GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרינה סולודקין: לא צריכים לתת דיווחים על טיפולי פוריות.
יפעת מצנר: אנחנו נגיש אבל אנחנו זקוקים לשיתוף הפעולה כי גם אתן נתקלות בבעייתיות הזאת.
יפעת מצנר: לגבי הטענה שהמעביד לא ידע שהעובדת בהריון.
יפעת מצנר: אנחנו לא נאיבים.
יפעת מצנר: מעביד יכול לראות שהיא קצת לא מרגישה טוב, קצת מקיאה.
יפעת מצנר: לעשות אחד ועוד אחד, לפטר ולהגיד שהוא לא ידע.
יפעת מצנר: אם הוא אומר שהוא לא ידע וגם היא מאשרת שהוא לא ידע, יש פה עניין של קצת להסתכל אחורה.
יפעת מצנר: האם סיפרת לאנשים אחרים?
חיה חוגי: שואלים את זה.
יפעת מצנר: זה שהוא אומר שהוא לא ידע, לא אומר שהוא באמת לא ידע.
תמר פינקוס: זה לא בהליך הפלילי.
תמר פינקוס: כל מה שאת אומרת הוא נהדר, אבל הוא לא בהליך הפלילי.
תמר פינקוס: כשאנחנו מחליטים לסגור תיק אנחנו מחזירים אותו להשלמה, מחזירים אותו שוב ובודקים שוב.
תמר פינקוס: אני אומרת לך, שגם אם סיפרה לחברה על יד אבל החברה אומרת שהיא לא סיפרה לאף אחד והמעביד אומר שהוא לא ידע, אין לי אפשרות בהליך הפלילי להוכיח שהוא ראה שהיא מקיאה ויש לה בחילות.
יפעת מצנר: אלה אם כן היא מביאה ראיות.
תמר פינקוס: אני אומרת לך שאנחנו בודקים ראיות.
יפעת מצנר: ואם יש לך ראיות כי היא מקליטה אותו, אז כן?
תמר פינקוס: הקלטות מתקבלות אצלנו בברכה גדולה.
תמר פינקוס: הבעיה היא שכל אישה שאומרת שיש לה הקלטה, ברגע שביקשנו היא אומרת שהיא נמחקה.
יפעת מצנר: מישהו קיבל פעם עונש מאסר?
תמר פינקוס: זאת לא שאלה אלי אלא לבית הדין.
יפעת מצנר: לך יש את הנתונים, לי אין.
תמר פינקוס: בחודש שעבר הצלחנו, בפעם ראשונה, לקבל מאסר בבית הדין לעבודה על פי חוק שכר מינימום.
תמר פינקוס: זאת היתה הפעם הראשונה.
תמר פינקוס: כשהתחלתי לעבוד במה שהיה בזמנו משרד העבודה, התלוויתי לאחת התובעות לדיון בבית הדין בתיק מאוד בעייתי.
תמר פינקוס: הנאשם לא הגיע.
תמר פינקוס: השופטת אמרה לי: "למה אתם לא מגיעים להסדר?
תמר פינקוס: מה אתם רוצים לבקש?
תמר פינקוס: " קמתי ואמרתי: "גברתי, זה התיק שבו אנחנו נבקש מאסר".
תמר פינקוס: אני הייתי בטוחה שאני מזמינה אמבולנס.
תמר פינקוס: זה היה לפני שנה וחצי.
תמר פינקוס: היא הסתכלה עלי ואמרה לי: "עורכת דין פינקוס, את מתבלבלת, אנחנו בבית הדין לעבודה.
תמר פינקוס: פה אין מאסרים".
מרינה סולודקין: זאת המנטאליות של שופטים.
תמר פינקוס: במאמר מוסגר אני רוצה לומר שהשתתפתי ביום עיון שארגון בית משפט לעבודה בדרום יחד עם לשכת עורכי הדין.
תמר פינקוס: הזמינו אותי לתת שם הרצאה.
תמר פינקוס: השופט שפיצר נשא נאום בסוף.
תמר פינקוס: הרציתי קודם ודיברתי על הפסיקה של השופטת ודיברתי על העניין של המאסרים, על התמשכות ההליכים הבלתי מתקבלת על הדעת בהליך פלילי בבתי הדין לעבודה.
תמר פינקוס: לא יכול להיות שתיק הוגש ב-2001 וב-2008 אנחנו רק בשלב של ההוכחות.
תמר פינקוס: אמרתי שאני חושבת שצריך לעשות כמו בבית משפט רגיל, שופטים שדנים רק בהליך הפלילי, שופטים שדנים רק בהליך האזרחי.
תמר פינקוס: לשופט שדן בשני הסוגים קשה לעשות את המעבר.
