GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית זוארץ: אנחנו נפנה לניצב משנה דורית בן מאיר להתייחס למקרים שבהם אתם מטפלים, על עבירות של ניצול מיני וכפייה נגד מהגרות עבודה ואם יש איזה שהיא התייחסות גם לנושא של הפליטות במסגרת התיקים שאתם מטפלים.
אורית זוארץ: אנחנו נשמח לשמוע.
דורית בן מאיר: ברשותכם, קודם מה אנחנו עושים.
דורית בן מאיר: אנחנו יחידה שקראנו לעצמנו סע"ר, וזה לא בקיצור, זה קונוטציה של סחר בבני אדם, עבדות ורמייה.
דורית בן מאיר: בדרך כלל מדברים על סחר בבני אדם, אבל תחת הכותרת מרמה נכנסים גם הרבה דברים.
דורית בן מאיר: בגדול אנחנו ערוכים מא' עד ת', בסדרי גודל של מאה אחוז טיפול, בקרבנות סחר.
דורית בן מאיר: אני יכולה לחלק את זה, גברתי, לשני צירים.
דורית בן מאיר: כל עבירות המין שמתבצעות כלפי מהגרת עבודה כזו או אחרת, נשים בצד כרגע את המסתננים, ומגישה תלונה, היא רשאית להגיש תלונה במשטרת ישראל, בכל תחנות משטרת ישראל, חייבים כמובן לקבל תלונה, ומטפלים.
אורית זוארץ: כמה תלונות הוגשו בשנת 2009?
דורית בן מאיר: תיכף אני אתייחס גם למספרים.
דורית בן מאיר: בין היתר, כשאנחנו רואים בזרוע הסע"ר שיש גם עבדות וגם עבירות מין, בהחלט אנחנו לוקחים ומטפלים.
דורית בן מאיר: למשל, אם את מדברת על מספרים, בסך הכל 28 תיקים הלכו לתביעות ולפרקליטות, זה להגשת כתבי אישום.
דורית בן מאיר: המספר הוא לכאורה נמוך, האירוע כאירוע הוא אירוע מורכב, גדול מאוד.
אורית זוארץ: כמה תלונות הוגשו?
דורית בן מאיר: 54 תיקים נפתחו רק בניצול מיני, מתוך ה-54 תיקים 28 הובאו להגשת כתבי אישום, 6 בחקירה ו-19 נגנזו בעילה כזו או אחרת.
דורית בן מאיר: אני כתבתי את זה בסקירה, יש המון המון אירועים מורכבים, גברתי מוזמנת לקרוא.
דורית בן מאיר: אני מניחה שקראת.
דורית בן מאיר: אנחנו מטפלים בכל מקרה בצורה הכי ראויה, עד המקרה האחרון שהוזכר, דוגמה של גברת שהובאה לצרכי סיעוד ובד בבד התבקשה לבצע עבירות מין, וזה טופל בצורה הראויה ביותר, האבא נעצר, כולם ממש---
אורית זוארץ: בשבוע שעבר.
דורית בן מאיר: כן, בשבוע האחרון.
דורית בן מאיר: יש מקרים של אונס במושב מסוים, פרשיית אונס של סיני ועובד הודי, מקרי אונס, שתיקים נמצאים בפרקליטויות ואנחנו נותנים את כל מה שצריך לסוגיה הזאת.
דורית בן מאיר: דבר שני, הנושא של ההסתננות מגבול מצרים.
דורית בן מאיר: אנחנו גם מטפלים בזה.
דורית בן מאיר: אנחנו מדברים על חדירה.
דורית בן מאיר: הגברת דיברה מעט, אבל גב' גרשוני הוסיפה, יש מקרים חמורים מאוד, אבל הם קורים מעבר לגבול.
דורית בן מאיר: אנחנו עושים פעילות, שזה לא המקום לדבר עליה, אנחנו ביצענו פעילות, ביצענו מעצרים, הגשנו כתבי אישום ובמקרה נוסף שמטופל רק אתמול ביצענו מעצר נוסף של קבוצה.
דורית בן מאיר: פעם אחת הם קרבנות, ופעם שנייה המסתננים שמגיעים לארץ הופכים להיות חשודים בעצמם.
דורית בן מאיר: אתמול עצרנו בחור מאריתריאה עם 600,000 שקלים אצלו בבית, הוא אמור, סליחה שאני אומרת, רק לשתות מים כי אין לו, מאיפה 600,000 שקלים בביתו?
דורית בן מאיר: בדרך נעשים מעשים שלא ייעשו, במה שאפשר לטפל אנחנו מטפלים.
דורית בן מאיר: ואני אומרת מעל במה זו, כל מקרה יטופל, כי יש לנו צוות, אביטן והאנשים יושבים עם גב' גרשוני ועושים הכל ופתוחים להצעות.
דורית בן מאיר: גם ב'קו לעובד' אנחנו מקבלים.
דורית בן מאיר: אתמול קיבלנו אירוע והוא כבר מטופל.
דורית בן מאיר: אם אני מדברת על לפני שנתיים, כשישבנו כולנו פה מדוכדכים, היום יש סינרגיה בין האנשים.
דורית בן מאיר: יש סינרגיה ויש רצון טוב לסייע ולעשות כל מה שנדרש.
דורית בן מאיר: עד כאן, גברתי.
