אפשר לעשות טיפול מעמיק.
רחל גרשוני: המשטרה בטח תגיד לכם שהם, מהבחינה הזאת, עשו מהלך מצוין והגישו כתב אישום נגד משתפי פעולה כאן בישראל, שזה מאוד חשוב מבחינת כלי שלוב להפסיק את העניין הזה של מחנות העינויים.
אורית זוארץ: אני חושבת שמר יואב סגלוביץ' דיבר על זה בדיון, על שיתופי פעולה ברמה הבין לאומית.
רחל גרשוני: משרד הפנים יזם פנייה אליי להכשיר את בקרי הגבול, שזה מצוין, איך לזהות, מה לעשות כשמזהים, וגם בשלב יותר מאוחר את האר.
רחל גרשוני: אס.די.
רחל גרשוני: , מי שמתחקר בקשר לתשאול, מעמד פליט וכן הלאה.
רחל גרשוני: וגם מפקד ה'סהרונים' הביע נכונות לכך שאנחנו נערוך הכשרה לצוות שם, אבל זה עדיין לא יצא לדרך.
רחל גרשוני: לגבי מהגרות עבודה, אני חייבת להגיד שלא הרבה רואים בשטח ההכשרות והחינוך תוצאות מיידיות.
רחל גרשוני: חינוך זה דרך ארוכה, אבל אני הייתי המומה כשראיתי שגב' רננה לוי, שהיתה אצלנו במשרד רק פעם אחת, היתה בקורס זיהוי, מתקשרת עם מקרה.
רחל גרשוני: זה מראה וממחיש לנו שלפעמים הכשרות באמת מניבות תועלת, אבל מיידית.
רחל גרשוני: זה קרה גם עם יחידת עוז, אגב.
רחל גרשוני: יחידת עוז העבירה מקרה של סודנים שהם חשבו שהם עברו תהליך של עבדות.
רחל גרשוני: גם פה אנחנו רואים, יש לפעמים סיפוק מיידי.
רחל גרשוני: בשבילי זה סיפוק מיידי.
רחל גרשוני: אנחנו עושים את סדנאות הזיהוי.
רחל גרשוני: קיימנו ארבע סדרות של סדנאות זיהוי, הן מאוד מוצלחות, אנחנו משתפים את מרחב המשרדים הממשלתיים, פנים, משטרה, נציגת שירות בתי הסוהר היתה שם, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, רווחה, בריאות וכן הלאה, וזה טוב, כי נוצרת שפה אחידה ונוצר גם שיתוף פעולה, מעבר, ונוצרת גם הבנה בין ארגוני הסיוע לבין הממשלה.
רחל גרשוני: הדבר האחרון, אנחנו מתחילים בדרך של סדנאות לרגישות תרבותית, כי אנחנו מוצאים שהן בקשר למהגרות עבודה והן בקשר למה שנקרא מסתננות, יש כשלים בטיפול ובחקירה לפעמים משום שאין הבנה לגבי התרבויות.
אורית זוארץ: על זה אנחנו מדברים, על הפערים המאוד גדולים.
רחל גרשוני: משתתפים בזה משרד החוץ, שמספק לנו אכסניה, והג'וינט ו-סמ"י, Centeral of International Imigration integration, וזה מתחיל ב-4 ליולי במשרד החוץ, הראשון, אני קוראת לו הפיילוט.
אורית זוארץ: כמה משתתפים יהיו בתדריך?
רחל גרשוני: יהיו 30, מכל המשרדים.
רחל שני: זה לא נוגע לעבודת הקונסול.
אורית זוארץ: בעבודת הקונסול אנחנו נטפל בנפרד.
אורית זוארץ: אנחנו מכירים את העבודה הנהדרת של עורכת דין גרשוני, בשיתוף עם כל הגורמים, ואני חושבת שההדרכה הזאת עלתה מתוך השטח, צורך להבנה של מאפיינים והבדלים תרבותיים בינינו לבין---
רחל גרשוני: כן, ויש אנתרופולוגית שחוקרת את התרבויות ויש מנחים מקצועיים.
רחל גרשוני: ואני מסיימת בכך שאני לא אומרת שהכל בסדר, הכל לא בסדר, אני בטוחה שיש פגיעות מיניות מעבר למה שאנחנו יודעים, אני בטוחה שלא הכל מטופל כמו שצריך.
רחל גרשוני: מה לעשות, אנחנו ממשיכים, והייאוש הוא מותרות.
