GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נרימאן סלימאן: יש לנו מלה שאומרת את עצמה אז אני חושבת שאפשר, אני חושבת שארגוני הנשים והארגונים למען נשים יכולים לעשות יחד את התשובה לזה.
ליה שמטוב: אני מבקשת לסכם.
תרצה בר חיים: מלה קטנה להדגיש אתמה שאמרה נרימאן סלימאן, אני בהרבה דיונים ואני שומעת על האישה הערביה עם מרכאות או בלי מרכאות, עם חסמים וכאלה שלא תצאנה לעבודה, אותם שלושים אחוזים הן לא אקדמאיות, זה לא משכילות שעשו את הבחירה.
קריאה: אנחנו לא מדברות על אקדמיות ומשכילות, זה לא נכון.
תרצה בר חיים: הן לא יכלו לצאת לעבודה כי הן חסרות השכלה והן חסרות.
קריאה: אנחנו לא מסכימות איתך.
ליה שמטוב: בנות, הגענו עד הסוף אבל פה זה לא שוק.
ליה שמטוב: אני רוצה לסכם אז אולי בקצרה סאוסן תומא-שוחקה בבקשה.
ליה שמטוב: סאוסן תומא-שוחקה אני חושבת שמה שנאמר פה הוא חיוני וצריך לעשות משהו בנושא הזה, עם המצב הכלכלי הקיים עם חמישים ושניים אחוז מהמשפחות הערביות שהן עניות, אפילו אמרנו שמסגרות הטיפול הן לא רק לשמונים אחוז שלא עובדות שצריכות את זה, גם לנשים אקדמאיות יש צורך במסגרות טיפול.
ליה שמטוב: אני מציעה פה שלא רק נשים מוכרות בלשכת הרווחה, לא רק נשים שהן משתכרות שכר מינימום שהן רבות מהנשים הערביות, גם נשים שהן עובדות שתקבלנה סבסוד אפילו קטן, נשים אקדמאיות לא יוצאות לעבודה כשאין מסגרות טיפול לילדים שלהן.
ליה שמטוב: יש המלצות בנייר העמדה שבידכם, אני חושבת שזה כל כך חיוני וצריך לעשות תכנית קונקרטית למסגרת הטיפול כי היא חיונית ביציאת נשים לעבודה.
ליה שמטוב: את צודקת גברתי, אבל קודם כל זה מה שאני דיברתי למה בעצם אלה שכבר נכנסו למעגל העבודה צריכים להעניש אותן, עברה הצעת חוק נדמה לי בקריאה טרומית, של גדעון סער בהכרה בהוצאות בטיפול בילדים של אמהות שיוצאות לעבודה, יש גם את פסק הדין שהיה לפני כן אבל האוצר מתנגד אבל בכל זאת אם יצא, זה תהיה זכות גדולה לנשים ופתרון לנשים שרוצות לעבודה.
ולריה סגיילפישר: רק להגיד לך שהפתרון הזה אינו רלוונטי לנשים הערביות כי שישים ושניים אחוז מהנשים בישראל אינן מגיעות לסף המס.
ולריה סגיילפישר: זה מאוד בעייתי.
ליה שמטוב: אם יש פתרונות אז גם תודה על הפתרונות האלה.
איבתהאל שיתי: אני עובדת מזה שלוש שנים באגם מהל"ב.
איבתהאל שיתי: אני שומעת שלוש שנים ביקורת על התכנית אורות לתעסוקה או מהל"ב על כך שהיא מופעלת באמצעות גופים פרטיים, על ההפרטה, הניסיון לבוא לפה היום ולשמוע שלושה משרדי ממשלה ולשמוע את נציג השלטון המקומי, ששלושתם בעצם אמרו יש תקציבים אבל לא עושים כלום, זו הוכחה, דובר פה על תקציב של חמישה עשר מיליון שקל שלאף אחד לא ברור מה נבנה, אפילו לא מעון אחד בתקציב הזה, זו הוכחה שישנם דברים שצריך לתת לידיים פרטיות, ברור שצריכה להיות בקרה וביקורת אבל זה פשוט יעזור להזיז את הדברים.
ליה שמטוב: תודה לכל המשתתפים, תודה לנציגי השלטון המקומי, נציגי משרד השיכון, תודה תמי אלמוג באמת קבלנו הסבר מה קורה במשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.
ליה שמטוב: הוועדה לקידום מעמד האישה רואה חשיבות רבה בהקמה ובפיתוח מעונות יום במגזר הערבי.
ליה שמטוב: הוועדה מבקשת ממשרד האוצר וממשרד השיכון לשתף פעולה ולפעול יחד כדי ליישם תכנית לבניית מעונות יום במגזר הערבי.
ליה שמטוב: הוועדה דורשת מכל הגורמים הרלוונטיים אשר קשורים להקמת מעונות יום, לתת פתרונות מעשיים לבעיה.
ליה שמטוב: הוועדה החליטה לקיים ישיבות נוספות בהשתתפות ראשי רשויות מקומיות ערביות וגם לגבי הטיפול בילדים מעל גיל שלוש.
ליה שמטוב: הוועדה החליטה שלישיבה הנוספת תזמין את נציגי משרד החינוך כדי לראות את הפתרונות מעל גיל שלוש.
ליה שמטוב: תודה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה.
ליה שמטוב: לא עכשיו.