אורית זוארץ: תודה רבה לך ואני באמת חושבת שהתחולל כאן
אורית זוארץ: שינוי אפילו מלפני שנה, מהיום שהתחלתי למלא את התפקיד, בעיקר בשינוי סדר העדיפויות.
אורית זוארץ: כי אם ישבנו קודם ושמענו שיש סדרי עדיפויות ויש נושאים שאנחנו חייבים למקד או להתמקד בהם יותר, ונושאים שלצערנו הרב אין לנו מספיק משאבים, ולבוא ולשמוע שכל מקרה שמגיע מהארגונים מטופל, אנחנו בהחלט מברכים ואנחנו בהחלט נמשיך ונזמן את נציגי המשרד להציג את הפעילות שלהם.
אורית זוארץ: נמשיך לדוברת הבאה.
מיכל מקוב: אני ממרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית.
מיכל מקוב: קודם כל היה מאוד מאוד מעניין לשמוע, אבל אני חושבת שלנו, כששמענו את הדברים, בלט דבר אחד שמאוד חסר וזה בעצם ההבנה של הדינמיקה שמתרחשת בפגיעה מינית שזה המנדט שלנו ואיתו אנחנו מגיעות היום.
מיכל מקוב: אם אנחנו מסתכלים על דינמיקה של פגיעה מינית שמתרחשת בכלל, תוציאו רגע עובדות זרות ונשים שגם ככה הן לא מדברות את השפה ולא מכירות את הזכויות שלהן ומוחלשות ומגיעות גם מארצות מוצא בהן הן מוחלשות, הרי גם אם מנהלת כללית מאוד מאוד בכירה היום לא תבוא ותתלונן כמעט על הטרדה מינית, אנחנו לא יכולים לצפות מנשים שעברו את המקרים האלה לבוא ולהגיש תלונה במשטרה, לבוא ולשתף כל אדם ששואל אותם.
מיכל מקוב: גם עובדות זרות---
אורית זוארץ: מהגרות עבודה.
מיכל מקוב: מהגרות עבודה, שמהשם שלהן 'מהגרות', אנחנו יכולים להבין שהן נמצאות---
אורית זוארץ: טרמינולוגיה מבנה מציאות וכשאת אומרת 'עובדת זרה', אז זה לא קשור אליי, זה שם במקום אחר, ואז יש גם לגיטימציה להתנהג אליה בצורה אחרת.
מיכל מקוב: אז גם מהגרות עבודה שלכאורה מגיעות לכאן רק כדי לעבוד בסיעוד, או בכל מקצוע אחר, ונמצאות בתוך מערכת יחסים מאוד מאוד מורכבת עם המעסיקים שלה, אם זה בתוך הבית, שהן צריכות לגור שם, להאכיל, לנקות, לטפל, נמצאות גם בבידוד חברתי מצד אחד ומהצד השני בתוך משפחה ששולטת בה לגמרי, שוב, לא מכירות את השפה וגם מבחינת הזכותונים.
מיכל מקוב: ממה שראינו כאן, אני לא יכולה להבין מה החוק למניעת הטרדה מינית בשתיים וחצי שורות, בוודאי שנשים שלא מכירות את המהות של החוק לא יכולות להבין אותו.
מיכל מקוב: כשכותבים זכותונים אנחנו צריכים לזכור שצריכות להיות דוגמאות.
מיכל מקוב: החוק עצמו הוא עם חמישה סעיפים ועוד פירוטים שונים כאלה ואחרים, אז בוודאי שמי שקוראת אותו צריכה להיות מודעת לכל הסעיפים ומה זה בכלל הטרדה מינית ודוגמאות והסברים כדי שהיא תוכל בכלל לדעת שמה שהיא עוברת זו הטרדה מינית ולא איזה שהוא משפט ככה מאוד כללי.
מיכל מקוב: כל העבודות האלה שבהן הן נמצאות מייעדות אותן להיות מנוצלות, ולפעמים הדינמיקה שמתרחשת במערכות היחסים בין המעסיק למהגרת הן דינמיקות של טשטוש גבולות ושל בלבול בשפה, של דמות אבהית מצד אחד, שלפעמים יכולה להיות גם אותה דמות שבאה ופוגעת, יחסי קרבה שכל הזמן עושים היפוך בין אמון וסמכות ויחסי חיבה לבין יחסים של פגיעה, דינמיקה שמאוד מזכירה לנו דינמיקה של גילוי עריות.
מיכל מקוב: לכן אני חוזרת ומדגישה שאנחנו לא יכולים לצפות ולקוות ולחשוב שאותן עובדות, גם אם אנחנו באים אליהן לביקור בית, יבואו ישר ויפרשו ויספרו לפנינו את הפגיעה שהן עוברות.
מיכל מקוב: לכן מה שאני חושבת שאנחנו בעיקר צריכים להתייחס אליו זה בעצם המעסיקים עצמם.
מיכל מקוב: אם למשל מדובר בחברת כח אדם, בקבלנים, באנשים שמקבלים באופן פרטי אליהם מהגרת עבודה לתוך הבית, הם אלה שצריכים להיות מודעים להשלכות של מה יקרה אם הם לא יטפלו בנושא של הטרדה מינית ואם הם לא ישימו לזה לב.
