GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים פיאלקוב: ואני רוצה בכל זאת להציג עכשיו קצת מה שהמשרד עושה.
חיים פיאלקוב: נכון הוא שהכניסה לדיור ציבורי נעשית יותר ויותר קשה.
חיים פיאלקוב: המלאי מצטמצם, בין היתר, אולי בעיקר הודות למכירת דירות בדיור ציבורי, והמלאי הצטמצם.
חיים פיאלקוב: נמכרו כעשרים וחמש אלף יחידות דיור.
חיים פיאלקוב: עשרים וחמש אלף יחידות דיור נמכרו מסוף 99', אנחנו השקענו חלק, אני חושב לא מספיק, השקענו בהרחבת המלאי, בחידוש המלאי, וברור שאם היינו לוקחים חלק גדול יותר של ההכנסות לטובת פתרונות חדשים אז המלאי היה גדל, אבל כדי שלא תהיה שום אשליה אנחנו מוכרים את הדירות בהנחה ממוצעת שמגיעה לשבעים, אולי אפילו יותר במצטבר, והדירות מלכתחילה השומה היא נמוכה, כך שגם אם היינו לוקחים את כל ההכנסות בניכוי ההוצאות ומשקיעים את כל הכסף בדירות, אולי היינו יכולים לרכוש עשרה אחוז ממה שאנחנו מוכרים.
חיים פיאלקוב: שלא תהיה אי הבנה.
ליה שמטוב: סליחה, חידוש המלאי זאת אומרת אתה מתכוון לשיפוצים למלאי הקיים.
חיים פיאלקוב: או לרכישה או לפתרונות אחרים, ואני אגע בזה עוד שנייה.
מרינה סולודקין: אני אגיד לך שעמדנו כמו על בריקדות ב-99' מול החוק שאמרו דיור ציבורי, ולמעשה הפרטת הדיור הציבורי לידיים פרטיות.
מרינה סולודקין: וידענו שלא יהיה.
מרינה סולודקין: מכרו עשרים וחמישה אלף ובנו עשרים וחמישה אלף.
מרינה סולודקין: ולצערי הרב הנבואה השחורה התממשה, ואנחנו יושבים כולנו, וגם אתם, שקשה מאוד, במקום להרחיב את המלאי של דירות הוא הצטמצם.
חיים פיאלקוב: חבר הכנסת רן כהן כתב לאחרונה ספר על המאבק לדיור ציבורי, והוא ציטט דברים מישיבות הוועדה, דווקא גם מזכרוני וגם ממה שהוא כותב הנבואה השחורה היתה יותר מטעם נציגי משרד השיכון, שאמרו שלא יהיו דירות, ולא כל כך חברי הכנסת.
מרינה סולודקין: אתה לא יודע איזו תקרית היתה במליאה.
חיים פיאלקוב: בכל אופן העובדה שהדירות נמכרו והמלאי לא התחדש, בודאי לא בהיקפים הדרושים.
חיים פיאלקוב: אנחנו מעניקים העדפה למשפחות חד הוריות אבל יש רשימת המתנה ארוכה מאוד.
חיים פיאלקוב: באזור המרכז לגבי הותיקים הרשימה מגיעה לסדר גודל של אלפיים חמש מאות משפחות שממתינות בתור, ויש יישובים ספציפיים שהתור הוא של שנים.
חיים פיאלקוב: אנחנו יזמנו מהלך, וישראל שוורץ עומד מאחורי היוזמה, ליצור אופציה ומסלול חלופי למשפחות, גם חד הוריות אבל כלל המשפחות שזכאיות לדיור ציבורי, פנינו אליהן והתחלנו בפיילוט שהצליח, אנחנו עכשיו מרחיבים, בתאום עם האוצר, אנחנו קוראים לזה שכירות ארוכת טווח.
חיים פיאלקוב: בעצם אנחנו מוסיפים תוספת משמעותית לשכר דירה, תלוי לפי מספר נפשות ויכול להגיע עד אלפיים מאתיים שקל, אם מדובר במשפחה גדולה.
חיים פיאלקוב: משפחות חד הוריות בדרך כלל הן משפחות קטנות.
ליה שמטוב: ומה קורה עם משפחות חד הוריות עם ילד אחד או שניים?
חיים פיאלקוב: אני דילגתי על זה מכיוון שזה מופיע כאן בחומר שחולק לכם.
חיים פיאלקוב: הזכאות של להיכנס לדיור ציבורי לפי הכללים למשפחה חד הורית עם הכנסה נמוכה עם שלושה ילדים.
חיים פיאלקוב: ולכן באופן פורמלי, אמנם יש מקרים יוצאי דופן, וישראל יושב במספר ועדות חריגים, לטפל במקרים גם של משפחות חד הוריות עם הכנסה נמוכה עם פחות משלושה ילדים, שיש נסיבות נוספות, ויש אישורים, אבל ככלל הזכאות להיכנס לדיור ציבורי במשפחה חד הורית מוענקת למשפחה עם שלושה ילדים.
חיים פיאלקוב: בכל מקרה מי שזכאי, בין אם זה לפי הכללים ובין אם זה לפי ועדת חריגים יכול ליהנות ממסלול של שכירות ארוכת טווח.
חיים פיאלקוב: פנינו לכל משפחה שזכאית, אני כרגע לא יודע את המספר המדוייק מתוך המשפחות הזכאיות כמה מהן חד הוריות, אבל פנינו לכולם.