תמר פינקוס: אז העזתי ואמרתי שכתובעת ראשית חדשה היתה לי מחשבה שיכול להיות שתיקים שהם באמת תיקים כבדים ונכבדים לא צריך לנהל בבית הדין לעבודה אלא לבקש היתר ולנהל אותם בבית משפט שלום, שהוא בית משפט פלילי בתפיסה.
תמר פינקוס: קם אחרי השופט שפיצר ואמר שזאת הבעיה של המדינה.
תמר פינקוס: הוא חושב שכל חוקי העבודה הם לא הליכים פליליים.
תמר פינקוס: המדינה לא צריכה להתערב אלא במקרים מאוד חריגים.
תמר פינקוס: זה יחסי עובד מעביד והכל צריך להיות בהליך האזרחי ואין מה לחלק שופטים שידונו בפלילי ושופטים שידונו באזרחי.
תמר פינקוס: אני לא מדברת בגנותם.
תמר פינקוס: כל הקונספט של הקמת בית דין לעבודה, הוא לא כמו של בית משפט שלום, מחוזי או עליון, ששם יש מחלקה פלילית ומחלקה אזרחית.
תמר פינקוס: השופט צריך לעשות מעבר מחשבתי.
תמר פינקוס: מצד אחד באים אליו על סכסוכי עבודה ומצד שני, ההליך הוא הליך פלילי והעבירה היא עבירה פלילית, זה דבר בעייתי.
תמר פינקוס: יש שופטים שבטעות מביאים מוטבים להליך פלילי ואני אומרת להם: "גברתי צריכה לשבת בדין הזה לבד כי זה הליך פלילי" והיא אומרת: "אה, כן, נכון, סליחה שהזמנתי אתכם".
תמר פינקוס: זה לא משהו שקרה לפני 10 שנים, זה משהו שקרה לפני חודש.
תמר פינקוס: לשאול אותי אם יש מאסר?
תמר פינקוס: כשאנחנו קיבלנו את המאסר בחוק שכר מינימום, קיבלתי טלפונים כי לא האמינו שקרה נס כזה.
תמר פינקוס: אני מקווה שהנס הזה יחזור עוד.
מרינה סולודקין: נקווה ביחד.
יפעת מצנר: יש לי כמה הערות נוספות.
יפעת מצנר: אין פה נתונים על פיטורין במהלך חל"ת, שגם הם צריכים חל"ת.
רבקה מקובר: פירוט הנתונים נמצאת אצלנו.
רבקה מקובר: כדי שהמצגת לא תהיה מפולחת בעוד 30 פילוחים, עיגנתי אותם הכנסתי אותם בראשי פרקים.
רבקה מקובר: פילוח מדויק, עד כדי החלטות של נושא אחד יש לנו כאן ומי שרוצה יכול לקבל.
יפעת מצנר: שאלה אחרונה.
יפעת מצנר: בעקבות הצעת חוק שהגשנו והיא התקבלה, נקבע שאסור לחפוף את 30 הימים של 60 הימים אחרי חל"ת.
יפעת מצנר: זה העלה סוגיה שצריך, לדעתי, לשים לב אליה, דהיינו, מה קורה עם הודעה מוקדמת?
יפעת מצנר: מהרגע שניתן היתר, האם ההודעה המוקדמת מתחילה להיספר מרגע מתן ההיתר או שהיא כבר - - -
חיה חוגי: מרגע מתן ההיתר.
יפעת מצנר: מרגע מתן ההיתר יש 30 יום להודעה מוקדמת?
חיה חוגי: בוודאי.
רבקה מקובר: עד שאין היתר אין פיטורין ואין כלום.
מאירה בסוק: יש לכם היתרים רטרואקטיביים?
רבקה מקובר: רק לפי סעיף 9ב.
מאירה בסוק: אתם נותנים הרבה כאלה?
רבקה מקובר: כשיש פשיטת רגל.
רבקה מקובר: יש רשימה סגורה.
יפעת מצנר: יש לכם נתונים?
רבקה מקובר: נעשה על זה ישיבה ונזמין אתכם.
עירית גזית: לפני שנה נפגשנו עם חיה והצענו שאולי נשים שמוזמנות לשימועים תקבלנה מידע על כל הארגונים, לאו דווקא שלנו.
עירית גזית: אנחנו רואות הבדל דרמטי בין נשים שעוברות אצלנו תדרוך לפני השימוע לבין נשים שמגיעות אלינו לאחר שהתקיים כבר שימוע.
עירית גזית: הן לא תמיד יודעות מה לומר.
עירית גזית: אני שואלת אותן אם הן קיבלו בונוס לאת הערכה בעבודה?