אורלי לוטן: קיבלתי התייחסות מביטוח לאומי, שבחוק עבודת נשים נקבע, בהקשר להארכת חופשת הלידה על אשפוז: "בסעיף זה, אשפוז – שהות של אדם בבית חולים 12 שעות לפחות לשם קבלת טיפול רפואי".
אורלי לוטן: זאת הגדרה של אשפוז לצורך סעיף זה.
אורלי לוטן: את לא יכולה לקחת את ההגדרה מסעיף בחוק עבודת נשים ולהחיל אותה על סעיף בחוק אחר.
אורלי לוטן: מדובר בפירוש על "סעיף זה" וגם אמרו לי את זה בביטוח הלאומי.
אורלי לוטן: היפנו את תשומת ליבי לחוק עבודת נשים.
אורלי לוטן: זה חוק עבודת נשים והעניין של מענק נקבע בחוק הביטוח הלאומי.
אורלי לוטן: את לא מדברת על אותו חוק.
ליה שמטוב: אם אישה לא רוצה ללדת בבית חולים, היא צריכה להגיע מייד אחרי הלידה לבית חולים ולהתאשפז?
אורלי לוטן: לפי ההוראות של ביטוח לאומי היא צריכה להגיע תוך 24 שעות לאשפוז לצורך קבלת מענק הלידה.
אורלי לוטן: לשון החוק אומרת: "מבוטחת שהזדקקה לאשפוז בקשר ללידה".
אורלי לוטן: אני לא מצאתי שכתוב שם 24 שעות ולא 12 שעות.
אורלי לוטן: נראה לי שלפני שהולכים לדרישה של ארגוני נשים בעד לידה בבית, צריך לשנות את העניין של מענק אשפוז ומענק לידה, מן הראוי להבין שגם במצב הקיים כיום יש בלגן.
אורלי לוטן: המשמעות היא, שמי שלא מגיעה לבית חולים תוך 24 שעות מאבדת את מענק הלידה.
אורלי לוטן: הסכום לילד ראשון זה 1,500 שקל, לילד שני זה יורד לכמה מאות שקלים.
אורלי לוטן: משמעות נוספת: גם מי שילדה בבית החולים ומשתחררת תוך פחות מ-12 שעות, אם בית החולים לא רשם שהיא היתה שם 12 שעות, היא לא זכאית למענק האשפוז.
אורלי לוטן: כלומר, הביטוח הלאומי לא חייב, לשיטתו, לשלם לבית החולים 8,000 שקל עבור הלידה שלה בבית החולים.
אורלי לוטן: גם מי שילדה בבית חולים מחויבת להיות שם 12 שעות.
ליה שמטוב: אולי נקבל הסבר לגבי ה-12 שעות.
יפה מרוז: אנחנו ניתן הסבר.
יפה מרוז: יש פה טעויות וכדאי לעמוד עליהן.
אורלי לוטן: אני לא הצלחתי למצוא לזה הסבר.
אורלי לוטן: אם תאירי את עיניי, באופן אחר - - -
יפה מרוז: אני חייבת לומר שחוק שקשור לדמי לידה, מענק לידה ומענק אשפוז, נסמך גם על חוק עבודת נשים ואי אפשר להתעלם מזה.
אורלי לוטן: אם יש בחוק הנחייה ש"בסעיף זה" – האשפוז מתייחס להגדרה לצורך סעיף זה".
אורלי לוטן: זה כתוב במפורש.
יפה מרוז: אז יש לנו על זה ויכוח בפרשנות, שיחליטו עליו היועצים המשפטיים.
יפה מרוז: אני מוכנה להסביר.
אורלי לוטן: השאלה, האם בסמכות הביטוח הלאומי להחליט שאת לוקחת מחוק אחד ומקישה עליו בחוק אחר בלי לתקן את זה אפילו לא בתקנה.
יורם לוטן: את צריכה להביא עובדות, את נוקטת עמדה.
אורלי לוטן: דוקטור לוטן, אין לי עמדה.
ליה שמטוב: נתנו את זכות הדיבור למי שעשה את המחקר.
ליה שמטוב: כל אחד יוכל להסביר את עצמו.
אורלי לוטן: אין לי עמדה, אני לא שייכת לשום ארגון.
אורלי לוטן: אין לי עמדה בכלל.
אורלי לוטן: מי שמכיר אותי באופן אישי גם יודע שבחיים לא אבחר בזה.
אורלי לוטן: אין לי שום עמדה כאן.
אורלי לוטן: זאת בעיה אחת שיש היום.
אורלי לוטן: משרד הבריאות פרסם הנחיות רפואיות לגבי לידות בית.
אורלי לוטן: אני לא רוצה להתייחס לזה, זה גם כתוב במסמך וגם נמצא כאן ד"ר לוטן ממשרד הבריאות שיוכל לדבר על זה, אם ירצה.
אורלי לוטן: מילה בעניין הרישום של לידות בית.
אורלי לוטן: לקראת הכנת המסמך שמעתי טענות מכמה אנשים שאם יבטלו את המענק אז יהיו יותר רישומים כוזבים.
אורלי לוטן: לא הצלחתי להבין את הקשר כי לצורך רישום ילוד בלידת בית במשרד הפנים, בכל מקרה אין צורך להגיע לבית חולים.
אורלי לוטן: לפי החוק הקיים היום, לידה שהתקיימה בבית עם מיילדת או עם רופא שחותמים על תצהיר, בכל מקרה אין חובת הגעה לבית חולים.
