GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איריס מעיין: הגירה ועבודה שהם ביחד אבל הם עדיין שונים מאוד במהותם וחשוב מאוד ששני גורמים מומחים יטפלו בהם.
איריס מעיין: מומחה בהגירה לענייני משרד הפנים ומומחה בעבודה לענייני משרד התמ"ת.
איריס מעיין: לכן חשוב מאוד שיישאר מי שנוגע בהגירת עבודה במשרד התמ"ת והרעיון הזה הוא רעיון חכם מאוד.
איריס מעיין: חשוב לי שלא ניכנס לויכוחים או לשאלות בנושא הזה.
אורית זוארץ: הדבר הזה נשמע לי מאוד אמורפי ויש זליגה של סמכויות מצד לצד.
איריס מעיין: זה לא אמורפי וגם לא לא ברור.
אורית זוארץ: יש כאן ערבוב ברמה של מתן היתרים.
איריס מעיין: לא צריך להיות ערבוב.
איריס מעיין: כשהחוק ייכנס לתוקפו ואני מאוד מציעה לגברתי לקרוא את הצעת החוק כי זה יבהיר לה מאוד איך זה עובד וזה עובד בצורה הגיונית גם לפי החוק הקשה הזה.
איריס מעיין: אבל זה הרע במיעוטו ואפשר לעבוד לפי הרע הזה.
איריס מעיין: אפשר בהחלט ולעבוד טוב אם נעבוד לפיו.
איריס מעיין: החוק הזה כבר הגיע להסדרה טובה של העניין של הסמכויות בין התמ"ת לבין הפנים וזה בסדר גמור.
איריס מעיין: אולי יש יותר מדי התייעצויות הדדיות.
איריס מעיין: יהיו כאלה שיתפסו את זה על הרקע הזה אבל בסדר.
איריס מעיין: כשצריך לעבוד זה יעבוד.
איריס מעיין: חשוב מאוד שנושא התעסוקה יישאר במשרד התמ"ת.
איריס מעיין: כל נושא התעסוקה.
איריס מעיין: אז אתה גם יכול לחלוש.
איריס מעיין: כשיש עובד זר שהזכויות שלו מופרות זה מושך למטה את כל זכויות העובדים של עובדים שאינם עובדים זרים בישראל, שהם אזרחי ישראל.
איריס מעיין: במובן זה למשל, לפי החוק החדש לא רק זכויות מכוח חוק עובדים זרים יאכפו אלא כל הזכויות.
איריס מעיין: חוק שעות עבודה ומנוחה, הסכמים קיבוציים, חוק שכר מינימום שכיום כבר נאכף אבל חוקים אחרים שלא נאכפים, חוק חופשה שנתית, כל החוקים האלה יאכפו.
איריס מעיין: דמי הבראה, כל הנושאים האלה שהיום נאכפים כלפי עובדים ישראלים ולא נאכפים כלפי עובדים זרים, אז למשל תהיה הרמוניזציה בעניין הזה שהיא חשובה מאוד.
איריס מעיין: זה יהיה אחד מהראשים.
איריס מעיין: אז יהיו לי שלושה ראשים מאוד חשובים לפי החוק החדש.
איריס מעיין: ראש אחד שהוא היום לא מטופל בכלל והוא קריטי בנושא גם של הסחר בבני אדם ובפרט בנושא של סחר בבני אדם, זה הנושא של הסברה.
איריס מעיין: היום זה לא מטופל על ידי שום גורם.
איריס מעיין: לפי החוק החדש זה הדבר הראשון.
איריס מעיין: אגב הסמכות הראשונה שמופיעה בחוק היא סמכות ההסברה.
איריס מעיין: תחום אחר שיהיה בסמכותי לפי החוק החדש שלא קיים כיום והוא גם קריטי לנושא של עמידה על הזכויות של עובד, זה האפשרות שלי לתבוע בבית משפט אזרחי, לא תביעות פליליות, להיות תובע אזרחי.
איריס מעיין: מדובר בתביעות של זכויות עבודה בבית דין לעבודה שהיום התביעות האלה אין להן ביטוי.
איריס מעיין: עובד זר או מבקש מקלט או כל האוכלוסיות החלשות האלה שמאלף טעמים בעולם לא נתבעות זכויותיהם והמעסיקים בישראל יודעים את זה שהזכויות לא נתבעות, אז הם יותר חופשיים בלהפר אותן.
איריס מעיין: אפשר יהיה לתבוע אותן.
איריס מעיין: זה לא כל אחד ולא כל תביעה אבל הדברים יתחילו להתבצע.
איריס מעיין: זה כובע שני.
איריס מעיין: וכובע שלישי יותר שיניים.
איריס מעיין: שאני לא אהיה רק איזה מין רשות מנהלית כזאת, פיון קטן ובלתי משמעותי אלא גוף מוגן בחוק שיש לו סמכויות בחוק לצוות על מעסיק לספק מידע ולברר תלונות ולבדוק אותן, אבל הכול רק בנוגע לזכויות עובד כעובד.
איריס מעיין: זאת אומרת לא תהיה לי הסמכות לדרוש ממעסיק מידע למשל על נושא ההיתר של העובד.
איריס מעיין: בתחום של זכויות עובדים בלבד.