מרינה סולודקין: מר פילאקוף, עוד פעם, אני כל הזמן מטפלת בנושא הזה ולא ידעתי, אתה אומר שלמשפחות חד הוריות רק עם שלושה ילדים יש גם זכות של שכירות ארוכת טווח?
חיים פיאלקוב: זכאיות של משרד השיכון.
חיים פיאלקוב: אם מדובר במשפחה שזכאית לדיור ציבורי, בין אם לפי הכללים ובין אם לפי ועדת חריגים, המסלול האופציונלי של שכירות ארוכת טווח נפתח בפניהם.
ליה שמטוב: בכמה כסף מדובר?
חיים פיאלקוב: משפחה שהיא זכאית אם היא משפחה עם פחות ילדים היא יכולה באזור מרכז הארץ בסדר גודל של אלף שבע מאות חמישים שקלים.
חיים פיאלקוב: אם מדובר במשפחה גדולה, כלומר ארבעה ילדים ויותר, היא יכולה להגיע לסיוע של אלפיים מאתיים שקל.
חיים פיאלקוב: אנחנו מבקשים ממשפחה כזאת בעצם לצאת מהמסלול, מרשימת ההמתנה, לתקופה, בפיילוט התקופה היתה עשר שנים, עכשיו אנחנו מקצרים את זה לחמש שנים.
ליה שמטוב: זה אתה אומר רק שכירות במרכז הארץ?
חיים פיאלקוב: במקומות שאין דירות.
חיים פיאלקוב: ביישובים שיש מלאי של דירות אין טעם ליצור, אבל אני רוצה להדגיש, גם במרכז הארץ משפחה שאומרת אני רוצה להמתין, קשה לי, אולי אני מספר חמישים אבל זה "רץ", אז אנחנו לא מחייבים את המשפחות האלה, מאפשרים להן, בפיילוט היתה הצלחה, יותר מעשרים אחוז מהמשפחות שהיו זכאיות לדיור ציבורי בחרו במסלול של שכירות ארוכת טווח, מכיוון שהגיעו למסקנה שזה מהיר יותר, נותן להם את הגמישות לבחור איפה הם רוצים לגור, והם בחרו במסלול.
ליה שמטוב: על כמה משפחות מדובר בפיילוט?
חיים פיאלקוב: מאתיים חמישים.
חיים פיאלקוב: לא רק חד הוריות, כל המשפחות.
מרינה סולודקין: מר פיאלקוף, רק שאלה אחת אני רוצה לשמוע, איזה שר נתן את הרעיון של שכירות ארוכת טווח.
מרינה סולודקין: שרנסקי ואחר כך מאיר שטרית.
ישראל שוורץ: ההיסטוריה, שרנסקי לגבי עולים קשישים ויצחק הרצוג התחיל את העניין לזכאי הדיור הציבורי.
ישראל שוורץ: זה בשביל ההיסטוריה.
מרינה סולודקין: אבל את יודעת, צריכים להודות לאנשים שעשו, בגלל מה, אז אומרים שכולם לא עושים כלום.
מרינה סולודקין: היו אלה שעושים אבל לא תמכו בהם, והיו אלה שהיו מאוד מאוד אדישים, שלוקחים להם תקציבים, זכויות, מענקים, כל מיני דברים.
מרינה סולודקין: בפוליטיקה מאוד חשוב זכרון ארוך.
ליה שמטוב: כן, אבל זה לא במציאות.
חיים פיאלקוב: אנחנו כפי שאמרנו בדיונים עם משרד האוצר, עם אגף התקציבים.
חיים פיאלקוב: הגענו למסקנה משותפת שהמסלול הזה הוא חיובי, הוא מאפשר גמישות, לכן הפקנו לקחים והגענו בעצם לתיקונים שאמורים להרחיב את היריעה, להקל על המשפחות.
חיים פיאלקוב: לדוגמא ראינו שההתחייבות לעשר שנים היא מכבידה, אחרי שעשינו ניתוח למה אנשים לא מצטרפים.
חיים פיאלקוב: אז מתוך הבנה משותפת עם אגף התקציבים.
ליה שמטוב: הפיילוט הוא ממתי?
חיים פיאלקוב: התחלנו בשלהי 2006, תחילת 2007.
חיים פיאלקוב: עכשיו אנחנו בעצם בדור החדש של התכנית, אנחנו רוצים לעגן את זה בתוך תפיסה שזה חשוב להיות תכנית יציבה, כפי שעשינו אשתקד.
ליה שמטוב: איך חד הורית יודעת על זה?
חיים פיאלקוב: בפעם האחרונה, ואנחנו נחדש את זה, אנחנו הוצאנו מכתבים לכל משפחה ומשפחה שזכאית, אמרנו שיש מסלול חדש ואנחנו מכיוון שהתנאים עכשיו השתנו נעשה פעולה דומה ליידע אותם, כדי שכל מי שזכאי לכך יוכל לשקול ולבחור.
מרינה סולודקין: אני עוד פעם רוצה לחדד, ממתי הדבר הזה?
ישראל שוורץ: פעם קודמת זה היה, כמו שאמר חיים בערך בתחילת 2007, והנגלה שיש בה את ההורדה לחמש שנים ואת הגדלת הסיוע למשפחות עם ארבעה ילדים ויותר תצא תוך שבועיים או משהו כזה.
