GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רענן כספי: ההנחיות הספציפיות של המשטרה הן לטפל בנחישות – ובעצם מי שאמורה לטפל בזה זאת המחלקה לחקירות שוטרים במשרד המשפטים, כי ברגע שיש תלונה נגד שוטר, היא מועברת.
רענן כספי: אני יודע על שוטר שבזמנו בעפולה הוגש נגדו כתב אישום.
רענן כספי: גם אם זה הסיפור, ואני לא יודע, לפי התחקיר שלך הסיפור שסיפר פה הסרסור מספר על שוטר במרחב דן.
רענן כספי: אנחנו יודעים על שוטר במרחב דן שבאמת התריע והוגש כתב אישום נגדו והוא פוטר מהמשטרה.
רענן כספי: זה היה ב-2004.
רענן כספי: יכול להיות שהוא מדבר על 2004, אני לא יודע.
רענן כספי: אם יש ראיות, תביאו לנו אותן, תעבירו אותן למחלקה לחקירות שוטרים.
רענן כספי: אין בעיה, המשטרה שמחה לטפל.
רענן כספי: אנחנו לא רוצים לירות לעצמנו ברגליים.
רענן כספי: אנחנו מעונינים לטפל בזה בנחישות וכך גם הצוות שלהם.
רענן כספי: אם אנחנו מסתכלים על הכסף, אין בעיה אם ריטה חייקין תעביר לנו מכתב.
רענן כספי: עד היום לא ראיתי מכתב מסודר.
רענן כספי: אנחנו נעשה בדיקה מה קורה עם זה, למרות שאם זה נמצא במבחן בית משפט, בית משפט אמור לתת על זה מענה.
רענן כספי: אני חוזר שוב לעניין הסרט עצמו.
רענן כספי: אני לא אתייחס כרגע לגבי התאריכים.
רענן כספי: גם אמרתי לכתב שיש בתי בושת שעובדים.
רענן כספי: משטרת ישראל צריכה לטפל במגוון רב של תחומים.
רענן כספי: ציינו פה בעבר שיש מיליון ביקורים בחודש בבתי בושת, אני צודק?
קריאה: בשנה.
רענן כספי: בשנה גם טוב – תחלקו ב-362 ימים.
זהבה גלאון: לא, זה בחודש.
רענן כספי: ציינתי קודם שגם אם אני שם פתק, הם יכולים להמשיך לעבוד.
רענן כספי: אני צריך להמשיך לפקח ולראות שהמקום לא עובד.
רענן כספי: בנוסף, אם רוצים לעקוב אחרי הלקוחות, וכרגע אין חוק נגד הלקוחות, אבל כדי לבוא לבתי הבושת צריך משטרה שלמה חדשה כדי לאכוף את התופעה הזאת.
רענן כספי: אנחנו משתדלים לצמצם בכוחות שיש לנו.
רענן כספי: משטרת ישראל היום מונה על כל 1,000 נפש 2.8 שוטרים.
רענן כספי: אם תיקחו כל מדינה מערבית באירופה, סדר הגודל הוא בדרך כלל 3.5 על כל 1,000.
רענן כספי: כדי להגדיל את זה עכשיו ל-3.5, צריך להגדיל את המשטרה ב-10,000 שוטרים.
אורלי וילנאי: מר כספי, אתה יודע שהכול שאלה של סדרי עדיפויות.
אורלי וילנאי: הלא כשמשטרת ישראל קיבלה הוראה והחליטה לטפל בעבודה הזרה, ראינו מסות של התקפות ברחובות והדבר הזה מוגר.
אורלי וילנאי: גם במחוז תל אביב כשרצו לטפל בתעשיית ההימורים, הצליחו לצמצם אותה.
רענן כספי: אין לי בעיה.
רענן כספי: אם יאסרו היום על זנות ועל צריכת שירותי זנות, אני מאמין שנוכל לטפל, אבל אם היא ביקרה בבתי בושת, היא בטח גם ביקרה בבתי בושת ששם יש נשים.
רענן כספי: אתה לא מגיע ל"קוף" ואתה לא מגיע לסרסור.
רענן כספי: יש היום הרבה פעמים נשים עצמאיות, שלפי החוק יכולות לעבוד בזנות, אף אחד לא מונע מהן את זה.
רענן כספי: כשהמשטרה מגיעה, היא לא יכולה לסגור את המקום.
רענן כספי: היא צריכה להוכיח שמתבצעת שם עבירה לפי החוק.
אורלי וילנאי: אתם יודעים שמתבצעת עבירה.
רענן כספי: אבל לא מתבצעת.
אורלי וילנאי: מה שאתם אומרים זה שלא נורא?
אורלי וילנאי: כלומר זה בסדר, אם בנות רוצות - - -
רענן כספי: אני לא אומר לא נורא, אבל אם אישה רוצה לעבוד עצמאית בזנות?
אורלי וילנאי: אבל לא תפקידכם למסד את הזנות בישראל.
זהבה גלאון: הוא אומר:
זהבה גלאון: נניח כל המקומות שאת צילמת הם מקומות שמפעיל אותם סרסור – הוא לא היה שם, אבל הוא מפעיל אותם.
זהבה גלאון: הוא אומר שיש היום דירות שמי שמפעיל את הדירות אלה הנשים עצמן, בלי סרסורים.
אורלי וילנאי: זה בטל בשישים.