עירית גזית: כל מיני דברים שהן לא מעלות על דעתן.
עירית גזית: חשבנו שאולי פשוט לתת להם מידע על ארגונים שנותנים סיוע ראשוני.
עירית גזית: לא ייצוג או עורכי דין אלא סיוע ראשוני.
חיה חוגי: אני לא חושבת שאנחנו יכולים לעשות את זה.
עירית גזית: יש בעיה עם זה שההיתר שניתן בתקופה שבין הבקשה ועד שניתן ההיתר כופה יחסי עובד מעביד על המעביד ואנחנו נתקלות בהמון בעיות של התנכלויות של מעבידים.
רבקה מקובר: ואחרי הסירוב?
חיה חוגי: דווקא מבחינת אורך הזמן זה משום שאנחנו חוקרים ומבקשים עוד ראיות ועוד אסמכתאות כדי להגיע לתמונה האמיתית.
עירית גזית: אמרתי שאני לא באה בטענות.
עירית גזית: הבעיה היא שיש מקרים שמגיעים לקיצוניות.
מרינה סולודקין: יש לך רעיונות לגבי תיקונים וחוקים, תביאי לכאן.
מרינה סולודקין: את יודעת, יש כלים.
עירית גזית: אני מסכימה.
עירית גזית: אני רק מעלה נקודה.
עירית גזית: הנקודה האחרונה היא שאני חושבת שיש קונספציה מוטעית לגבי חוק שוויון הזדמנויות בעבודה.
עירית גזית: הנשים לא מודעות לחוק הזה.
עירית גזית: הן חושבות שלפני חצי שנה מותר לפטר נשים בהריון.
עירית גזית: גם למעסיקים יש תחושה כזאת.
מאירה בסוק: יש בעיה בהסברה.
תמר פינקוס: אני רוצה לומר משהו לגבי נשים שמפוטרות לפני תום חצי שנה לעבודתן.
תמר פינקוס: גם אני רואה את זה לפעמים בתיקים.
תמר פינקוס: אמרתי שאנחנו לא רק קבלני כתבי אישום אלא עיקר העבודה שלנו זה גם לשנות הלכות.
תמר פינקוס: אחרי קרבות מאוד קשים שלנו יצא פסק דין של בית הדין הארצי, שאנחנו דאגנו לפרסם אותו ברדיו ובטלוויזיה, בתיק ג'וניור של חוק שוויון הזדמנויות, שבו פסק בית הדין שזה לא משנה אם האישה הפסידה בתביעה האזרחית ולא משנה אם היא מגישה תביעה אזרחית או לא, ראוי שיינתן לה פיצוי עונשי.
תמר פינקוס: בתיק הזה, מעבר לזה שהחברה קיבלה אחרי הערעור סך כולל של 150,000 קנס, הוא חויבו לתת 27,000 שקל פיצויים למתלוננת.
תמר פינקוס: אנחנו דאגנו לפרסם.
תמר פינקוס: אני חושבת שזה מידע שהאגודות למיניהן צריכות להביא לידי הנשים, שבחוק שוויון הזדמנויות לפעמים יותר טוב ויותר קל מאשר בפיטורי נשים בהריון.
אורלי לוטן: בשונה מחוק עבודת נשים, שיש בו איזה מנגנון סינון, אפילו אם הוא חלקי שנותן היתרים, בחוק שוויון הזדמנויות אין מנגנון סינון.
אורלי לוטן: כל מה שהיא יכולה לעשות, זה רק אחרי שהיא כבר פוטרה.
אורלי לוטן: כשהיא בהריון או עם ילד קטן היא צריכה להסתבך עם תביעה משפטית.
אורלי לוטן: עם כל הביקורת על המנגנון של ההיתרים, הרי שבכל זאת הוא מהווה איזה מנגנון סינון.
אורלי לוטן: יתכן גם שמעסיק שיחשוב שהוא לא עונה על הקריטריונים, לא יפנה מלכתחילה.
אורלי לוטן: לכן חוק שוויון זכויות בעבודה לא עונה על הבעיה.
לאה דולברג: אני מויצ"ו.
לאה דולברג: יש תחושה שלמשרד החינוך יש יד מאוד קלה עם הנושא.
לאה דולברג: בעצם היא לא יד קלה, היא אוטומטית.
לאה דולברג: אם באים עם דרישה לפיטורין של 500 נשים, וזה מתקבל וזה מותנה.
לאה דולברג: מי בודק את זה?
לאה דולברג: מישהו בודק את זה?
לאה דולברג: מישהו חזר אליכם?
לאה דולברג: אני מקבלת פניות של הרבה נשים ממערכת החינוך.