אורית זוארץ: עורכת דין גרשוני, תודה רבה על העבודה הנהדרת ואני חושבת שברגע שההדרכה הזו נכנסה לתכנית העבודה של המשרדים, אנחנו שמענו גם את המשתתפים בדיונים ואת הנציגים שהגיעו, עד כמה הנושא הזה תרם להם, עד כמה הנושא הזה סייע להם לפתח את הרגישות הנוספת כדי באמת לאתר ולגלות קרבנות שמנוצלים כאן, גם תקיפה מינית וגם ניצול במסגרות העבודה והפרת זכויות האדם שלהם.
אורית זוארץ: אנחנו נאפשר לגב' שרון הראל ולנציגה שהגיעה איתך.
אורית זוארץ: אנחנו מבקשים לא לצלם, אנחנו רוצים לשמור על הפרטיות.
אורית זוארץ: בבקשה, גב' הראל, בכמה מלים, ואם נוכל לשמוע אותה.
שרון הראל: קודם כל אני מצטרפת לשבחים לגבי העבודה ששירות בתי הסוהר עושה עם אנשים במשמורת.
שרון הראל: יש שם עובדות סוציאליות נהדרות, מאוד מסורות, שבאמת עושות את זה עם הרבה נשמה, עם כל העזרה והתמיכה, אבל לצערנו זה לא מספיק.
שרון הראל: זה לא מספיק, אנחנו היום נשמע איזה שהיא עדות קצרה של מבקשת מקלט שעברה את התלאות, שגב' רחל גרשוני תיארה, בסיני, הגיעה למשמורת, הוחזקה במשמורת פרק זמן של ארבעה חודשים אחרי שהיא הגיעה במצב פיזי ונפשי ירוד, ירוד מאוד.
שרון הראל: באמת זה אחד המקרים הקשים שפגשנו.
שרון הראל: אנחנו פגשנו בה, אנחנו, זה נציגות האו"ם לפליטים, פגשנו בה במשמורת.
שרון הראל: זה היה במהלך דצמבר 2009 והיא שוחררה במרץ 2010 ממשמורת, אחרי חילופי תכתובות, גם עם גורמים במשמורת וגם עם גורמים ממשרדים אחרים, בניסיון אל"ף לשחרר אותה, ובי"ת למצוא מסגרת הולמת של קבע.
שרון הראל: צוין קודם שבאמת יש קשר בין שירות בתי הסוהר לבין מקלטים מחוץ למשמורת, אבל חשוב להבין שרוב המקלטים מחוץ למשמורת הם מקלטים פרטיים, הם מקלטים שמנוהלים על ידי ארגוני זכויות אדם, ארגון רווחה וצדקה נוצרי, ועוד כהנה וכהנה, והם לא מסגרות רשמיות של המדינה, למעט מקלט אחד, מקלט מעגן, שאליו יכולות להיות מופנות נשים שהן קרבנות עבדות וקרבנות סחר.
שרון הראל: במקרה המסוים הזה אנחנו זיהינו אלמנטים שעונים לנו, יש לנו ראיות ראשוניות על עבדות ולכן הפנינו את האישה לאותו מקלט.
שרון הראל: אני רוצה לסייג ולהוסיף בכל הנושא של מקלט מעגן, המקלט הזה הוקם במטרה מאוד מסוימת, אבל בהיעדר מענה אחר, מאוד יכול להיות שמקלט כזה, או דומיו, יצטרך לתת סיוע לקרבנות ולנשים נוספות שמגיעות במצב כזה.
שרון הראל: צריך למצוא לזה מענה, נשים מגיעות גם כשהן חבולות מבחינה נפשית, גם כשהן נזקקות חלקן להפלות.
שרון הראל: מינואר 2010 עשרים נשים מחוץ למשמורת פנו לגופים לזכויות אדם בבקשה לביצוע הפלות, רק על רקע אונס בסיני.
שרון הראל: זה מספר מאוד גבוה ואני בטוחה שזה לא כל המקרים שיש.
אורית זוארץ: ברשותך, משפט לסיכום.
שרון הראל: דוגמה להפלות למשל.
שרון הראל: רופאים לזכויות אדם מפנים לבית חולים וולפסון, שעד כה היה מאוד מבין והסכים לבצע את ההפלות האלה בעלות של 720 שקל להפלה.
שרון הראל: לאחרונה העלות עלתה באופן דרמטי והיא עומדת על אלפי שקלים, תלוי במשך ההיריון.
שרון הראל: אין מענה אחר.
שרון הראל: אין מענה נפשי לאותן נשים ואין אפשרות לקבל את כל הטיפולים הרפואיים.
אורית זוארץ: אז הנושא הזה עלה קודם, בנתונים של מר נתן וגב' רבינוביץ, אז בבקשה.