מיכל מקוב: בתוך כל מסגרת של כח אדם, של מקום עבודה שבו יש עובדים, שתהיה ממונה על הטרדה מינית, כמו שהחוק מחייב, אני לא יודעת אם אוכפים את זה או לא, שהממונות האלה הן אלה שיבדקו את הבתים של המשפחות של אותן מהגרות עבודה, ושהקבלן יידע שחבל לו יהיה אם הוא לא ידאג לרווחתן ולטיפולן של אותן עובדות.
מיכל מקוב: אני גם רוצה לציין שגם אם אנחנו נותנים את העובדות הסוציאליות, שהזכירו קודם במשרד הפנים, היום עובדת סוציאלית שמסיימת הכשרה בכל אוניברסיטה היא בכלל לא מחויבת לעבור קורס על מה זה בכלל פגיעה מינית.
מיכל מקוב: אז זה נהדר ואני חושבת שזה מצוין שיש את אותן 300 עובדות סוציאליות שעכשיו מוקדשות כולן ספציפית לנושא הזה, אבל גם להן דרושה הכשרה, ומרכזי הסיוע, כמובן עם הניסיון, מזמינים את כל הנציגים להיעזר בנו באותן הכשרות.
אורית זוארץ: כמו במערכת החינוך, שמורות בבתי הספר לא נדרשות לקורס.
יעל אבני: משפט לגבי העובדות הסוציאליות, אם אפשר לוודא שהקשר עם העובדות הסוציאליות, שזה כמובן פרויקט מבורך, יהיה קשר שהוא קשר ארוך טווח ולא קצר טווח, כי אנחנו יודעים שנשים נוטות לספר יותר בקשרים ארוכים.
יעל אבני: שזו תהיה אותה עובדת סוציאלית שבאה בכל הרבעונים ולא כל פעם מישהי אחרת, ואם היא גם מהווה כתובת בין ביקורי הבית אחד לשני, אז הסיכוי הוא הרבה יותר גדול שאותה אישה תפנה אליה כשהיא תזדקק לה.
יעל אבני: הערה נוספת בנושא של הפליטים, שאני מאוד מאוד אשמח אם הוועדה תיקח על עצמה לטפל לעומק בנושא ההפלות.
יעל אבני: אנחנו רואות, גם לגבי פליטות שנפגעות בסיני וגם לגבי פליטות שנפגעות בישראל, הן נשים שהן חסרות זכויות לחלוטין.
יעל אבני: מדינת ישראל נותנת לפליטה רק זכות אחת והיא הזכות לא להיות מגורשת, מעבר לזה אין ביטוח בריאות, אין הכרה בצרכים לא בריאותיים ואין שום גורם שמטפל בזה, ואפילו משרד הבריאות בעצמו מספר לנו שהם במצוקה כספית, גם אם הם רוצים לממן את ההפלה אין להם איך.
אורית זוארץ: הנקודה הזאת ברורה, היא גם עלתה קודם לכן.
אורית זוארץ: אני לא רואה כאן נציג ממשרד הבריאות והסוגיה מול משרד הבריאות נמצאת בתהליך של הסדרה דרך משרד המשפטים, דרך ועדת המנהלים הכלליים, הוועדה הבין משרדית.
יעל אבני: אבל בינתיים יש כל יום אישה ש---
אורית זוארץ: למיטב הבנתי הנושא הזה עלה בדיון ובדיונים הקודמים, שאם יש איזה שהוא מקרה אקוטי, משרד הבריאות כן נותן מענה, והנושא הזה נמצא בתהליך של הסדרה, הם צריכים להגיע הנה לוועדה ולדווח אחרי שזה יועבר לוועדת המנהלים הכלליים.
יעל אבני: רק שפליטות שמגיעות לארגוני הסיוע הוולונטריים לא יודעות את זה.
רחל גרשוני: האמת, זה היה סחר בבני אדם וזנות, זה לא הקרבנות האלה.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על הנושא של מעמדן של פליטות שהותקפו והוטרדו מבחינה מינית.
אורית זוארץ: זה לא בוועדה הבין משרדית, אבל הוועדה הבין משרדית שיוצרת תקדים מסוים, לתת מענה וטיפול---
רחל גרשוני: כלומר בהשלכה.
אורית זוארץ: אנחנו נבחן את הנושא הזה ונשמח לעזור.
אורית זוארץ: מה שכן אני מציעה, אולי למשרד המשפטים, לעשות בדיקה של שיתופי פעולה עם המרכז לסיוע לנפגעות תקיפה מינית, אולי בהדרכות ובהכשרות שאתם מעבירים, כגוף ידע.
רחל גרשוני: כן, בדיוק חשבתי על זה, שמבחינת העובדים הסוציאליים, כמו שעשינו ב'סהרונים' את הגשר הזה.
רחל גרשוני: כן, רשמתי.
אורית זוארץ: אני חושבת שנכון להיום זה גוף ידע מאוד חשוב ומאוד מאוד מרכזי באיסוף הנתונים בכל סוגיית התקיפה המינית, מההטרדה המילולית ועד התקיפה הפיזית, וזה גוף ידע שכדאי להשתמש בו ולזמן אותו ואני חושבת שהם יכולים גם לעשות עבודה ברמת ההשוואה בין תרבויות ומדינות ולספק נתונים מאוד חשובים.
