GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי גור: צריך לשתף את השלטון המקומי, הם עושים הרבה דברים וצריך לשתף אותם באחריות לגבי המשפחות החד הוריות בתוך כל עיר.
ליה שמטוב: אני מבקשת לשמוע עוד מהארגונים החברתיים.
גיל גן-מור: אני מהאגודה לזכויות האזרח.
גיל גן-מור: אני אבקש להתחיל בדוגמה ממחקר שקראתי מארצות הברית שאולי ישמש לנו נורת אזהרה, בארצות הברית חלו תהליכים די דומים למה שקורה פה, התהליך הראשון הוא קיצוץ של התמיכה של הממשל בדיור למשפחות עם הכנסה נמוכה בכמעט ב- 50%.
גיל גן-מור: ההליך השני הוא עליה מתמדת בשכר הדירה באופן שהוא גבוה מהעליה בהכנסות של משפחות מאוכלסות מוחלשות.
גיל גן-מור: כתוצאה משני ההליכים הללו, משנת 2005 ישנו סקר שנערך בארצות הברית גילה שהקבוצה שגדלה מקרב חסרי הבית, האוכלוסיה הגדלה במהירות הרבה ביותר היא הקבוצה של המשפחות עם הילדים, והיום המשפחות עם ילדים רובן משפחות חד הוריות, מהוות 40% מקהילת חסרי הבית בארצות הברית כולה, זה מספר מדאיג ביותר.
גיל גן-מור: בישראל אנחנו רואים הליכים דומים, אנחנו רואים את החיסול של הדיור הציבורי, אנחנו רואים קיצוץ ניכר בסיוע לאוכלוסיות נחלשות, אנחנו רואים עליות מחירים חדות במחירי דירות, בעיקר בשכר דירה ואוכלוסין המרכזיים של ישראל, ולכן אנחנו חוששים שהמספר שקיים היום בארצות הברית הוא יהיה נכון גם לישראל.
גיל גן-מור: אחד הנתונים שכבר אפשר לראות, הוא סקר של הביטוח הלאומי שנעשה בשנת 2005 בקרב משפחות שמקבלות קצבאות של השלמת הכנסה, הוא הראה על כך ש- 20% מהמשפחות דיווחו שמהלך תקופת הסקר שארכה 5 שנים, קרה שלא היה להם מקום לגור, לא היה להם מקום ללון בלילה מסוים או בתקופה מסוימת, אם אנחנו יודעים שהיו באותה תקופה 129,000 משפחות שקיבלו הבטחת הכנסה ושהסקר מיצג את האוכלוסיה הזו אז אנחנו מגיעים למספר של 25,000 ב- 5 שנים או 5,000 משפחות מידי שנה שקרה שלא היה להן איפה לגור, מתוך ה- 20% האלה, עוד 20% דיווחו שהם גרו ממש ברחוב או במקלט, שזה בחישוב מהיר 1,000 משפחות בשנה, אלו נתונים מאוד מדאיגים.
גיל גן-מור: כדי למנוע את המצב הזה, גברתי היושבת ראש, אנחנו צריכים לחשוב על מספר רפורמות מסוימות בשוק הדיור, בגלל שברור שכשיש בעיית דיור ההשפעה על אחת הקבוצות שנפגעות מכך בצורה הרבה ביותר הן המשפחות החד הוריות ולכן צריך לתת את הדעת לשוק הדיור, וצריכים לחשוב על רפורמות שחשובות לאוכלוסיה הזאת ואולי השוק החשוב ביותר מלבד הדיור הציבורי זה שוק השכירות הפרטית, לגבי שוק הבעלות אנחנו מכירים את הנתונים על מיעוט המשפחות שממשות את הזכאות ב- 2005 המספר היו 500 משפחות מתוך 22,000, זה מעיד על כך שיש בעיה רצינית וצריך לבדוק למה זה קורה, אבל כנראה ששוק הבעלות הוא לא הפתרון המרכזי למשפחות חד הוריות.
גיל גן-מור: לגבי שוק השכירות, פה אני מדבר על נוהל השתתפות בשכר דירה, אולי הרפורמה המרכזית צריכה להיות תודעתית, אולי צריך לחשוב ולהתחיל לחשוב במונחים של דיור כזכות אדם, כשדיור הוא זכות אדם ולא איזו הטבה או זכאות שנמדדת על פי התקציב הקיים אז החשיבה נהיית אחרת, קודם כל חושבים מהי הזכות, מה המדינה חבה כלפי התושבים, מהי צריכה, מהו המינימום שצריך לתת למשפחה כדי שתוכל לשכור למשל דירה ממוצעת באזור מגורים כבחירתה ושתאפשר לה לחיות בכבוד, וכשקובעים את הקריטריונים האלה גם צריך גם לקבוע מנגנון של תקצוב ושל עדכון התקצוב כדי להבטיח את המטרה הזו, אנחנו רואים שזה לא קורה במצב הנוכחי, כמובן שמקצצים את התקציבים ואז קובעים בצורה מלאכותית את הקריטריונים לסיוע בשכר דירה, וכתוצאה מהמצב הזה הקריטריונים הם מעוותים ולא מאפשרים לאנשים לנהל חיים נורמליים.