אורלי לוטן: לכן מהבחינה הזאת זה לא אמור לשנות.
אורלי לוטן: כתבתי קצת על מרכזי לידה ואני מניחה שיש כאן נשים שעובדות במרכזי הלידה בשיבא ובלניאדו שיוכלו לדבר על זה קצת יותר.
אורלי לוטן: אני רוצה לעבור לחלק השני מה קורה בעולם.
אורלי לוטן: בדקתי 5 מדינות כי מ-5 מדינות קיבלתי תשובה.
אורלי לוטן: בגלל שהשאלות התייחסו בעיקר לעניינים של כסף, אז קצת קשה להוציא על זה מידע חופשי באינטרנט.
אורלי לוטן: פנינו למשרדי בריאות ורווחה כדי לנסות ולהבין מה המצב החוקי שם.
אורלי לוטן: ברוב המדינות הגישה היא חיובית יותר.
אורלי לוטן: כלומר, אין עמדה של המדינה, כמו כאן, בלי להגיד אם זה טוב או לא טוב, שהמדינה מעדיפה לידות בבית חולים.
אורלי לוטן: ההנחה בבריטניה, למשל, היא שהלידה צריכה להתרחש עם מיילדת ורופא צריך להתערב רק אם יש צורך.
אורלי לוטן: אישה יכולה לבחור ללדת איפה שהיא רוצה, זאת החלטה שלה.
אורלי לוטן: אבל, גם אם הגישה חיובית יותר היא לא תמיד מוצאת לפועל.
אורלי לוטן: מייד אפרט.
אורלי לוטן: גם במדינות שמאפשרות את זה, להוציא הולנד שעליה אדבר עוד מעט, המספרים קטנים בכל מקרה.
אורלי לוטן: כלומר, גם במדינה כמו נורבגיה, שנותנת מענק לידה מיוחד למי שיולדת בבית כדי לכסות הוצאות של מיילדת, אנחנו מדברים על מספרים זניחים.
אורלי לוטן: לכן, לדעתי, הטענה שזה קיים יותר בעולם אינה ממש נכונה.
אורלי לוטן: אולי בהולנד זה קיים יותר.
אורלי לוטן: אני רוצה לדבר על בריטניה והולנד.
אורלי לוטן: כעיקרון, בבריטניה אישה יכולה לבחור ללדת בבית חולים ביחידת מיילדות או ללדת בבית.
אורלי לוטן: באופן מוצהר המדינה צריכה לספק לה את השירותים לעשות את שלושתם, לרבות מיילדת בבית, ללא תוספת תשלום.
אורלי לוטן: בפועל זה לא קורה וזה מאוד משתנה בין האזורים במדינה בגלל בעיה של כוח אדם.
אורלי לוטן: כלומר, מה שקורה בשטח שונה מהמדיניות המוצהרת.
אורלי לוטן: גם שם האחוזים מאוד קטנים.
אורלי לוטן: הולנד היא דוגמה שארגונים של לידה בבית מעלים, כמדינה שיש בה הרבה לידות בית ושהיא משמשת כמופת איך שזה צריך להתנהל.
אורלי לוטן: כשהתכתבתי איתם עלה דבר מוזר.
אורלי לוטן: שאלתי כמה נשים יולדות בבית, התשובה היתה ש-70% מהנשים רוצות ללדת בבית.
אורלי לוטן: אמרתי שאני מכירה סטטיסטיקה של 30% בהולנד.
אורלי לוטן: התשובה שקיבלתי ממשרד הבריאות שלהם היתה ש-70% מתחילות ללדת בבית ורובן מועברות לבתי חולים בגלל סיבוכים בלידה.
אורלי לוטן: אם מסתכלים על הולנד כדוגמה למדינת מופת, נראה שיש כאן בעיה הפוכה.
אורלי לוטן: מהמספרים שנתן משרד הבריאות שלהם, מיחידת המיילדות, יש אחוז מאוד גבוה של נשים שמפסיקות את לידת הבית.
אורלי לוטן: נראה שמלכתחילה הסינון הוא לא טוב.
אורלי לוטן: בהולנד יש תמריץ שלילי למי שיולדת בבית חולים.
אורלי לוטן: מי שיולדת בבית חולים מבלי שיש לזה סיבה רפואית צריכה להשתתף בהוצאות האשפוז, כלומר, יש לה קנס על זה שהיא יולדת בבית חולים.
אורלי לוטן: לכן, יכול להיות, שמהסיבה הזאת נשים בהולנד בוחרות ללדת בבית, לכן אני לא בטוחה שהולנד היא דוגמה כל כך טובה.
ליה שמטוב: יש לי שאלה היא לביטוח לאומי.
ליה שמטוב: מאיפה בא הכסף שאישה מקבלת כמענק שמקבלת אישה עבור הילד הראשון ועבור הילד השני והשלישי?
ליה שמטוב: זה לא כסף שאנחנו משלמים לביטוח לאומי או שזה בא מתקציב המדינה?
יפה מרוז: זה כסף שמופרש מדמי הביטוח שכל אחד משלם.
12935: על מה אנחנו מדברים היום?
12935: האם אנחנו מדברים על הפן הרפואי של לידות בית כן או לא, או שאנחנו מדברים על כסף?
נירית שפירא: אנחנו מדברים על זכות הבחירה.