חיה חוגי: משרד החינוך הוא משרד ממשלתי ואנחנו מניחים שהם שומרי חוק.
חיה חוגי: במהלך השנים שאנחנו עובדים איתם נוכחנו לדעת שהם אכן מקיימים.
חיה חוגי: נכון, קורה פה ושם, המורות פונות אלינו ומייד מתקנים את זה.
חיה חוגי: לכן, רק עם משרד החינוך, ולא עם כל מערכת החינוך.
חיה חוגי: פונים אלינו גם מעמל וגם מאורט.
חיה חוגי: רק עם משרד החינוך עשינו את זה מתוך החשיבה שזה משרד ממשלתי והוא שומר חוק.
חיה חוגי: זאת לא רק הנחה, נוכחנו לדעת שזאת המציאות.
חיה חוגי: יש הנחה שמשרד ממשלתי שומר על חוק.
חיה חוגי: לא נתקלנו שהם לא עושים את זה וזה לא קפץ.
מרינה סולודקין: הגענו לשלב הסיכומים וכל אחד יסכם במשפט.
תמר פינקוס: ההנחה היא, לא שמשרד החינוך שומר חוק.
תמר פינקוס: הנחת היסוד וההנחיה היא שהמדינה לא נוקטת בהליכים פליליים נגד המדינה.
תמר פינקוס: לכן צריך להוריד מהפרק את האפשרות של להעמיד את משרד החינוך לדין פלילי, אלא אם כן מישהו מהעובדים עושה משהו בזדון, בניגוד להנחיות של משרד החינוך ואז כתב האישום הוא אישי.
תמר פינקוס: לעומת זאת, אני מוכרחה להגיד שגם אני כתובעת ראשית, רואה הליכים פגומים.
תמר פינקוס: יש עכשיו תיק על שולחני.
תמר פינקוס: לכן מה שביקשתי, וזה יעשה, לזמן אותם ולכפות עליהם נהלים לגמרי אחרים בחלק מהמקרים, משום שההנחה שהם שומרי חוק היא הנחה לא נכונה.
תמר פינקוס: זאת לא ההנחה הנכונה.
תמר פינקוס: נקודת המוצא היא שאי אפשר להעמיד אותם לדין כי זאת המדינה והמדינה לא מעמידה לדין את המדינה.
תמר פינקוס: לכן הדברים צריכים להיות בנהלים ברורים ומשותפים שאנחנו כופים עליהם, או לא כופים עליהם אם זה בהסכמה.
תמר פינקוס: כשדבי תחזור אנחנו נטפל בכמה דברים שהם במפורש בניגוד לחוק.
מרינה סולודקין: אני מודה לגדעון סער, שנתן לי הזדמנות לשבת עוד פעם בראש הוועדה.
מרינה סולודקין: ב-1998 הייתי במשך שנה יושבת ראש הוועדה.
מרינה סולודקין: היה לי הכבוד ולמדתי הרבה איך לנהל את המאבקים, מי הם בעלי הברית ומי לא, וגם איך לשתף פעולה עם משרדי ממשלה.
מרינה סולודקין: אנחנו עובדים כולנו למען המדינה ולכן יש שותפים בכל מקום.
מרינה סולודקין: אני עומדת על זה שפיטורין בזמן הריון הם אסורים.
מרינה סולודקין: אין הסברים, אין הצדקות, רק פשיטת רגל של מפעלים.
מרינה סולודקין: נעבוד ביחד ונגיע למצב הזה.
רבקה מקובר: אני מייצגת כאן את אגף האכיפה שביקש ממני לפרסם את הנתונים של כמה תלונות היו.
רבקה מקובר: אני מדברת על תלונות שעובדת התלוננה שפיטרו אותה במהלך הריון, או שהוא קיבל סירב ופיטר אותה.
רבקה מקובר: הטבלה נמצאת בפניכם.
רבקה מקובר: בשנת 2007, התקבלו 288 פניות של עובדות וב-2006 התקבלו 219 פניות.
רבקה מקובר: ב-2007 התגבשו 117 תיקים לכלל חקירה וזאת במקום 82 תיקים ב-2006.
רבקה מקובר: מתוך אותם 117 תיקים, שאגף האכיפה המליץ, לפי הבנתו, להעביר את התיק למחלקה המשפטית - זה עדיין לא אומר שהמחלקה המשפטית חושבת אותו דבר.
רבקה מקובר: 10% מהתיקים היו בלי ממצאים ועדיין ממתינים.
רבקה מקובר: נכון לרגע 44 פניות ממתינות לטיפול.
רבקה מקובר: ככל שיש יותר תיקים יש יותר מודעות.