גיל גן-מור: אז אולי הרפורמה הראשונה שצריך לחשוב עליה זה לעגן את הזכות לקצבאות דיור בחקיקה ראשית.
גיל גן-מור: לגבי עידוד שוק השכירות, ראינו שניסיונות שנעשו בעבר נכשלו, לא היו פתרונות, לא נמצא עד היום פתרונות טובים לעידוד שוק שכירות, אחד הדברים היום בעולם שמתרחש הוא דיור שנבנה על ידי גופים פרטיים אבל מותנה בכך שאחוז מסוים ממנו יהיה דיור בהישג יד, זה פתרון שצריך לחשוב עליו ולפתח אותו במדינת ישראל.
גיל גן-מור: יש לעודד גם שכירות ארוכת טווח וגם שכירות יציבה יותר, כדי שתהייה שכירות יציבה יותר יתכן ויש מקום לחשוב על כל מיני הגנות בדברים בסיסיים לשוכרי דירות ובעיקר לשוכרים שמקבלים סיוע מהמדינה בעניינים כמו פינוי, הפליה, חסמים כלכליים וגם לנסות באמצעות כל מיני מנגנונים לבלום את השפעה של עליות חדות ומהירות ישנם מודלים בעולם שמתמודדים עם הדברים האלה.
גיל גן-מור: העניין הרביעי לנסות לעבוד יותר בנושא של מניעה ושל סיוע למשפחות חד הוריות לפני שהן מגיעות להיות זכאויות של משרד השיכון, אחד הדברים שגילו בארצות הברית שאלימות במשפחה היא גורם מאוד מרכזי הוא שמשפחות חד הוריות מאבדות את מקום המגורים, פה למשל יכול להיות איזה מודל של סיוע למשפחות חד הוריות שבהן מצוקה עקב אלימות, דבר שני זה בעיות עם בעל הבית, עליות מחירים חדות בדירה וישנם כמה מודלים כאלה שמנסים בהצלחה בעולם, מודלים שבעצם מטרתם היא לעזור בזמן אמת לפני שהמשפחה מגיעה למצב שבו היא כבר בתור לדיור ציבורי או זכאית של משרד השיכון.
גיל גן-מור: עד כאן ותודה רבה.
דב בארי: אני מתנצל בשם העמיתה שלי שבדרך כלל היא מתעסקת בשיכון וכרגע יש לה דיון בוועדת כספים, אני בעצמי מתעסק בביטוח לאומי במשרד האוצר, אבל ההתייחסות במשרד האוצר תואמת את ההתייחסות של משרד השיכון, זאת אומרת, מצוקת הדיור היא בעיה ידועה, בעיית מחירי הדיור ידועה, כמובן לכולנו וכמובן לאוכלוסיות הנמצאות בקשיים אחרים וכמובן לאוכלוסיה החד הורית, ותחת המצב הקיים כפי שאמר כאן רונן כהן נציג משרד השיכון באמת נעשה כל מאמץ להשקיע כמה שיותר משאבים מתוך המשאבים האפשריים ולהעניק אותם כסיוע לחד הוריים, יש תעדוף מחולט בהקצאת המשאבים משרד השיכון לטובת המשפחות החד הוריות, וגם נציג הבנק וגם הדרג המקצועי של הבנקים טען את זה ואמר שבעניין המשכנתאות ישנה עזרה עד כמה שאפשר, זה הכיוון.
ליה שמטוב: אם רואים שסיוע בשכר דירה בסך 600, 3000, 500 שקל, שחד הוריות או חד הורה הוא לא ממש את זה, רואים את זה, זה חיסכון גדול אני מבינה, ואפשר גם לכתוב שזה סעיף ושזה נותן פתרון לחד הורה, אם רואים שלא מממשים כלומר ישנה איזו בעיה, אתם חושבים על זה?
ליה שמטוב: אתם חושבים לשנות את זה?
דב בארי: כמו שאמרתי, אני לא אחראי על תחום השיכון במשרד אלא על תחום הביטוח הלאומי ואני לא רוצה להיכנס לדברים שאני לא מכיר, לא כדי להטעות אתכם ולא להטעות אותי ולא לגעת בנושא, אבל אני בטוח שבמשרד האוצר כן יש התעסקות בעניינים האלה, וכן מנסים שאת אותם משאבים שמקצים לטובת החד ההורים, שהמשפחות האלה כן יקבלו בצורה נכונה וכן יהיה שימוש בהם, זאת אומרת שהקופה לא תהייה מלאה, זאת אומרת שכן יהיה ניצול מלא של הקופה וזו תמיד הכוונה לנצל את המשאבים ולעשות מיצוי של הזכויות ומיצוי מלא.
דב בארי: איך זה נעשה כרגע בתחום הזה?
דב בארי: אני לא מכיר ואני לא אכנס לכך.
ליה שמטוב: יש לנו את יושב הפורום לדיור הציבורי, דוד קאשני בבקשה.