12935: האם אנחנו מתמקדים במענק או אנחנו מתמקדים בשאלה האם אנחנו מעודדים לידות בית?
ליה שמטוב: אנחנו מדברים גם על זה וגם על זה אבל בסופו של דבר העיקרון זה הכסף.
יפה מרוז: בעקבות תשלום דמי הביטוח לנושא של האימהות הגדלנו את דמי הלידה מ-75% ל-100%.
יפה מרוז: הגדלנו גמלה לשמירת היריון, מ-2,000 שקל ל-6,000 שקל.
יפה מרוז: הגדלנו את התשלומים לשהייה של פגים בבתי חולים ללמעלה מ-100,000 שקלים.
יפה מרוז: צריך לזכור שלא הגדלנו את דמי הביטוח לצרכים האלה.
יפה מרוז: אי אפשר להתעלם מהעובדה שיש גירעון.
אורית נוקד: אני אהיה מאוד קצרה כי יש לי שני דיונים בוועדת הכספים ובוועדת העבודה והרווחה.
אורית נוקד: הנחתי הצעת חוק שבאה להבטיח את מענק הלידה שיינתן לכל אישה שילדה, ללא קשר למקום הלידה.
אורית נוקד: הנחו אותי היו שני דברים.
אורית נוקד: אחד, כאשר האישה בוחרת ללדת בבית היא עושה את זה כאשר אין סיכון רפואי לילוד.
ליה שמטוב: אי אפשר לדעת.
אורית נוקד: לפחות, שתהיה אפשרות מאוד נגישה להגיע לבית החולים מהמקום שבו היא נמצאת.
אורית נוקד: אני חושבת שכשאישה יולדת בבית צריך להבטיח שכתוצאה מלידה בבית לא ייגרם נזק לעובר.
אורית נוקד: זה נושא רפואי וכאן צריכים לשמוע את חוות הדעת הרפואיות.
אורית נוקד: הדבר השני, החשוב יותר, קשור לנושא של זכות הבחירה ומניעת אפליה.
אורית נוקד: כאן אני חושבת שלא צריך להפלות בין מי שבחרה ללדת בבית לבין מי שיולדת בבית חולים.
אורית נוקד: אין סיבה שאישה כזאת לא תקבל את המענק.
אורית נוקד: זה מה שרציתי להגיד.
אורית נוקד: הגשתי את הצעת החוק והיא נתקלה בהתנגדות של ועדת השרים.
אורית נוקד: לא הצלחתי להבין בדיוק את הסיבה להתנגדות.
אורית נוקד: כרגע הצגתי אותה אבל לא הבאתי אותה להצבעה.
נאדיה חילו: גם לי יש הצעת חוק בנושא הזה.
נאדיה חילו: אני רוצה להפריד את ההתייחסות שלי לשתי סוגיות.
נאדיה חילו: הן קשורות אבל הן גם עומדות בפני עצמן.
נאדיה חילו: נושא אחד זה זכות המענק.
נאדיה חילו: אני חושבת שבלי קשר בכלל להחלטה של אישה ללדת בבית חולים או ללדת בבית, קודם כל זכות מענק לידה היא זכות והיא לא אמורה להיות קשורה, בשום פנים ואופן, למיקום של היולדת.
נאדיה חילו: זה מגיע לה, זה אוניברסאלי, זאת לא זכות סלקטיבית.
נאדיה חילו: במוסד לביטוח לאומי יש מענקים אוניברסאליים ויש מענקים שדורשים מבחן זכאות כזה או אחר.
נאדיה חילו: הסוגיה הזאת לא דורשת מבחן זכאות מסוים.
נאדיה חילו: אם יש מבחן זכאות על מיקום, למה שלא יהיו קריטריונים נוספים כמו הכנסה, האם האישה חד אורית וכדומה?
נאדיה חילו: אני חושבת שזה סותר את המהות של הזכות הבסיסית האוניברסאלית הזאת.
נאדיה חילו: לא הייתי רוצה להעביר את נושא המענק למבחן של זכאות.
נאדיה חילו: זה עוד יכול להעלות רעיונות יצירתיים אצל האוצר ואז ביום אחד הוא יגיד שאישה שמרוויחה מעל 10,000 שקלים לא זכאית למענק.
נאדיה חילו: לגבי הנושא השני של לידה בבית או בבית חולים.
נאדיה חילו: אני רוצה להודות שאני בדילמה מאוד גדולה.
נאדיה חילו: מצד אחד, יש לאישה זכות להחליט והיא צריכה לבדוק את הדברים ולוודא שהכל בסדר.
נאדיה חילו: הרי אף אחת לא רוצה להסתבך.
נאדיה חילו: תסכימו איתי שגם אם הבדיקות המקדימות מביאות לאבחון שלא יהיה סיבוך, אנחנו יודעים שיש דברים שאי אפשר לצפות.
נאדיה חילו: זאת באמת דילמה מאוד ערכית.
נאדיה חילו: מצד שני, אם אותה אישה עשתה את כל המבחנים הקודמים ובדקה וקיבלה בסופו של דבר את ההחלטה ללדת בבית, עם כל האחריות ועם כל המשמעות, צריך לכבד את ההחלטה הזאת.
נאדיה חילו: אני לא אביא את דעתי באופן אישי כי אני חושבת שיש כאן נושא של חופש הפרט.