רחל גרשוני: בעניין סיעוד דרך ערכאות או דרכך?
איריס מעיין: סיעוד זה מוגבל.
רחל גרשוני: חוץ מסחר בבני אדם וכן הלאה.
רחל גרשוני: אז זה מעניין.
איריס מעיין: תעשייה וחקלאות לא מוגבל.
איריס מעיין: סיעוד מוגבל.
גלעד נתן: יש הסתייגויות שהוגשו.
רחל גרשוני: אבל אפילו לפי הנוסח נדמה לי שאת יכולה להתערב בתחום הסיעוד אם מדובר בסחר בבני אדם לעבדות?
איריס מעיין: כל העבירות החמורות.
איריס מעיין: אני כבר אעשה מזה כל העבירות.
איריס מעיין: זה גם מה שאני עושה היום.
איריס מעיין: אני מתאמת בתוך משרד התמ"ת את הנושא של סחר ואני מנסה להסב את תשומת ליבם של האנשים שעובדים מולי.
איריס מעיין: היום יש קצת קושי בעבודה כי היא לא כל כך מסודרת מאז שראש הרשות עזב.
אורית זוארץ: התמונה היא לא כל כך אופטימית בשלב הזה לפחות לגבי מה שקורה בתחום שאת נוגעת בו, בעיקר לאור העובדה שהסמכויות שלך מאוד מצומצמות.
אורית זוארץ: אני אכנס לזה קצת יותר לעומק.
אורית זוארץ: חשוב לי לשמוע באמת על תהליכי החקיקה שנמצאים בקנה כי אני מתמקדת בסחר בנשים.
אורית זוארץ: וגם בחקיקה בתחומים האלה.
אורית זוארץ: אין ספק לאור התמונה שעולה כאן והמציאות אני ארחיב את היריעה שלי גם לתחומי חקיקה נוספים שמקרינים במישרין גם על קורבנות הסחר ועל הזכויות שלהם כאן במדינה, אם זה כזכויות עבודה ואם זה כזכויות אדם.
אורית זוארץ: לגבי שאר התחומים אני חושבת שעברנו איזו כברת דרך לפחות בחודשים האחרונים לכל מה שקשור למשרד הפנים ולמודעות הגבוהה יותר גם שלכם כצוות וגם של עוז ומנהל האגף האזורי לנושא הזה של סחר בבני אדם.
אורית זוארץ: כמובן אחרי שיהיו לכם תוכניות יותר מסודרות אנחנו נתכנס שוב, אחרי שייבחר ראש הרשות.
אורית זוארץ: כמובן נציגות משרד המשפטים, תודה לכן על הליווי.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים פה על קבילה ואיזוק.
אורית זוארץ: זה נושא שעלה גם בתחום אחר של אסירות שמובלות לבדיקות גניקולוגיות, אז כשאנחנו מדברים על הפרת זכויות אדם גם היא אסירה, גם אם הוא עובד זר, או ילד של עובדים זרים, אנחנו מחויבים להגן עליו.
אורית זוארץ: אני באמת מודה לכם.
אורית זוארץ: נשמח לקבל כל מידע מכם ברגע שיהיה לכם אפילו ברמת התכנון והחשיבה לגבי מטרות ויעדים כדי שאנחנו נוכל לעשות עבודה קצת יותר מעמיקה בצד שלנו.
אורית זוארץ: תודה לכם.
אורית זוארץ: היום אנחנו מציינים בכנסת את יום זכויות האדם הבינלאומי.
אורית זוארץ: נמצאים איתנו גם נציגי ארגונים, גם נציגי משרדי ממשלה, גם נשים שהן קורבנות סחר.
אורית זוארץ: אני מתכבדת להזמין את ד"ר לימור עציוני.
אורית זוארץ: היא מרצה במכללת שערי משפט ובאוניברסיטה העברית והיא מומחית למשפט פלילי כאשר הדיון שלנו מתמקד היום בזנות וסחר בנשים, הפרת זכויות אדם בחסות המדינה.
אורית זוארץ: היה צריך להיות סימן שאלה.
אורית זוארץ: יש לנו כמה וכמה דיונים שמתקיימים במקביל בקשר ליום זכויות האדם הבינלאומי.
אורית זוארץ: הם עוסקים בבריאות ובנושאים אחרים שהם נושאים אזרחיים.
אורית זוארץ: אני בחרתי להתמקד בנושא שפחות דנים עליו בכנסת ופחות מחברים אותו לזכויות האדם אלא מתמקדים בטיפול בתופעה, בניסיון למגר אותה, באחריות הרשויות.
אורית זוארץ: אבל נקודת המבט היא לא נקודה של סחר בבני אדם והפרת זכויות אדם כי אנחנו חיים בסביבה, אני שומעת את הטענות האלה, אני שמעתי אותן גם בשבועות האחרונים, כשאני מנסה לקדם את החוק להפללת לקוח וטיפול בקהילה שגם חברי כנסת אומרים לי הן עושות את זה מתוך בחירה.
אורית זוארץ: האמנם?
אורית זוארץ: האחריות של המדינה לנשים שנאלצות לעסוק בזנות.
אורית זוארץ: באיזה נסיבות חיים הן חיות?