דוד קשני: אני רוצה לברך אתכם על הוועדה היום, יש לי שני דברים לבקש מכם, ראשית להביא לכם שני מספרים, עד היום נמכרו לפי משרד השיכון 28,000 דירות בדיור הציבורי, מתוך זה נכנס 1.400,000,000 שקל לקופה לא של משרד השיכון ולא של משרד האוצר אלא העבירו את זה ליהדות ארצות הברית דרך עמיגור, מה היתה הטענה?
דוד קשני: הטענה היתה שהיהודים בארצות הברית נתנו הלוואות לחברת עמיגור כדי שהיא תבנה דירות ועכשיו צריך להחזיר להם את הכספים, זה מה שקרה ל- 1,400,000,000 שקל כל הכסף הזה נמצא בארצות הברית, על אחריותי אני אומר את זה.
דוד קשני: אנחנו דיברנו על חד הוריות שיש להם ילדים עד גיל 21 ואחר כך ישנה בעיה, לכן אני הייתי מבקש מכם בתור מחוקקים להחליף את המלה ילדים לנפשות, כמה נפשות גרות בדירה עם אותו חד הורי או עם אותו בנאדם, ישנה לנו גם בעיה עם העניין הזה כאשר באים למכור את הדירה, אז אם יש שם ילד שעבר את גיל 21, היא לא תוכל לקבל הנחה עבור הילד, אם יהיה בחוק כתוב נפש אז יחשיבו לה את הזכות לעניין הזה והיא תקבל הנחה גדולה יותר.
דוד קשני: אם יש לה ילד עד גיל 21 היא מקבלת הנחה עד 70%, אם יש לה במקום ילד נפש, הילד הלך לצבא חזר הביתה והוא כבר בן 22 והוא כבר לא נחשב, אבל אם נחליף למלה נפש אז היא תקבל 80% הנחה ברכישת הדירה, זו הבעיה עם הילד ולכן צריך להחליף את הילד בנפש.
דוד קשני: בסך הכל מלה אחת ששווה מיליארדים.
סילביה טקו: ברגע שהילדים שלנו עוברים את גיל 21 אנחנו כבר לא הורים, ולכן אמרתי שאני מרגישה מרומה.
גיל רונן: אני עומד בראש ארגון הנקרא הפמיליסטים זה נשמע כמו הפמיניסטים אבל זה עם ל' במקום הנ' וזה בא מהמילה family – משפחה, הגישה הפמיליסטית היא גישה שאומרת שלמדינה ולחברה יש אינטרס לחזק משפחות ואם כבר לתגמל אז דוקא לתגמל משפחות שמצליחות להחזיק מעמד יחד ולעמוד בפיתויים לפרק את התא הזוגי, כי מי שמשלם את המחיר בגירושין זה כמעט תמיד הילדים, זה לא אומר שאסור להתגרש אבל זה אומר שלא כדאי לעודד גירושין כמדיניות חברתית.
גיל רונן: אני מבקש להעיר הערה אחת לגבי מה שאמר הנציג של האגודה לזכויות האזרח, הוא אמר שגילו בארצות הברית שאלימות במשפחה הוא הגורם המרכזי לכך שמשפחות מאבדות את המגורים, הביטוי הזה "גילו בארצות הברית" זה ביטוי שכדאי להפטר ממנו, כי המון פעמים הוא משמש כסות בשביל, איך לומר את זה בעדינות, קצת לעבוד על אנשים ולמכור לנו כל מיני לוקשים, אם גילו תבוא אלינו ותאמר איזה מחקר, תביא לנו את זה, כי בארצות הברית מגלים המון דברים, כל הזמן מגלים דברים ולפעמים מגלים גם דברים הפוכים.
גיל רונן: אני חושב על חבר טוב שלי בשם סאשה, שכן שלי, הוא גרוש ויש לו ילדה בת 12 והיא נמצאת אצלו חצי מהזמן, היא מאוד אוהבת אותו הוא אבא טוב, אולי המדינה קוראת לו משפחה חד הורית או לגרושתו משפחה חד הורית אבל הילדה שלו היא לא ילדה חד הורית, היא ילדה עם שני הורים, חלק מהזמן היא אצל האבא, חלק מהזמן היא אצל האמא, האבא חי בתנאים לא תנאים כי המדינה לא מכירה בו כהורה, כלומר אין לו זכויות יתר, ואם מדובר על 2,200 נקודות, אין לו כלום, יש לו 0 נקודות לדעתי, הוא חי עכשיו יחסית בסדר, הוא שוכר דירה ב- 650 שקל, אבל לפני כן הוא חי במחסן, הילדה שלו צריכה לבקר אותו במחסן הזה, אתם איך שהוא שוכחים, ישנה נטיה לשכוח שחצי מההורים הם גברים, אבות, וגם חצי מהצופים שלנו בבית הם אבות או גברים וגם המצביעים של כל המפלגות בכנסת הם גברים.