עידית לבוביץ': אני מרכזת את תחום הסיעוד בעמותה וכמה דברים מאוד חשובים לגבי דברים שנאמרו כאן על ידי משרדי הממשלה.
עידית לבוביץ': קודם כל בעניין העובדות הסוציאליות.
עידית לבוביץ': מדינת ישראל הפקידה בעצם בידי העובדות הסוציאליות של הלשכות הפרטיות את הזכות, נקרא לזה זכות, הם הגוף היחיד שיכול לעשות ביקורת יזומה בביתו של המעסיק, וכמו שמר גלעד נתן אמר, העובדות מבודדות, אף אחד לא רואה ואף אחד לא שומע.
עידית לבוביץ': לצערי בכל המקרים שהגיעו אלינו תלונות על הטרדה מינית, על ניצול מיני ועל אונס, לא ביקרה עובדת סוציאלית בבית ולו פעם אחת, ומדובר על עובדות שעבדו שנה, שנתיים, לפעמים גם שלוש.
עידית לבוביץ': מעבר לזה אנחנו גם רואים יומנים של עובדות סוציאליות שביום עבודה, בין 8:00 ל-16:00 ביקרו בבית בבאר שבע, ברעננה, באילת ובקרית מוצקין.
עידית לבוביץ': ברור לי שאו שהביקורים לא נעשו בכלל, ואם נעשה איזה שהוא ביקור, זה היה ביקור חטוף של כמה דקות בלבד.
עידית לבוביץ': אני לא יודעת מי מפקח על זה, אנחנו מעבירים הרבה מאוד תלונות, אנחנו לא מקבלים מענה ובעצם הגוף היחיד שהמדינה נתנה לו את הכח ואת הסמכות לבדוק מה באמת קורה בבתים האלה, לא מתפקד כמו שצריך.
עידית לבוביץ': אני מוכרחה לציין שאני לא מדברת על מאה אחוז העובדות הסוציאליות, פנו אלינו גם עובדות סוציאליות באמת חסרות אונים שנתקלו במקרים ולא ידעו מה לעשות, סייענו והכוונו, אבל זה משהו שצריך לתת עליו את הדעת.
עידית לבוביץ': דבר נוסף, בנושא האכיפה.
עידית לבוביץ': דובר כאן קודם על שלילת היתרים ממעסיקים, אבל אנחנו צריכים לזכור שרוב הפגיעות נעשות לא על ידי המעסיק הישיר, על ידי המטופל, רוב הפגיעות נעשות על ידי בן משפחה או שכן או מישהו שהגיע הביתה, ושלילת היתר מהמעסיק, שבאמת זקוק לטיפול סיעודי לא פותרת את הפגיעה בעובדת הבאה שתגיע לבית אותו מטופל.
עידית לבוביץ': מה שהמדינה עשתה, היא אמרה שהדרך היחידה להעניש היא להעניש את האדם שזקוק לסיוע ולא את זה שביצע את התקיפה בפועל.
עידית לבוביץ': עוד דבר בעניין הלשכות, אני מבינה שהיא רוצה להגיב, זה שנתקלנו עכשיו במקרה שעלה לכותרות והיום מתקיים דיון להארכת מעצר.
עידית לבוביץ': מקרה של עובדת, ארבעה ניסיונות למעשה סדום, מעשה סדום, אונס ואלימות שדיווחה מיד במקרה הראשון, התקשרה ללשכה ואמרה לנציג הלשכה, 'תקשיב, הבן עשה לי כך וכך', 'נבוא לבקר', היא עבדה שם חודש וחצי עד שהמצב הגיע לאונס ומעשה סדום, אף אחד מהלשכה לא טרח לבקר, לא עשו ביקור שלאחר השמה ובטח שלא באו בעקבות התלונה של העובדת.
אורית זוארץ: אנחנו לא יכולים להאריך, אנחנו חייבים לסיים את הדיון, הזמן שלנו הסתיים.
אורית זוארץ: אין לנו את מלוא הזמן לדון ולגעת בכל הסוגיות, אנחנו חייבים לסיים.
אורית זוארץ: הנושא שעלה כאן היום הוא מאוד חשוב ומאוד משמעותי.
אורית זוארץ: יש כאן כמה וכמה נושאים שעלו, אחד מהם באמת שלילת---
רננה לוי: אבל---
אורית זוארץ: יש לי תשובה, תאמיני לי.
רננה לוי: לפרוטוקול.
אורית זוארץ: יש לי תשובה.
אורית זוארץ: אני אגיד לך מה התשובה שלי, ישיבת צוות.
אורית זוארץ: אני חסידת ישיבות צוות והסינרגיה והעבודה הבין משרדית, בין הארגונים לבין משרדי הממשלה.
אורית זוארץ: תקבעו בבקשה ישיבת צוות, תעבירי את הנתונים.
אורית זוארץ: אני התרשמתי מגב' רננה לוי כמי שהיא קשובה והיא נכנסה לתפקידה.
אורית זוארץ: תעלי בפניה---
אורית זוארץ: גב' רננה לוי, בבקשה, תרשי לי לנהל את הדיון.
אורית זוארץ: תיפגשי עם גב' רננה לוי, תשבי איתה, היא נכנסה לתפקיד, אני מניחה שבתחילת המושב הבא אנחנו נקיים דיון נוסף, כי המושב הזה מסתיים בעוד קצת יותר מחודש, גב' לוי תעבוד קצת יותר זמן, הנהלים יהיו קצת יותר ברורים ואז אפשר להגיע לאיזה שהן הסכמות ביניכן, כשאת מציפה את הבעיות והיא תוכל לספק את הפתרונות, אני מניחה.