שרון הראל: אז אני אציג בפניכם את הנציגה שלנו.
שרון הראל: אני לא אקרא לה בשמה, לשמור על פרטיותה, נקרא לה מ' לצורך העניין.
שרון הראל: היא ילידת אריתריאה, הגיעה לישראל, כמו שאמרתי, בנובמבר 2009.
שרון הראל: אני לא אתייחס לנסיבות שהביאו אותה לארץ, אני רוצה להתמקד רק בקורותיה בסיני, וכאמור היא תספר בקצרה על מה שעבר עליה בסיני ומעט על התקופה שהיא היתה במשמורת והשיקום שלה במקלט מעגן.
שרון הראל: אני רק אגיד שמהמצב הקשה שפגשנו בה ותיארנו אותו, נפגשנו איתה השבוע שוב, לקראת הישיבה הזאת, והשינוי הוא מדהים, הוא באמת מדהים, וזה באמת בזכות הליווי הצמוד והטיפול המסור שהיא קיבלה במעגן.
מ': Thank you for this opportunity to tell you my story.
מ': I would like to start by telling you about my road from Sudan to Israel.
מ': This road was very difficult, especially for women, and who is young no like me.
מ': I suffered because of biting, hungry, thirsty and I have been raped for 4 months, they caught me and inject me sedative material, and when I come back to my conscious I saw my body is bleeding and I found my self in a different room then my people.
מ': I can't explain this traumatic program, the time to explain is too short, and so I was held by them for 3 weeks.
מ': I was biting and Physical abused and for 2 weeks I was sexual abused, for 2 weeks in Sinai.
מ': I was stay in Sinai 3 weeks, so After three week I can't control my mind, I can't control my body.
מ': I was free after 3 weeks.
מ': I came to Israel and I was in prizon.
מ': In prizon also I stay 3 months, there is no enough, I have bleeding, I can't eat only rise in prizon, so it too difficult for me stay in the prizon 3 months, but after 3 months I get to be in a shelter, so thanks to god I feel much better today, and before becouse of the shelter.
מ': Now I'm better, so I think about other women.
מ': Also now I have no visa, I'm staying in the sheler.
מ': I don't know what happend in my life tomorrow,before one man said I will back in prizon, again, I was so afraid, because I can't go back, to my life.
אורית זוארץ: I think we understood your message and what you are telling .
אורית זוארץ: זה מאוד קשה.
שרון הראל: אני רק אציג את עיקר הבעיה.
אורית זוארץ: השאלה היא באמת מה קורה.
אורית זוארץ: היא שוחררה ממעגן?
שרון הראל: לא, היא שוחררה ממשמורת.
שרון הראל: כרגע זה ועדה פסיכיאטרית שבעצם מצביעה על מצבה והוחלט להאריך את השהות שלה במקלט ל-60 יום נוספים, אבל לא ברור מה יקרה לאחר מכן.
שרון הראל: זה מצביע באמת על הבלבול המערכתי, חוסר הבהירות באיך מטפלים באנשים האלה, במיוחד כשהן גם מחפשות מקלט וגם קרבנות עבדות וגם קרבנות של אותם מעשים.
אסנת כהן ליפשיץ: אני מייצגת את מבקשת המקלט ששמענו כרגע.
אסנת כהן ליפשיץ: אני חייבת להעמיד דברים על דיוקם, כי דווקא זו הזדמנות להודות שבית הדין לביקורת משמורת עשה פה עבודה בסך הכל מאוד רגישה.
אסנת כהן ליפשיץ: הוא אכן קבע שהיא תועבר למקלט לחודשיים ולאחר חודשיים הוא ביקש שאנחנו נשוב אליו עם חוות דעת שאומרת האם היא זקוקה לשהות נוספת במקלט.
אסנת כהן ליפשיץ: אנחנו הצגנו את חוות הדעת שקיבלנו בעזרתם של רופאים לזכויות אדם והוא באופן מיידי הסכים להאריך את תקופת השהות שלה ואף הנחה אותנו לשוב ולפנות אליו, ככל שיהיה צורך.
אסנת כהן ליפשיץ: זה מאוד חשוב לי במקרה הזה, כי הרבה פעמים יש איזה שהם אי הבנות עם בית הדין לביקורת משמורת וכאן נתקלנו בדיין שמגלה רגישות רבה, גם למקרה הספציפי הזה וגם לנשים אחרות, וחשוב להגיד את זה.