ישראל שוורץ: כל אחד מקבל מכתב, עם מספר טלפון של פקיד שמטפל בו, שהוא יכול לשאול אותו.
מרינה סולודקין: משפחות חד הוריות עם שלושה ילדים שגרות במרכז.
ליה שמטוב: והחוזה בין מי למי?
ישראל שוורץ: יש היום בשוק החופשי בין שלוש מאות חמישים לארבע מאות אלף דירות שמושכרות בשוק החופשי, שזה מלאי אדיר.
ישראל שוורץ: מתוך מחקר שנעשה אצלנו מדובר בדירות שלא כל שנה מחליפים דיירים, להיפך, אם בעל הבית יש לו דייר טוב הוא רק שמח.
ישראל שוורץ: כלומר שבעצם יש בפועל מלאי דירות גדול שאפשר לגור בו תקופות ארוכות יחסית.
ישראל שוורץ: לא כל שנה צריך לעבור דירה.
ישראל שוורץ: לפי דעתי כל הדיבורים על חידוש בנייה ציבורית, אז זה נכון שדיור ציבורי זה הפתרון הכי נוח וטוב, מתוך הכרת המציאות הפתרון שיהיה הפתרון הזמין והאפשרי זה הגדלת הסיוע בשכר דירה לתקופות, המודל של שכירות ארוכת טווח, דרך אגב גם בארצות הברית זה פועל, בעולם המערבי זה המסלול שפועל, אנחנו מקווים שיחד עם משרד האוצר נוכל לתגבר את זה.
ישראל שוורץ: אנחנו עושים פיילוט לחמש שנים, עד עכשיו זה מצליח, ואני מקווה שנוכל לתגבר כדי שבאמת משפחה שמוגדרת כזכאית לא תצטרך להיות בתור שבע שנים אלא תוכל ללכת ולשכור דירה ולא כל שנה לבוא לוועדות, וכן ולא.
רחל אגמון: למה זה ירד מעשר לחמש?
ישראל שוורץ: כי עשינו בדיקה בקרב המשפחות פרטנית בטלפון ושאלנו אותן למה אתן לא לוקחות את זה.
ישראל שוורץ: אחת הסיבות העיקריות שלא רצו, אמרו עשר שנים זה המון זמן.
ישראל שוורץ: אז הורדנו לחמש.
ליה שמטוב: רחל, חד הורית עם שלושה ילדים, ותלוי באיזה גילאים ילדים, כשמגיעים לאיזה שהוא גיל מסויים, שמונה עשרה, עשרים ואחד, היא כבר לא מפסיקה להיות חד הורית.
ליה שמטוב: אז עקב זה היא עושה את החשבון שבתוך עשר שנים היא כבר תהיה בודדה ולא יגיע לה בכלל שום דבר.
ליה שמטוב: המדינה מסבירה, כותבים מכתבים, שולחים מכתבים, מפרסמים, גם בטלויזיה וגם ברדיו, ובכל זאת יש חד הוריות ויש קשישים ויש נכים שמגיעים למשרד ושואלים מה מגיע לי.
ליה שמטוב: לא שומעים, לא קוראים, לא יודעים.
ליה שמטוב: אז גם אתם הגעתם לפה, תשמעו פה וגם תוכלו להסביר.
רחל לוי: אני מתנצלת בשם של אלה שלא יודעים לקרוא ושלא מבינים כל כך מה הזכויות שלהם.
רחל לוי: אני מתנצלת בשם.
ליה שמטוב: אז עקב זה יש את הארגונים שקמו כדי לעזור לאנשים האלה.
ליה שמטוב: בואו נשמע את משרד השיכון.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שזה בשורות שאנחנו שמענו מפי נציגים של משרד השיכון, ואנחנו עם ארגונים של משפחות חד הוריות עכשיו יודעים על זכות חדשה.
מרינה סולודקין: דבר שני, מחכים למכתבים, אני מבינה שבעוד שבועיים, חודש, יהיו מכתבים לזכאים.
מרינה סולודקין: אבל מה שאני אומרת לראשי הארגונים תיזכרו.
מרינה סולודקין: בגלל שנכנסתי לאותו תהליך עם חד הוריות בנושא זכות ללמוד בלי לאבד את המלגה, ו מה קרה, שלחו את המכתבים, אבל כנראה לאנשים אחרים, והשתמשו בזכותן רק שש עשרה נשים חד הוריות מתוך אלפים שאנחנו מכירים שיש לנו.
מרינה סולודקין: אז בגלל זה קודם כל ערנות חברים.
ליה שמטוב: חוץ מזה שחד הוריות מחליפות דירות, ולא תמיד המכתבים מגיעים.
חיים פיאלקוב: אני רוצה לעצור לשנייה לומר, אנחנו לא חושבים שהמצב טוב, ואני הולך לומר עוד נקודה חיובית, אבל שלא תהיה אי הבנה שאנחנו חושבים שהמצב של משפחות רבות מצב מעולה.
חיים פיאלקוב: אבל במסגרת האילוצים התקציביים מנסים לעשות פעילות של התייעלות ולהביא לשיפורים של קבוצות איפה שהמצוקה היא באמת קשה.
ליה שמטוב: זו מדיניות מאוד נכונה.
חיים פיאלקוב: לגבי השתתפות בשכר דירה, ב-2003 התקבלה החלטת ממשלה להקטין את ההשתתפות בשכר דירה לגבי מצטרפים.