זהבה גלאון: בדיוק, כמו שאתה יודע, גם אם זה קיים, זה אחוז מתוך הכלל.
רענן כספי: לא, אני חושב שזה קיים הרבה, אבל בואו נגיד שזה לא קיים.
אורלי וילנאי: אנחנו יודעים את השמות, גם אתם מכירים אותם.
רענן כספי: גם אז אני צריך להגיע למקום, לעשות חקירה למקום, לנסות לאתר את הסרסור ואת ה"קוף", ולא בכל המקרים זה מצליח.
אורלי וילנאי: יש כמה מוקדים שמחזיקים כמה דירות.
רענן כספי: אורלי, אם תתייחסי לנתון שנתתי ותיקחי 600 בתי בושת בישראל, ותיקחי נתון שכמעט טיפלנו במאות, אי-אפשר להתווכח עם הנתון.
רענן כספי: זה שאת מראה סרט נתון אחד, אני יכול להראות לך הרבה סרטים אחרים על פשיטות משטרה.
אורלי וילנאי: הנתון מאוד מרשים וגם אתה מדבר באופן מאוד משכנע ויפה, אבל המציאות מעידה אחרת.
רענן כספי: אני אמרתי שאני יודע שבמציאות קיימים בתי בושת.
רענן כספי: משטרת ישראל מצמצמת כמה שהיא יכולה.
אורלי וילנאי: איך יכול להיות שבהימורים קודם – הלא אף אחד לא מפרסם חוברות שלמות של דירות כאלה - - -
רענן כספי: הוא הביא לפה חוברת.
רענן כספי: הציגו אותה בוועדה של זהבה גלאון.
רענן כספי: החוברת הזאת חוקית, את יודעת את זה?
רענן כספי: על פי חוות דעת של משרד המשפטים היא חוקית.
אורלי וילנאי: אני יודעת, זה עוקף חוק.
אורלי וילנאי: אני אומרת שאנשים מעיזים לפרסם את זה בגלוי.
רענן כספי: בטח, כי נותנים להם אפשרות לפרסם.
אורלי וילנאי: אני לא דיברתי על הפרסום, דיברתי על העובדה שלא מפרסמים חוברות כאלה לתעשייה של הימורים כי יודעים שהמשטרה תבוא מייד, כי יש הרתעה בסיפור הזה, אבל בזנות לא.
רענן כספי: את בטוחה שבהימורים יש הרתעה?
רענן כספי: אני אבקש שאלון מגן ייתן את הסקירה על תל אביב, כי הסרט דיבר בעיקר על תל אביב.
ליה שמטוב: חברת הכנסת זהבה גלאון שאלה 20,000 שקל.
ליה שמטוב: האם אתם יודעים על המקרה הזה?
רענן כספי: אני אמרתי שנקבל את המכתב, נטפל בו כמה שאנחנו יכולים, אבל אולי צריך לפנות לבית המשפט.
זהבה גלאון: רענן אומר: אנחנו עשינו מאמץ מאוד משמעותי, אני נותן לכם פה את הנתונים, אבל יש לי מגבלות.
זהבה גלאון: זה מה שהוא אומר: יש לי מגבלות, אין לי כוח אדם, אם רוצים שאוכל לעבור על כל דירה כזאת שעכשיו הראיתם בסרט, אני צריך עוד 10,000 שוטרים, אני צריך לעשות סדרי עדיפויות אחרים, אני צריך לתעדף אחרת את הפעילות שלי.
זהבה גלאון: בסדר, זאת תשובה טובה, אבל אנחנו יודעים שאם המשטרה מחליטה מה היעד עכשיו לפעולה ומה סדרי העדיפויות שלה, היא שמה יותר לחץ פה ומורידה במקומות אחרים.
רענן כספי: גם ציינתי בוועדה שלך שביוני 2007 יוחנן דנינו הוציא הנחיה ספציפית לגבי כל עבירה מה המכסה, כמה צריכים לעשות.
רענן כספי: זאת פעם ראשונה שמכמתים עבירה, למשל: תיקי סרסרות – כמה מחוז זה צריך לעשות, כמה מחוז זה וכמה מחוז זה והוא הוציא את ההנחיה ליחידות החקירה.
רענן כספי: אכן אנחנו רואים שיש גם עלייה משמעותית בנתונים ב-2007 ו-2008.
רענן כספי: כל עוד לא תהיה עבירה שאסור לצרוך שירותי זנות והזנות כשלעצמה אסורה, אני לא אוכל למנוע את זה כי תמיד יהיה ביקוש.
רענן כספי: זה כמו בסמים, למשל.
רענן כספי: אתם תגידו שבסמים יש עבירה, אבל עדיין יש סמים.
רענן כספי: פה אין עבירה.
אורלי וילנאי: אתה יכול להרתיע.
אורלי וילנאי: יש דירות בבן-יהודה, ואתם מכירים אותן יותר טוב ממני, שפועלות כבר 15 שנה.
רענן כספי: נמצא פה אלון, והוא יסביר.
עידית הראל שמש: יש לי שאלה לרענן.
ליה שמטוב: לא, אין פה שאלה.
ליה שמטוב: קודם כל מבקשים לדבר, וכולם ידברו.
ליה שמטוב: בינתיים בואו נשמע את המשטרה.
עידית הראל שמש: אם אני לא כתבת אני לא יכולה לשאול?