נאדיה חילו: אנחנו גם יודעים שיש ניתוחים מסוימים שרופאים ממליצים ורופא רשאי לקבל החלטה אחרת.
נאדיה חילו: ברגע שאישה קיבלה את ההחלטה.
נאדיה חילו: התפקיד של הבית הזה הוא לנסות ולעשות חשיבה ולפעול שההחלטה שלה תכובד, ומצד שני לאפשר את כל התנאים מסביב, כדי שחס וחלילה אם יהיה משהו של חרום או דברים אחרים, שאותה אישה תקבל.
ליה שמטוב: אם היא מגיעה לבית חולים נותנים לה את כל השירות.
נאדיה חילו: יש את הנושא של המרחק.
נאדיה חילו: אני לא הייתי מייעצת לאישה שגרה בריחוק מבית החולים, ללדת בבית.
נאדיה חילו: הייתי מהססת אם לומר לה ללדת בבית.
נאדיה חילו: יש כל מיני אלמנטים שלאישה אין שליטה עליהם.
קריאה: אבל יש נהלים ללידות בית.
נאדיה חילו: אני לא מתווכחת.
נאדיה חילו: עוד כשעבדתי במרכז הירש והייתי אחראית על נושא הגיל הרך, הופעתי בכנסים ותמכתי בזכות האישה לקבל החלטות.
נאדיה חילו: זה לא אומר שאני מאה אחוז שלמה עם זה.
נאדיה חילו: הייתי חייבת לומר זאת במלוא הכנות והשקיפות.
ליה שמטוב: יש מקרים שהאישה בוחרת לעצמה את המיילדת ואת הרופא וכשמגיע זמן הלידה היא בכל זאת בוחרת ללכת לבית החולים.
שלומי פרידמן: שמי עורך דין שלומי פרידמן.
שלומי פרידמן: אני אב לחמישה.
שלומי פרידמן: יצאתי פעמיים לחופשת לידה, עם בתי הרביעית ועם בני החמישי.
שלומי פרידמן: חשבתי שלטובת כולם יש ארבעה מינוחים שכולם חייבים להבין ואני רוצה להסביר אותם: מענק לידה הוא מענק שאישה מקבלת על הלידה עצמה.
שלומי פרידמן: זה סכום כסף, אמנם הוא מדורג לפי מיקום הילד במשפחה, אבל זה סכום.
שלומי פרידמן: דמי אשפוז דמי אשפוז זה סכום כסף שמקבל בית החולים בגין כך שהאישה אושפזה בבית החולים.
שלומי פרידמן: לעת עתה אני לא מקשר בין הדברים כי חשוב לי שאנשים יבינו את המינוחים.
שלומי פרידמן: דמי לידה זה כסף שמקבלת אישה או אב על חופשת הלידה עצמה.
שלומי פרידמן: על שהותם בבית.
שלומי פרידמן: האחרון הוא דמי מיילדת.
שלומי פרידמן: זה ביטוי שלא קיים ואחת מהסיבות לכינוס פה היא שנדבר על זה.
שלומי פרידמן: אלה המינוחים.
שלומי פרידמן: אני מוצא שאנשים מערבבים בין המינוחים.
קריאה: מה זה דמי מיילדת?
שלומי פרידמן: דמי מיילדת היא המקבילה לדמי אשפוז.
שלומי פרידמן: היא איננה היום.
שלומי פרידמן: זה ביטוי שאיננו כיום בחוק והוא מדבר על תשלום למיילדת במקום אשפוז שלא היה.
שלומי פרידמן: אלה ארבעת הביטויים שרלוונטיים לעניין זה.
שלומי פרידמן: מבחינת עובדות משפטיות.
שלומי פרידמן: הצגתי את עצמי כאב אבל אני פעיל ועותר רבות לבג"צ בענייני אפליות ושוויון בחוק הביטוח הלאומי.
שלומי פרידמן: חוק הביטוח הלאומי הוא חוק ישן משנות החמישים, עוד מהימים שבהם שרנו "אבא הלך לעבודה".
שלומי פרידמן: כיום גם אמא הולכת לעבודה.
שלומי פרידמן: זה חוק שחוקק לפני חוקי היסוד ולכן הוא גובר על חוקי יסוד.
שלומי פרידמן: לכן בג"צ מסרב להתערב גם כשיש אפליה.
שלומי פרידמן: לכן המקום היחיד הוא חברי הכנסת.
שלומי פרידמן: כעת לעובדות בקצרה: יולדת בבית איננה זכאית למענק לידה.
שלומי פרידמן: למה?
שלומי פרידמן: כי היא לא אושפזה.
שלומי פרידמן: אין קשר בין הדברים.
שלומי פרידמן: זה בדיוק מה שאמרו חברות הכנסת נוקד וחילו.
שלומי פרידמן: יש מענק לידה ויש אשפוז.
שלומי פרידמן: לא הא בהא תליה.
שלומי פרידמן: היום זה כן הא בהא תליה.
שלומי פרידמן: השגתי את החוזר של אגף גמלאות במשפחה של הביטוח הלאומי.
שלומי פרידמן: הם דורשים בהוראה פנימית, שלא מחולקת לאף אחד, שהשגתי אותה.
שלומי פרידמן: כתוב פה שזה בתנאי שהאישה מאושפזת למשך 12 שעות.