חיים פיאלקוב: גם בנושא המשכנתאות אבל גם להקטין את ההשתתפות בשכר דירה בערך בחצי.
חיים פיאלקוב: ולגבי משפחות חדשות.
חיים פיאלקוב: השנה, זה התחיל אשתקד וגם השנה, שוב הגענו להבנה חיובית עם משרד האוצר, זה היה יוזמה שקידם השר בוים השנה, ואנחנו העלינו את ההשתתפות בשכר דירה מחמש מאות שלושים ושישה שקלים לשבע מאות שבעים וארבעה שקלים באזורי מרכז הארץ, איפה ששכר הדירה גבוה הרבה יותר.
חיים פיאלקוב: אנחנו יודעים שמי ששוכר דירה בפריפריה משלם פחות, במרכז הארץ, תל אביב, ירושלים וכו' שכר הדירה מאוד גבוה, ולכן עשינו תיגבור מסויים לגבי מי ששוכר במרכז הארץ.
חיים פיאלקוב: זה סיוע לכל מי שזכאי להשתתפות בשכר דירה.
חיים פיאלקוב: יש בסך הכל כמאה ארבעים אלף משפחות שמקבלות השתתפות בשכר דירה.
חיים פיאלקוב: יש הרבה מאוד עולים, גם עולים קשישים, יש גם משפחות חד הוריות וקבוצות נוספות שעולות על הכללים.
חיים פיאלקוב: בכל מקרה אנחנו העלינו את זה, יש עוד דיונים עם האוצר ב-2009 להעלות עוד תוספת.
חיים פיאלקוב: יש הסכמה.
חיים פיאלקוב: בשיחות עם משרד האוצר הגענו להבנה שהקיצוץ שהיה ב-2003 הוא היה אולי קשה מידי, אולי בנסיבות העניין.
חיים פיאלקוב: בכל מקרה יש הסכמה, זה עוד לא מחזיר אותנו לסכום שהיה לפני כן, אבל זה במגמת שיפור.
חיים פיאלקוב: אנחנו יודעים ששכר דירה בשוק הפרטי, אנחנו עוקבים אחרי זה, שכר דירה עולה במרכז הארץ, ביישובים העירוניים זה עולה במיוחד, וזה בוודאי מכביד על המשפחות.
חיים פיאלקוב: זו תוספות שאנחנו מנסים לעשות והגענו להבנה כדי להקל.
ליה שמטוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת יעקב כהן, אני מברכת אותך אצלנו בוועדה.
ליה שמטוב: אני רציתי פשוט לשאול לגבי השכר דירה, עקב הסכומים הקטנים לא כל חד הורית יכולה להרשות לעצמה להשכיר דירה.
ליה שמטוב: אבל בתקציב כשבונים את התקציב בכל זאת אומרים מאתיים אלף משפחות כאלה, אז אנחנו נתקצב לשנה סכום מסויים.
ליה שמטוב: איפה הכסף הזה, מה קורה עם הכסף הלא מנוצל?
חיים פיאלקוב: כל השיטה של תכניות הסיוע, זאת שאלה שחוזרת כל הזמן, גם לגבי משכנתאות וגם לגבי שכר דירה, זה קצת דומה לשיטה התקציבית של נניח קצבאות ילדים.
חיים פיאלקוב: במובן הזה שברגע שנקבעת זכאות, אנחנו מעלים את הסיוע בשכר דירה עכשיו ואנחנו מעריכים, עושים דיונים ומעריכים שכתוצאה מהעלאת הסיוע בשכר דירה אנחנו מעריכים שחמש מאות משפחות חד הוריות יצטרפו למעגל וזה יעלה עשרה מיליון שקלים.
חיים פיאלקוב: גם אם בדיעבד אנחנו מגלים שלא הצטרפו חמש מאות אלא חמשת אלפים האחריות של משרד האוצר להביא את הכסף.
חיים פיאלקוב: אין מצב שתבוא משפחה חד הורית ונגיד לה גברת, מצטערים, את החמש מאות ואחד.
ליה שמטוב: ואם זה הפוך?
חיים פיאלקוב: אם זה לצד אחד הולך ככה אז גם לצד השני זה הולך ככה.
חיים פיאלקוב: אם יבואו לא חמש מאות אלא חמישים, אותו דבר.
חיים פיאלקוב: כלומר בעצם ברגע שנקבעות ההחלטות משרד האוצר הוא בעצם אחראי, לטוב ולרע.
חיים פיאלקוב: ככה זה עובד, ואני חושב שטוב שזה עובד ככה.
יעקב כהן: כבוד גבירתי היושבת ראש, כבוד המנכ"ל הנכבד, ידידי מר שוורץ, חברים נכבדים, כמו ששמענו מהמנכ"ל אני חייב להגיד שהם עושים כל מה שביכולתם.
יעקב כהן: ובמגבלות שהם מוכתבים מהאוצר.
יעקב כהן: וכיוון שהמצוקה ידועה, וכמו שאנחנו יודעים הבעיה של חד הוריות והבעיה של כלל האוכלוסיה, אני אתמול דיברתי על זה מעל במת הכנסת קצת, הגישו חוק לצער בעלי חיים, שמסתובבים כלבים וחתולים משוטטים ברחובות.