רננה לוי: אבל זה היה באחריות של גב' רבקה---
אורית זוארץ: גב' רננה לוי, אנחנו לא מטילים את האחריות על אף אחד.
רננה לוי: לא, היא סגרה 170 לשכות ב---
אורית זוארץ: גב' לוי, אנחנו לא בבית דין שדה, אנחנו לא מתעסקים בכמה לשכות נסגרו, יש כאן בעיה שעלתה, תציגי את הנתונים.
אורית זוארץ: אני בטוחה שאם הנתונים שלך יוצגו בפני הגורמים שישבו כאן והם מגויסים למטרה, את תקבלי גם מענה.
אורית זוארץ: יש כאן כמה נושאים מאוד משמעותיים שעלו, אחד מהנושאים זה באמת המיפוי והתיעוד של ביקורי הבית וההגעה של העובדות הסוציאליות האחראיות אל הבתים של מהגרות העבודה והבקרה.
אורית זוארץ: אנחנו מצפים לקבל נתונים.
אורית זוארץ: אני מדברת על פרק זמן של שלושה חודשים, נראה לי שזה פרק זמן מספק.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על זכותון מעודכן שמתחייבים להפיק אותו ואנחנו מצפים שהוא יוצג לוועדה.
אורית זוארץ: כמובן כל הנושא של חוזה אחיד להעסקת עובדים זרים.
אורית זוארץ: אנחנו נפנה לשר הממונה ונבחן איתו את הכנת החוזה האחיד, עם התייחסות קונקרטית לתחום תעסוקה מסוים.
אורית זוארץ: כל הנושא של מקלט שייתן מענה דיפרנציאלי לפליטות עלה כאן.
אורית זוארץ: יש כאן כל כך הרבה נושאים לעבודה, ויש כאן עוד סוגיה שעלתה בפגישה שלי עם נציגי משרד הפנים, שכן השר אלי ישי, בהיותו שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, היתה שם החלטה שבכל מקרה של עובדת סיעוד, אם יש תלונה על תקיפה מינית, צריך שהתלונה תעבור חוות דעת שופט.
אורית זוארץ: גב' שושנה שטראוס, את רוצה להתייחס?
אורית זוארץ: כי יש לנו את תגובת המשרד.
שושנה שטראוס: כן, עדכנתי את מר גלעד נתן, בעקבות הבעייתיות שעלתה, שיש קושי להשיג שופט והשופטים הביעו את דעתם שלא מתאים להעסיק שופט, והשר אלי ישי נתן הנחיה חדשה שמשפטן יפקח על הוועדה והוא ביקש שהדבר הזה יתחיל לפעול מהר מאוד, על מנת לטפל בכל המקרים.
אורית זוארץ: וזה באמת הנכונות של משרד הפנים לתת מענה לסוגיות שאתן העליתן, נציגות הארגונים, שעושות עבודה מאוד מאוד חשובה.
אורית זוארץ: אני מודה לכולן, אנחנו נזמן אתכן לדיון הבא.
אורית זוארץ: ביום ראשון אנחנו יוצאים לביקור ב'סהרוני'ם, מי שיכול להשתתף, יקבל הזמנה.
אורית זוארץ: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים.
אורית זוארץ: על הפרק היום: דוח מחלקת המדינה האמריקנית למאבק בסחר בבני אדם לשנת 2009.
אורית זוארץ: הדיון מתקיים בהשתתפות סגן שר החוץ, שהודיע לנו הבוקר שהוא יגיע באיחור ואנחנו לא נעכב את הדיון, אנחנו נתחיל את הדיון.
אורית זוארץ: כשהוא יצטרף הוא גם יתייחס לדוח ולפעולות שמשרדו יקדם.
אורית זוארץ: גם השנה מדינת ישראל מדורגת בדירוג השני, כאשר הדירוג השני מציין כי המדינה לא עושה די.
אורית זוארץ: נעשות פעולות אבל הפעולות לא מספקות ולא נותנות מענה מלא לסוגיית הסחר בבני אדם בכלל ולמטרות זנות בפרט.
אורית זוארץ: אני חייבת לציין שגם בדוח יש התייחסות לשיפור שהתחולל בחלק מהמשרדים, בעיקר בפעולות של הסברה, הדרכה ופעולות נוספות שננקטות, אבל יחד עם זאת, הצבענו על זה גם במהלך השנה האחרונה ואמרנו שגם אחרי פרסום הדוח יש שינויים בדפוסי הסחר.
אורית זוארץ: בחינת הסוגיה הזאת נעשית במשרד לביטחון פנים בשיתוף פעולה עם משרד המשפטים והצוות הבין-משרדי וזה עוד לא בא לידי ביטוי בדיווח שלנו למחלקת המדינה וזה גם לא בא לידי ביטוי בדוח, ולכן היו שם הערות שקשורות למשרד לביטחון פנים, שמטופלות ועוד לא קיבלו מענה.