רבקה מקובר: יש טיפול בתיקים שמגיעים אלינו והממצאים בהחלט מראים על פעילות בנושא הזה.
יפעת מצנר: האם זה אומר שהגיעו אליכם 288 נשים פיזית?
רבקה מקובר: יכול להיות שזה התחיל עם פקס.
יפה סולימני: שיתוף פעולה זה דבר מבורך.
יפה סולימני: אני אשמח מאוד לשתף אתכם.
יפה סולימני: אני רואה אותנו כגוף אחד מבחינת המודעות.
יפה סולימני: גם לקיים את החוק וגם שהנשים יקבלו את מה שמגיע להן.
חיה חוגי: הופתעתי היום ואני די נהנית מהאווירה שיש היום.
חיה חוגי: בדרך כלל כשאנחנו מגיעות לכאן, ואצלי זאת פעם שניה או שלישית, היה רושם שצריך קצת שריון ואפוד מגן.
חיה חוגי: במהלך השנים התקדמנו ושינינו פאזה.
מאירה בסוק: עם כל הכבוד למשרד התמ"ת, אני רואה שכמות ההיתרים רבה מידי.
מאירה בסוק: אני מרגישה שהנשים לא מקבלות את כל הסיוע שהן צריכות לקבל.
חיה חוגי: מאירה, את מרגישה אבל אנחנו עובדים לפי הסמכויות שיש לנו ובמסגרת האפשרויות.
חיה חוגי: אנחנו לא עובדים מתוך רגשות בטן.
מאירה בסוק: עדיין אני רואה את ההיתרים שנתתם.
מרינה סולודקין: תודה רבה לכולכן.
מרינה סולודקין: היה תענוג לעבוד היום כשמושלג בירושלים.
מרינה סולודקין: תודה רבה שהגעתן.
מרינה סולודקין: הדיון היה רציני.
גדעון סער: על סדר היום: תעסוקת נשים במגזר המיעוטים.
גדעון סער: הישיבה הזו נדחתה בעבר ואני מודה למנכ"ל משרד התמ"ת, גבי מימון, שהצטרף לדיון.
גדעון סער: היה לי חשוב לקיים את הדיון בדרג הגבוה ביותר באדמיניסטרציה שמטפל בו.
גדעון סער: זה דיון חשוב ביותר, שבשעתו פנו לקיומו גם חברת הכנסת נאדיה חילו, גם חבר הכנסת זחאלקה.
גדעון סער: התייחסנו אליו גם בעבר בדיון קודם שהשתתפה בו מי שאז היתה מנכ"לית המשרד לפיתוח הגליל והנגב והיום מנכ"לית בית הנשיא, אפרת דובדבני.
גדעון סער: אני רוצה לפתוח את הדיון בתמצית הסקירה שלפניכם, נייר שהוכן על ידי הממ"מ.
גדעון סער: אורלי, בבקשה.
אורלי לוטן: לשם הכנת המסמך בדקתי נתוני תעסוקה, מאפיינים של תעסוקה, בעיקר הכנסה ותעסוקה בשירות המדינה.
אורלי לוטן: לגבי נתוני תעסוקה, יש שלושה פרמטרים שנבדקו: שיעור השתתפות בכוח העבודה, שזה נשים שעבדו או חיפשו עבודה בזמן שעשו את הסקר, שיעור המועסקים מתוך אלה שחיפשו עבודה, ושיעור המועסקים מתוך כלל הקבוצה, שזה כל מי שעובדת מתוך הנשים.
אורלי לוטן: בעמ' 3 יש גרף של שיעורי השתתפות בכוח העבודה, ובין 90' ל-2006 יש עלייה מתמדת בשיעור התעסוקה של הנשים הערביות, אך לאורך כל התקופה נשאר הפער בין שיעור השתתפות הנשים הערביות לשיעור ההשתתפות של הנשים היהודיות.
אורלי לוטן: בטבלה למטה יש השוואה בין שיעור ההשתתפות בתעסוקה של נשים ערביות, נשים יהודיות וגברים ערבים, ואז יש תת השתתפות בכוח העבודה גם לעומת הנשים היהודיות, אנחנו מדברים אצל נשים ערביות על שיעור השתתפות של 19% לעומת 56% אצל נשים יהודיות, וגם לעומת גברים ערבים, שזה 19% נשים לעומת 60% גברים ערבים.
אורלי לוטן: שיעור המועסקים מתוך כוח העבודה – מתוך מי שחיפש עבודה, כמה עובדים: אצל הנשים הערביות זה 83%, כלומר 17% אבטלה, לעומת 8.5% אבטלה אצל נשים יהודיות.
אורלי לוטן: אלה נתונים של שנת 2006.