ליה שמטוב: בסדר גמור, אבל זאת ועדה.
ליה שמטוב: ועדה לא מתנהלת בדיוק בצורת דו-שיח.
אלון מגן: בוקר טוב, לי קוראים אלון מגן, אני ראש מפלג בילוש ביחידה המרכזית בתל אביב.
אלון מגן: בין היתר אני אמון על מחלק המוסר - ונמצא פה ראש המחלק – טיפול בתופעת ההימורים ובתי הבושת בתחום מחוז תל אביב.
אלון מגן: קודם כל, אני מרגיש די מתוסכל על כך שאני נמצא פה כרגע בוועדה, ואני משום מה מרגיש שתוקפים את משטרת ישראל.
אלון מגן: גם הכותרת של הוועדה, שלא מופיעה בזימון שקיבלתי, היא "אי אכיפת החוק".
אלון מגן: אצלי רשום "אכיפת החוק האוסר על שידול לזנות".
אלון מגן: אני מבקש לערער על הכותרת הזאת, כי אם כך, אני לא יודע למה אני עובד במשטרה.
אלון מגן: אני מרגיש מאוד מתוסכל על כך שטוענים שאנחנו לא אוכפים את החוק.
אלון מגן: זה משפט פתיחה ראשון שאני רוצה לומר.
אלון מגן: שנית, הכתבת שהראתה את הסרט – צר לי אבל לפני ארבעה חודשים אותה כתבת פנתה, למרות שאנחנו לא רצינו, לגבי תוכניות קודמות של ערוץ מתחרה שהיא הופיעה בו וביקשה לעשות תוכנית באותו תחום באותו נושא ולקבל נתונים.
אלון מגן: היא הזכירה את העובדה שהיא הצטרפה בהתניות מסוימות לצוות של מחלק המוסר בימ"ר תל אביב.
אלון מגן: לקחנו אותה, ללא קשר לתוכנית עצמה, כי זה בפעילות השגרתית שאנחנו עושים בשלושה מקומות גדולים ביותר שקיבלנו עליהם מידע ופעלו בתחום מחוז תל אביב.
אלון מגן: היא ראתה במה כרוכה פעילות נגד בית בושת כזה או אחר או נגד אותם סרסורים או מנהלי מקומות זנות.
אלון מגן: לצערי הרב, הכתבת לא קיבלה את בקשתנו, למשל להגיע לבית המשפט, לראות איך נערך דיון.
אורלי וילנאי: מה זה רלוונטי?
אורלי וילנאי: זאת לא אותה תוכנית, מה שאתה עכשיו אומר לא קשור.
אלון מגן: אורלי וילנאי, לצערי הרב את הצגת פה צד אחד ודיברנו על זה.
אלון מגן: זכותי עכשיו לדבר, אז תני לי בבקשה לדבר עד הסוף.
אורלי וילנאי: אני לא הסיפור פה.
אלון מגן: היא קיבלה נתונים מלאים בנושא הספציפי הזה של אכיפת החוק האוסר לשידול לזנות.
אלון מגן: לצערי הרב, אני לא יודע למי היא פנתה בתוכנית הזאת.
אלון מגן: היא אומרת שהיא פנתה למשטרה – אלינו אף אחד לא פנה.
אלון מגן: בדקתי עם מפקד המחוז.
אלון מגן: גם מפקד מחוז תל אביב, שהתוכנית הזאת, חלקה לפי מה שכתוב בכתוביות, מצולמת בתל אביב – אני פשוט לא זיהיתי חלק מהמקומות, אז אני לא יודע – אבל גם אליו לא הגיעה שום בקשה ושום פנייה להגיב על התוכנית הזאת.
אלון מגן: בדקתי עם דוברת מחוז תל אביב, וכנ"ל, לא קיבלנו שום פנייה להגיב על אותו אירוע.
אלון מגן: אני לא יודע למה אומרים שפנו פה, אני לא יודע למי.
אורלי וילנאי: אני אשלח לך את הבקשות.
אלון מגן: הזכירו פה את הקורבנות.
אלון מגן: אני מסכים שאותן נשים שעובדות בבית הבושת הזה הן קורבנות.
אלון מגן: לצערי הרב, דרך אגב, אני שלוש שנים בתפקיד, נכחתי בקרוב ל-100 פשיטות על בתי בושת, ואני יכול להגיד לכם ש-80% - כולן ישראליות דרך אגב, אין זרות, זאת אומרת עם דרכון זר.
אלון מגן: רובן כמובן עם תעודת זהות ישראלית, שאנחנו לא יכולים לדעת אם היא תעודה אמיתית או לא.
אלון מגן: קרוב ל-80% הן יוצאות מדינות חבר העמים מכל מיני מדינות.
אלון מגן: אני יודע שבעבר דיברו על זה בתקשורת והיה לזה הד ציבורי, אבל זה נתון שאי-אפשר להסביר אותו, 80%, אפילו יותר, הן יוצאות מדינות חבר העמים.
אלון מגן: 20% הן ישראליות צבריות.
אלון מגן: גם כשנתפסת נערה עובדת או קורבן זרה – השבוע עשינו פשיטה על מקום בתל אביב, נתפסה שוהה בלתי חוקית ללא שום מסמך מזהה.
אלון מגן: עשינו לה שימוע לפני סגירה.
אלון מגן: היא הייתה אחת מארבע בנות שעבדו במקום.