אורית זוארץ: נושא נוסף שעלה במהלך הדיונים במשך השנה הוא התשלום המאד מאד גבוה של מהגרי עבודה, שמגיעים לארץ והופכים להיות קורבן או בעצם הופכים להיות באיזושהי פוזיציה לניצול כי הם בעצם חייבים להחזיר את החובות שהם לקחו על עצמם, הם מוכנים לעבוד בכל תנאי וההגנות שהמדינה אמורה לספק להם לא נותנות מענה הולם.
אורית זוארץ: דיברנו על הסוגיה הזאת בדיון הקודם, כשדיברנו על ניצול מיני של פליטות ומהגרות עבודה ועל כל הנושא של ההתקשרות החוזית, חברות כוח אדם והעובדה שהתחום הזה פרוץ.
אורית זוארץ: אנחנו חושבים שמשרד החוץ כן צריך לתת מענה לסוגיה הזאת עוד בארצות המוצא וזה נושא נוסף שנרצה לקדם במהלך השנה הקרובה.
אורית זוארץ: אני אעביר את רשות הדיבור להילה טנא, הממונה על זכויות האדם במשרד המשפטים, והיא תציג את דוח מחלקת המדינה.
אורית זוארץ: בבקשה, הילה.
עו"ד הילה טנא-גלעד: בוקר טוב, אני אתחיל בצעד אחד אחורה שלקראת כתיבת הדוח.
עו"ד הילה טנא-גלעד: כמו כל שנה, היחידה שלנו בשיתוף עם היחידה לתיאום המאבק בסחר בבני אדם מכינה נייר עב כרס למדי, שמתכלל את התשומות מכל משרדי הממשלה הנוגעים בדבר מבחינת מה שנעשה במדינה בשנה האחרונה, בשנת הדיווח, בנושא המאבק בסחר בבני אדם.
עו"ד הילה טנא-גלעד: אנחנו פונים באמת לכל המשרדים הנוגעים בדבר, מקבלים הרבה מאד תשומות וכל התשומות האלה מועברות בצורה מרוכזת למחלקת המדינה האמריקנית לקראת הדוח, כשהכוונה היא באמת להציג את תמונת המצב במדינת ישראל בצורה המלאה ביותר.
עו"ד הילה טנא-גלעד: אני אעבור בקצרה על הדוח – כאמור, מדובר בדוח שנתי, שמוגש כבר עשר שנים על ידי מחלקת המדינה האמריקנית.
עו"ד הילה טנא-גלעד: זה דוח שמוגש למעשה לקונגרס האמריקני מכוח חוק אמריקני שנוגע לנושא קורבנות סחר, כשבדוח יש למעשה דירוג של כל המדינות בעולם והדוח מתייחס לכאורה למדינות שבהן יש מספר משמעותי של קורבנות, 100 קורבנות לפי הדירוג האמריקני.
עו"ד הילה טנא-גלעד: הוא מדרג את הצעדים שהמדינות הללו עושות למאבק בסחר בבני אדם.
עו"ד הילה טנא-גלעד: יש ארבעה דירוגים – הדירוג הראשון הוא מדינות שעומדות בסטנדרטים המינימליים, בדירוג השני מדינות שלא עומדות בסטנדרטים המינימליים אבל עושות מאמצים משמעותיים לעמוד בהם, דירוג שני הוא מה שנקרא special watch list – מדינות שמדורגות לכאורה בדירוג השני, אבל יש נקודות שרוצים לשים עליהן דגש, אם כי הן עומדות בפני ירידה או שיש עלייה חדה בשיעור הקורבנות.
עו"ד הילה טנא-גלעד: דירוג שלישי הוא מדינות שאינן עומדות בסטנדרטים מינימליים ולא עושות מאמצים משמעותיים לעמוד בהם.
עו"ד הילה טנא-גלעד: המשמעות המרכזית של הדירוג השלישי היא באמת שאלה מדינות שחשופות לסנקציות כלכליות מצד ארצות הברית ולאורך השנים יש לא מעט מדינות שבאמת נשלל מהן סיוע סחר חוץ ולכן הרגישות הרבה.
עו"ד הילה טנא-גלעד: מדינת ישראל דורגה גם השנה בדירוג השני.
עו"ד הילה טנא-גלעד: מדינת ישראל נמצאת בדירוג הזה מזה שלוש שנים.
עו"ד הילה טנא-גלעד: הדוח מציין ככלל שמדינת ישראל היא מדינת יעד עבור נשים וגברים, שנסחרים בפרט למטרות עבודת כפייה וזנות כפויה.
עו"ד הילה טנא-גלעד: מבחינת עבדות מצוינות תאילנד, סין, נפאל, הפיליפינים, הודו, סרי-לנקה ובהיקף מצומצם יותר רומנים וטורקים ונאמר שהם מגיעים לישראל באופן חוקי על מנת לעבוד בבנייה, בחקלאות ובסיעוד וחלקם בעקבות זה נתונים בתנאים של עבודת כפייה.
עו"ד הילה טנא-גלעד: מציינים נוהג כגון: עיכוב בלתי חוקי של דרכונים, מגבלות תנועה, אי יכולת להחליף או לבחור מעסיק, אי תשלום סחר, איומים, הפחדה פיזית, וכמובן, מצוין גם נושא דמי הגיוס, סכומים שנעים בין 1,000 דולר ל-10,000 דולר.
עו"ד הילה טנא-גלעד: מצוין שעובדים סינים משלמים לעיתים סכומים הרבה יותר גבוהים ואת הפגיעות שנגרמת בשל כך.