ליה שמטוב: גיל רונן, אנחנו היום מדברים על חד הורים, זה חד הורה גבר וחד הורה אישה, אם אנחנו מדברים על בודדים אז זה אותו דבר, גבר בודד ואישה בודדה, אם אנחנו מדברים על משפחה אז זו משפחה, אם אנחנו מדברים על נכים זה נכים, היום אנחנו מדברים על חד הורים בלבד, ונכון לאב יחיד כמו שהוא גבר גם אישה היא יחידה כי אם יש לו ילד שהוא מעל גיל 22 היא לא חד הורית, והיא כמו השכן שלך סאשה ואין לה גם זכויות יתר.
גיל רונן: בית משפט בדרך כלל נוטה, הוא בדרך כלל צריך להעניק מה שנקרא משמורת, משומרת זה מושג טכני בעצם, בפועל גם אם לסאשה אין משמורת על הילדה והיא נמצאת אצלנו שניים או שלושה לילות בשבוע, היא אצלו ומגיע לו סיוע, אם לגרושתו מגיע סיוע מגיע גם לו סיוע מאותה סיבה בדיוק כי הילדה צריכה לחיות שם, האם זה לא כך?
ליה שמטוב: זה שהיום בית המשפט החליט שהילד הזה הוא בחזקת האמא אז היא חד הורית במאת האחוזים.
גיל רונן: יש פה עיוות, בשטח יש עיוות, מבחינת הילדה קיים פה עיוות כי חצי מהלילות היא ישנה במיטה מסוימת ובחצי מהלילות היא ישנה במיטה פחות טובה, וזה לא מגיע לה.
גיל רונן: אני שואל משהו ברמה העקרונית ואני חושב שהפקידים צריכים להתחיל לחשוב עליו, זה שלסאשה אין וועדה שיכולה ללחוץ עליכם כמו שלאמא של הילדה שלו זה לא בהכרח קשור לשאלות של צדק ולמי באמת צריך לעזור בשטח.
ליה שמטוב: היום הדיון שלנו על הפתרון, על הסיוע, ואנחנו רוצים לסכם את הדיון.
ברכה ארג'ואני: אני יודעת שזה מאוד חשוב בנושא של משפחות חד הוריות, בתחילת דבריי אמרתי שני דברים שהם משליכים על חיי היומיום בסיוע בדיור ובקבלת פתרונות בדיור, ולכן רציתי לבקש ברשותך, כמו שייעדת דיון מיוחד בנושא של מצוקת הדיור ודיברנו ודשנו אבל פתרונות אין ממש בנושא הדיור, אני הייתי מאוד מבקשת שיהיה המשך דיון בנושא של בעיות הדיור לחד הוריות ואולי עם נציגות נוספות כמו של משרד השיכון, אולי השר בעצמו, או המנהל הכללי של המשרד וחשוב שתהייה רפרנטית או רפרנט, או נציג האוצר שייתן לנו תשובות ברורות על נושא התקציבים שמעבירים למשרד השיכון ומה התכניות לשנה הבאה, כמו כן יש את נושא הכלים של גביית מזונות למשפחות חד הוריות, אני ביקשתי בזמנו ליצור דיון מיוחד על זה, למשפחות החד הוריות אין ממש כלים לגביית מזונות מההורה החייב במזונות, ולא אחת הנשים, בחוסר הזה שאי אפשר לגבות את הכסף זה משליך על הנושא של איך אני אשלם משכנתא, איך אני משלמת את שכר הדירה או איך אני נותנת לילד שלי את הזכות לחיות בכבוד.
ליה שמטוב: בתחילת הדיון דיברתי שישנן כל מיני בעיות בנושא של משפחות חד הורים וגם זה יהיו דיונים נוספים שאנחנו נקיים.
ליה שמטוב: אני רוצה להודות לכולם, ולסיכום הוועדה תקיים עוד דיונים נוספים בנושא מצוקת הדיור למשפחות חד הוריות וגם בנושאים שהעלנו פה, אני חשבתי שהיום יהיה המנהל הכללי של משרד השיכון, וזה חשוב לדיונים האלה וחשוב גם להזמין את שר השיכון שיסביר לנו את הנושאים וגם את נציגי האוצר, אנחנו נפנה גם לישראל שוורץ וגם לשר השיכון והוועדה מבקשת ממשרד השיכון להביא לה את הנתונים על מכירת הדירות, על איזה סכום מדובר ומה בדיוק נעשה בסכום הזה.
ליה שמטוב: אני מודה לכם על הכל.
ליה שמטוב: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה.
ליה שמטוב: הישיבה היום היא מאוד מיוחדת כי הגיעה אלינו משלחת מאוד מכובדת מרומניה, חברי הפרלמנט הרומני שהם חברים בוועדה לקידום מעמד האישה.
ליה שמטוב: הוועדה בראשותו של חבר הכנסת גדעון סער ביקרה בשנה שעברה ברומניה ועכשיו אנחנו מקבלים את המשלחת הרומנית אצלנו בכנסת ישראל.
ליה שמטוב: בזמן הקצר שאני מכהנת כיושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, הצלחנו להעביר בקריאה שנייה ושלישית חוק מאוד חשוב שהוגש על ידי חבר הכנסת גדעון סער וחברות כנסת אחרות שחברות בוועדה.