אורית זוארץ: איפה המדינה יכולה למנוע את ההתדרדרות של אותן נשים לעיסוק הקשה והמשפיל הזה?
אורית זוארץ: איזה פעולות מניעה אנחנו יכולים לעשות כדי להביא לכך שהתופעה הזאת תמוגר?
אורית זוארץ: כששואלים אותי איך אני עושה קורלציה בין צריכת שירותי מין ופורנוגרפיה אז אולי זו פרשנות רק שלי ואין שותפים אבל אני מבינה שיש הרבה שותפים לנושא הזה.
אורית זוארץ: לפני שבועיים נעצר גבר שתקף מינית אישה אחרי שהוא בילה במועדון חשפנות.
אורית זוארץ: הוא היה שיכור.
אורית זוארץ: תקף מישהי.
אורית זוארץ: במסיבת רווקים אגב שזו הפכה להיות איזושהי תופעה רווחת ומקובלת בקרב חברינו, בני זוגנו ואנשים שאנחנו מכירים.
אורית זוארץ: חלק מהעיסוק של החבר'ה בשעות הפנאי ואם לא נאפשר להם את זה א אז מה יקרה בחברה הישראלית?
אורית זוארץ: הדיון צריך להיות סביב הסוגיה הזאת: האם העיסוק בזנות הוא מתוך בחירה?
אורית זוארץ: כמה המדינה אחראית לכך שנשים נאלצות לעסוק בזנות?
אורית זוארץ: איך אנחנו יכולות לסייע להן?
לימור עציוני: שלום רב לכולם.
לימור עציוני: באמת פורום מאוד מכובד של הרבה מאוד אנשים שעוסקים בסוגיה כל כך סבוכה.
לימור עציוני: אני דווקא רוצה להתחיל לא איך אנחנו עושים כל אחד ואחד את ההעצמה הזאת של להעלות את הדיון של זכויות אדם בכלל וזכויות נשים בפרט, וכיצד להתמודד עם הדברים הללו.
לימור עציוני: אני דווקא רוצה לדבר על הלמה.
לימור עציוני: למה קורה שב-8 לדצמבר 2009 אנחנו יושבים כאן בכזה פורום מכובד ודנים בסוגיות שעל פניו היינו אמורים לדון בהן אולי קודם.
לימור עציוני: למה זה קורה עכשיו?
לימור עציוני: מה העיתוי?
לימור עציוני: מה התזמון ברגעים אלה ממש?
לימור עציוני: ברובו יהיה פה שיח משפטי בסופו של דבר.
לימור עציוני: איך אנחנו מפעילים או איך אנחנו מתייחסים לכללים כאלה ואחרים?
לימור עציוני: או איך אנחנו יוצרים כללים פרוצדוראליים שיקלו על הקורבנות או יביאו להן מזור ביחס לעוצמה של הפגיעה שהן חוות ביום יום.
לימור עציוני: התוכן המשפטי חייב לעבור איזושהי מסננת חברתית.
לימור עציוני: זאת נקודת מבט שאני רוצה להאיר כאן ואחרי זה כל אחד בוודאי יראה לנו איך ומה נעשה.
לימור עציוני: אני צריכה לציין שמהסוף להתחלה, אם נתחיל רגע ונתחיל מהסוף, אי אפשר להגיד שלא עשינו משהו.
לימור עציוני: אי אפשר לצאת מנקודת מבט שבה הדברים לא נעשו כי הרי כמה שנים קודם לכן היינו בנקודת מוצא אחרת.
לימור עציוני: אם מסתכלים במונחים היסטוריים חברתיים לא לפני הרבה זמן אדם כפרט, כישות אוטונומית הוא לא היה משהו חשוב.
לימור עציוני: הוא בעצם נולד לסטטוס מסוים, לייחוס מסוים ולאן שהוא נולד ובאיזה מקום שהוא נולד ובאיזה מעמד שהוא נולד זה המקום שבו הוא גדל והתפתח.
לימור עציוני: אני מדברת על האדם באשר הוא אדם.
לימור עציוני: אני אפילו לא מייחדת את הדיבור לנשים.
לימור עציוני: לא לפני הרבה שנים, אנחנו מדברים על המדינה כגוף, על המשפחה, על הקהילה, על החברה, ולא על הפרטים שמרכיבים אותה.
לימור עציוני: וקרה משהו בפרק הזמן של שני העשורים האחרונים ועוד יותר נדייק ונתייחס לחמש או שבע או שמונה שנים האחרונות, משנות האלפיים.
לימור עציוני: בפרק הזמן הזה חלו כמה שינויים חברתיים מאוד משמעותיים שהביאו אותנו להיות במקום הזה שאנחנו נמצאים בו עכשיו כולנו ולהתחיל שיח חדש בזכויות אדם, זכויות נשים, זכויות קורבנות עבירה, זכויות נפגעי עבירה.
לימור עציוני: מדובר בנשים, ילדים, סחר, נשים זרות, עובדים זרים.
לימור עציוני: כמה גורמים חברתיים עיקריים חלו שכאשר הם נתנו ביטוי לשיח החברתי אז הבאנו זאת לתוך דיון משפטי, ניסחנו את זה בצורת כללים משפטיים.
לימור עציוני: הדיון העיקרי מתחיל דווקא בתוך שינוי גדול של קורבן במשפט הפלילי.