עו"ד הילה טנא-גלעד: מבחינת הזנות מדובר על נשים מברית המועצות לשעבר ומסין, אם כי כן מצוין שהמספרים יורדים באמת.
עו"ד הילה טנא-גלעד: מבחינת הדירוג של ישראל מצוין שהוא נותר בעינו שכן למרות שישראל לא עומדת בסטנדרטים המינימליים למיגור סחר באופן מלא, היא כן נוקטת בצעדים משמעותיים לעשות כן.
עו"ד הילה טנא-גלעד: מבחינתם, ההמלצות המרכזיות בדוח, שהן הנקודות המרכזיות שאנחנו כאנשי הממשלה לוקחים אתנו, הן הגברה משמעותית של נושא התביעות, ההרשעה והענישה בעבירות של עבודת כפייה, לרבות נושא עיכוב דרכונים, וידוא של אי הענשה של קורבנות סחר בגין מעשים בלתי חוקיים, שהם חלק ישיר מאותם קורבנות סחר, למשל, נושא חוקי ההגירה.
עו"ד הילה טנא-גלעד: בנוסף לכך, חקירה יסודית של היקף הסחר הפנים-מדינתי של אזרחים ישראלים ואני בטוחה שאנשי הפרקליטות והמשטרה יתייחסו לזה ספציפית בהמשך.
עו"ד הילה טנא-גלעד: ככלל, בנושא הסחר צוינו לא מעט נקודות חיוביות בדוח – המשך שיפור ההגנה על קורבנות סחר בבני אדם, הסדנאות המרובות, הכשרות לזיהוי קורבנות, רגישות תרבותית של עובדי מדינה שונים, הפעילות של מרכז מש"ב של משרד החוץ, קורסי הדרכה לנציגים בכירים של ארגונים בלתי ממשלתיים, התייחסות לנושא מניעת סחר, שיקום קורבנות, עידוד של קורבנות סחר לסייע בחקירות ובהעמדות לדין, התקדמות בנושא אכיפת חוק, התיקון לחוק העונשין שנעשה עוד באוקטובר 2006, אבל ללא ספק הולך ונכנס בהיקפים גדולים, שיעורי הענישה בו, היקף רב של הכשרות, סדנאות וסמינרים לאנשי אכיפת החוק ולמשפטנים.
עו"ד הילה טנא-גלעד: צוין לטובה בית הספר המשטרתי לחקירות ומודיעין, שעושה פעמיים בשנה שבוע שלם בנושא סחר בבני אדם.
עו"ד הילה טנא-גלעד: מעורבות בנושא המניעה – שני הטקסים לאות המאבק בסחר בבני אדם, שכמובן גברתי היתה בהם.
עו"ד הילה טנא-גלעד: העבודה הרבה של המתאמת הבין-משרדית, הדוח השנתי של המתאמת, העדכונים השוטפים בנושא סחר בבני אדם וההפצה שלהם, וכמובן, העבודה של ועדת הכנסת בנושא של הדוח ובכלל.
עו"ד הילה טנא-גלעד: בנושא ניצול מיני מסחרי – בתחום האכיפה נטען לרעה שהמדינה לא יזמה חקירות לעניין סחר פנים מדינתי באזרחים ישראלי בנושא הסחר הפנים ישראלי, שכאמור נתייחס בהמשך.
עו"ד הילה טנא-גלעד: בנושא ההגנה ישנה ביקורת על העדר נהלים יעילים לזיהוי קורבנות סחר פנים מדינתי למטרות זנות והתמקדות בקורבנות סחר זרות ונאמר שהיו דיווחים שהוגדרו כבלתי מאומתים שמספר מצומצם של קורבנות סחר לזנות נעצרו, נכלאו וגורשו וכן טענה שארגון בלתי ממשלתי נמנעה מהנציגים שלו כניסה לבתי כלא על מנת לזהות קורבנות סחר לניצול מיני ומסחרי.
עו"ד הילה טנא-גלעד: לטובה, מנגד, צוינו העמדה לדין של שמונה סוחרים שהיו אחראים לניהול רשת בין לאומית של סחר בבני אדם, תיאום ושיתוף פעולה עם רשויות אכיפת החוק ונציגי ממשלה ממדינות אחרות, הרשעה של 14 נאשמים בסחר, מעצר של אדם שדווח שכפה על שלושים נשים לעסוק בזנות וחי מהרווחים שלהן והעמדה לדין שלו במספר עבירות, לרבות החזקה בתנאי עבדות.
עו"ד הילה טנא-גלעד: בתחום ההגנה צוינה לטובה המערכת הרשמית לזיהוי קורבנות סחר באוכלוסיות פגיעות.
עו"ד הילה טנא-גלעד: מקלט מעגן צוין לטובה וכן ההרחבה של המנדט שלו שכולל גם נשים קורבנות סחר גם לעבדות וגם לזנות, 41 נשים שהו בו, מימון ופיקוח של הממשלה על המקלט, הפעלה של שירותים משפטיים, רפואיים, פסיכיאטריים, העלויות שלו.