ליה שמטוב: גם היום יעלה חוק חשוב במליאה בקריאה שנייה ושלישית, חוק של חברת הכנסת עמירה דותן.
ליה שמטוב: אני רוצה להעביר את השרביט לחבר הכנסת גדעון סער שהיה יושב-ראש הוועדה.
גדעון סער: תודה רבה גבירתי היושבת-ראש.
גדעון סער: אני רוצה לברך את המשלחת הרומנית בראשות חברת הפרלמנט גברת מינודורה קליבטי.
מרית דנון: שמי מרית דנון.
מרית דנון: בוקר טוב, אני מבקשת לקדם אתכן בברכה בביקורכן בישראל ואנו נשמח מאד לחלוק את הנסיון הנוגע למעמד האשה בשתי המדינות.
מרית דנון: אני מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה בישראל.
מרית דנון: בישראל אין לנו משרד ממשלתי מיוחד הדן, מטפל בסוגיות של האשה.
מרית דנון: במקום זאת הוסמכה הרשות למלא תפקיד זה ואנחנו עמיתים מקבילים למשרדי ממשלה במדינות אחרות.
מרית דנון: אנחנו פועלים מתוך משרד ראש הממשלה, מנהל הרשות מתמנה על ידי הממשלה על בסיס ההמלצות של ראש הממשלה.
מרית דנון: אנחנו משמשים כגוף על אשר עליו לתאם בין כל הפעילויות של הממשלה, השלטון המקומי והארגונים החוץ ממשלתיים בישראל.
מרית דנון: הרשות הוקמה ב-1998 לפני עשר שנים על פי דין, מתוחזקת על פי דין והחוק קבע את תפקידיה ומטרותיה.
עירית גזית: ויצ"ו מעניקה גם סיוע והדרכה להשגת קידום מעמד האשה.
עירית גזית: בהיותה ארגון נשים ויצ"ו מתמקדת בפעילות שלה בקידום האשה וזכויות האשה כמו גן רווחת האשה.
עירית גזית: הפעילויות בתחום זה הן מאד כוללניות בטווח של קידום האשה בפוליטיקה וקידום חקיקה בנושא זכויות האשה.
עירית גזית: אנחנו מקיימים קו חם לנשים מוכות, אנחנו מפעילים שני מקלטים לנשים מוכות ולילדים.
עירית גזית: יש לנו שלושה מרכזים לטיפול ומניעת אלימות ויש לנו גם בתי ספר למנהיגות פוליטית.
מיכל יודין: אני יושבת ראש עמותה בשם כ"ן, כוח נשי לישראל.
מיכל יודין: אנחנו מתמקדים בסדר יום אחד שהוא חיזוק האשה בפוליטיקה משום שאנחנו סבורים שהבאה לשינוי חברתי בכל הסוגיות החברתיות הפנימיות תהיה בעלת משמעות אם הנשים יהיו בכנסת, בממשלה וברשויות המקומיות.
מיכל יודין: אנחנו פעילות על פי סדר היום שלנו כאשר למזלנו יש מודעות והבנה שהפוליטיקה אינה מילה גסה אלא מקום שבו מתקבלות ההחלטות החשובות ביותר בחיי מדינה ורשויות מקומיות והבנה שקיימת אחריות המוטלת על האזרח להיות פעיל ולהשתתף במפלגות, אירועים ופעילויות ולהשתתף בבחירות ולהצביע.
מיכל יודין: כיום לרבה הצער בגלל המצב הפנימי האנשים מאד מפוכחים ואחוז הבוחרים יורד מבחירות לבחירות.
מיכל יודין: אנחנו בעבודה מאד מאומצת לקידום החשיבות של הבחירה ובחירה למפלגה שיש בה נשים רבות כיוון שאנחנו מאמינות שאין די בזה שיש אשה, צריך שיהיו נשים רבות כדי לסייע לנשים מועמדות.
מיכל יודין: הערוץ השני שלנו הוא לאמן ולסייע לנשים מועמדות הלומדות להתמודד לרשויות המקומיות כראשי ערים או חברי מועצה ו/או לכנסת בבחירות הבאות.
מיכל יודין: כרגע זה מחולק בין אימון בניהול דיון, קשר ואמצעי תקשורת, תוכנית אסטרטגית ולימוד המבנה של העיריה והכנסת.
מיכל יודין: הערוץ השלישי שלנו הוא חקיקה ובהקשר הזה אני אבקש לנצל את ההזדמנות ולהודות לחברים היקרים שלי כאן
מיכל יודין: בכנסת שהם מאד תומכים בחקיקה שלנו.
מיכל יודין: החקיקה שלנו מתבססת על העובדה שהממשלה מממנת את המפלגות והממשלה ממומנת על ידי משלם המסים.
מיכל יודין: החקיקה שלנו המבוססת על העובדה שאם אנחנו הנשים מממנות את המפלגות אנחנו נרצה לראות יותר תמיכה במפלגות שיהיו בהן יותר נשים נבחרות.
