GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסנת פיכטלברג: כאשר בוחנים מה קורה עם נשים במדינת ישראל, חייבים להפריד לשתי אוכלוסיות: אוכלוסיית היהודיות ואוכלוסיית הערביות.
אסנת פיכטלברג: כאשר בדקנו שיעורי השתתפות של אימהות יהודיות, אנחנו מדברים על 80 אחוזים, שזה שיעור יותר גבוה ממה שאנחנו מוצאים בממוצע של ה-OECD.
אסנת פיכטלברג: הסיכוי שנוכל להעלות שם בצורה משמעותית הוא מאוד מאוד נמוך.
אסנת פיכטלברג: לא נגיע ל-100 אחוזים בשיעור ההשתתפות אלא אולי נוכל להעלות בעוד שני אחוזים אבל לא מעבר לזה.
יעקב מרגי: אני פועל כרגע במגזר החרדי לעודד נשים וגברים לצאת לעבודה ויש לי מסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת שמדבר אם אני לא טועה על שיעורים שנושקים ל-60 אחוזים.
אסנת פיכטלברג: אתה מדבר על נשים חרדיות.
יעקב מרגי: נשים יהודיות.
אסנת פיכטלברג: אני מדברת על נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, השיעורים נושקים ל-80 אחוזים.
יעקב מרגי: את כנראה לוקחת חתך גיל מסוים.
אסנת פיכטלברג: אני לוקחת אימהות לילדים עד גיל 17 שזאת האוכלוסייה הרלוונטית מבחינתנו.
אסנת פיכטלברג: השיעורים נושקים ל-80 אחוזים.
אסנת פיכטלברג: נשים ערביות, הן אלו שמורידות את שיעור ההשתתפות, אימהות לילדים עד גיל 17, רק קרוב ל-20 אחוזים יוצאות לעבודה.
יעקב מרגי: אנחנו נצהיר כאן בכנסת שברגע שתייצרו את התוכניות האופטימליות שלכם, אנחנו נבטל את החוקים שלנו.
רז משגב: הניתוח הזה שגוי.
רז משגב: צריך לקחת בחשבון מגיל אפס עד גיל חמש-שש ולא עד גיל 17.
יעקב מרגי: מרגי.
אסנת פיכטלברג: יש לי את הנתונים מפורטים.
אסנת פיכטלברג: שיעור ההשתתפות של נשים – אלה נתונים משנת 2004 ואם ניקח אותם על הקובץ המעודכן, המספרים יהיו גבוהים יותר – אימהות לילדים עד גיל שנתיים – 67 אחוזים.
אסנת פיכטלברג: אימהות לילדים מגיל שנתיים עד ארבע – 79.5 אחוזים.
אסנת פיכטלברג: אימהות לילדים בגילאי חמש עד תשע – 81.9 אחוזים.
אסנת פיכטלברג: זה מסקר כוח אדם לשנת 2004 של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אסנת פיכטלברג: מאוד חשוב שכולם יבינו, גם ארגוני הנשים, שאם אנחנו באמת רוצים את טובת הנשים במדינת ישראל – אני לא מדברת כאן על ערכי שוויון כי זאת שאלה אחרת אלא אני מדברת על ערכי עבודה שהם בסמכות המשרד שאני נמצאת בו – אם אנחנו מסתכלים על היבטי העבודה ובאמת על הכנסת נשים ושילוב נשים בשוק העבודה, לא זה הכלי.
יעקב מרגי: זה ערך מוסף.
יעקב מרגי: לא השתמשנו רק בזה אלא השתמשנו בנימוקים נוספים.
יעקב מרגי: זה מוסף של עידוד יציאת נשים לעבודה אבל השתמשנו גם בנימוקים של צדק מן הדין להוצאה שהיא פר-אקסלנס לטובת ייצור הכנסה וצריך להכיר בה.
אסנת פיכטלברג: על זה אני לא מדברת.
אסנת פיכטלברג: אני מדברת על עולם העבודה.
יעקב מרגי: נתת נימוק אחד, בסדר, תקפת אותו.
אסנת פיכטלברג: אני מדברת על אותם היבטים שאני חולקת עליהם של אותה עבודה שנעשתה עבור שדולת הנשים.
קריאה: האוצר בכל תקציב שנתי אומר ששיעור השתתפות של נשים בעבודה לא עובר את ה-50 אחוזים.
קריאה: איך את מגיעה ל-80 אחוזים?
אסנת פיכטלברג: זה לא עובר את סף המס.
קריאה: כאשר אנחנו מדברים על לא עובר על סף המס, אנחנו רוצים לעודד אותן לצאת לעבודה.
קריאה: הניתוחים שלנו מראים דברים אחרים.
אורלי לוטן: הצעת החוק הקודמת התייחסה לנשים שעובדות יותר מ-36 שעות.
אורלי לוטן: אחת המטרות היא להעלות לעבודה במשרה מלאה אלה שעובדות במשרה חלקית שזה בערך 40 אחוזים מהנשים, אם אני זוכרת נכון.
אסנת פיכטלברג: לגבי נשים במשרה חלקית, מספר הנשים שעובדות במשרה חלקית הולך ופוחת באופן טבעי במדינת ישראל.
אסנת פיכטלברג: אני מדברת על אלו שעובדות משרה חלקית מרצון.