אלון מגן: אנחנו עושים שימוע, כי אנחנו מוציאים צווי סגירה, וזה במסגרת ההליך.
אלון מגן: היא שוהה בלתי חוקית במדינת ישראל משנת 1994, 14 שנה, ללא שום תיעוד, ללא דרכון.
אלון מגן: מסתבר, לפי טענתה, שבעבר הלך לה לאיבוד הדרכון, היא הוברחה לארץ.
אלון מגן: היא כמובן הכחישה שהיא גם עובדת שם.
אלון מגן: הצלחנו לשכנע את משטרת ההגירה לקבל אליה את הטיפול.
אלון מגן: היא פנתה למשרד הפנים, ומשרד הפנים שחרר אותה.
אלון מגן: אין לה דרכון, אין לאן לגרש אותה מהארץ, היא לא רוצה אפילו מקלט.
אלון מגן: זאת דוגמה של תסכול.
אורלי וילנאי: של מה התסכול?
אלון מגן: זאת דוגמה לתסכול שאנחנו מגיעים למקום, שגם כשאנחנו צריכים לעשות עבודה שם, ודרך אגב הטיפול הזה לקח לנו יום שלם, נתקענו מהבוקר עד הלילה, עד שהצלחנו להסדיר את הטיפול בה.
אורלי וילנאי: טיפלתם בה, לא במקום.
אלון מגן: במסגרת הטיפול במקום, עשינו לה שימוע.
אלון מגן: נתתי דוגמה, כי חברת הכנסת גלאון שאלה במה נתקלים באותם מכונים.
אלון מגן: כמו שאמר רענן, ממחצית שנת 2007 יש הנחיה של ראש אגף חקירות ומודיעין במשטרת ישראל, יוחנן דנינו, להחמיר את הטיפול בתופעה.
אלון מגן: אכן אני חושב שהנתונים, גם בתל אביב - אם משווים אותם לשנים קודמות, בשנים קודמות היו נכנסים למכון כזה, עושים רישום של מי שנמצאת, אם היה צו חיפוש או חשד סביר לסמים, כי חלקן גם משתמשות בסמים, אז היו עושים חיפוש.
אלון מגן: אם היה את מי לעצור או לעכב, היו מעכבים והרישום הזה היה נכנס במסוף המשטרתי כדוח - - -
אורלי וילנאי: והיום לא?
אלון מגן: אני מדבר עכשיו על מחוז תל אביב בלבד, אני לא מדבר על כלל המחוזות, אלא על המקום בו אני עובד בשלוש השנים האחרונות.
אלון מגן: בכל בית בושת שאנחנו נכנסים ומטפלים בו - תמיד אני מדבר על 10 שוטרים, זה מה שיש לרפ"ק אביטן במחלק המוסר, מלבד אכיפת ההימורים, שהוא גם אמור לאכוף את התופעה הזאת בתחום המחוז - מייד לאחר שאנחנו נכנסים, אנחנו אוספים ראיות.
אלון מגן: איסוף הראיות חייב להתבצע כדי להוכיח שבמקום אכן מתנהל בית בושת, קרי: בתמונה פה ראו ששוטרים נכנסים.
אלון מגן: דרך אגב, לא ראיתי שם קליינטים – אולי היו ולא צולמו, אני לא יודע, אבל בקטע הזה לא ראיתי שם עבירת זנות.
אלון מגן: מבחינתי, אם אותה בחורה גרה שם, אני גם לא יכול לעשות איתה דבר.
ליה שמטוב: דיברו על זה.
אלון מגן: אמרו שיש זונות – סליחה שאני צריך להשתמש בביטוי הזה.
אלון מגן: שוב, על מנת גם לסגור את המקום הזה, אני צריך להוכיח שבמקום מתנהלת עבירה פלילית.
אלון מגן: אנחנו נכנסנו ל"דירות פרטיות", כשיש חוזה שכירות לאותה בחורה שגרה שם, ויש תלונות של השכנים שיש שם תנועה של אנשים ביום ובלילה, והם מוצאים שם כל מיני אביזרי מין זרוקים בחצר, שמהווים גם מטרד לציבור.
אלון מגן: עשינו פשיטה והתבזינו בבית משפט, שזרק אותנו מכל המדרגות.
אורלי וילנאי: כי זה לא המקרה.
אלון מגן: אני הזמנתי את הכתבת שתלך לבית המשפט ותראה איך הדיונים מתנהלים בבית משפט.
אלון מגן: אני גם בבית משפט מרגיש מתוסכל, שאני צריך לעשות דיון מול סרסור, מפעיל מקום או בחורה שעובדת שם כדי לסגור מקום שראיתי בו עבירה.
אלון מגן: נתפסו הקליינטים, נתנו עדות שהם קיבלו שירותי מין, לא משנה מאיזה סוג, יש עדות של אותה בחורה שעובדת, שהיא נתנה שירותי מין והיא הרוויחה 400 שקל – 200 שקל היא נותנת לבעל המקום, הלא הוא הסרסור.
אלון מגן: דרך אגב, הכסף שנתפס כנראה נתפס, וזאת הסיבה, כי הכסף הזה היה בטח אמור להגיע לסרסור או לפחות חלקו.
אלון מגן: לכן אם יש לנו ראיות, שאומרת החשודה שאת הכסף הזה היא נותנת לסרסור, אנחנו תופסים אותו.