אורלי לוטן: 10% אבטלה אצל גברים ערבים.
אורלי לוטן: בדקתי בהמשך, איך שיעור ההשתתפות משתנה לפי פרמטרים שונים.
אורלי לוטן: לגבי הפרמטר של השכלה, בקרב מי שיש לה תואר ראשון למשל שיעור ההשתתפות עומד על 73%, לעומת 19% שיעור השתתפות ממוצע, כלומר השכלה משחקת תפקיד חשוב, ובשונה מחלק מהפרמטרים האחרים, את המשתנה הזה אפשר לשנות.
אורלי לוטן: אגב, גם לעומת שנה שעברה יש עלייה ברוב הפרמטרים.
אורלי לוטן: לגבי מאפייני תעסוקה, הענפים העיקריים שנשים ערביות מועסקות בהם זה חינוך, בריאות, רווחה, סיעוד ומסחר.
אורלי לוטן: הייתי רוצה להרחיב לגבי ההכנסה.
אורלי לוטן: בעמ' 10 יש טבלה של נתוני הכנסה מתוך סקר הכנסות של שנת 2006 של הלמ"ס שעוד לא פורסם.
אורלי לוטן: לגבי הכנסה ממוצעת לחודש, ההכנסה של נשים ערביות נמוכה משמעותית גם מזו של גברים ערבים וגם מזו של נשים יהודיות.
אורלי לוטן: אך כשמסתכלים על מספר שעות עבודה לשבוע והכנסה ממוצעת לשעת עבודה, חלק מהפערים מצטמצמים.
אורלי לוטן: מספר שעות העבודה הממוצע לשבוע של נשים ערביות הוא 31 שעות לעומת כמעט 35 שעות אצל נשים יהודיות.
אורלי לוטן: כיוון שמסתכלים על ההכנסה הממוצעת ברוטו לשעת עבודה, בתוך המגזר הערבי משתנה היחס בין נשים ערביות לגברים ערבים.
אורלי לוטן: ההכנסה לשנה של נשים ערביות עולה על זו של גברים ערבים, כנראה בגלל ההשכלה, אך עדיין יש פער של 10 ₪ לשעה בשכר בין נשים יהודיות לערביות.
אורלי לוטן: הנתונים של 2005 לעומת 2006 – אצל הנשים היהודיות יש עלייה גם בשכר החודשי וגם בשכר לשעה, בעוד שגם אצל הנשים הערביות וגם אצל הגברים הערבים יש ירידה בפרמטרים האלה.
אורלי לוטן: לגבי תעסוקה בשירות המדינה, שירות המדינה אצל הנשים היהודיות מהווה פתרון תעסוקתי מאוד רציני – 64% מהעובדים היהודים הם נשים.
אורלי לוטן: מתוך כלל העובדות, הנשים שמועסקות בשירות המדינה רק 3% הן ערביות לעומת 19% שיעור באוכלוסייה.
אורלי לוטן: הנשים הערביות סובלות מתת ייצוג גם לעומת הנשים היהודיות וגם לעומת הגברים הערבים.
אורלי לוטן: אם אצל האוכלוסייה היהודית 64% הם עובדות, אצל העובדים הערבים בשירות המדינה המצב הוא הפוך ורוב העובדים הוא ערבים, כלומר שירות המדינה שמהווה פתרון תעסוקתי לנשים יהודיות לא משמש פתרון כזה לנשים ערביות.
אורלי לוטן: מתוך המועסקות הערביות, 1.8% מועסקות בשירות המדינה, ואצל הנשים היהודיות זה קצת יותר מ-3%.
אורלי לוטן: אין לי נתונים לגבי כמה ניגשים למכרזים לשירות המדינה.
גדעון סער: אני רוצה לאפשר קודם את רשות הדיבור לחברי הכנסת שפנו ליזום את הדיון.
גדעון סער: ג'מאל, בבקשה.
ג'מאל זחאלקה: מאז כניסתי לכנסת ב-2003, נושא התעסוקה של נשים ערביות זה אחד הנושאים המרכזיים שבהם עסקתי והעליתי את זה שוב ושוב בכל דיון בתקציב ובכל הזדמנות.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהבעיה העיקרית של הציבור הערבי בלי היסוסים זה תעסוקת נשים ערביות.
ג'מאל זחאלקה: היום בעידן המודרני מפרנס אחד במשפחה לא יכול להיות.
ג'מאל זחאלקה: כמחצית מהמשפחות הערביות מתחת לקו העוני.
ג'מאל זחאלקה: זה לא ייפתר אלא אם תהיה תעסוקת נשים.