מיכל יודין: כך שבסיס החקיקה שלנו הוא כזה שמפלגה שיהיו בה יותר משלושים אחוזי נשים נבחרות תקבל תמריץ כספי ובגישה זו יש לדעתנו תמריץ למפלגות לגייס יותר נשים ודחיפה לנשים המקילה עליהם את הכניסה לחיים הפוליטיים.
מיכל יודין: הערוץ הרביעי הוא חינוך.
מיכל יודין: אנחנו נכנסנו למערכת החינוך בה אנחנו משתמשים בשיטת הדיון כשיטת לימוד זהו מכשיר לחיים בין אם אתה הולך לחיים הפוליטיים ובין אם אתה רוכש מקצועות אחרים.
מיכל יודין: אנחנו מלמדים את הילדים, בנים ובנות להיות מודעים לנושאי מין, חיים פוליטיים, ממשל ופעילויות ציבוריות משום שהילדים שלנו לרוע המזל נשארים מאחרו.
מיכל יודין: האנשים הצעירים בישראל מרוחקים מהחיים הפוליטיים ואנחנו היינו רוצים להחדיר זאת למוחם בגישה החיובית של מודעות לאמצעי זה עבור החיים.
מיכל יודין: השורה התחתונה היא שמדינת ישראל משלמת מחיר יקר בכך שהיא לא מפיקה תועלת מחמישים אחוזים מפוטנציאל האיכות של נשים שצריכות להיות בין מקבלי ההחלטות בין בשינוי חברתי ,בין בהגנה ואבטחה ובין במשא ומתן לשלום.
מיכל יודין: כך שאנחנו היינו רוצים לראות יותר נשים נכנסות לבית זה, יותר נשים הנבחרות כראשי ערים וחברות מועצה.
מיכל יודין: תהיה בכך תועלת לכולם תודה לכם
גלי עציון: בוקר טוב אני מבקשת גם כן לברך אתכן על בואכן לישראל.
גלי עציון: שמי גלי עציון ואני עורכת דין במחלקה המשפטית בנעמ"ת.
גלי עציון: נעמ"ת תנועה לנשים עובדות ומתנדבות.
גלי עציון: אני חושבת שזו התנועה הגדולה ביותר ורציתי להגיד הוותיקה ביותר אבל אנחנו כמו התנועה האחות שלנו ויצ"ו שנוסדה ב-1921 על ידי נשים חלוצות שבאו לכאן לפני הקמת מדינת ישראל.
גלי עציון: נעמ"ת פועלת בשני תחומים עיקריים, אחד לסייע לנשים במעונות יום לילדים והתחום העיקרי השני הוא בתחום המשפטי.
גלי עציון: יש לנו שלושים לשכות משפטיות בכל רחבי הארץ המגישות ייעוץ משפטי, ייעוץ משפטי אישי לנשים ואנחנו גם מנסים לקדם חקיקה.
גלי עציון: החקיקה האחרונה שלנו עברה כפי שסיפרה יושבת ראש הועדה רק השובע וזוהי חקיקה המקדמת ומסייעת ביצירת מקומות עבודה ידידותיים למשפחות ומקום עבודה מתגמלים.
גלי עציון: כמו שאמרתי נעמת יוזמת חקיקה בשיתוף פעולה עם חברי כנסת רבים כמו מר גדעון סער ואחרים ואנחנו מנסים להביא את מעמד האשה למעמד טוב יותר כפי שמיכל סיפרה עתה.
גלי עציון: אנחנו חמישים אחוז מהאוכלוסיה והיינו רוצות שיהיה לנו יותר כוח ושנראה יותר בזירה.