זהבה גלאון: אבל במקרה שאתה מתאר, אחרי שכבר הבאתם את כל זה ובאתם לבית משפט, מה היה בבית משפט?
אלון מגן: יש לי דוגמאות.
אלון מגן: אני לא אפרט באיזה שופט מדובר.
אלון מגן: כמובן שחלק מהשופטים עוד לא מכירים את ההליך הזה, כי עורכי הדין מנסים לשחק על זה שמדובר בהליך אזרחי, ולכן אומרים: מה פתאום המשטרה מגישה בקשה בהליך אזרחי?
אלון מגן: בכל מקרה, הצלחנו "לשכנע" את בתי המשפט.
אלון מגן: אומר לכם שלפחות שלוש פעמים בשנה זאת בתי המשפט השיבו את בקשתנו ריקם.
אלון מגן: כשאנחנו מגיעים לבית המשפט, בדרך כלל ההליך הוא שמהרגע שנודע למשטרה, כמו למשל אותה ניידת סיור שדיווחה למפקדים שלה וזה עבר הלאה - - -
אורלי וילנאי: זאת השאלה, האם זה עבר הלאה.
אלון מגן: אני לא יודע, במקרה הזה לא מדובר בשוטרים שלי, אז אני לא יודע.
אורלי וילנאי: אז מי כן יודע?
אלון מגן: דרך אגב, פינסקר 44 - - -
אורלי וילנאי: 42.
אלון מגן: המקום הזה נסגר עם צו שיפוטי של בית משפט שלום.
אלון מגן: הצו השיפוטי, תוקפו עד 90 יום.
אורלי וילנאי: אז חוזרים לשם אחר כך וממשיכים.
אלון מגן: נכון, אבל חוזרים לעוד 100 מקומות אחר כך.
אורלי וילנאי: אם תפעלו בעוצמה נגד כולם - - -
ליה שמטוב: כשחוזרים, חוזרים אותם בעלים?
אלון מגן: אתאר איך הולך ההליך.
אלון מגן: אנחנו עושים את הפשיטה ואוספים את הראיות.
אלון מגן: למחרת, אחרי שגמרנו לעשות את השימוע, מעין הקדמה לשימוע, אנחנו מעבירים את התיק ליועצת המשפטית של מחוז תל אביב.
אלון מגן: היא בוחנת את התיק, מעבירה אותו למפקד המחוז, ומפקד המחוז חותם על צו הסגירה המנהלי ל-30 יום בלבד.
אלון מגן: אין לו סמכות לחתום מעל 30 יום.
אלון מגן: קיבלנו את הצו לידינו, אנחנו צריכים לזמן את אותם חשודים, מנהלים או בעלי מקום.
אלון מגן: לא תמיד קל לאתר אותם.
אלון מגן: מציגים בפניהם את הצו או נותנים להם התראה לפני סגירה.
אלון מגן: מדביקים אותו בבית הבושת על הדלת או בחוץ אם יש שער.
אלון מגן: מצלמים את זה.
אלון מגן: אנחנו לפעמים גם צריכים לאתר את הבעלים, וזה לא לוקח יום, יומיים, זה לוקח זמן, ויש הרבה "קופים", ומייד אתייחס ל"קופים".
אלון מגן: המקום נסגר ל-30 יום.
אלון מגן: מה זה נסגר?
אלון מגן: אם אני לא אבדוק שהמקום סגור, אחרי יומיים תגיע משמרת אחרת או בנות.
אלון מגן: אנחנו משתדלים את הקורבנות להרחיק עד 15 יום, אין לנו אפשרות מעבר לזה.
אלון מגן: היו מקרים שבאנו פעם נוספת לעשות בדיקה, במסגרת הפעילות שאנחנו עושים, המקום היה פתוח ופתחנו להם תיק של הפרת הוראה חוקית, אבל לצערי עבירות הפרת ההוראה החוקית הן עבירה של עוון, שגם בתי המשפט לצערי מתייחסים אליהן בהתאם.
אלון מגן: זה פן אחר.
אלון מגן: במקום כזה שנפתח פעם שנייה אנחנו כבר לא הולכים למפקד המחוז, כי אצל מפקד המחוז ההליך הוא יותר מהיר.
אלון מגן: אנחנו פונים לבית המשפט, זה נקרא ב.
אלון מגן: ש.
אלון מגן: אנחנו מבקשים בקשה לדיון, לצו סגירה שיפוטי.
אלון מגן: לצערי הרב, פרק הזמן מרגע הבקשה עד הרגע שמתנהל הדיון זה פחות או יותר חודשיים ימים.
אלון מגן: בחודשיים ימים האלה המקום עובד, אלא אם שוב באתי עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם ועוד פעם.
אלון מגן: המקום הזה זה תעשייה של כסף.
אלון מגן: גבירותיי ורבותיי, זאת תעשייה של כסף, שאם סוגרים אותה ליום אחד, אז הם יעברו גם לדלת ליד.
אלון מגן: מייד אתן לכם דוגמאות לצו סגירה בדירה אחת, שבעקבותיו פתחו מקום בדירה ליד.
אלון מגן: בית המשפט מנהל את הדיון.
אלון מגן: בדרך כלל מגיע עורך דין שמייצג את אותם חשודים, זה עורך דין שקודם כל משחק על "מה פתאום יש דיון בפלילי, כשזה הליך אזרחי".