לימור עציוני: אני לא יודעת עד כמה אנשים פה מודעים למדע הויקטימולוגיה שהתפתח בעשורים האחרונים.
לימור עציוני: ויקטימולוגיה זה תורת הקורבן.
לימור עציוני: ויקטומולוגיה הביאה לכך שקורבנות שלאורך כל ההיסטוריה הודרו, הוצאו מהשיח המשפטי הפלילי נכנסו אליו בצורה מאוד בוטה וגורפת בשנים האחרונות.
לימור עציוני: עדיין לא בצורה אופטימאלית אבל לפתע אנחנו לא מדברים רק על מדינה שמייצגת את האינטרס הציבורי מול פוגע, מול נאשם אלא יש ביטוי גם לקורבן העבירה.
לימור עציוני: גם במובן הסמלי ביותר כתבי אישום בסופם באים לידי ביטוי השמות של הקורבנות.
לימור עציוני: מעבר לביטוי הסמלי הפורמאלי הזה לקורבנות יש מקום של כבוד בשיח הפלילי החדש.
לימור עציוני: חוק זכויות נפגעי עבירה הוא חוק חדש יחסית שתיכף ודאי תתנו עליו את הדעת ביחס לסחר בנשים.
לימור עציוני: חוק זכויות נפגעי עבירה נחקק בשנת 2002.
לימור עציוני: הרקע זה תהליכים בינלאומיים, תהליכים חברתיים שהעלו את מעמדן של קורבנות העבירה למקום שמחייב התייחסות.
לימור עציוני: אנחנו מתחילים להבין שהשיח החברתי אחר.
לימור עציוני: ממקום שאדם נולד לסטטוס, ממקום שבו המדינה היא המרכז של הדברים למקום שבו האדם הוא במרכז.
לימור עציוני: האדם במונחים של שוויון, צדק וחירות.
לימור עציוני: זה התחיל בספירה אקדמית במונחים מאוד פילוסופיים אבל מהר מאוד תרגמנו את אותם לכללים פוליטיים מעשיים, לתוך נורמות משפטיות.
לימור עציוני: נכון שאם מסתכלים על זה בפרק זמן של היסטוריה אז מדובר בכמה עשרות שנים.
לימור עציוני: הכול מתחיל איפשהו במאה הקודמת בכמה ביטויים בינלאומיים שלאט לאט באים אלינו לישראל, תמיד באיחור אבל הם מגיעים.
לימור עציוני: למשל הצהרת זכויות האדם משנת 48 זו בפרוש הצהרה שנתנה ביטוי לכך שכל בני האדם נולדו שווים וחופשיים ובעלי זכויות ובעלי כבוד.
לימור עציוני: מתוך זה התפתחנו לתוך שיח זכויות אדם.
לימור עציוני: כל הדיון הזה הוא מאוד מודרני.
לימור עציוני: להגיד קורבן זו טרמינולוגיה מאוד מודרנית.
לימור עציוני: לומר אוטונומיה אישית וחירות אישית זה טרמינולוגיה לגמרי מודרנית.
לימור עציוני: חוץ מכל ההיבטים האלה של מעמד הקורבן וזכויות הקורבן יש הרבה מאוד תנועות חברתיות שהתפתחו במקביל באותו פרק זמן שביחד העלו את המודעות החברתית למצבם של קורבנות ולמצבן של נשים קורבנות ולילדים קורבנות.
לימור עציוני: אי אפשר שלא להזכיר את מעמד האישה, את כל התנועות והאיגודים הוולונטריים שפועלים ופעלו במשך שנים רבות להאדרה והעצמה אישית ולהעלאת המודעות למצבן של נשים בחברה הישראלית.
לימור עציוני: נוטים להתייחס בתיאוריה לשני גלים של פמיניזם.
לימור עציוני: הגל הראשון שדיבר בעיקר על זכויות הצבעה, והגל השני שכבר דיבר על משהו הרבה יותר גדול, על שינוי מבנה העומק של החברה הישראלית לשנות כמה פרמטרים.
לימור עציוני: אחד הביטויים של ארגוני הנשים, של שדולת הנשים, של איגוד הנשים לנפגעי תקיפה מינית, אישה לאישה, קולך וכולי, אלה ארגונים שהעלו לכלל מודעות גם ישראלית וגם בינלאומית שנשים קולן צריך שיישמע, שנשים הן מושא לאלימות מינית, שנשים הן מושא לביזוי והשפלה וחוסר כבוד.
לימור עציוני: נשים במשך שנים רבות לא זכו לביטוי שווה זכויות.
לימור עציוני: אם אנחנו מדברים עכשיו רק על שוויון בין בני אדם אז איפה ההתייחסות הספציפית לנשים?
לימור עציוני: היו הרבה זרמים פמיניסטיים.
לימור עציוני: היה זרם שרצה להשוות את הנשים לגברים.
לימור עציוני: זרם שאמר, מה פתאום, נשים שונות מגברים וצריך להעצים את השוני.
לימור עציוני: הזרם הגדול והחשוב שהעלה לתודעה את האלימות המינית וניצול מינית וסח, והטרדות מיניות, וביזוי והשפלה בתוך הפשע שעיקרו אלימות מינית זה אותו זרם רדיקלי שמי שהנהיגה את הזרם הזה היא פרופסור קתרין קינה.