עו"ד הילה טנא-גלעד: בתחום המניעה צוינה לטובה הפעילות השונה של הרשות לקידום מעמד האישה, הפרסומים בטלוויזיה סביב יום המאבק בעבדות בנושא סחר בבני אדם וכמובן, מבצעי המידע הכלליים שננקטו במהלך השנה האחרונה להפחתת הביקוש לשירותי מין מסחריים.
עו"ד הילה טנא-גלעד: בתחום סחר בבני אדם לניצול למטרות עבודה צוין לרעה בתחום ההגנה העדר נהלים יעילים לזיהוי קורבנות סחר למטרות עבודה, מעצר וגירוש של קורבנות ללא תיעוד וללא זיהוי כקורבנות, טענות בדבר זה שמשרד העבודה העביר מהגרי עבודה בין מעסיקים בתוך אותה חברת כוח אדם ולכן היה להם פחות תמריץ להתלונן או לחזור בהם כביכול מהתלונה.
עו"ד הילה טנא-גלעד: צוין כי מאז 2009 מוענקות אשרות מסוג ב 1, שמאפשרות תעסוקה ללא הגבלה ללא התניה בשיתוף פעולה ונאמר שהיתה פגישה בין משרדית בינואר 2010 שבה משרד הפנים הצהיר על כוונתו לבטל את הנוהל הזה.
עו"ד הילה טנא-גלעד: משרד הפנים, כמובן, יתייחס בהמשך לנושא הזה ולכך שזה לא מדויק, לא היתה כוונה כזאת וזה לא עומד על הפרק.
עו"ד הילה טנא-גלעד: בתחום האכיפה נטען כי הממשלה התמקדה בהעמדה לדין על עבירות נלוות ולא על עבירות סחר.
עו"ד הילה טנא-גלעד: יש טענות בנושא של יחידת עוז, המעורבות שלהם, המודעות שלהם והפעילות שלהם בנושא עבירות נגד עובדים זרים, טענות בדבר היקף הפעילות.
עו"ד הילה טנא-גלעד: נאמר שיש דוח של מכון המחקר והמידע של הכנסת, שאושש את הטענה הזאת ואנחנו נתייחס לזה בהמשך, כמובן.
עו"ד הילה טנא-גלעד: בתחום המניעה נטען כי התכנית החדשה שהוכרז עליה בינואר 2010 כובלת עובדים זרים לענף תעסוקה ולאזורים גאוגרפיים ושעובדים יורחקו בגלל הנושא.
עו"ד הילה טנא-גלעד: אנחנו נתייחס לזה בהמשך, כמובן.
עו"ד הילה טנא-גלעד: מנגד, צוינו לטובה היקף רחב של תיקים שנפתחו מאז יולי 2009, 61 תיקי חקירה על עבודת כפייה, 28 תיקי חקירה על עיכוב דרכונים, תהליכי העמדה לדין נגד 32 חשודים בעבודת כפייה, עושק ועיכוב דרכונים.
עו"ד הילה טנא-גלעד: סך 15,000 דולר הוענקו לארגון בלתי ממשלתי למטרות זיהוי וסיוע לקורבנות סחר בבני אדם בתחום סחר בבני אדם למטרות עבודה.
עו"ד הילה טנא-גלעד: הקמה של מקלט אטלס לגברים קורבנות סחר בבני אדם לעבדות, שבו שהו מעל 50 קורבנות, הרחבת המנדט של מקלט מעגן, כאמור.
עו"ד הילה טנא-גלעד: בתחום המניעה מצוינים לטובה עלונים שמשרד החוץ מפיץ בקונסוליות ישראליות במדינות המוצא למניעת סחר בבני אדם, המשך הפצת הזכותון לעובדים זרים שמגיעים לנמל התעופה בן-גוריון, זכותון נוסף שהופק לעובדים זרים בענף הבנייה, שלילת היתרים ואשרות לגיוס עובדים זרים מ-18 חברות כוח אדם ותכנית של ראש הממשלה, שכאמור צוינה קודם, להגברת הענישה נגד חברות כוח אדם שגובות דמי תיווך מופרזים והבטחה של שכר שנתי לעובדים בענף הסיעוד.
עו"ד הילה טנא-גלעד: אחרי המרתון הארוך הזה אני אפנה לגברת רחל גרשוני, המתאמת הבין-משרדית, כדי שהיא תמשיך.
עו"ד הילה טנא-גלעד: אני רק אציין שכרגע אנחנו בשלב של לימוד הדוח וכל מה שנאמר בו, לרבות ההמלצות, כמובן.
אורית זוארץ: בבקשה, גברת גרשוני.
עו"ד רחל גרשוני: תודה.
עו"ד רחל גרשוני: דוח זה הוא עשירי במספר שנכתב, הוא העשירי שאני מלווה ובתור שכזה הוא מסמן אבן דרך.
עו"ד רחל גרשוני: אני רוצה ליטול את ההזדמנות הזאת לשאול את עצמנו איפה היינו ב-2001 ואיפה אנחנו היום.
עו"ד רחל גרשוני: ב-2001 מדינת ישראל דורגה בדירוג השלישי כמדינה שאיננה עומדת בסטנדרטים מינימליים וגם לא עושה מאמצים משמעותיים לעשות כן.
עו"ד רחל גרשוני: באותו שלב לא היה מקלט, המשטרה העריכה שכ-3,000 נשים לשנה נסחרו בזנות בתחומי מדינת ישראל, לרוב נשים אלה הורחקו ולא נחקרו.