גלי עציון: אנחנו היינו רוצות שנראה יותר במרחב הציבורי והפוליטי, תודה לכם.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: בוקר טוב.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: אני סגנית היועץ הפנימי לרמטכ"ל בנושאי אנוש.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: אני אציג את שירות הנשים בצבא ההגנה לישראל.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: זאת, כדי שיבינו את המוטיבציה של צבא ישראל להתמודד עם הנושא הזה.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: נראה שישראל היא המדינה היחידה אשר מגייסת נשים לשירות חובה על פי חוק.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: גיוס נשים לשירות צבאי החל ביומה הראשון של מדינת ישראל, מייסוד המדינה בשנת 1948.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: על כל הנשים הרווקות הבריאות לשרת בצבא במשך תקופה בת שנתיים.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: גברים מגויסים לשרת שלוש שנים.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: לכן, מספר הנשים בצבא ההגנה לישראל משמעותי מאד.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: נשים מהוות שלושים ושלושה אחוז ממספר החיילים הכולל ובקטגוריית הקצינים הנשים הן בערך עשרים ושישה אחוז.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: כמות הנשים מרשימה, אך מרשימות אף יותר הן האיכות והמוטיבציה של הנשים לתפוס מקום משמעותי בצבא.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: נושאי הביטחון בישראל וההיסטוריה של העם היהודי הם הסיבה לתופעה במסגרתה עשרות ואלפי בני ובנות גיל העשרה מצטרפים לצבא בכל שנה.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: הם יוצאים לשם עם הרבה יותר מאשר כלי נשק בלבד.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: הם יוצאים עם תחושת משימה.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: בשנת 2000, חוק השירות הצבאי עודכן.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: בהתאם לחקיקה החדשה הזו, נשים יחשבו כשירות לאותם התפקידים כשל הגברים כאן, מלבד חובות אשר מהותן ודמותן אינן מאפשרות להן לבצע.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: למשל, תקיפה ממשית במהלך מלחמה.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: שילוב הנשים בצבא צריך להימדד בשתי רמות.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: האחת - כפי שהדבר משתקף במדיניות הרשמית והשנייה - המדיניות המעשית, שמשמעותה להעריך את יישום המדיניות בפועל.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: מדיניות צה"ל בנוגע לשילוב נשים בצבא עוצבה ועוצבה מחדש על מנת להפוך יותר אובייקטיבית וליברלית.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: ההשקפה אשר פותחה לאחרונה מתאימה מאד למדיניות.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: ההשקפה מתבססת על ההבנה כי הנשים נחוצות.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: אין ספק בנוגע לתרומת הנשים ליעילות הצבא, בתחומים שונים.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: הדבר הוכח באין ספור הזדמנויות לאורך השנים והמלחמות.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: לצבא ישראל אין את הפריבילגיה לוותר על הנשים.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: המטרה היא להשתמש בהשתתפות הנשים במידה המרבית ואת זאת ניתן להשיג באמצעות שוויון.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: כיום, נשים נמצאות במרבית התפקידים.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: תשעה עשר מהתפקידים פתוחים בפני נשים.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: נשים מוצבות ברוב היחידות, כולל גדודי קרב.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: המלחמה האחרונה בלבנון הוכיחה כי שותפות הנשים בצבא ישראל היא עובדה מבוססת.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: תרומת הנשים אינה ניתנת למדידה.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: זהו המקום להזכיר נשות קריירה בשירות צבאי.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: נשים אשר בחרו לשרת בצבא בשירות חובה כדרך חיים.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: יש כמה מאות נשות קריירה בצה"ל, רובן בחילות התומכים, חיל המודיעין, חילות האלקטרוניקה והמחשבים, חיל הרפואה.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: הנשים משלבות משרות ועמדות פיקוד, פיקוד עמדה משולבת בחזית וקציני מטה.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: בשורה התחתונה, יש להשוות את נושא שילוב הנשים בצה"ל לריצת מרתון ולא לריצה למרחקים קצרים.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: הפילוג ברור וכל שאנו צריכים בנקודה זו הם התמדה וסבלנות.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: לקידום הנשים בצבא ההגנה לישראל השפעה ישירה והחלטית על תפקיד הנשים בחברה הישראלית הגדולה.
סא"ל ליאורה רובינשטיין: תודה.
טל קרמר: בוקר טוב לכולם, שמי הוא טל קרמר ואני המנכ"לית של איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי תקיפה מינית כאן בישראל.
טל קרמר: איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי תקיפה מינית הוא ארגון המטריה של תשעה מרכזי סיוע ברחבי ישראל, מקריית שמונה בצפון הגליל, דרך נצרת, שם יש מרכז המספק מענה לאוכלוסייה הערבית כאן בישראל ועד באר שבע בנגב.
טל קרמר: בתשעה מרכזי סיוע פועלים קווים חמים, הפועלים עשרים וארבע שעות ביממה, שלוש מאות ששים וחמישה ימים בשנה.
טל קרמר: לקו החם יש מספר קצר, 1202.
טל קרמר: אתה יכול להתקשר מכל טלפון בישראל ומרכז הסיוע לנפגעי תקיפה מינית יענה לטלפון.
טל קרמר: אנו מפעילים מרכזי סיוע לנפגעות תקיפה מינית; אנו מפעילים קו חם לגברים אשר היו קורבנות אונס, גילוי עריות וכל הדברים ה-"שמחים" האלה.
טל קרמר: אנו מפעילים קו חם לנשים דתיות ואורתודוקסיות במיוחד וגם קו חם לגברים דתיים ואורתודוקסיים.
טל קרמר: אנו מספקים מענה בשפה העברית, בשפה הערבית, ברוסית ובאתיופית.
טל קרמר: אנו מנסים לספק מענה לכל האוכלוסייה כאן בישראל.
טל קרמר: אנו גם מפעילים מחלקת חינוך בכל מרכז סיוע לנפגעי תקיפה מינית, אשר מעבירה הרצאות וסדנאות אודות אונס בבתי ספר תיכון, בצה"ל, במקומות עבודה.
טל קרמר: אנו גם מפעילים תוכנית הנקראת "תוכנית סיוע לעדים", אשר מסייעת לקרבנות שמחליטים להגיש תלונות למשטרה, נותנת להם סיוע לאורך כל ההליכים המשפטיים.
טל קרמר: כל שנה אנו מקבלים יותר משלושים ושמונה אלף שיחות, תשעת אלפים מתוכן של פונים חדשים, פונים חדשים אשר מרימים את שפופרת הטלפון בפעם הראשונה ומחייגים 1202 למרכזי סיוע לנפגעי תקיפה מינית ומדווחים על תקיפתם.