יעקב כהן: אמרתי להם אני בשביל החוק, יש לזה כל מיני מגבלות, אבל אני מאוד מעריך את מידת הרחמים של מציעי החוק שדואגים לדיור לחתולים ולכלבים, אבל אני מבקש שמידת הרחמים הזאת תתגלגל גם עלינו וגם ידאגו לקורת גג לבעלי החיים האלה, החד הוריות, והזוגות, רבבות זוגות שאין להם קורת גג, גם ידאגו להם, שהולכים על שתיים.
יעקב כהן: מה אני רוצה לומר, רבותיי, אנחנו צריכים להתמקד.
יעקב כהן: הבעיה ידועה, רבבות זוגות לא יכולים לרכוש דירות משלהם, המצב לדעתי מה שנוצר בחצי שנה האחרונה, זה יהיה דבר בלתי שגרתי להגיע לדיור.
יעקב כהן: חוץ ממי שרוצה ללכת לערד, ואני אומר שהרבה מאצלנו זה המקום שאתה יכול לרכוש עוד באיזו מידת סבירות.
יעקב כהן: שם יש בעיה של פרנסה מאידך.
יעקב כהן: יכול להיות שתהיה לו דירה והוא ישב בבית.
יעקב כהן: אבל דיור זה נהיה דבר בלתי שגרתי.
יעקב כהן: ומי שלא יקבל מעטפות לא יודע אם יוכל להגיע לדיור.
יעקב כהן: אז הפתרון הוא, צריכים להגיע בינתיים לשכר דירה.
יעקב כהן: קודם כל לשמחתנו השנה, אחרי דרישת המנכ"ל והשר ומר שוורץ, שמאוד רגישים לנושא, העלו מחמש מאות שלושים לשש מאות ארבעים ולשבע מאות, תלוי איפה, תלוי מה, תלוי מי.
יעקב כהן: אבל מה שהמנכ"ל אמר שזה יותר ממה שהיה ב-2004, על זה אני קצת חולק, מספרית זה באמת יותר, אבל מעשית האחוז שזה משתתף בחלק מהשכר דירה זה לא יותר, למה שאם ב-2004 חמש מאות שלושים שקל נגיד היה חמישים אחוז מעלות השכר דירה אז היום זה עשרים אחוז, גם שהשכר דירה עלה בכפול.
יעקב כהן: אז לכן המצב הוא נהיה עוד יותר קשה, עם כל ההקלה שפעלו אנשי משרד השיכון.
יעקב כהן: לכן גבירתי יושבת הראש, היהודים האלה רוצים בכל נפשם ומאודם לעזור.
יעקב כהן: אתם פורצים לדלת פתוחה.
יעקב כהן: אם אתם רוצים להזיז עניינים תקראו לאוצר, תדברו באוזני האוצר, תביעו את הזעקה, ושם הכתובת, הם יוכלו, אולי יהיה להם יותר קל.
יעקב כהן: כמובן יש לי גם כן ויכוח איתם בדבר אחר אבל זה אני לא אעלה עכשיו, עם כל הרגישות והעזרה שלהם, אבל אני לא אעלה את זה כאן.
יעקב כהן: אני רוצה לומר דבר אחד, אם רוצים להזיז עניינים אתם צריכים לקרוא את אנשי האוצר, שלצערנו בעצם אנשי האוצר הם המנהלים את כל משרדי הממשלה במדינתנו.
ליה שמטוב: תודה רבה חבר הכנסת יעקב כהן.
ליה שמטוב: נמצאת פה נציגת האוצר יעל מבורך.
ליה שמטוב: אני רוצה לשמוע מה האוצר אומר.
יעל מבורך: עלו פה בעצם כמה נקודות.
יעל מבורך: אני חושבת שכדאי שאנחנו נתמקד לא בשאלה הרחבה יותר.
יעל מבורך: קודם כל יש כמובן סוגיות תקציביות, של מגבלת תקציב, של החלטות הממשלה, של מחוייבויות הממשלה לשנת 2009 וגם מעבר לזה.
יעל מבורך: וזה משהו שאנחנו מתמודדים איתו וחיים איתו כל היום וזה כמובן נמצא תמיד ברקע.
יעל מבורך: מעבר לכך יש גם סוגיות עקרוניות.
יעל מבורך: יש לנו איזו שהיא מחלוקת עקרונית מקצועית עם משרד השיכון לגבי למשל התרומה של השימוש בכלי המענקים, האפקטיביות שלו.
יעל מבורך: אני חושבת שאת זה אנחנו צריכים לשים בצד ולהתמקד בסוגיה שלשמה התכנסנו פה, שזו הסוגיה של החד הוריות.
יעל מבורך: וכל הכלים שעומדים לפני משרד השיכון לסיוע בדיור חד הוריות מקבלות העדפה מובהקת.
יעל מבורך: וזאת שאלה, כי הצרכים שאיתם מתמודד המשרד והנזקקים הם גדולים.
יעל מבורך: אני מעלה איזו שהיא שאלה פה לחלל האויר, יש לנו משפחות שמקבלות סיוע ממשרד השיכון, משפחות מרובות ילדים, עשר נפשות, אז יש צרכים נוספים שצריך לזכור, כשאנחנו מדברים על חד הוריות עם ילד אחד או שניים או שלושה.
יעל מבורך: אין לזה תשובה חד משמעית.
יעל מבורך: אני אומרת, אלה הסוגיות שאיתן מתמודד המשרד ואנחנו מנסים לעזור כמה שאנחנו יכולים.
יעל מבורך: לגבי הלוואות לדיור, היתה פה איזו שהיא הערה לגבי האפקטיביות של ההלוואות לרכישת דירה.