אלון מגן: מתרשם בית המשפט מחומר הראיות שאנחנו מציגים בפניו ומחליט את החלטתו.
אלון מגן: מרבית השופטים שפנינו אליהם בשנת 2008 ו-2007 נתנו לנו צו מלא ל-90 יום, שלושה חודשים, זה בסמכותם.
אלון מגן: חלק מהשופטים קיצצו לנו, אני לא יודע מאיזו סיבה, ל-60 יום, וחלק מהשופטים השיבו את פנינו ריקם בטענות שונות ומשונות, שבגללן שוב אני אומר שאני מרגיש תסכול.
אלון מגן: אני לא יודע מה צריך לעשות עוד במשטרת ישראל, כשאני צריך לעשות דיון מול צד שני כדי לסגור מקום כזה, כשאחר כך התקשורת מתנפלת עלינו למה אנחנו לא מטפלים.
אורלי וילנאי: אתם יודעים להרתיע כשאתם רוצים.
זהבה גלאון: אתה אומר שבתי המשפט לא הפנימו את כוונת המחוקק.
אלון מגן: אולי יוזמן נציג של בתי המשפט.
זהבה גלאון: זה מאוד חמור.
זהבה גלאון: יכול להיות שהמשטרה לא נותנת 100% פול גז, נניח שהיא נותנת 30%, 40%, לא משנה כמה.
זהבה גלאון: כשהיא כבר עושה ומביאה את התיקים לבית משפט, בית המשפט מגלגל אותה.
אלון מגן: אני הבאתי לפה ארבעה מעורבים ומעורבות, שאנחנו יודעים שהם עוסקים בסרסרות ובניהול בתי בושת.
אלון מגן: כל אחת ואחד מאותן בחורות ואותו גבר צברו מספר תיקים, עבירות פשע, כולן עבירות פשע של חמש שנות מאסר לפי החוק.
אלון מגן: אני אראה לכם גזרי דין.
אלון מגן: יש לי פה החלטות של בית משפט משנים קודמות.
אלון מגן: כשזה מגיע לבית המשפט – עוד נשמע את נציגת משרד המשפטים – אין הרתעה וענישה בעבירות האלה.
אלון מגן: לקבל קנס של 2,000 שקל על ניהול של מקום או סרסרות לזנות זאת לא ענישה, אני מצטער להגיד לכם.
אלון מגן: לקבל קנס של 15,000 שקל על ארבעה תיקים של עבירות פשע, של ניהול סרסרות ומטרד לציבור, זאת היא לא ענישה במדינת ישראל, אני מצטער להגיד לכם.
אלון מגן: אין לי נתונים גם של פרקליטות תל אביב, כי לא קיבלנו מפרקליטות תל אביב לצערי הרב.
אלון מגן: הצלחתי למצוא שלושה מקרים בשמונה השנים האחרונות, שבהם אנשים נשפטו בפועל בגין העבירות האלה והענישה הייתה כשמונה חודשי מאסר בפועל, שישה חודשי עבירות שירות ועוד קנס קטן.
אלון מגן: האנשים האלה השתחררו כבר, השמות שלהם מופיעים פה.
קריאה: והוא ממשיך להפעיל אותם.
אורלי וילנאי: אבל אתם מתעלמים ממה שקורה 10 צעדים אחורה.
אורלי וילנאי: איך יכול להיות שכל המקומות שהלכנו אליהם העידו על קשר עם המשטרה וסיפרו שהם מוגנים?
אלון מגן: אני עכשיו עוסק בנושא של האכיפה.
אלון מגן: גם נגיע לקשר עם המשטרה.
רענן כספי: אני חייב לתקן נתון שנתתי לגבי הסגירות – בדרום בשלב מסוים התייאשו מללכת ולעשות פעילות בבית משפט, אז אפשר לסגור סגירה מנהלית גם על פי חוק רישוי, ואז באשדוד למשל מתוך ה-50 שנתתי, 10 סגירות היו על פי צו רישוי.
אלון מגן: אני רוצה להיכנס לפן שהציגו פה.
אלון מגן: דיברו על שוטרים.
אלון מגן: דרך אגב, גם על זה אני מרגיש תסכול, היו לנו שוטרים ביחידה המרכזית בתל אביב – היה מקרה מפורסם שגם דובר עליו בתקשורת, שנתפס שוטר שנתן מידע, אני מדבר על מקרה לפני למעלה מ-10 שנים.
אלון מגן: אותו שוטר ישב בבית סוהר ונשפט ככל אזרח.
אלון מגן: גם בהימורים יש מעין התרברבות של מקומות "תבואו אליי, יש לי ביטחון מהמשטרה, כי זה בסדר, אני עובד עם המשטרה".
אלון מגן: דרך אגב, אותו בחור שצולם, אני לא יודע מה יהיה דינו אם תראו את זה, אם אכן הוא טוען שהוא עובד עם המשטרה ורואים את הפנים שלו.
אלון מגן: יש התרברבות של אותן בנות, שהשוטרים באים אליהן.
אלון מגן: דרך אגב, על שוטרים זה הכי קל להגיד.
אלון מגן: שמעתי שהגיע לשם שופט.
אלון מגן: לא אספר לכם, אבל במהלך שלוש שנים שאני מתעסק גם בתחום הזה נתקלתי בדמויות שנתפסו על חם, ולא משנה באיזה מצב הן היו ובאיזה לבוש הן היו, כשנתפסו במקומות מהסוג הזה.