אסנת כהן ליפשיץ: בנוגע למקרה הזה, חשוב גם לומר שנדרשו פניות חוזרות ונשנות כדי להביא לשחרורה ואני מנצלת כל במה, ואני מנצלת גם את הבמה הזאת, כדי לומר שזה שמאז תחילת 2008 לא מאפשרים יותר לנציגים שלנו להיכנס לתוך האגפים של קציעות, מה שבעצם מונע בעדנו מלהגיע לנשים כמו האישה הזאת.
אסנת כהן ליפשיץ: אנחנו מצליחים להגיע לחלקם, אבל לא לכולם, רק מי שאנחנו יודעים את שמו ומספרו ושירות בתי הסוהר מוציא לנו אותם, רק אותם אנחנו יכולים לפגוש.
אסנת כהן ליפשיץ: מרכז המחקר והמידע עשה פה באמת עבודה מאוד יסודית ומעמיקה, אני לא אחזור כמובן על הדברים, אני רוצה להוסיף על דברים שאמרה גב' שרון הראל.
אסנת כהן ליפשיץ: נאמר פה שהיו עשרים פניות להפלות בעקבות מעשי אונס מתחילת השנה, אבל ב'רופאים לזכויות אדם' הצטברו 230 פניות מאז תחילת 2009, שכמובן לא ניתן היה לבדוק, כשכל הפניות להפלות נעשו בעקבות אונס במדבר, אבל בסבירות גבוהה מאוד רבות מההפלות הן בעקבות אותו אונס במדבר.
אסנת כהן ליפשיץ: זה מאוד נדיר שנשים ממוצא סודני ואריתריאי מבקשות לעבור הפלה סתם כך, ללא סיבה.
אסנת כהן ליפשיץ: נאמר פה על ידי הנציג של שירות בתי הסוהר על השימוש בשירותי תרגום של עצורות מאותו מוצא.
אסנת כהן ליפשיץ: נכון שזה מאוד נח מבחינת השפה וגם הזמינות של אותן עצורות לתרגם ללא תשלום, אבל---
אורית זוארץ: חשבתי שמכשירים אותן לעבוד.
סיגל רוזן: לא, אלה עצורות שמתרגמות.
אורית זוארץ: אני הבנתי שמכשירים אותן לעבוד כמתורגמניות.
אורית זוארץ: אוקי, אז גם מנצלים אותן.
סיגל רוזן: לא לפן הזה ביקשתי להתייחס, אלא דווקא לעובדה שבגלל שבקהילות של אותן נשים הבושה מהווה מרכיב כל כך מרכזי בהחלטה אם לספר או לא לספר דבר כזה, כשאישה רואה שהמתרגמת היא אחת מבנות הקהילה שלה, היא ישר חוששת שהמידע יעבור לשאר בני הקהילה.
סיגל רוזן: דווקא זה יכול להרתיע אותה מלספר מה עבר עליה.
סיגל רוזן: אני כולי תקווה שהוועדה כאן תצא בקריאה לרשויות להעניק לאותן נשים שהוחזקו במדבר רק למטרות אונס ושעבוד מעמד של קרבנות סחר.
סיגל רוזן: מדובר במספר מאוד מצומצם של נשים שתעזנה בכלל לספר מה עבר עליהן ואין פה את החשש של פול פקטור שתמיד מדברים עליו.
סיגל רוזן: אין שום סיכוי שאישה תבחר לעבור את הזוועות שעברו הנשים האלה רק בשביל הסיכוי אולי לקבל אשרת עבודה ושיקום בישראל.
אורית זוארץ: תודה לך על הדברים.
אורית זוארץ: שאלה לי למשרד הפנים, איך אנחנו מסדירים את הסוגיה הזאת?
אורית זוארץ: יש כאן נשים שעברו התעללות, נשים שעברו תקיפה, במקרה של קרבנות הסחר, אני חייבת לציין כאן, היתה לנו ישיבה מאוד מאוד ממוקדת עם נציגי משרד הפנים השבוע, על כל קרבן וקרבן, כל אישה ופנייה שהעברתם אלינו בצורה מרוכזת והיתה פה היענות של משרד הפנים לבחון שוב לעומק את הפניות האלה בצורה ממוקדת ואנחנו מחכים לתשובות.
אורית זוארץ: חלק מהמקרים כבר קיבלו מעמד של ב-1 בינתיים, ולגבי השאר אנחנו נמצאים בהליך של טיפול.
אורית זוארץ: אולי משרד הפנים, איך אנחנו יכולים להקל על אותן קרבנות שעברו תקיפה מינית והגיעו הנה כפליטות?
אורית זוארץ: צריך לבדוק האם זה באמת מצב של פליטוּת או מצבים אחרים?