לימור עציוני: היא הביאה את כל הדיון על הטרדה מינית מארצות הברית אלינו לישראל.
לימור עציוני: פה מתחיל גם במקביל לארצות וברית ובישראל שיח חברתי חדש.
לימור עציוני: כשאני מרצה בפני הסטודנטים שלי באוניברסיטה או במכללה הרבה פעמים הם תוהים, איך יכול להיות בכלל?
לימור עציוני: זה כל כך ברור היום שאנחנו צריכים לבחון את הקרבנות הנשים.
לימור עציוני: כשאנחנו מדברים על זכויות ילדים למשל.
לימור עציוני: ילדים כקורבנות זה לא ברור מאליו.
לימור עציוני: ילדים במשך שנים ארוכות היו רכוש של ההורים שלהם.
לימור עציוני: רכוש אביהם.
לימור עציוני: הם חבים לו חובת ציות מוחלטת.
לימור עציוני: כשאנחנו מביאים את זה לתוך פרמטר של זכויות אדם והיום תקראו פסקה אז תראו פסקי דין שאומרים האדם הקטן הזה הוא קטן קומה, הוא קטן בגובה, אבל הוא שווה זכויות כמו כל אחד אחר.
לימור עציוני: ולכן כל ההתייחסות לאוכלוסיות המוחלשות בחברה זו התייחסות מודרנית לחלוטין.
לימור עציוני: עכשיו אי אפשר להגיד שהדבר הזה הוא כללי.
לימור עציוני: פתאום אנחנו מדברים על סחר בנשים.
לימור עציוני: בשנת 2000 נוצר כלל מאוד יפה בחוק העונשין, איסור בוטה שנקרא אז סעיף 203 א רבתי, סעיף שמדבר על איסור סחר בנשים, וגם כל עסקה אחרת רכושנית.
לימור עציוני: התזמון הזה הוא לא בכדי.
לימור עציוני: הרקע לדברים הוא רקע חברתי לגמרי.
לימור עציוני: כשאנחנו החלטנו שאנחנו מיישמים את הכלל המשפטי הזה שאוסר על סחר בנשים בכל מיני היבטים אנחנו בעצם באנו אחרי איזשהו תהליך חברתי מאוד גדול ומקיף.
לימור עציוני: במשפט הפלילי נותנים לו ביטוי במושג שנקרא "ערך מוגן".
לימור עציוני: זאת אומרת, כל עבירה שהיא אם נעשה לה הרמת מסך או נלך מאחורי הקלעים של העבירה מסתתר ערך חברתי מוגן שהוא בעצם מסביר לנו למה יצרנו את האיסור.
לימור עציוני: אנחנו יצרנו את האיסור על רצח והריגה כי אנחנו רוצים להגן על חיי אדם, כי הערך החברתי הגדול הוא חיי אדם.
לימור עציוני: על הרגע הזה אנחנו יוצרים הרבה מאוד איסורים.
לימור עציוני: למשל, ביטלנו, היה בחוק עונשין על עבירה של קיום יחסים הומוסקסואליים.
לימור עציוני: זאת היתה עבירה שהיתה קיימת בחוק כי האמנו כחברה שהמוסר הציבורי נפגע ואנחנו רוצים להגן על רגשות הציבור.
לימור עציוני: יצרנו עבירה שמי שרחמנא ליצלן נתפס בקיום יחסים הומוסקסואליים עומד לדין פלילי של עונש מאסר בצד העבירה הזאת.
לימור עציוני: הזמנים השתנו וגילינו שזה לא הערך החשוב ביותר לשמור על רגשות הציבור.
לימור עציוני: בשנות ה-90 ביטלנו את העבירה הזאת מחוק העונשין.
לימור עציוני: זה יצר שינוי מאוד גדול ביחס לתפישה של מה מותר ומה אסור וזה על רקע ההבנה שהאדם הוא במרכז, ויש לנו יכולת ורצון להביא את האדם למרכז הבמה, להגיד האדם הזה זכאי לחירות וכבוד ואוטונומיה אישית וליכולת לבחור ולעצב את חייו כרצונו.
לימור עציוני: זה בדיוק מה שקרה עם קרבנות הסחר.
לימור עציוני: בשנת 2000 החברה הישראלית יצרה עבריה חדשה שהיא נחשפה לה.
לימור עציוני: פתאום גילינו שיש עבדות מודרנית בחברה הישראלית.
לימור עציוני: פתאום גילינו שיש 3000 או 4000 או 5000 בנות, נכנסות לישראל ומשמשות לתעשיית סחר שעיקר ניצול מיני ופגיעה מינית ופשע ואינוס וכדומה.
לימור עציוני: לא עברו ימים ספורים נחקק חוק שאוסר את זה בכל דרך בכל צורה.
לימור עציוני: לא עברו ימים ספורים והנה החוק הזה בוטל.
לימור עציוני: הסעיף הזה בוטל ויש שינוי בדמות סעיף הרבה יותר רחב כי גילינו שאנחנו לא נמצאים רק בסחר בנשים לצורך זנות אלא במשהו הרבה יותר רחב בחברה הישראלית שעליו אנחנו רוצים להגן וזה סחר בבני אדם, פגיעה בזכויות אדם באופן הרבה יותר רחב, באופן הרבה יותר גורף.