זהבה גלאון: סופסוף התחיל להיות מעניין.
אלון מגן: בואו נאמר שהיו כמה רעידות אדמה אם היינו מפרסמים.
אורלי וילנאי: אבל הם לא אמונים על אכיפת החוק.
אלון מגן: נתפסו שוטרים במשטרת ישראל בעבר במכוני ליווי – דרך אגב, זאת לא העבירה של השוטר, זאת יותר עבירה אתית.
אלון מגן: אני מאמין ששוטר שנתפס במכון ליווי או בבית בושת במהלך אקט מיני כלשהו לא יישאר שוטר במשטרת ישראל.
אלון מגן: אותו סרסור אמר שהוא מכיר שוטר מרמת גן.
אלון מגן: אני לא יודע באיזה שוטר מדובר.
אלון מגן: דרך אגב, מי שעוסק היום בפשיטות, עוסק בתחום צר מאוד במשטרת ישראל.
אלון מגן: שוטר סיור כזה לא עושה פשיטות והוא גם לא יודע מתי מגיעים לשם ועושים פשיטות.
אורלי וילנאי: הוא יכול לברר, הכל כאן כסף, אין עניין אתי כזה או אחר.
אלון מגן: הוא לא יכול לברר, ואם הוא יבוא לברר, זה כבר יעלה חשד.
אלון מגן: מי שעוסק בתחום הפשיטות אלה בלשים.
אלון מגן: בכל תחנת משטרה, בכל מרחב ובכל מחוז, בתל אביב יש מספר תחנות ומרחבים כאלה.
אלון מגן: למעשה, בתל אביב מי שאמון עיקרי והוא גם הגורם המתאם בכל בתחום בתי הבושת זה מחלק המוסר.
אלון מגן: אני חוזר שמחלק המוסר מונה 10 אנשים.
אלון מגן: 10 אנשים אלה מתעסקים מלבד בתי הבושת בכל תופעת ההימורים, בעבר גם בסחר נשים, רק שעשינו חלוקה ביחידה.
אלון מגן: בטח חברת הכנסת גלאון יודעת שיש לנו מחלק ספציפי שעוסק בעבירות האלה.
אלון מגן: עם אותם 10 שוטרים אנחנו צריכים לעשות את האיזון, האם באותו יום אנחנו הולכים לשני בתי בושת וגם לחקור את האנשים, כי אותם שוטרים גם חוקרים באותו יום וצריכים לאסוף את כל הראיות, לא מדובר בפשיטה ושלום ולהתראות.
אלון מגן: כל הליך כזה לוקח מספר ימים ובינתיים המקומות עובדים.
אלון מגן: אורלי וילנאי יודעת, אך משום מה לא ראיתי את זה בסרט, שהיא הייתה בשלושה מקומות יותר גדולים מאלה שהוצגו פה שנסגרו.
אורלי וילנאי: והם עובדים היום שוב.
אורלי וילנאי: הם עובדים כבר יום אחרי.
אלון מגן: יש לי פה טבלה, שאני באופן אישי ממלא אותה יומיום.
אלון מגן: אני ממלא בה את כל הטיפול של מחלק המוסר בבתי בושת בכל המקומות שבהם עשינו פשיטה.
אלון מגן: במקרה באותם מקומות בחודש אפריל, כשהצטרפה אלינו אורלי וילנאי, אנחנו הוצאנו צווים על ידי מפקד המחוז למחרת הפשיטה לחודש ימים.
אלון מגן: במהלך החודש ימים הזה עשינו פשיטות במקומות נוספים.
אלון מגן: נגמר חודש הימים והם פתחו את המקום.
אלון מגן: ללא ספק הם פתחו.
אלון מגן: אנחנו עשינו כמה בדיקות במהלך חודש הימים.
אלון מגן: כשאנחנו עשינו את הבדיקות, המקומות היו סגורים.
אלון מגן: באנו למקום אחד בתל אביב, ביום ה-31 השוטרים דפקו בדלת, הם נכנסו פנימה לעשות פשיטה, ואז אמר להם בעל המקום: מה אתם רוצים?
אלון מגן: אני כיבדתי אתכם, היה לי צו ל-30 יום, כשנגמרו ה-30 יום פתחתי עוד פעם, אז מה אתם רוצים ממני?
אלון מגן: עוד פעם צריך עכשיו לעשות את אותו הליך, להוציא לו צו סגירה.
אלון מגן: החוק הזה מגביל את משטרת ישראל.
אלון מגן: העלינו הצעה לעשות שינוי בחוק הזה, ולצערי הרב היא לא התקבלה.
אלון מגן: אני חושב שלמפקד מחוז יכולה להיות – ולאו דווקא מפקד מחוז, אלא בכלל קצין ממונה או גורם מוסמך במשטרה – סמכות לסגור מקום כזה, ולמה ל-30 יום?
אלון מגן: בואו נסגור אותו for good.
אלון מגן: אם החליטו "לפתוח" שם דירה רגילה, הם יבואו למשטרת ישראל או לבית המשפט, יגישו בקשה ויבהירו שבאמת לא מדובר שם במכון ליווי.
זהבה גלאון: מצד אחד אנחנו נאבקים בסוחרים ובסרסורים ובכל אלה שמשדלים לזנות, אבל אנחנו לא נותנים מנדט גורף למשטרה לפעול באופן אוטומטי עכשיו, לסגור הכל והיידה הפועל.