יעל מבורך: ההלוואה שניתנת היום בסיבסוד בארבעה אחוז לזכאים היא הלוואה יותר טובה מהתנאים בשוק.
ליה שמטוב: איזה תנאים בשוק?
יעל מבורך: להלוואה ברכישה רגילה.
יעל מבורך: הריבית הממוצעת יותר גבוהה.
ישראל שוורץ: האמת היא, לחלופות שהמשרד נותן ולאופי הזכאים, הזכאים שלנו לא אילי הון.
ישראל שוורץ: אז אולי אני יכול לקבל בארבעה אחוז.
ישראל שוורץ: אבל כשבא זכאי חלש הבנק ייתן לו ביותר.
ישראל שוורץ: כי הסיכון אצלו יותר גבוה.
ישראל שוורץ: ולכן ארבעה אחוז ללא חזקים זה יותר טוב מאשר בשוק.
ישראל שוורץ: אני לא אומר שזה מה שצריך להיות, אני לא אומר שזה מספיק, אבל זה יותר טוב מאשר בשוק.
יעל מבורך: לראיה גם המימושים, זאת אומרת זכאים רואים שמי שזכאי לקבל את ההלוואה מממש אותה.
יעל מבורך: זאת אומרת שהיא כן אפקטיבית.
אסתר שי: איזה בנק נותן הלוואה לחד הורית שמקבלת הבטחת הכנסה?
ליה שמטוב: זה משהו אחר.
ליה שמטוב: היא צריכה ערבים.
ליה שמטוב: תשמעו, היום זה לא רלוונטי גם את הארבעה אחוז, אם אין מענקים, אם אין הלוואות מקום, אם אין הטבות, גם עם ארבעה אחוז, מאתיים אלף שקל, חמש מאות אלף שקל, חד הורית לא יכולה לעמוד בזה.
ישראל שוורץ: חד הורית עם הבטחת הכנסה, שלא תקנה דירה.
ישראל שוורץ: היא רק תסתבך.
אסתר שי: שלא תחיה.
ישראל שוורץ: זה את אמרת.
ליה שמטוב: אנחנו בסך הכל יש לנו עוד פחות משעה.
ליה שמטוב: יש פה גם את הנהלים החדשים שאנחנו לא ידענו וכנראה אתם גם.
יעל מבורך: אני רק אגיד עוד משפט אחד באמת לסיכום.
יעל מבורך: בנוסף כמו שאמרתי לכללים הקיימים, שנעשה איזה שהוא מיקוד ואיזו שהיא תשומת לב מיוחדת לאוכלוסיה הזאת, כמו שאמר המנכ"ל יש לנו חשיבה משותפת כל הזמן על פתרונות במסגרת הכלים הקיימים, שהם טובים יותר והם יעילים יותר והם מוציאים מכל שקל שולי פתרון יותר אפקטיבי.
ליה שמטוב: יעל, אנחנו נשמע עכשיו חד הורית, עם שלושה ילדים, ונראה על מה את מדברת.
ליה שמטוב: יכול להיות שהמציאות היא אחרת ממה שאת מדברת.
ליה שמטוב: ובכל זאת האוצר צריך להבין שלא כל חד הורית היא עם עשרה ילדים.
ליה שמטוב: זה מדובר על יותר משמונים אחוז שזה ילד אחד או שני ילדים.
ליה שמטוב: וחוץ מזה, כמו שאמרתי, עוד קבוצה שהצטרפה שהם אחרי עשר שנים, הם כבר ותיקים, והם הצטרפו, ואין להם לקבוצה הזו להרבה משפחות חד הוריות עולות שיש להם שלושה וארבעה ילדים.
ליה שמטוב: זה אולי אחוז קטן ביותר.
ליה שמטוב: אז גם צריכים לחשוב על זה, כי בכל זאת מה שאנחנו רואים היום, את המלאי דירות לא קיים בכלל.
ליה שמטוב: סיוע מה שנותנים מחמש מאות לשבע מאות שקל, וכשצריכים לשלם אלפיים ואלפיים חמש מאות שקל עבור שכר דירה השבע מאות שקל לא כל כך עוזרים.
ליה שמטוב: זה בעיות נוספות כי חד הורי שלא יכול להשכיר דירה הוא גר עם עוד מישהו.
ליה שמטוב: אם זה עם ההורים אז עוד חצי נחמה, אולי הורים קצת עוזרים, הורים קשישים שהם צריכים עזרה.
ליה שמטוב: אם אין הורים יש בעיה.
ליה שמטוב: ואם כן עם ההורים גרים, איפה הפרטיות, איפה הפרטיות של הילדים.
ליה שמטוב: כל הדברים האלה צריכים לחשוב קצת, לא רק לחסוך בכסף.
ליה שמטוב: צריך קצת לחשוב, יש עוד קבוצות שצריכים את העזרה.
רחל אגמון: שמי רחל אגמון, עובדת סוציאלית, מפקחת ארצית במשרד הרווחה, אחראית בין השאר על תכניות למשפחות חד הוריות.
רחל אגמון: אני מתחברת היטב דווקא לדברים של יעל מהאוצר שהיא העלתה את הסוגיה של המענקים, מה זה עושה לבנאדם כשהוא מקבל מענקים.
רחל אגמון: איפה החלק שלו.