לימור עציוני: השינוי הזה או הרצון להגן על אותם קורבנות כנגד אותו סחר, כנגד פגיעות מיניות וכנגד ניצול מיני ופגיעה בעצם ההתייחסות לאנשים או לנשים, לבני האדם כאמצעי ולא כאל מטרה, כאל חפץ, מתייחסים אל אנשים כאל חפץ.
לימור עציוני: את זה אנחנו רוצים למנוע באמצעות האיסור הפלילי, זאת אומרת קביעת נורמות חדשות.
לימור עציוני: אי אפשר לומר שהמשפט הוא תוצר של יש מאין.
לימור עציוני: המשפט הוא תוצר של חברה.
לימור עציוני: החברה יצרה את השינויים.
לימור עציוני: החברה שלנו במאה השנים האחרונות, הייתי מצמצמת את זה לחמישים השנים האחרונות, אם הייתי דייקנית יותר אז הייתי אומרת 15-20 שנים אחרונות, עברה שינוי תהומי.
לימור עציוני: אנחנו כבר לא מדברים על חברה שמתייחסת באופן כללי וייחוסי ושיוכי לבני אדם אלא זו חברה שמעמידה את האדם במרכז כאינדיבידואל.
לימור עציוני: לא היה ברור שאנחנו נכנסים לתוך המשפחה למשל.
לימור עציוני: לא היה ברור שאנחנו נכנסים לתוך הבית הפרטי ונכנסים לתחום שאסור לנו לגעת בו שזה ההורים והילדים.
לימור עציוני: אם התנועות החברתיות והארגונים האזרחיים השונים, המשפט הבינלאומי אז לא היינו יכולים להציל את קורבנות גילוי העריות בתוך המשפחה, את אותם ילדים שלא נכנסנו אליהם לבית עד אמצע סוף המאה הקודמת.
לימור עציוני: עד שנות השמונים לא היינו בתוך הבית.
לימור עציוני: לא היתה עבירת גילוי עריות בחברה הישראלית, בחוק הפלילי שלנו.
לימור עציוני: עד שלא הבנו מבחינה חברתית, רפואית ואפילו מבחינת בריאות הנפש את התובנות של ההליכים שקורבנות עוברים, בין היתר הדחקת הטראומה, מצבים של שכחה ואובדן זיכרון, לא היינו מביאים את עצמנו ליצור סייג חדש להתיישנות בעבירות האלה.
לימור עציוני: סייג שמאפשר היום במדינת ישראל עד גיל 38 להגיש תלונה פלילית ולהתחיל הליך פלילי.
לימור עציוני: כשאני התחלתי לכתוב על סחר בנשים אז כתבתי מאמר גדול.
לימור עציוני: המאמר התחיל התגבש לפני כמה שנים.
לימור עציוני: היתה ועדה פרלמנטרית שבחנה את המאמר.
לימור עציוני: התחיל איזשהו דיון חברתי מאוד נוקב שכמובן בא על רקע דיונים מאוד בולטים במשפט הבינלאומי ובארצות הברית.
לימור עציוני: אני גם לא חושבת שזה חשוב מה הכתיב את מה, האם העובדה שאנחנו נאלצנו באופן מיידי ודחוף מהר לטפל בבעיות האלה בכל מיני סנקציות, אני חושבת שהיינו שם.
לימור עציוני: החברה הישראלית היתה שם הרבה מאוד זמן.
לימור עציוני: זה כמו שכאשר אנחנו מדברים על שיח של כבוד יש איזשהו דיון מאוד רחב על מה קרה בחברה הישראלית בשנת 92.
לימור עציוני: בשנת 92 היתה המהפכה החוקתית.
לימור עציוני: חוקקו שני חוקים כיסוד.
לימור עציוני: חוק יסוד כבוד האדם וחירותו וחוק יסוד החופש לעיסוק וזה הפך למשהו גדול.
לימור עציוני: אני אומרת רבותיי, שיח של כבוד היה בחברה הישראלית מאז ומעולם.
לימור עציוני: מי שקורא פסקי דין, מי שקורא כללים ונורמות לפני 1992 רואה שהכבוד כערך שם היה שם מאז ומעולם, ואנחנו נתנו לו ביטוי וברגע שהעלינו אותו למדרגה מאוד גבוהה של חוק יסוד מה שיהיה חוקה שלנו בעתיד, אנחנו פשוט שכללנו תובנות ביחס אליו.
לימור עציוני: היום כשאנחנו בוחנים כל מיני כללים שאנחנו קוראים פה את הדפים שחילקו לנו על השולחן שמדברים על פיצוי לנפגעי עבירה, קרן חילוץ ואיסור פרסום ויישום חוקי היסוד האלה, והאפשרות של נפגעי עבירה להעיד, אנחנו בעצם מפעילים כך או אחרת את השיח של זכויות אדם.
לימור עציוני: אנחנו בעצם יוצרים דיון חדש שבא ואומר אנחנו שמים את האדם במרכז.
לימור עציוני: אנחנו רוצים שהאדם יגיע לו הכבוד.
לימור עציוני: מה זה כבוד?