שלומי פרידמן: אני רוצה לספר לכם על מקרה מדהים על גברת שילדה בבית חולים ואחרי 11 שעות הילד, בשעה טובה, נולד בריא ושלום, היא קמה והלכה אחרי 11 שעות.
שלומי פרידמן: הביטוח הלאומי סירב לשלם דמי אשפוז לבית החולם.
שלומי פרידמן: בית החולים דרש את דמי האשפוז מהאם.
שלומי פרידמן: מענק לידה לא הגיע לאם.
שלומי פרידמן: נולד ילד בריא, מגיע לו מענק לידה.
שלומי פרידמן: למה הוא לא קיבל?
שלומי פרידמן: האם ילדה בבית חולים וחזרה בחיסרון כיס.
שלומי פרידמן: זה מצב לא תקין.
שלומי פרידמן: עוד עובדה.
שלומי פרידמן: כיום מגיעות לבני הזוג 14 שבועות של חופשת לידה, כשלבעל מותר לקחת את 7 השבועות האחרונים.
שלומי פרידמן: גם בזה הייתי פעיל.
שלומי פרידמן: בזכות בג"צ שלי גברים מקבלים בחופשת הלידה את דמי הלידה לפי משכורתם שלהם.
שלומי פרידמן: גם שם הטענה הגדולה היתה שקופת הביטוח הלאומי תקרוס.
שלומי פרידמן: גם שם נטענה הטענה שגברים ירמו ושזוגות ירמו.
שלומי פרידמן: לא כצעקתה.
שלומי פרידמן: כבר 4 שנים גברים נוטלים חלק בגידול ילדיהם.
שלומי פרידמן: הטענה האחרונה היא, שחייבים להפריד בין שלושת המינוחים.
שלומי פרידמן: מענק לידה צריכים לתת לפי חוק, דמי אשפוז צריכים לתת לפי חוק.
שלומי פרידמן: לסיום, אם גברת בוחרת ללדת עם מיילדות ונחסך מהמדינה דמי אשפוז, ראוי שהמדינה תיתן את דמי המיילדות למיילדות שיעמדו בקריטריונים של המדינה.
נירית שפירא: שמי נירית שפירא, בשנים האחרונות, מאז שנת 2001, יש לי הכבוד להוביל את התנועה למען חופש בחירה בלידה.
נירית שפירא: אני בין המובילות שלה כי יש כמה מובילות.
נירית שפירא: אני בעיקר רוצה לומר דברי תודה.
נירית שפירא: תודה לך, חברת הכנסת ליה שמטוב, כי הכל התחיל מהצעת חוק שאת חתומה עליו, יחד עם עוד 4 חברי כנסת מ"ישראל ביתנו", תיקון חוק מענק לידה, יחד עם המקרה של הבחורה מאילת.
נירית שפירא: השקעתי הרבה מאוד שעות כדי שהבחורה תוכל לקבל את מענק הלידה, ובית החולים את הכסף שלו.
נירית שפירא: תודה לעורך דין שלומי פרידמן שבא לעזור לנו.
נירית שפירא: אני בעיקר יכולה להגיד תודות כי כל מה ששמעתי עד עכשיו הוא בדיוק מה שאנחנו טוענים.
נירית שפירא: אני יכולה רק להגיד שהדיון לא נסוב על בטיחות של לידה כזאת או אחרת, כי אנחנו יודעים שיש הרבה מחקרים לכאן ולכאן.
נירית שפירא: הדיון כאן הוא על זכות מולדת של אישה לבחור.
נירית שפירא: הדיון היותר רחב הוא שנשים בוחרות ללדת בבית מהרבה סיבות וזה מפנה את הזרקור חזרה לבתי החולים ולאפשרות של בתי החולים לתת לנו שאנחנו רוצות כאשר אנחנו באות לשם.
נירית שפירא: לדעתי חייבים לשים לב לזה ובהמשך נגיע לכך שנדבר על בסיס להצעת חוק לטיפול אופטימאלי ביולדת וביילוד.
נירית שפירא: אנחנו ממש מקווים שהכנסת תקדם את זה.
נירית שפירא: תודה.
יפה מרוז: אני רוצה להתייחס לאלמנט של חוק הביטוח הלאומי.
יפה מרוז: היום זה מעוגן בחקיקה ועורך דין שלומי פרידמן יודע שצריך לתקן חוקים כדי לשנות דברים.
יפה מרוז: אני יודעת שאתה גם פעיל בנושא נגד אפליות.
יפה מרוז: הייתי איתך גם בדיונים אחרים.
יפה מרוז: אני רוצה להתייחס מאיפה זה בא.
יפה מרוז: רק לפני כשלוש שנים היה דיון בבית הדין הארצי לעבודה שדן בתביעה שהגישו נשים שרצו ללדת בבית.
יפה מרוז: מה אמר בית הדין הארצי לעבודה?
יפה מרוז: שלטעמי הוא סמכות חשובה, הוא משמש עבורנו כהלכה.
יפה מרוז: אני אצטט כמה שורות מתוך פסק הדין הזה: "במקרה שבפנינו הפגיעה היא מידתית כי ליולדת יש אפשרות לבחור אם ללדת בביתה או ללדת בבית החולים.
יפה מרוז: הפגיעה במענק הלידה היא גם לתכלית הראויה שהיא הגנה על חיי היולדת והנולד, בהתאם לקדושת החיים, שהוא מערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית".
יפה מרוז: אני מצטטת מדברי בית הדין הארצי לעבודה.