רחל אגמון: ופה אני מתחברת לתפקיד שלנו, התפקיד שלנו במשרד הרווחה אנחנו רואים את השורה התחתונה, כלומר המשפחות החלשות יותר, אם זה משפחה עם ילד אחד או עם חמישה ילדים, אני חושבת שהמספרים שאתם הצגתם, אני לא מכירה אותם, אני לא חושבת ששמונים אחוז, למרות שמקרב העולים יש הרבה מאוד משפחות חד הוריות, אבל אני לא חושבת ששמונים אחוז המשפחות החד הוריות הן עם ילד אחד.
רחל אגמון: אני לא רואה את זה ככה, אבל אין לי לפניי את המצגת שהכנתי.
ליה שמטוב: ארבעה עשר אחוז הם עם שלושה ילדים.
ליה שמטוב: זה הנתון של הסטטיסטיקה.
רחל אגמון: הנתונים שיש לי מגיעים מהביטוח הלאומי.
רחל אגמון: קיבלתי אותם במרץ 2008.
רחל אגמון: זה לא נמצא על ידי, אני לא רוצה לזרוק.
רחל אגמון: אבל בואו ניכנס לעניין.
רחל אגמון: המסר שאני רוצה להגיד כאן לחברי הוועדה וגם לנציגים של הארגונים והנכבדים הנוספים.
רחל אגמון: המסר שאני רוצה להגיד שאנחנו כמשרד הרווחה מסתכלים על המשפחה, כלל צרכיה וכלל צרכים של כל חבריה, וכשאני שמעתי, לצערי אני דווקא בקשר עם ישראל, אנחנו שנינו מעל שלושים וחמש שנה במשרדינו, הוא בשיכון ואני ברווחה, לא ידעתי על התכנית של השכירות הממושכת, שהיא באמת באמת, אני ממש שמחתי, נותנת יציבות.
רחל אגמון: כי כשאנחנו מדברים על משפחות חד הוריות אנחנו מדברים על משפחות שיש שם מאות ילדים, שגדלים בתנאים קשים.
רחל אגמון: זה דבר ראשון.
רחל אגמון: אין פה נציגים מהתמ"ת, אבל מישהו מכם שעוקב, גם הארגונים וכולם, עוקבים אחרי הפעילות של התמ"ת, אנחנו יודעים שיש פריצת דרך אדירה בכל העשייה עם ולמען משפחות חד הוריות בכל הנושא של השתלבות בתעסוקה, של השתלבות בהכשרה, כולל לימודים באוניברסיטה.
מרינה סולודקין: את מתכוונת לויסקונסין?
רחל אגמון: לא, אני ממש לא מתכוונת לויסקונסין.
רחל אגמון: אני מתכוונת לתכנית שמובילה אותה האחראית על הנושא הזה, זאת ניצנית דמביץ, שאתם בוודאי קיבלתם את כל הפרוספקטים, אני אשמח לשלוח פרוספקטים בדיוור ישיר, כי זה לא אנחנו, זה לא התקציבים שלנו.
רחל אגמון: אבל התכנית הזאת היא בעיקר מדברת על זה שהתמ"ת בתכניות דואגים למעטפת.
רחל אגמון: כלומר אישה מבית שמש, אמא לחמישה ילדים, או שלושה, או אחד, לא משנה, רוצה ללמוד בקורס בירושלים, או לעבוד בגן בירושלים או בכל עבודה אחרת, והיא צריכה לצאת מהבית ברבע לשבע ולחזור בחמש, מימון וארגון וסידור המערכת של מענים לילדים וכל זה.
רחל אגמון: אז אני חושבת שפה נעשית עבודה, גם של משרד השיכון וגם של משרד התמ"ת, שיוצאים ממש בתכניות מאוד מאוד אטרקטיביות.
רחל אגמון: הבשורה שאני רוצה להגיד, אנחנו במשרד הרווחה לצערי הרב עוד אין לנו תקציב צבוע בתכניות שלנו למשפחות חד הוריות, שזה בעיקר תכניות העשרה של קבוצות, קבוצות תמיכה, קבוצות תמיכה שיוציאו את האנשים מהקטע של אי שליטה על החיים שלהם לחיים של משמעות ,שליטה על החיים, ואז גם המענקים מקבלים נופך אחר, סגנון אחר ומשמעות אחרת.
רחל אגמון: כי אני חוזרת ואומרת, במשפחות האלה גדלים מאות אלפי ילדים שמחר הם עצמם יהיו בעלי משפחות, ואזרחי מדינת ישראל, וחיילים וכו'.
רחל אגמון: השורה האחרונה, בימים אלה יוצאת חוברת, שאני הבטחתי עוד כשהיה היושב ראש הקודם גדעון סער, לפני כמה חודשים כאן.
רחל אגמון: החוברת נמצאת בהדפסה, ואני מייד אשלב בחוברת את הנושא של שכר דירה ממושך לטווח ארוך, כי זה באמת הפתעה, אני ממש מופתעת שאני לא ידעתי את זה.
רחל אגמון: לשלב את זה בחוברת.
רחל אגמון: החוברת שתצא תוך חודש חודשיים מקסימום היא מחזיקה את כל הזכויות של המשפחות החד הוריות, בכל ההיבטים, כולל היבטים משפטיים.
רחל אגמון: לידיעת כולם.
רחל אגמון: ועוד משפט אחד, ביטוח לאומי הוציאו לפני כמה חודשים חוברת מאוד מאוד יפה ואסטטית וידידותית למשתמש לזכויות המשפחה החד הורית.