טל קרמר: יש לנו מעל אלף מתנדבים ברחבי ישראל.
טל קרמר: איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי תקיפה מינית עוזר בקידום חקיקה, עבודה כאן בוועדות הכנסת, בפעילות לוביסטית במשרדי הממשלה כאן בכנסת; העלאת מודעות בקמפיינים ובעבודה עם התקשורת.
טל קרמר: אני מאד שמחה ולכבוד הוא לי להיות כאן הבוקר איתכם.
עמליה אוהלי: אני באה מ-"אמונה", שהיא התנועה הדתית הלאומית להתחדשות.
עמליה אוהלי: סדר היום שלנו מאד ייחודי, משום שאנו עוסקים באופן ספיציפי בנשים דתיות.
עמליה אוהלי: אנחנו, יש לי כאן כמו שתי אחיות - נעמ"ת ו-אמונה הם שלושת ארגוני הנשים כאן בישראל ואנו עוסקים באוכלוסייה האורתודוקסית.
עמליה אוהלי: אף אחר לא הזכיר זאת, אבל זכינו בפרס ישראל השנה, שזה כבוד גדול ואנו חולקות אותו יחד וזה באמת מראה שישראל צועדת כמה צעדים קדימה לקדם את זה.
עמליה אוהלי: קריאה: אתם תקבלו אותו ביום העצמאות הבא, שיחול בעוד חודש.
עמליה אוהלי: אנו מתקדמים, מטרתנו העיקרית היא לחנך נשים המגיעות מהמגזר שלנו לכך שהן יכולות להיות נשים אורתודוקסיות ובה בעת נשים מאד מודרניות.
עמליה אוהלי: הן יכולות לעשות כל דבר שהן רוצות, בנוסף ל"להיות דתיות".
עמליה אוהלי: אין להן שום מגבלות.
עמליה אוהלי: יכולה להיות להן קריירה טובה מאד והן יכולות להיות אמהות טובות בנוסף להליכה לבית הכנסת או לכנסייה וכל הדברים האלה.
עמליה אוהלי: ל-"אמונה" יש כמעט מאה וחמישים מעוני יום, המאפשרים לנשים אורתודוקסיות ללכת לעבודה מהשעה 7.00 בבוקר עד 4.00 אחה"צ.
עמליה אוהלי: יש לנו חמישה, מה שאנו מכנים "בתי יתומים", בתים לילדים בהם יש להם משפחה היכולה לטפל בהם באופן המתבקש.
עמליה אוהלי: יש לנו מקלטים למקרי חירום, בהם נמצאים אפילו תינוקות אשר ננטשו בבתי חולים או אשר נמצאים תחת אלימות קשה; יש לנו כמה מקלטי עזרה ראשונה.
עמליה אוהלי: יש לנו יותר מעשרה מרכזי טיפול בכל רחבי הארץ.
עמליה אוהלי: אני כאן משום שאני מנהלת אחד בתל אביב.
עמליה אוהלי: אנו נותנים טיפול ותמיכה לנשים ולמשפחות.
עמליה אוהלי: אני לא מגיעה מתחום החקיקה, אני פסיכולוגית ומטפלת וזהו חלק גדול מאד מפעילותינו.
עמליה אוהלי: יש לנו קבוצות תמיכה רבות לנשים אורתודוקסיות, כמו קבוצת תמיכה לנשים אורתודוקסיות גרושות.
עמליה אוהלי: יש לנו קבוצת תמיכה לאלמנות המיועדת לנשים אורתודוקסיות בלבד, משום שעליהן להתמודד עם נושאים מיוחדים מאד, הייחודיים לאוכלוסיה זו.
עמליה אוהלי: אנו גם עושות בתחום המשפטי מה שאנו יכולות לעשות, כמו ארגוני נשים אחרים.
עמליה אוהלי: שוב, מטרתנו העיקרית היא לקדם את הציבור שלנו, שהוא הנשים הדתיות ולספק להן ולדור הצעיר אשר פוקד עכשיו את בתי ספרינו תמיכה רבה ולהעביר להן את המסר כי הן יכולות לעשות הכל ובצד זה להיות דתיות, אין כאן חוקים בסיסיים.
עמליה אוהלי: תודה.
יפעת מצנר: בוקר טוב, אני היועצת המשפטית של שדולת הנשים בישראל.
יפעת מצנר: אנחנו ארגון לא - ממשלתי.
יפעת מצנר: משמעות הדבר היא כי אנו עצמאיים ואנו לא מקבלים כסף מהממשלה על מנת לעשות מה שאנו רוצים – במקרים מסוימים, אף לתבוע את הממשלה.
יפעת מצנר: אנו ארגון בלתי - מפלגתי ואנו מוקדשות לקידום מעמד האישה בישראל, כמו חברותי הנכבדות כאן.
יפעת מצנר: הוקמנו ב-1984 על ידי נשים אקדמאיות ידועות אשר הבינו שמשהו צריך להיעשות כאן.