לימור עציוני: כבוד בעברית זו מילה אחת.
לימור עציוני: אבל באנגלית יש הרבה ביטויים, respect and honor and dignity.
לימור עציוני: יש לזה הרבה מאוד משמעויות.
לימור עציוני: גם אצלנו כבוד יכול לקבל הרבה משמעויות, כבוד כיחס מוסרי, כבוד כיחס משפטי, כבוד כיחס אנושי.
לימור עציוני: כל ההיבטים האלה הם היבטים שנמצאים היום בשיח.
לימור עציוני: וזאת הסיבה שהיום כולם יושבים כאן כאשר אנחנו בעצם נמצאים בתהליך שהוא תהליך חברתי שהביטוי שלו אחרי שהוא עבר את המסננת החברתית הוא ביטוי משפטי.
לימור עציוני: כלומר כל התובנות שלנו שעברנו ממקום רחוק מאוד ביחס למעמדו של האדם למקום מאוד מאוד מכובד, תרגמנו, ואנחנו מתרגמים עכשיו ואנחנו נתרגם עוד כמה שנים טובות למקום של כללים, נורמות, סוגיות משפטיות פליליות אזרחיות.
לימור עציוני: זה לא משהו ספציפי לסוגיה אחת או נורמה אחת ובטח לא מתמקד רק במשפט פלילי מהותי אלא גם פרוצדורה ודיני ראיות ורווחה ובריאות.
לימור עציוני: אבל מה שבטוח זה שידוד המערכות.
לימור עציוני: אנחנו צריכים שכל המערכות כולן תחזקנה ידיים והכוח הזה ייאסף לעבר דיון מתקדם יותר, כך שנצעד יד ביד עם מה שקורה בעולם, ארצות הברית, הקהילה הבינלאומית, לעבר דיון ספציפי ופרקטי של איך להפעיל את הלמה אנחנו יושבים היום כל כך תוהים איך להאדיר את זכויות האדם.
אורית זוארץ: תודה רבה לך לימור עציוני, והמקום הזה התיאורטי, הרקע והכיוונים אני רוצה שניגע בשיח על נורמות וכללים חברתיים דרך מקרה אישי.
אורית זוארץ: יושבים כאן כל הגורמים שעוסקים בטיפול ומניעה, גם במסגרת הארגונים החברתיים וגם בקרב משרדי הממשלה והאחריות שנלקחה על ידי ממשלת ישראל.
אורית זוארץ: אכן אחריות נלקחה על ידי הממשלה בשנים האחרונות.
אורית זוארץ: חקיקה השתנתה, הוקמו מערכות טיפול, תמיכה ומניעה.
אורית זוארץ: נעשות הרבה מאוד פעולות אבל עדיין לצערנו התופעה הזאת של סחר בבני אדם בכלל ובנשים בפרט קיימת במחוזותינו.
אורית זוארץ: אני אודה לשרונה אם היא תוכל להתייחס מנקודת מבטה ואולי באמת לגעת במקום הזה, סחר בנשים, זנות זו בחירה?
אורית זוארץ: אלה נסיבות גורל או מה?
אורית זוארץ: בואי תספרי קצת את הסיפור שלך.
אורית זוארץ: איך הגעת למקום הזה?
אורית זוארץ: איפה גדלת?
שרונה: בגדול אני לא חושבת זו בחירה הזנות.
שרונה: אף אחד לא בוחר בזנות.
שרונה: אני באתי מבית מאוד טוב.
שרונה: מבית שהיה עשיר חומרית,מנטליות, אינטליגנציה וכבוד.
שרונה: בעצם היום אני מבינה את זה.
שרונה: כשהייתי ילדה אף פעם לא שאלו אותי מה שלומך?
שרונה: למה את מאחרת?
שרונה: מה קורה איתך?
שרונה: לא חיבקו אותי.
שרונה: קיבלתי רק חומרי.
שרונה: אף פעם לא, לא הייתי ילדה.
שרונה: לאט לאט גדלתי, רציתי להתבגר, להבין מה זה העולם בכלל.
שרונה: כשאני מסתכלת ככה בחיים שלי גם בחירה לא היה לי.
שרונה: לא בחרתי גבר להתחתן איתו.
שרונה: חיתנו אותי בגיל 18, בחוץ לארץ.
שרונה: כבר לא הייתי ילדה, הייתי בוגרת, הייתי צריכה להיות אחראית, צריכה לטפל באחיות.
שרונה: לא היה לי ילדות.
שרונה: פתאום אני צריכה להיכנס לעולם, להיות אימא, אישה טובה כמו שלימדו אותי, אימא טובה.
שרונה: נולד לי הבן.
שרונה: המשכתי לעשות מה שאומרים לי.
שרונה: כאילו, בן זוג שלי היה אומר לי לנקות בית זה לנקות בית.
שרונה: לא לצאת מהבית זה לא לצאת מהבית, לא ללמוד זה לא ללמוד.
שרונה: עשיתי מה שאמרו לי.
שרונה: לאט לאט הגעתי לארץ.
שרונה: אני זוכרת הייתי בת 21, שהתגרשתי.
שרונה: גם הגעתי לפה בשביל להתגרש, התגרשתי מאיזה מישהו שהיה מכור לסמים ולא ידעתי שהוא מכור לסמים.