אסנת פיכטלברג: השיעור שגדל, והוא מגדיל את הסך הכל, אלה נשים שעובדות חלקית שלא מרצון.
ליה שמטוב: אולי הן עובדות חצי משרה, כי אין להן סידור לילדים.
אסנת פיכטלברג: השיעור שלהן גדל והוא זה שמנפח את מספר הנשים שעובדות במשרה חלקית.
אסנת פיכטלברג: אם נבדוק מי באמת רוצה לעבוד במשרה מלאה, נראה שיש כאן איזשהו תהליך טבעי של הצטמצמות.
אסנת פיכטלברג: אם כן, לשם מה הממשלה תתערב?
אסנת פיכטלברג: יש כאן תהליך טבעי שכבר קורה מעצמו.
אסנת פיכטלברג: לממשלה שלנו אין עודפים תקציביים אדירים, אז בואו נשקיע את הכסף במקומות הנכונים.
אסנת פיכטלברג: את העודפים נשקיע באמת בתוכניות לנשים ערביות, בתוכניות לסיוע במעונות וכולי.
גדעון סער: כמה אנחנו משקיעים בתעסוקה של נשים ערביות?
גדעון סער: קיימתי כאן בוועדה ישיבות בנושא הזה.
גדעון סער: אתם לא מגרדים את זה בכלל.
גדעון סער: אם הייתם עושים, הייתם יכולים לדבר.
גדעון סער: אתם הממשלה.
גדעון סער: אתם גם לא עושים ואתם גם מדברים על איזשהו דבר תיאורטי.
אסנת פיכטלברג: אני במינהל מחקר וכלכלה.
אסנת פיכטלברג: ישבתי בישיבה שגם אתה היית בה לגבי תעסוקת נשים ערביות ובפירוש גם אנחנו אומרים שצריך לשים תקציבים בנושא זה.
ליה שמטוב: צריך לשים תקציבים ולהתייחס לכל האוכלוסיות.
ליה שמטוב: אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים.
ליה שמטוב: מעבר למה שנוגע לתקציבים, יש לך משהו לומר?
דלית זמיר: עמדת הממשלה הייתה להתנגד ומהבחינה הזאת אין לנו עמדה שונה, לכן שכן הוצע גם להקים איזשהו צוות בין-משרדי לבחון את הנושא.
דלית זמיר: לאחר מכן הייתה החלטת ממשלה שהחליטה להתנגד וגם להקים ועדה אבל הוועדה לא הוקמה.
דלית זמיר: מבחינה משפטית, אנחנו צריכים לומר שבאמת היה את פסק הדין של בית המשפט המחוזי ועל פסק הדין הזה הוגש ערעור לבית המשפט העליון.
דלית זמיר: אנחנו נחכה לפסיקת בית המשפט העליון.
דלית זמיר: אין כאן עניין משפטי, אין כאן שאלה של אפליה או של אי-שוויון ברמה שזה מגיע לכדי חוסר חוקתיות ולכן אנחנו חושבים שזה יותר עניין של מדיניות.
דלית זמיר: יש שאלה משפטית שכמובן תידון בערעור, האם ההוצאה היא הוצאה מוכרת או לא הוצאה מוכרת.
דלית זמיר: זאת שאלה משפטית שכרגע תהיה בערעור בבית המשפט העליון והעמדה של רשות המסים שהפרקליטות תומכת בה והגישה את העמדה היא שזאת לא הוצאה מוכרת.
דלית זמיר: אם כן, יש ערעור על פסק הדין של בית המשפט המחוזי.
יעקב מרגי: תשאירו למשפטנים להבין את פקודת מס הכנסה, הם יכירו בהוצאה הזאת כניכוי.
יעקב מרגי: זה הרציונאל של הצעת החוק שלי.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד לך, מי שמחוקק חוקים, אלה אנחנו.
יעקב מרגי: מי שמפריע לתהליך החקיקה, זה אתם, הפקידות שאני רוכש לה כבוד רב.
טלי דולן: אני מסכימה עם אדוני שצריך לחכות ולראות מה יאמר בית המשפט העליון ואז לחשוב בממשלה ובכנסת.
טלי דולן: בואו נחכה לפסיקת בית המשפט העליון.
מרי חדייר: התייחסות לדבריה של אסנת.
מרי חדייר: כאשר אסנת דיברה על נשים שעובדות במשרות חלקיות מרצון, אני מודיעה לך שאני חושבת שכמעט לא קיימות כאלה אלא הן נאלצות לעבוד במשרות חלקיות ואת הרי יודעת טוב ממני, כחוקרת.
מרי חדייר: לגבי ההערה ש-20 שנים אנחנו כל הזמן מביאות את זה לדיון, אני חושבת שזה נושא הכרחי וצריך לשים לו סוף ולהגיע להצעת חוק בתחום הזה.
מרי חדייר: אני חושבת שנעשתה עבודה מאוד מעמיקה בהצעת החוק של חבר הכנסת גדעון סער ועוד מספר חברי כנסת ואכן צריך לאחד את כל הכוחות.
מרי חדייר: נעשתה עבודה מאוד מעמיקה שנותנת מענה מרבי לכל ציבור הנשים ולא רק הנשים אלא לפן החברתי כולו.