ג'מאל זחאלקה: כל עוד התעסוקה כל כך נמוכה, כ-20%, לעניין הזה אין פתרון.
ג'מאל זחאלקה: מעמד האשה בחברה הערבית, כל עוד אין לה כוח כלכלי ועצמאות כלכלית, גם זה יהיה יותר הטפה מאשר מגמה של שינוי חברתי.
ג'מאל זחאלקה: מבחינה כלכלית, כל מנכ"לי האוצר ושרי האוצר וראשי הממשלה עומדים על הדוכן שנה אחר שנה ואומרים: הבעיה המרכזית של המשק היא שיעורי השתתפות נמוכים במשק.
ג'מאל זחאלקה: 57% לעומת 69% הממוצע האירופי.
ג'מאל זחאלקה: כשהייתי חבר כנסת חדש אמרתי לביבי: אם אתה רוצה להעלות את שיעורי ההשתתפות, צריך ללכת לכיסים של תעסוקה נמוכה.
ג'מאל זחאלקה: יש אינטרס כלכלי מובהק, ואני לא מדבר עכשיו על אינטרסים אחרים.
ג'מאל זחאלקה: אז למה לא מושקעים מאמצים בכיוון הזה?
ג'מאל זחאלקה: להפתעתי, מצאתי שר אוצר אחד שאמר לי: הן רוצות לעבוד?
ג'מאל זחאלקה: אמרתי לו: כשיש משרה פנויה במועצה המקומית, עומדות בתור 50 נשים כדי לזכות בה.
ג'מאל זחאלקה: כל משרה פנויה שאשה יכולה לעבוד בה, עומדות בתור.
ג'מאל זחאלקה: נשים רוצות לעבוד.
ג'מאל זחאלקה: אגב, אחוז התעסוקה במדינות ערב יותר גבוה מאשר אחוז התעסוקה של נשים ערביות בארץ.
ג'מאל זחאלקה: במצרים זה 27%, בסוריה בסביבות 30%, שלא לדבר על טוניסיה, שאני מתאר לעצמי שזה בסביבות 40%, הנתונים העדכניים.
ג'מאל זחאלקה: הנתון השלישי שיש לקחת בחשבון, שכיום בלימודים העל תיכוניים, אחוז הנשים הערביות זה מעל 60%.
ג'מאל זחאלקה: כלומר גם אין בעיית הכשרה.
ג'מאל זחאלקה: נשים מצליחות יותר בלימודים.
ג'מאל זחאלקה: אז יש כוח אדם והפחד שלי- -
דב חנין: גם אצל היהודים, הנשים יותר מוצלחות.
ג'מאל זחאלקה: הדבר הוא בנפשנו, אני לא מזהה בעיה יותר חשובה מבחינה סוציו אקונומית, זה צומת שקשור למודרניזציה, של התפתחות כלכלית.
ג'מאל זחאלקה: רוב הנשים הערביות הולכות ללמוד כדי להיות מורות.
ג'מאל זחאלקה: יש 11 אלף מורים מובטלים, מהם לפחות 8,000 נשים.
ג'מאל זחאלקה: בקלות אפשר לעשות שם הסבה מקצועית ולקלוט אותן בתעסוקה אחרת.
ג'מאל זחאלקה: פה צריכה להיות פעולה משולבת.
ג'מאל זחאלקה: יישום החוק של ייצוג הולם בשירות המדינה – מתן עדיפות לנשים ערביות, פיתוח תעשייתי- -
מרינה סולודקין: במפלגות.
ג'מאל זחאלקה: אני גאה שמפלגת בל"ד שריינה מקום לאשה.
ג'מאל זחאלקה: לאחר התייעצות עם כלכלנים, כתבתי תוכנית חירום שהיא לקוחה מתוך הקונספט של עידוד תעסוקה של נשים חד הוריות, לפי אותם פרמטרים.
ג'מאל זחאלקה: זה לא העתק אלא מותאם.
ג'מאל זחאלקה: אני מבין את הראש של אנשי האוצר ועשיתי תוכנית שהם יכולים לקבל אותה.
ג'מאל זחאלקה: הם אכן אמרו שזה מצוין, אך שזה לטווח קצר.
ג'מאל זחאלקה: כשהגשתי אותה לאוצר אמרו שהיא נהדרת, אך השתנו הפקידים ושמו אותה במגרה בינתיים.
ג'מאל זחאלקה: אני יכול לעדכן אותה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך ללכת על תוכנית לטווח קצר, לטווח בינוני ולטווח ארוך – שלוש תוכניות.
ג'מאל זחאלקה: לא צריך לחשוב רק על נשים אקדמיות.