רחל אגמון: ועוד שורה אחרונה, אנחנו עוסקים בסוגיה, ואין לנו לזה תשובה חד משמעית, איך לעזור למה שמטריד אותך, במיוחד זאת שמצביעה כרגע, הנושא של מיצוי זכויות והיכולת לממש את מיצוי הזכויות.
ליה שמטוב: כל החוברות שיוצאות יוצאות בכמה שפות?
רחל אגמון: התשובה לגבי השפות, החוברת יוצאת בעברית.
ליה שמטוב: סליחה, פה נמצאים נציגים של משרד השיכון, לכל אחד מאתנו יש עוד תכניות, כל אחד עובד וכל אחד עסוק.
ליה שמטוב: אז גם הם צריכים לצאת וקצת להיות בשקט ואנחנו נשמע, אנחנו שמענו היום דברים חדשים שגם משרד הרווחה הם לא ידעו מה קורה במשרד השיכון.
ליה שמטוב: אז כדאי לשמוע.
מרינה סולודקין: יש לי הערה, אם כל כך טוב, אז למה יש לנו התאבדויות.
מרינה סולודקין: אני אומרת לרחל, אם אין תכנית צבועה לחד הוריות במשרד הרווחה מי צריך לעשות את זה?
מרינה סולודקין: בטח שאני יכולה לכתוב לשר.
רחל אגמון: דווקא השר שלנו מאוד אכפת לו, ולכן אני אומרת שזה אוטוטו הולך, אחרת לא הייתי מעלה את הנושא.
רחל אגמון: ולשאלתך, שפות, החוברת מיועדת למשפחות עצמן.
רחל אגמון: כולם מכירים את החוברות הקודמות.
רחל אגמון: החוברת האחרונה יצאה בסוף 2001.
רחל אגמון: החוברת הזאת מיועדת למשפחות עצמן, לאנשי מקצוע ולכל אחד.
רחל אגמון: שאלתך על השפות, החוברת יוצאת בעברית, משרד הקליטה מוציא אותה ברוסית עם הלוגו שלנו בהתאמה.
רחל אגמון: אנחנו מנסים הפעם להוציא גם בערבית, למרות שבסקטור הערבי יש מעט.
רחל אגמון: ובקשר לאמהרית אנחנו עוד לא יודעים בגלל שאנחנו יודעים שרובם לא קוראים את השפה שלהם.
ליה שמטוב: נציגי משרד השיכון צריכים לצאת ואני רוצה לתת את רשות הדיבור למשתתפת אצלנו, דוגמא לחד הורית שהגיעה, ואני רוצה שהיא תספר את הסיפור שלה.
לובה פודלסקין: שלום לכולם.
זויה גורנשטין: אפשר אני להגיד כמה מלים, היא חד הורית עם שלושה ילדים.
זויה גורנשטין: היא לבד בארץ, אין אף אחד.
זויה גורנשטין: עכשיו עוד כמה ימים היא בחוץ, למה שבעל הבית שלה מוכר את הדירה.
זויה גורנשטין: הוא אומר אני לא רוצה לשמוע כלום, זו דירה שלי, הכל שלי, אני זורק אותה עם משטרה בחוץ.
זויה גורנשטין: היו אתמול אולפני טלויזיה והם אמרו מה אנחנו יכולים לעשות.
זויה גורנשטין: חשבונות סוגרים בבנק, אין כסף לשלם, אין כסף לאכול, אין כלום בבית.
זויה גורנשטין: היא לבד.
זויה גורנשטין: היום כשאנחנו באים פה אני משלמת גם בשביל הכרטיס שלה, אין לה כסף בכלל.
זויה גורנשטין: אתמול הייתי בבית שלה, הילדים רעבים, היא במצב גרוע, על הפנים.
זויה גורנשטין: לא יודעים מה לעשות.
זויה גורנשטין: היא שמונה שנים בארץ.
זויה גורנשטין: היא עובדת, לא שהיא לא עובדת.
ליה שמטוב: שמונה שנים בארץ זאת אומרת היא עדיין שייכת למשרד הקליטה, אבל עם כל התור ועם כל המלאי של הדירות אני בטוחה שבעוד שנתיים היא עוברת למשרד השיכון בלי פתרון.
ליה שמטוב: השאלה שלי כמה היא מקבלת סיוע בשכר דירה.
לובה פודלסקין: תשע מאות ארבעים ושלושה שקלים.
ליה שמטוב: באיזו עיר את גרה?
לובה פודלסקין: בראשון לציון.
ליה שמטוב: וכמה השכר דירה?
לובה פודלסקין: אלפיים ושמונה מאות זה קטן.
זויה גורנשטין: אלפיים שמונה מאות זה רק דירה.
זויה גורנשטין: איפה חשמל, איפה מים, איפה הכל.
לובה פודלסקין: מביטוח לאומי אני קיבלתי תשע מאות ושש עשרה.
ליה שמטוב: זאת אומרת תשע מאות ושישה עשר שקלים זה השלמת הכנסה.
ליה שמטוב: מה המשכורת שלך?
לובה פודלסקין: שלושת אלפים שקל.
לובה פודלסקין: ארבעת אלפים שמונה מאות שקלים זאת ההכנסה.
ליה שמטוב: אלפיים שמונה מאות עולה שכר דירה.
לובה פודלסקין: שש מאות לגן לילדה במשפחתון.