יסמין וירט-ליננברג: באתי לתמוך ברציונל שעומד מאחורי הצעת החוק הנדונה, אבל עוד יותר אני מברכת על ההצעה של חבר הכנסת גדעון סער לאחד את הכוחות ולאחד את שתי ההצעות, כך שהן יקיפו את כל סוגיות השונות וייתנו לבני הזוג את הזכות לבחור בדרך בה הם רוצים לנקוט, אם זה זיכוי, ניכוי או סבסוד.
יסמין וירט-ליננברג: בכל מקרה, אני חושבת שישראל הגיע למקום בו היא צריכה להתחיל לקדם את עצמה ולנהוג כפי שנוהגת המדיניות בעולם במדינות רבות בעולם שמכירות בהוצאות בטיפול בילדים כהוצאה מוכרת ועושות זאת כבר מזמן.
יסמין וירט-ליננברג: הגיע הזמן שגם אצלנו זה יקרה ואני מקווה שזה יקרה כמה שיותר מהר, בקרוב וברוח הפסיקה של בית המשפט המחוזי.
רז משגב: מטה המאבק למען האב הגרוש תומך בהצעה הזאת ובכל הצעה אחרת שתרחיב את החקיקה שמכירה בניכוי וזיכוי להוצאות בנושא לימוד וחינוך של הילדים.
רז משגב: נושא החינוך הוא הבסיס והתשתית של המשך קיום המדינה מבחינה חברתית וכלכלית.
רז משגב: אנחנו יודעים שכאשר יש חינוך, יש הכנסות גבוהות יותר.
רז משגב: במקרים רבים במסגרת גירושין מוטלים על האב במסגרת תשלום המזונות גם הוצאות התשלום עבור הגנים, המעונות, המשפחתון ודמי הטיפול.
רז משגב: זה יהיה הוגן שאם האב משלם את ההוצאה הזאת, כי הוא זה שממוסה, משום שהמזונות עצמם לא מוכרים עדיין בניכוי.
יעקב מרגי: האם תתנגד, כי היא רצתה לממש את הזיכוי על מה שהיא שילמה.
רז משגב: אבל מי שמשלם את זה, זה האב.
רז משגב: הוא מעביר את הכסף לידי האם והאם היא זאת שבסך הכל מתווכת, לוקחת את הכסף ומעבירה לגן או למשפחתון.
רז משגב: לכן, במקרים כאלה, כאשר זה מעוגן בהחלטת בית משפט, בפסיקה, מן הראוי שהניכוי יהיה של המשלם עצמו.
רז משגב: זה הוגן וצודק.
יעקב מרגי: אתה נכנס כאן לסוגיה מאוד בעייתית של הגדרת המזונות, של פילוח המזונות.
רז משגב: הדברים הם מאוד ברורים.
רז משגב: כאשר יש החלטה שמחייבת אב במזונות, אם כתוב שם שבמסגרת תשלום המזונות הוא צריך לשלם עבור הגן, הרי שההוצאה היא הוצאה שהוא הוציא ולא הוצאה שהוציאה האישה, למרות שהיא נהנית מזה.
רז משגב: אנחנו בעד זה שהיא תיהנה מזה, אבל הניכוי מגיע למי שהוציא את ההוצאה בפועל.
קריאה: ברגע שמדובר בניכוי, צריך להגיש דוח שנתי.
קריאה: צריך להוכיח הוצאה.
רז משגב: היום יש מצב שהכספים לא ממוסים.
קריאה: הכספים האלה גם לא מגיעים לסף המס.
רז משגב: זה יחסוך מאותן נשים שמקבלות את זה כמטפלות.
יעקב מרגי: צריך לעמוד בכניסה לרחוב בו אני גר ולראות כמה מעונות יש באזור ולעומת זאת כמה אימהות לוקחות את הפעוטות לאותם בתים פרטיים.
יעקב מרגי: הן עוברות את סף המס וזה כסף שהמדינה לא רואה ואין פיקוח על המקום.
יעקב מרגי: זה לא מעשיר את התל"ג וזה לא מעודד רכישת ציוד כמו שקיים במעונות.
יעקב מרגי: בעקיפין יש החזרה למשק המדינה כאשר מדובר בנתח גדול מאוד מההוצאה בה אנחנו רוצים להכיר.
אבי לבון: הגננת תיתן קבלה, היא צריכה לשלם על זה גם מע"מ.
אבי לבון: אני באתי לכאן יותר ללמוד מאשר לומר דברים, אבל זה מעניין.
אבי לבון: נגיד שעכשיו הגננת צריכה לשלם את המע"מ, היא צריכה לשלם 15 אחוזים, ובגלל זה היא תעלה את המחיר של השירות.
יעקב מרגי: התחרות תגבר.
אבי לבון: המחיר של המעון אחרי המע"מ, ירד.
יעקב מרגי: יישאר אותו הדבר.
יעקב מרגי: אם המחיר יעלה, שילכו למעונות המפוקחים.
יעקב מרגי: שהמדינה תבנה מעונות.
ליה שמטוב: הנושא הוא נושא מורכב ויש הרבה שאלות שעדיין לא קיבלנו תשובות עליהן, אבל אנחנו צריכים לסיים את הישיבה.
ליה שמטוב: הוועדה תמתין להצעת החוק של חבר הכנסת גדעון סער ואם הצעת החוק תעבור בקריאה טרומית ותגיע לוועדה, אנחנו נדון בה ונכין אותה לקריאה ראשונה.