יפה מרוז: עוד משפט אחד: "עבור האוכלוסייה החלשה יותר, סכום של מענק לידה מהווה תמריץ ללדת בבית חולים וזהו תמריץ חיובי מאחר ואם הלידה תתבצע ללא פיקוח רפואי, בתנאים סניטריים ירודים, הסיכון לבריאות הילוד והיולדת גבוהה ביותר".
יפה מרוז: אני לא רוצה כרגע להתייחס לעמדה האישית שלך, אני מצטטת מתוך הכתוב.
קריאה: זה לא קשור לעמדה שלך, דברים משתנים.
יפה מרוז: אני מקריאה לך מפסק דין משנת 2005.
יפה מרוז: פסק הדין מתייחס לנושא של האפליה.
יפה מרוז: נכון שיש את הנושא שיש את העניין החוקתי ומכיוון שזה חוק שנחקק לפני חוקי היסוד, אז הוא גובר עליו.
יפה מרוז: פסק הדין גם מתייחס לעניין האפליה ואומר שברגע שהוא תכלית ראויה, שהוא באה להגן על יולדת ונולד, הוא ראוי, ולכן האפליה הזאת חשובה.
יפה מרוז: בית הדין פוסק גם בעניין של האפליה.
יפה מרוז: לגבי ה-24 שעות ו-12 שעות.
יפה מרוז: אני מודה על האמת ומסכימה שזה לא כתוב בחוק ממש.
יפה מרוז: יש בעיה עם זה, אני לא אומרת שלא.
יפה מרוז: בזמנו, כשהתעוררה השאלה פנינו למשרד הבריאות.
יפה מרוז: אני יחסית חדשה בתפקיד ולא מצאתי את זה בכתובים.
יפה מרוז: פנינו אז למשרד הבריאות ומשרד הבריאות אמר 12 שעות.
יפה מרוז: ה-12 שעות האלה עוגנו גם על ידי היועצת הרפואית של המוסד לביטוח לאומי.
יפה מרוז: לגבי ה-24 שעות.
יפה מרוז: ה-24 שעות בעצם באו לא לפגוע אלא להקל.
יפה מרוז: החוק מדבר על "זקוקה לאשפוז".
יפה מרוז: מתי?
יפה מרוז: האם אחרי יומיים, אחרי 4 ימים, 10 ימים?
יפה מרוז: זאת שאלה, כי לא כתוב תוך כמה זמן.
שלומי פרידמן: לא, החוק אומר: אם היא זקוקה לאשפוז.
שלומי פרידמן: ואם היא ילדה והיא לא היתה זקוקה לאשפוז?
יפה מרוז: אני מקריאה: "מבוטחת שהזדקקה לאשפוז בקשר ללידה, זכאית ל-...".
שלומי פרידמן: נכון.
שלומי פרידמן: אם היא ילדה ולא היתה זקוקה לאשפוז?
יפה מרוז: אני מנסה להסביר מאיפה ה-24 שעות.
יפה מרוז: ה-24 שעות באו עבור אלה שבגלל מצוקה ילדו בבית ולא הגיוני שלא נשלם להם מענק לידה ודמי אשפוז.
יפה מרוז: זה אפילו לא היה מתוך ברירה כי חשבנו על סיטואציה שבה האישה לא הספיקה להגיע לבית החולים וילדה בבית.
יפה מרוז: אז אמרנו שבמקרים האלה נרחיב ונשלם גם לאלה שהגיעו תוך 24 שעות.
יפה מרוז: זה היה הרציונאל מאחורי הנושא הזה.
יפה מרוז: זאת היתה מעין פשרה.
שלומי פרידמן: נציגת הביטוח הלאומי, את חייבת להתמודד עם החוק.
שלומי פרידמן: החוק כתוב נפלא ואתם, עשיתם איתו מה שאתם רוצים.
שלומי פרידמן: אתם הוספתם לו 12 שעות, אתם קבעתם שגם מי שלא זקוקה לאשפוז תבוא.
יפה מרוז: אני לא רוצה להתווכח, זה עניין של פרשנות.
יפה מרוז: הפרשנות שלנו היא אחרת משלך.
יפה מרוז: היועצים המשפטיים יחליטו.
יפה מרוז: אני בתפקידי לא יועצת משפטית.
יפה מרוז: נציג הלשכה המשפטית לא יכול היה להיות היום בדיון.
יפה מרוז: ה-12 שעות כן מעוגן בחקיקה ולא בחוק הביטוח הלאומי.
יפה מרוז: כעיקרון, כל החוק של אימהות נסמך בהרבה על חוק עבודת נשים.
יפה מרוז: חלק מהתשלומים שלנו בדמי הלידה או משך תקופת חופשת הלידה, נסמך על חוק עבודת נשים.
יפה מרוז: עוד הערה אחת לצורך העובדות.
יפה מרוז: שלומי הזכיר את אותה אישה מאילת.
יפה מרוז: אנחנו קיבלנו מכתב ממשרד הבריאות, שלצורך מעקב ופיקוח מבקשים ממנה להישאר עוד פרק זמן קצר.
יפה מרוז: אתה לא אמרת את זה ובסופו של דבר שילמנו.
ליה שמטוב: בסדר, אבל אם לא היתה התערבות היא היתה הולכת הביתה ועוד היתה צריכה לשלם.
שלומי פרידמן: זה מה שקרה.