שרונה: חשבתי שהוא מעשן סיגריות.
שרונה: אני זוכרת בגיל 21 כשהגעתי לארץ עם תינוק בידיים, רבתי עם הבן זוג שלי, יצאתי מהבית לבחוץ עם תינוק בידיים ואמרתי זהו, מה אני עושה?
שרונה: לא מכירה אף אחד, לא יודעת עברית.
שרונה: לא היתה לי משפחה.
שרונה: הייתי לבד.
שרונה: בא איזה מישהו שהרבה זמן פה בארץ ואמר לי אם את רוצה, כאילו שאלתי אותו על איזה עבודה מסוימת, מסעדה, הוא אמר לי, אם את רוצה בחצי שעה את יכולה לעשות מאה דולר, משהו כזה.
שרונה: בהתחלה לא היה כל כך מובן על מה מדובר בכלל.
שרונה: הלכתי שאלתי את החברה שלי.
שרונה: היא אמרה את ככה את יכולה לגדל את הילד ולהשכיר בית, יכולה להתקדם בחיים.
שרונה: בעצם הוא לקח אותי לאיזה מקום, אני זוכרת נתניה.
שרונה: סגר אותי בבית מלון.
אורית זוארץ: לא הבנת לאן את הולכת או שהוא.
אורית זוארץ: ..?
שרונה: לא.
שרונה: כאילו, היה לי קשה מאוד להבין, לבוא מבית פרמיטיבי לעולם כזה אכזר.
שרונה: בשבילם זה משהו, וואו כזה גדול שבעצם זה החיים, כאילו איך שהכרתי אותם.
שרונה: גבר אחד או מאה זה אותו דבר אצלי.
שרונה: כאילו.
שרונה: גברים שהרימו יד עלי או גברים שדוגמה שילמו, שכבו איתי ולקחו כסף בחזרה.
שרונה: יצאתי יום אחד, יום אחד הוא לקח אותי לנערות ליווי, לאיזה בית מלון, ואני יכולה להגיד באמת היה לי בפנים שיש לי ילד שאני צריכה לשלם לילד שמה למטפלת.
שרונה: עוד לא הייתי משתמשת בסמים, לשלם למטפלת.
שרונה: לא ביטוח לאומי, לא אף אחד לא היה עוזר לי פה בכלל.
שרונה: לא ראו אותי בכלל.
אורית זוארץ: משרד הרווחה, ביטוח לאומי, הממסד.
אורית זוארץ: מאיפה עלית, סליחה?
שרונה: מאוזבקיסטן.
שרונה: הרגשתי שאני לבד בעולם, אני צריכה להתמודד לבד כאילו בתור ילדה, בתור אישה, בתור אימא, הכול היה על הגב שלי.
שרונה: לאט לאט באמת אני קצת גאה בעצמי שלפחות גידלתי את הילד עד גיל 7, את התינוק שלי.
שרונה: היה מאוד קשה למכור את הגוף שלי בלי סמים.
שרונה: הייתי כבר נגעלת מכל גבר שהיה נוגע בי.
שרונה: שמרימים ידיים עלי.
אורית זוארץ: את מספרת את התנאים שהוחזקת בהם.
אורית זוארץ: אמרת שהוא סגר אותך בחדר במלון.
שרונה: לא היה נותן לי לצאת בכלל.
אורית זוארץ: כמה לקוחות היית ככה מקבלת ביום?
שרונה: כמה שיותר.
אורית זוארץ: הוא ממש נעל אותך פיזית בתוך חדר ולא אפשר לך לצאת?
שרונה: כן.
אורית זוארץ: בבית מלון.
אורית זוארץ: לא בדירה.
אורית זוארץ: פה שואלים אותי מה הקשר למשרד התיירות.
אורית זוארץ: אני עונה שזנות בישראל היא בחסות משרד התיירות.
אורית זוארץ: לא נעשה שום דבר כדי למנוע את זה.
אורית זוארץ: 5
קריאה: איך יודעים?
אורית זוארץ: יש מצלמות.
אורית זוארץ: כשרוצים למצוא מישהו מוצאים אותו.
קריאה: כשפקיד הקבלה באילת נותן כרטיסי ביקור לנשים, לא רק שהם יודעים, הם גם עושים את הסידור.
אורית זוארץ: שיתופי פעולה.
אורית זוארץ: ותחנות מוניות שמסיעים נערות ליווי.
אורית זוארץ: זו תעשייה שלמה.
אורית זוארץ: אנחנו רוצים לדעת כמה לקוחות?
אורית זוארץ: כמה נשים היו?
שרונה: אני ועוד מישהי היתה איתי.
שרונה: אני זוכרת היה איזה יום חג שבאמת בחיים אני לא אשכח אותו.
שרונה: 43 אנשים מהבוקר עד למחרת בבוקר.
שרונה: ביום.
שרונה: זה בחג.
אורית זוארץ: 43 גברים.
שרונה: בחיים אני לא אשכח.
שרונה: כל בן אדם זה לא 5 דקות כמו ש...
אורית זוארץ: ומי סיפק לך את הסמים?
אורית זוארץ: היית יוצאת לקנות אותם?
שרונה: אז לא הייתי משתמשת.
שרונה: עוד לא הייתי משתמשת.