ליה שמטוב: אני בטוחה שרוב חברי הכנסת יהיו בעד.
ליה שמטוב: נאחד את ההצעה עם הצעתו של חבר הכנסת מרגי.
ליה שמטוב: אני מודה לכם.
ליה שמטוב: הוועדה התכנסה הבוקר לישיבת מעקב נוספת בשני נושאים; הנושא הראשון הוא דיווח על יישום התוכניות לטיפול בנפגעות תקיפה מינית, והנושא השני הוא הוצאת נשים ממעגל הזנות.
ליה שמטוב: הוועדה התכנסה לקבל דיווח על התקדמותן של תוכניות אלה ועל יישומן.
ליה שמטוב: בראש ובראשונה אני רוצה להודות לראש הממשלה, חבר הכנסת אהוד אולמרט, על הגעתו לדיון.
ליה שמטוב: התקיימו כמה ישיבות ועדה על נושאים אלה ובאחת הישיבות, בינואר 2007, ראש הממשלה אולמרט, שכיהן בתפקיד שר הרווחה, השתתף.
ליה שמטוב: הוא הצהיר שבכוונתו להקציב תקציבים רבים עבור תוכניות אלה.
ליה שמטוב: היום נשמע את הדיווח אחרי שנה וחצי, מה קורה בשטח לגבי התוכניות.
ליה שמטוב: אני רוצה גם לציין כי שר הרווחה, חבר הכנסת יצחק הרצוג, אמור היה להשתתף בדיון אך נבצר ממנו עקב אילוצים אישיים והוא הביע התנצלות על כך.
ליה שמטוב: חשוב לציין כי שר הרווחה וגם המשרד שלו רואים חשיבות רבה ביישום התוכניות.
ליה שמטוב: יש לשר הרווחה חלק חשוב ביישום התוכניות.
ליה שמטוב: אני מבקשת לקדם בברכה את חבר הכנסת גדעון סער, קודמי בתפקיד, שהעלה תוכניות אלה על סדר יומה של הוועדה.
ליה שמטוב: מדובר בתוכניות רב-שנתיות ולא בפרויקט חד פעמי, ואני מקווה מאוד שחבר הכנסת גדעון סער ימשיך לסייע לוועדה גם בנושאים אלה וגם בכל הנושאים שבהם עוסקת הוועדה.
ליה שמטוב: אני מעבירה את רשות הדיבור לחבר הכנסת סער.
גדעון סער: גברתי היושבת ראש, אדוני ראש הממשלה, קודם כול אני רוצה להודות לך על הכינוס המיוחד הזה במהלך פגרת הכנסת.
גדעון סער: אני חושב שיש לזה חשיבות אדירה כי הוכח במשך השנה וחצי שהוועדה עוסקת בשני הפרויקטים האלה, יחד עם גורמי הממשלה, שישיבות המעקב שלנו היו קטליזטור חשוב לקדם ולוודא שהתוכניות יוצאות לפועל.
גדעון סער: אני לברך את כל מי שעוסק בנושא הזה במשרדי הממשלה השונים: משרד הרווחה, משרד הבריאות, משרד החינוך, את יועצת ראש הממשלה למעמד האישה, את מזכיר ראש הממשלה, את שר הרווחה, שזכינו ממנו לאוזן קשבת.
גדעון סער: אני רוצה גם להגיד מילה טובה לראש הממשלה – אי אפשר לחשוד בי שאני עושה את זה יותר מדי - מכיוון שבעניין זה קשה לי להניח שהתוכניות הללו היו יכולות לצאת לפועל אלמלא המעורבות שלו, לא רק ההשתתפות שלו בישיבת הוועדה בינואר 2007 - בסופו של דבר, ההשתתפות בישיבות הוועדה לקידום מעמד האישה הייתה גם דבר סמלי, כי זה לא היה בעבר - אבל היום אנחנו יכולים לומר גם שאנחנו מתחילים לראות דברים בשטח.
גדעון סער: הדבר הזה חשוב בצורה בלתי רגילה, כי התוכניות הללו נוגעות באופן ישיר בגורלם של אנשים, נוגעות בעיקר בגורלן של נשים.
גדעון סער: התרגשתי לקבל ערב יום העצמאות את מכתבה של הגברת צביה זליגמן, שנמצאת כאן, שמנהלת את היחידה באיכילוב שבה ביקרנו.
גדעון סער: היא כתבה על ההתקדמות שיש שם ועל היכולת לתת בשורה להרבה מאוד נפגעות ונפגעי תקיפה מינית, שבמשך תקופה מאוד ארוכה לא יכלו לקבל מענה מכיוון שלא היו תקציבים לכך, והם המתינו בתור.
גדעון סער: הנזקים שנגרמו לאותן נשים ולאותם קורבנות במהלך כל אותה תקופה הם נזקים נפשיים גדולים מאוד.
גדעון סער: אני חושב שחשוב למצות את התקציבים.
גדעון סער: אשמח לשמוע מה כבר בוצע מהתקציבים שהוקצו.
גדעון סער: אני גם רוצה לומר לראש הממשלה שחשוב מאוד להמשיך את התוכניות האלה ב-2009 וב-2010.
גדעון סער: יצאנו לדרך בפרויקט של שנתיים, הממשלה תקצבה אותו.