שלומי פרידמן: כתוצאה מההתערבות - - -
יפה מרוז: זה היה בניגוד למה שאומרים פה.
יפה מרוז: אני לא רוצה להיכנס לדברים האישיים, אבל אם הזכרתם את זה, אני מעלה את זה.
שלומי פרידמן: זה נכון שהם שילמו.
יורם לוטן: ראשית, כמשרד הבריאות אנחנו רואים את תפקידנו להגן על הציבור.
יורם לוטן: נקודת המוצא בעניין הזה מוזכרת גם בחוברת שהוצאנו, בשיתוף פעולה עם המיילדות.
יורם לוטן: אני חושב שהגענו להסכמה ב-90% מהנושאים.
יורם לוטן: אנחנו רגולאטורים, כך נקבע, ויצא המסמך הזה בשנת 2008, אחרי דיונים של הרבה שנים.
יורם לוטן: אגב, הטיוטה של החוזר הזה נמסרה באופן רשמי כבר לפני כן.
יורם לוטן: בכל מקרה, אנחנו הכנסנו לחוברת הזאת את האני מאמין של משרד הבריאות.
יורם לוטן: אנחנו חושבים שהמקום הנכון ללדת הוא בבית החולים.
יורם לוטן: מותר למשרד הבריאות להביע עמדה מקצועית, בשביל זה המשרד קיים.
יורם לוטן: כמו שמשרד התחבורה רשאי להחליט בענייני תחבורה אז משרד הבריאות קובע בצורה נחרצת, שזה המקום הנכון ללדת במאה ה-21 הוא בתוך בית חולים.
יורם לוטן: היום יש כל מיני סידורים עם מרכזי לידה שהם צמודים לחדרי לידה בבתי חולים, אבל עדיין זאת העמדה של המשרד.
יורם לוטן: לאור העמדה הזאת, אנחנו לא מתנגדים שיהיו לידות בית ובתנאי שיעמדו בתנאים המקצועיים הנכונים.
יורם לוטן: זאת העמדה ולכן אנחנו משתדלים שזה ייעשה בשיתוף פעולה עם אותן מיילדות שמבקשות לעשות את זה.
ליה שמטוב: היום אנחנו רואים שרוב הנשים יולדות בבתי חולים.
ליה שמטוב: אתה בעצמך אומר שיש הנחיות, אז למה היא צריכה להתאשפז בבית חולים?
ליה שמטוב: גם אם היא מגיעה לבית חולים, למה 12 שעות לפחות?
ליה שמטוב: אולי יש מישהו אחר שנזקק למיטה?
ליה שמטוב: האם אישה צריכה לשבת 12 כי היא צריכה לקבל 1,400 שקל ובית החולים צריך לקבל 8,000?
יורם לוטן: אני לא נכנס לעניין הכספי.
יורם לוטן: אני חושב שעדיין, מבחינה מקצועית, אם היא מגיעה לבית החולים יש שורה של דברים שהיא צריכה לעשות.
יורם לוטן: אולי זה יכול להיעשות בפחות מ-12 שעות.
נירית שפירא: היא יכולה לעשות את כל הבדיקות בבית.
נירית שפירא: זה לטובתה של אישה שילדה ילד בריא בבית והכל איתה בסדר, שהיא תגיע לבית החולים?
יורם לוטן: אני רוצה שרופא ילודים יבדוק את הילד.
ליה שמטוב: אבל יש לה את הרופא שלה ויש טיפת חלב.
יפה מרוז: אתם מתווכחים עם רופא?
מרק גלזרמן: אני מייצג את בית חולים לנשים בבלינסון, את ההסתדרות הרפואית וגם את האיגוד למיילדות ולגינקולוגיה.
מרק גלזרמן: אני אתחיל ואומר שאנחנו לא נמצאים בשני צידי המתרס.
מרק גלזרמן: לא המיילדות, לא הרופאים, לא אלה שחושבים שאישה צריכה ללדת בבית החולים ולא אלה שחושבים שאישה יכולה ללדת בבית.
מרק גלזרמן: בסופו של דבר אנחנו רוצים בטיחות בלידה, אמא בריאה וילוד בריא.
מרק גלזרמן: זה בסיס.
מרק גלזרמן: אני לא אדבר עכשיו על ה-24 שעות ועל ה-12 כי הבנתי מהדיון הזה כי גם המומחים לא יודעים בדיוק מאיפה הדברים האלה נלקחו ולכן אני אמנע מלדבר על הנושא הזה.
מרק גלזרמן: הנושאים שלנו הם חופש הפרט לבחור.
מרק גלזרמן: פה אין דיון.
מרק גלזרמן: גם משרד הבריאות וגם המחוקק וכולנו מסכימים שלפרט יש זכות לבחור.
מרק גלזרמן: אם אישה רוצה לבחור ללדת בבית, היא יכולה ללדת בבית.
מרק גלזרמן: איפה מתחילה הבעיה?
מרק גלזרמן: הבעיה מתחילה במידע שקיים היום בספרות לגבי בטיחות ובצורה שאנחנו מעבירים את המידע ליולדת ובמאמץ שאנחנו צריכים להשקיע על מנת לנטרל את המטען הרגשי שיש בנושא הזה.
מרק גלזרמן: אני נמצא במקצוע כמעט 40 שנה.
מרק גלזרמן: אני חושב שראיתי כבר את כל מה שמופיע בדפוס.