אורית זוארץ: איך אנחנו יכולים לטפל בסוגיות האלה?
אורלי שמואל-דהן: כידוע יש לנו נהלים ברורים בנוגע גם לגבי קרבנות למטרות זנות וגם את הנוהל לגבי קרבנות למטרות עבדות.
אורלי שמואל-דהן: כל מקרה נבחן לגופו.
אורלי שמואל-דהן: זאת אומרת, רוב המקרים של קרבנות סחר, לפחות ממה שאנחנו מכירים כתופעה למטרות זנות, זה כן מסתננות, ואנחנו מכירים את התופעה של הכניסה, איך הן מגיעות ארצה ושהמסלול הוא בהחלט מורכב וכואב וכל מקרה כן נבחן לגופו.
אורלי שמואל-דהן: אם יש מקרים שהם יוצאי דופן ולאו דווקא גם עונים להגדרה של סחר, אבל יש נסיבות וסממנים של ניצול ומקרים שאנחנו רואים בהם כמקרה הומניטרי, אז יש גם את הוועדה הבין משרדית, שמפנים מקרים אליה.
אורלי שמואל-דהן: אם יש מקרים ספציפיים, אנחנו נקבל התייחסות.
אורלי שמואל-דהן: גב' מיכל יוספוב, היא הגורם המקצועי במשרד שמקבל את ההחלטות, אני אבדוק את הדברים מולה וכל דבר יטופל וייבחן לגופו.
אורית זוארץ: אני מברכת על הנכונות, אבל יחד עם זאת, למיטב הבנתי הוועדה המיוחדת לא התכנסה כבר פרק זמן לא מבוטל ויש הרבה מאוד מקרים שעומדים על הפרק.
אורית זוארץ: השאלה אם אין מקום להאיץ אולי את התהליך הזה ולהעביר את הפנייה שלנו, את הבקשה שלנו, את הדרישה שלנו לקיים ועדה ואכן לבחון את המצבים האלה.
אורית זוארץ: השאלה אם באמת במצבי הביניים, אולי השאלה היא אלייך, עורכת דין גרשוני, נוכל לקבל איזה שהוא רעיון שאנחנו נוכל לקדם אותו מול המשרדים, להעביר נשים שעברו התעללות מאוד קשה למקלטים ולתת להם לפחות לפרק זמן מסוים מענה ולא להחזיק אותן במצב של כליאה.
רחל גרשוני: המדיניות היא לגבי מי שמזהים, ראו ראשית ראיה שהיא קרבן עבדות, ויש מקרים כאלה.
רחל גרשוני: המקרה של מ', ששמענו עכשיו, הוא מקרה שעברתי עליו והגעתי למסקנה שיש כאן חשד לעבדות, למה?
רחל גרשוני: לא מפני שהיא נאנסה.
רחל גרשוני: זה נשמע אכזרי להגיד, אבל אינוס בלבד הוא לא סחר, הוא לא עבדות והוא לא עבודת כפייה.
רחל גרשוני: כדי שזה יהיה עבדות, צריכים להתאגד יחד נסיבות שמתקיימות במקרה שלה, למשל של התייחסות אליה כקניין, או היא הוחזקה שלושה שבועות בלי שניתן לה לצאת, היא נאנסה על ידי כמה וכמה אנשים, הבדווי שהחזיק בה אמר 'את שלי לנצח'.
רחל גרשוני: כאן יש לנו סממנים מובהקים לכך שהיא מוחפצת, שמתייחסים אליה כקניין, שליטה, שלילת חרות.
רחל גרשוני: על אף שזו תקופה קצרה, אפשר לראות בזה עבדות ולכן היא הועברה למקלט הזה.
רחל גרשוני: אישה שנאנסת זה נורא, המדינה צריכה למצוא מענה לזה.
רחל גרשוני: יש את המקלט בעוספייה שעושה עבודת קודש, אבל זה לא מספיק, ולא כל אישה שנאנסה מתאימה למקלט מעגן.
רחל גרשוני: מקלט מעגן נוסד עם המיומנויות המיוחדות לטפל בקרבנות של שלילת חירות חמורה, ולא לטפל בקרבנות של פגיעות מיניות.
רחל גרשוני: לגבי זה אכן צריך פתרון אחר.
אורית זוארץ: אנחנו מתכנסים לכיוון של יש צורך במקלט נוסף שייתן מענה דיפרנציאלי לקרבנות שהן פליטות ומהגרות שמגיעות הנה דרך הגבול, וזה צורך אחר.
יעל אבני: צריך פתרון לפליטות שנאנסות כאן, לא רק בסודן.