גדעון סער: מעט מאוד מהסכומים יצאו ב-2007 – אנחנו מדברים על מאות אלפי שקלים - הרוב יצא במהלך שנת התקציב הנוכחית.
גדעון סער: החשש, כפי שהובע על-ידי כל מי שעוסק בנושא, שאם לא יהיה ניצול של התקציבים הללו כל התשתיות שהממשלה, באמצעות זרועותיה, מקימה בימים האלה ילכו לטמיון, ומאוד חבל שכך יהיה.
גדעון סער: לכן אני חושב שהממשלה צריכה לקבל החלטות לגבי השנתיים הבאות.
גדעון סער: תוך מספר ימים בוודאי הממשלה תיכנס לדיוני תקציב 2009, ואני חושב שחשוב לתת את הדעת על זה.
גדעון סער: אני רוצה לומר כמה מילים אחרונות על הוועדה עצמה.
גדעון סער: גברתי היושבת ראש, קודם כול קיבלתי את סדר היום לתקופה הקרובה, כנראה החלטת שאסור שיהיה לנו זמן לאף ועדה אחרת.
גדעון סער: קיבלנו סדר יום מראש לעשר ישיבות.
גדעון סער: בנושא הזה היה שיתוף פעולה בין הוועדה לבין הממשלה, שיתוף פעולה מאוד יוצא דופן, לא על פני השטח.
גדעון סער: נכנסנו פה לפרטי פרטים של ביצוע, ובזה נתנו גם כוח לממשלה ולנוגעים בדבר להריץ את הדבר קדימה.
גדעון סער: חשוב לקבוע מועד נוסף של דיון בוועדה עם שר הרווחה ועם גורמים אחרים, כפי שתראי לנכון, כדי לראות שהדברים ממשיכים להתבצע.
גדעון סער: שוב תודה לך על הכינוס הזה היום.
ליה שמטוב: תודה רבה, חבר הכנסת גדעון סער.
ליה שמטוב: כמו שאמרתי בתחילת הדיון, הדיון היום מחולק לשני נושאים.
ליה שמטוב: בנושא הטיפול בנפגעות תקיפה מינית הטיפול היה מצומצם, ונשים נאלצו להמתין בתור זמן רב כדי לקבל טיפול, משום חוסר כוח אדם, תקציבים, חוסר שירותים.
ליה שמטוב: היום אנחנו רואים את התוכנית שמשדרגת במאה אחוז את מערך הטיפול בנפגעות.
ליה שמטוב: הנושא השני הוא טיפול בזנות בישראל.
ליה שמטוב: הנושא בלט בכך שבכלל לא היה טיפול ממסדי, וכעת אפשר לומר שזו פעם ראשונה בה המדינה לקחה אחריות על אוכלוסייה של נשים, הוקצו הרבה משאבים ותקציבים ומדינת ישראל נכנסה לרשימת המדינות המתקדמות בעולם.
ליה שמטוב: חשוב לציין ששתי תוכניות אלו ניבנו בשיתוף פעולה של גורמים ממשלתיים ועמותות שונות העוסקות בתחום.
ליה שמטוב: בשמחה אני פונה שוב לראש הממשלה, שרואה את הנושא הזה כאחד הנושאים החשובים.
ליה שמטוב: כשהוא כיהן כשר הרווחה הוא הקדיש תשומת לב רבה לנושא.
ליה שמטוב: ברצוני לציין בהזדמנות זו שהדוגמה לשיתוף פעולה מלא עם הוועדה הוא שיתוף הפעולה עם מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה, בכל הנושאים שעולים על סדר יום הוועדה.
ליה שמטוב: בבקשה, אדוני ראש הממשלה.
אהוד אולמרט: תודה רבה לך, גברתי היושבת ראש.
אהוד אולמרט: ראשית, זאת הזדמנות בשבילי – למרות שעשיתי את זה כבר בשיחה בינינו - לברך אותך.
אהוד אולמרט: אני חושב שהוועדה הזאת היא ועדה חשובה, היא ועדה חשובה במידה שאנחנו מוכנים, מעבר להגדרות הפורמאליות של סמכויות הוועדה, להפעיל את המנגנונים הציבוריים הממשלתיים כדי להשקיע בנושאים הללו את המשאבים, שייצרו מכניזמים חדשים לגמרי, דפוסים אחרים לגמרי לטיפול בבעיות הללו.
אהוד אולמרט: נמצאנו בפיגור דרמטי בנושא הזה.
אהוד אולמרט: בראש ובראשונה אני רוצה לאחל לך בהצלחה.
אהוד אולמרט: שמעתי מהיושב ראש הקודם, לא בנימה של תלונה, אבל תוך הדגשה, שסדר היום שאת מייעדת לפעולת הוועדה יכול להיות שישבש את סדר היום של עבודה בוועדות אחרות, בגלל ריבוי המשתתפים.
אהוד אולמרט: אני חושב שזה חשוב מאוד ואני מאחל לך בהצלחה.
אהוד אולמרט: אני רוצה גם להודות למרית דנון, מנהלת הרשות למעמד האישה במשרד ראש הממשלה, שנמצאת אתי בקשר קבוע ומתמיד.
אהוד אולמרט: לדעתי, היא הצליחה בשנתיים שהיא מופקדת על הנושא הזה להניח יסודות לטיפול בעוצמה אחרת, בהיקף אחר, בכמה סוגיות.