זהבה גלאון: אתה יודע, יש גם זכויות, לא מתאים לסגור לזמן בלתי מוגבל.
אלון מגן: אבל לא לחודש.
זהבה גלאון: אז יכול להיות שחודש זה בעייתי.
זהבה גלאון: צריך פה למצוא את האיזון עם המנדט הגורף שאתם רוצים.
אלון מגן: אני מייצג את כל מי שמטפל בתחום הזה.
אלון מגן: אולי תהיה הצעה וחקיקה לשינוי משך הסגירה וגם לאפשרויות הסגירה.
אלון מגן: אנחנו צריכים לעשות שימוע, אנחנו צריכים לאתר את בעל המקום.
אלון מגן: הם מביאים "קוף".
אלון מגן: אתן לכם דוגמה.
זהבה גלאון: שאלו מה זה "קוף".
אלון מגן: "קוף" זה חשוד, חשודה, גם הזכירו את זה בסרט.
אלון מגן: אחת הבנות שדיברה שם אמרה שזה מי שלוקח על עצמו את התיק, שהוא בעל המקום.
אלון מגן: זה יכול להיות אפילו איזה נרקומן מסכן, ויש לנו בהימורים הרבה כאלה לצערי.
אלון מגן: כשאנחנו עושים פשיטה, אותה בחורה שעובדת שם נותנת עדות, ומי שמפעיל אותה זה מיקי.
אלון מגן: אין לנו פרטים על המיקי הזה, אנחנו גם לא יודעים, כי לא תמיד אפשר להגיע למפעיל המקום.
אלון מגן: בסופו של דבר אם נתנו טלפון ואכן הצלחנו לאתר אותו, מגיע אדם שאומר שהוא מיקי, וזה נקרא "קוף" שלוקח על עצמו את התיק.
אלון מגן: כמובן שהסרסור לא נפגע פה ובעל המקום לא נפגע פה, והם ממשיכים במקביל להפעיל עוד שלושה, ארבעה מקומות והתעשייה נמשכת.
אלון מגן: בשימוע אנחנו צריכים לאתר את אותו "קוף", את אותו בעל מקום, את מחזיק הנכס.
אלון מגן: אנחנו היום מביאים מחזיקי נכס.
אלון מגן: בחוק עצמו יש הגבלות לגבי מחזיק הנכס.
אלון מגן: כשבאים לבעל דירה שהשכיר אותה למישהי, הוא אומר: מה אתם רוצים ממני?
אלון מגן: היא ביקשה ממני דירת מגורים, איך יכולתי לדעת שיש שם בית בושת?
אלון מגן: אז נפעיל נגדו סנקציות?
אלון מגן: הרי זה יהיה אבסורד, כי כל בעלי הדירות ישאלו אותנו מה אנחנו רוצים מהם ולמה אנחנו מגישים נגדם כתב אישום.
ליה שמטוב: אבל גם בעל הדירה חותם שהדירה מיועדת למגורים.
אלון מגן: נכון, אבל הוא ילך לבית משפט.
אלון מגן: עד שיהיה הליך להוציא אותו בצו אזרחי ולהפר את ההסכם הזה – זה מה שקורה לנו בחקירה.
אלון מגן: אנחנו מזמינים בעלי נכסים.
אלון מגן: אני חושב שאנחנו היחידה הבלעדית שגם מביאה את בעל הנכס.
אלון מגן: אנחנו הולכים דרך העירייה ודרך צווים בבית משפט ומשיגים את בעל הנכס.
אלון מגן: יש התרברבות שאף אחד לא יבוא כי אנחנו עובדים עם המשטרה.
אלון מגן: יש הנחיה של חטיבת המודיעין של משטרת ישראל, שאסור לעבוד ולהפעיל מקורות.
אלון מגן: כשהם אומרים שהם עובדים, אני מאמין שהם טוענים:
אלון מגן: אני מספק לך מידע על מקום אחר או דברים אחרים.
אורלי וילנאי: גם.
אלון מגן: אני מאמין מהלך הדברים שנאמרו שם.
אלון מגן: אותה אחת שאמרה שבאו חמישה סמויים, אני לא יודע למה היא מתכוונת.
אלון מגן: מה זה חמישה סמויים?
אלון מגן: בכל תחנת ראשון אין להם חמישה בלשים, אז אני לא יודע על איזה חמישה סמויים.
רענן כספי: דרך אגב, אנחנו מאוד מקפידים על זה.
רענן כספי: אני גם בדקתי אישית מקורות שהופעלו, ובאמת יש איסור הפעלה שלהם אצלנו.
רענן כספי: יכולה להעיד דליה אברמוף שנמצאת פה.
רענן כספי: אחד מהאנשים ששיתפו פעולה באופן מלא עם המשטרה נכנס לא מזמן לעונש מאסר של מעל 10 שנים, ואני חושב שזה מרתיע.
אורלי וילנאי: זה יכול היה להישמע מופרך ושאולי אנשים ממציאים את זה, אבל בפועל הם לא נסגרים, אז איכשהו הדבר הזה מתחבר ועושה הגיון, כלומר שהם לא טוענים סתם שיש מישהו ששומר עליהם.
אלון מגן: אורלי, המקומות שהיית אתנו בפעם הראשונה נסגרו?
אורלי וילנאי: לא.