אהוד אולמרט: אנחנו עוד רחוקים מאוד מלמצות את הנושאים שצריך לטפל בהם בכל מה שקשור למעמד האישה, אבל שני הנושאים של הטרדות מיניות והתחלת הטיפול בנושא הזנות, זאת פריצת דרך שהיא ראויה עליה להערכה מיוחדת.
אהוד אולמרט: אני רוצה להשלים את הערות הפתיחה בביטויי הערכה ותודה גם ליושב ראש הקודם.
אהוד אולמרט: אני זוכר היטב את הישיבה שקיימנו בינואר 2007.
אהוד אולמרט: אולי זה לא יישמע יומרני אם אומר שהיה בישיבה הזו מימד של פריצת דרך במובן הזה שהיה חשוב שיהיה ברור לכל הגורמים שהנושא הזה, של מעמד האישה בכלל ושני הנושאים הספציפיים האלה, שהחלטנו להשקיע בהם משאבים מעל למה שהיה מקובל עד עכשיו, אכן עומדים בראש סדר העדיפות של הממשלה ושל ראש הממשלה, ושאנחנו מתייחסים לעניין הזה ברצינות.
אהוד אולמרט: זה לא אירוע חד-פעמי אלא זה חלק ממאמץ מתמשך, שאנחנו רוצים להשקיע בו.
אהוד אולמרט: אני רוצה להתייחס לנושאים שעומדים על סדר היום.
אהוד אולמרט: קודם כול, נושא נפגעות תקיפה מינית.
אהוד אולמרט: היו בעבר שלושה מרכזים לנפגעות תקיפה מינית, היום יש שישה מרכזים כאלה.
אהוד אולמרט: האם שישה מרכזים נותנים מענה ראוי בהיקף כלל-ארצי לכל המותקפות?
אהוד אולמרט: במידה שאני יכול לשפוט על פי הנתונים שמוזרמים אליי וגם על פי המעקב אחרי הדיווחים בתקשורת, נדמה לי שאנחנו עדיין במחסור.
אהוד אולמרט: נצטרך להגדיל את מספר המרכזים הללו, וזה יהיה חלק מהמאמץ שנקדיש לו זמן בתקופה הקרובה.
אהוד אולמרט: אין ספק ששישה מרכזים במקום שלושה זה הכפלה, זה גידול במאה אחוז, זה לא צעד קטן.
אהוד אולמרט: תמיד אפשר להגיד: כנגד הצרכים, מה זה?
אהוד אולמרט: אבל כנגד מה שהיה, היכולת במהלך של קצת יותר משנה לתת דחיפה, לדעתי זה מהלך מאוד משמעותי.
אהוד אולמרט: אני לא יכול שלא להודות ולהעריך את השותפות עם משרד הרווחה, שגם בתוקף האחריות המיניסטריאלית שלו וגם בגלל העניין שיש לשר, למנכ"ל ולפקידות הבכירה, מאוד סייע.
אהוד אולמרט: התוצאה המעשית מהגדלת מספר המרכזים היא זה הקטנת זמן ההמתנה לטיפול.
אהוד אולמרט: זה הדבר המשמעותי ביותר.
אהוד אולמרט: אנחנו יודעים כמה זה חשוב.
אהוד אולמרט: אחת הבעיות הקשות ביותר לנפגעות תקיפה מינית היא היכולת לעבור את המאמץ, המשקל הנפשי, שכרוך בהגשת תלונה ובהסכמה להיחשף לתהליך הטיפול.
אהוד אולמרט: זה נראה כאילו מובן מאליו.
אהוד אולמרט: הרבה פעמים אנחנו שואלים: זה קרה לפני שלושה חודשים או ארבע שנים, וכל הזמן הזה זה לא עניין אותך או שזה לא היה מספיק חשוב לך?
אהוד אולמרט: למה לא התלוננת?
אהוד אולמרט: אנחנו לא מבינים מספיק – אלה שאינם חיים הדינאמיקה היומיומית של הטיפול התרפויטי בנפגעות – מה העוצמה של הפחדים, של החששות, של העכבות שיש לנפגעות עד שהן מסוגלות לעשות את הצעד הזה וללכת להתלונן.
אהוד אולמרט: יש הרבה מקרים ואנחנו מנסים לסייע, שנשים שנפגעו מיד מרימות טלפון ומגיעות למרכזי הטיפול.
אהוד אולמרט: ככל שיהיו מרכזים רבים יותר לטיפול זמן ההמתנה מרגע הגשת התלונה ועד לרגע שבו אפשר להתחיל לפתוח את המבוך הפתלתל, המורכב והמסובך הזה מבחינה רגשית, כדי לסייע לנזקקות, הזמן הזה יתקצר.
אהוד אולמרט: לפעמים זמן ההמתנה קריטי, משום שהוא גורם להגדלת ההיסוס ולפעמים גורם לוויתור על האפשרות להגיע למפגש המכריע הזה, שלפעמים יכול לשנות חיים של נפגעות.
אהוד אולמרט: אנחנו קוראים על זה הרבה מאמרים, יש היום הרבה יותר פתיחות, יותר נכונות לדבר.
אהוד אולמרט: זה חלק מהאווירה שאנחנו מנסים ליצור.
אהוד אולמרט: אנחנו מנסים לסייע לאנשים להרגיש יותר חופשי להתלונן ולדבר על זה.
אהוד אולמרט: אנחנו יודעים שיש נשים שסוחבות אתן את המצוקות ואת הצלקות של פגיעה נפשית כתוצאה מהטרדה מינית, שמעיבות על כל חייהן.
אהוד אולמרט: כל החיים משתנים, כל החיים נעשים אחרים לגמרי כתוצאה מן העובדה הזו.
אהוד אולמרט: עשינו מהלך, אנחנו בתחילת דרך, אני מתחייב בפניכם בשם הממשלה שנמשיך בכל הכוח.
אהוד אולמרט: בעניין הזה לא יכולה להיות נציגות יותר מרשימה, יותר יעילה ויותר משכנעת מהפעילות שעושה מרית דנון, מנהלת הרשות למעמד האישה במשרד ראש הממשלה.
אהוד אולמרט: הנושא השני, שהוא נושא שובר לב, וזה מעגלי הזנות.
אהוד אולמרט: בהטרדה מינית אנחנו בדרך כלל מדברים על אלמנט תוקפן, שלפעמים הוא חולני, לפעמים הוא חי בנורמות שבהן הפעלת אלימות כלפי אישה הוא דבר מקובל, אפשר לחיות איתו.
אהוד אולמרט: כלומר, במושגים של עצמו הוא לא מרגיש שהוא אלים, הוא רק חי לפי נורמות שמותר לגעת, להציק קצת ולעשות כל מיני דברים.
אהוד אולמרט: פעם הנורמות היו אחרות, ולא כל אחד ידע להסתגל לשינוי שחל בעניין הזה בנורמות של החברה.
אהוד אולמרט: בעניין של זנות אנחנו מדברים על תעשייה, שהיא מעגל מאוד נרחב, מאוד מורכב, מאוד מסובך, והרבה יותר קשה להתמודדות משום שבמקום שבו מתגלגל הרבה כסף הרבה יותר קשה להשתלט על התהליכים ולבלום אותם.
אהוד אולמרט: דרך אגב, יש אינטראקציה בין שני המעגלים האלה, המעגל של הטרדה מינית ומעגל הזנות.
אהוד אולמרט: אנחנו מכירים הרבה מאוד מקרים מהספרות המקצועית של נשים, נערות, שנוצלו מינית בגיל צעיר בהפעלת אלימות של קרובי משפחה, של הורים, של אחים, של שכנים, והתוצאה הנפשית של התהליך הזה הייתה היגררות למעגל הזנות, או המונח שנוהגים להשתמש בו היום: סחר בנשים.
אהוד אולמרט: העניין של מעגל הזנות הוא חלק ממה שאנחנו קוראים לו סחר בנשים.
אהוד אולמרט: אנחנו גם יודעים שזה מתנהל לא רק עם נשים ישראליות, אלא שאנחנו יבואן די גדול של נשים שמיועדות לסחר במדינת ישראל, כי יש לעניין הזה ביקוש, וכשיש ביקוש וכשיש אמצעים, אז קשה יותר להתמודד עם התופעה הזאת.
אהוד אולמרט: אני רוצה להזכיר שבעבר דיברנו על הקצאה של 30 מיליון שקלים.
אהוד אולמרט: יכול להיות שמישהו יבוא בטענה ויגיד: הקטנתם את זה בעשרה מיליון.
אהוד אולמרט: אבל אני חושב שעשינו מהלך דרמטי, בעל חשיבות גדולה מאוד.
אהוד אולמרט: הקטנו את ההקצאה ב-2008 ל-20 מיליון, אבל לעומת זה הכנסנו אותה לבסיס התקציב.
אהוד אולמרט: לכן, מה שהיה הקצאה חד-פעמית של 30 מיליון הופך להיות הקצאה רב-שנתית, שנותנת לגופים המקצועיים קודם כול אפשרות להיערך.
אהוד אולמרט: בי"ת, אנחנו יודעים שכשאלמנט מסוים מופיע באופן קבוע בתקציב אז יש אפשרות לפעמים גם להרחיב אותו, להגדיל את הבסיס, ועל-ידי כך להיכנס לתוכניות רב-שנתיות, שהמשמעות שלהן בנושאים האלה היא קריטית.
אהוד אולמרט: השתדלתי לעקוב בשנה וחצי האחרונה אחרי הפעילויות שנעשו.
אהוד אולמרט: ביקרתי במרכזים וראיתי את העבודה.
אהוד אולמרט: נפגשתי גם עם חלק מהאוכלוסייה המטופלת בחיפה.
אהוד אולמרט: אני רואה פה פרצופים שאני מזהה, שנפגשתי אתם במהלך השנה וחצי האחרונה.
אהוד אולמרט: הנושא חשוב.
אהוד אולמרט: אני יודע שיכול להיות שמישהו תוהה: מה, ראש הממשלה בימים האלה עסוק בנושא הזה.
אהוד אולמרט: בשום פנים ואופן לא הייתי מוכן לוותר על הישיבה הזאת, כמו שלא הייתי מוכן לוותר על הישיבה שהזמין אותי אליה בזמנו חבר הכנסת גדעון סער ואמר לי: אתה עושה היסטוריה.
אהוד אולמרט: זו פעם ראשונה שראש ממשלה בא לישיבה מהסוג הזה.
אהוד אולמרט: אמרתי שהחשיבות של הנושאים לא נמדדת על-פי הצהרות, שהן אולי טובות רק לתשלום מס שפתיים, אלא על-פי היכולת להתמיד באופן שיטתי בטיפול ולתת גיבוי לגופים המקצועיים.
אהוד אולמרט: באתי לכן, בין היתר, כדי לתת גיבוי גם לוועדה, שמהווה נקודת מוקד שאליה מתכנסים כל הגורמים המקצועיים, וגם לגופים הממשלתיים ולעמותות הציבוריות ועמותות המתנדבים, שעושות בנושאים האלה עבודה בעלת חשיבות עצומה.
אהוד אולמרט: אני אומר מראש שיש אפשרות להעלות טענות, ובוודאי יעלו טענות, שלא תמיד הדברים מתנהלים בקצב הראוי ולפעמים דברים מתעכבים.
אהוד אולמרט: זה נכון.
אהוד אולמרט: אנחנו צריכים להתגבר לא אחת על ביורוקרטיות מסוגים שונים, וגם על דפוסי פעילות וחשיבה שהשתרשו במשך הרבה מאוד שנים, ולא בקלות אנחנו מצליחים לשנות אותם.
אהוד אולמרט: אחת המצוקות שקיימות היום בכלל במה שנקרא בעיית המשילות במדינת ישראל זה שברגע שמנסים לשנות תהליכים ביורוקרטים מיד עולה הטענה: מה האג'דה הלא עניינית שמסתתרת מאחורי הרצון לשנות.
אהוד אולמרט: אם אתה לא משנה אתה מואשם בכך שאתה נותן יד לביורוקרטיה, שהיא יותר חזקה לפעמים מהרצון לעשות שינויים.
אהוד אולמרט: אני אומר מראש שאני מתנצל על העיכובים, במידה שהם קיימים.
אהוד אולמרט: נעשה מאמץ, ונמשיך לעשות מאמץ, כדי להתגבר על הביורוקרטיה שמעיבה מדי פעם על הקצב הראוי של ההתפתחות.
אהוד אולמרט: מעבר לשתי הבעיות האלה, שהם עילת הדיון של היום והדיווח על ההתקדמות בהן, אני לא יכול להתעלם מהעובדה שהנשים במדינה שלנו הן 51% מהאוכלוסייה.
אהוד אולמרט: אין ביטוי שממצה בצורה ראויה את הפוטנציאל של משקלן של הנשים באוכלוסייה בתחומי החיים השונים שלנו.
אהוד אולמרט: אני חושב שהוויתור על ההון האנושי של חלק כל כך חשוב באוכלוסיה זה פגיעה בפוטנציאל שיפור איכות החיים במדינה, וזה דבר שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו.
אהוד אולמרט: כמובן, יש אוכלוסיות ספציפיות שבהן הבעיה הזאת קשה במיוחד.
אהוד אולמרט: אנחנו יודעים, למשל, שבאוכלוסייה הערבית רק 17.8% מכלל האוכלוסייה משתתפות בכוח העבודה.
אהוד אולמרט: זה דבר בלתי סביר.
אהוד אולמרט: אין פתרון קל.
אהוד אולמרט: אנחנו מכירים את האילוצים המיוחדים, את הרגישויות, את המורשת התרבותית והחברתית של האוכלוסייה הזאת ואת המשקולות שזה מעמיס על אלה שרוצות לפרוץ מסגרות ולחיות באורח חיים אחר, שכולל גם אפשרות של עבודה.
אהוד אולמרט: נצטרך לשים דגש מיוחד בנושא הזה.
אהוד אולמרט: אני רוצה לומר את זה גם כל הנשים החרדיות, למרות שהמשקל שלהן בכוח העבודה הוא גבוה יותר מ-17.8% והוא הולך וגדל.
אהוד אולמרט: פה יש התקדמות, בין היתר גם בגלל מאמצים שעשינו.
אהוד אולמרט: יושבות פה החברות הטובות שלי מעיריית ירושלים, שעבדתי אתן בנושאים האלה, גם היועצת למעמד האישה, הגברת רוזנפלד, וגם ציפי, שעבדה אתי באגף החברה.
אהוד אולמרט: גם במערכת החינוך אז ניסינו לשפר את המצב בתחום של יצירת נגישות לפוטנציאל לעבודה לנשים חרדיות דרך הכנסת כל מיני אלמנטים למערכת החינוך, שלא היו מקובלים בעבר ושהפכו היום להיות מרכיב כמעט הכרחי, גם במערכת החינוך החרדית, בכל מה שקשור בשימוש במחשבים והפוטנציאל שזה יוצר לעבודה.
אהוד אולמרט: אנחנו צריכים להתגבר על החסמים שמונעים יציאת נשים לעבודה בהיקף שהוא קודם כול חיוני לאיכות החיים של המשפחות הללו.
אהוד אולמרט: אנחנו מדברים במיוחד בשני המגזרים האלה של האוכלוסייה: מגזר הנשים החרדיות ומגזר הנשים הלא יהודיות.
אהוד אולמרט: אלה מגזרים של משפחות מאוד רחבות, עם מספר גדול מאוד של תלויים, וכתוצאה מכך גם עם צרכים כלכליים הרבה יותר גדולים.
אהוד אולמרט: החסמים הללו משפיעים על יכולת המשפחות הללו לקיים אורח חיים עם איכות מינימאלית.