ג'מאל זחאלקה: היתה יוזמה של חברת ויסוצקי להקים מפעל תעשייה באזור טוראן, הם אמרו שיכולים לקלוט 300 עובדות.
ג'מאל זחאלקה: יש גם יזמים בחורפש ובמקומות אחרים שמוכנים לפתוח את המתפרות שלהם ולפתוח את שעריהם.
נאדיה חילו: בעבר דיברתם על תוכנית כוללת במשרד התמ"ת עם הקצאת משאבים לנושא זה.
נאדיה חילו: אשמח לשמוע מה קורה עם זה.
נאדיה חילו: יש תהליך של שינוי, אך השינוי הוא מאוד אטי ומפגר הרבה מאוד בחלק של התעסוקה ושילוב נשים ערביות אחרי פרמטרים אחרים.
נאדיה חילו: לגבי ההשכלה, זה פרמטר שהחברה שלנו יכולה להיות גאה בו מבחינת חברה אזרחית, חל בו שינוי רציני מבחינת האשה הערבייה שרכשה את כל הכלים שבכל עולם מודרני הכלים האלה אמורים לאפשר לה לפלס את דרכה.
נאדיה חילו: אך אנו רואים שכאן המשוואה הזו שפועלת בכל מדינה מודרנית, לא פועלת במדינת ישראל.
נאדיה חילו: אני מעמידה את זה בסימן שאלה.
נאדיה חילו: יש לנו כוח הון אנושי אדיר שלא מנוצל – אחת, לטובת החברה הערבית, והוא לא מנוצל גם כמנוף, אם אנו רוצים להסתכל בהיבט רוחבי במקרו על הכלכלה והתעסוקה במדינת ישראל.
נאדיה חילו: התופעה הכי חמורה בעיניי, 10,000 אקדמאיות מובטלות, נשים ערביות, הן יושבות בבית, בתחומים שונים.
נאדיה חילו: אבל זה הקצה האחד.
נאדיה חילו: אם אתה מסתכל על כל הפרמטר מהקצה הזה ועד הקצה השני בכל התחומים, אתה רואה בכל תחום שיש פה פוטנציאל אדיר שרוצה.
נאדיה חילו: הנשים עברו תהליכים לא קלים, שחלק מהם גם בזכות ארגוני הנשים שיושבים פה, וצריך לתת להם קרדיט על השינוי שעושים.
נאדיה חילו: עם זאת, זו השקעה עילאית, וכל אשה שמגיעה ומצליחה, זה לשבור המון חומות ומאמצים אדירים.
נאדיה חילו: אבל פה מתחילה החומה שבולמת אותה.
נאדיה חילו: אתה והמשרד שלך הוא כלי מאוד רלוונטי לשבירת החומה הזאת.
נאדיה חילו: קצנו גם בישיבות, שנים על גבי שנים, אותו נוף נמצא, שאנו באים ומציגים נתונים.
נאדיה חילו: קצה נפשנו בהצגת נתונים והוכחות.
נאדיה חילו: עברנו את זה.
נאדיה חילו: אנו בנקודה שאנו רוצים, ואתה כנציג המשרד חייבים, והשלטון, לבוא בתוכניות אופרטיביות לפתרון הבעיה.
נאדיה חילו: אתם פותרים חלק מהבעיה, וזה מצריך יד מכוונת של מדיניות ואסטרטגיה שתתערב.
נאדיה חילו: ההתערבות יכולה להיות על ידי יישום חקיקה של ייצוג הולם, וזה אחריות כוללת, על ידי תוכנית מסוימת כמו שהממשלה מוציאה פה ושם מכרזים למגזר הערבי.
נאדיה חילו: צריך פעולה אגרסיבית של התערבות.
נאדיה חילו: אולי גם משרדים אחרים ילכו בדרך הזאת.
נאדיה חילו: אני מציעה שתהיה קריאה לכל משרדי הממשלה, שנתיים שלוש ארבע, לשים תוכנית פריסה, לומר: אנו קולטים כך וכך אחוזים, ואז תהיה גם אפשרות לבחון את המדד הזה – בסוף כל שנה המשרדים יצטרכו לתת את הדין, והדין הוא גם דין ציבורי.
נאדיה חילו: אדוני היושב ראש, אנו יודעים לקדם חוקים, והחקיקה היא כלי מאוד רציני שעזר בהמון תחומים לקדם נשים ערביות, וחבל שהחוק שלי נפל, החוק על ייצוג הולם ברשויות המקומיות.
נאדיה חילו: הוא היה מיטיב מאוד עם נשים ערביות.
נאדיה חילו: החקיקה היא מאוד חשובה בעניין זה, לכן יש להוביל את זה, וגם יישום חוקים קיימים, ותוכנית כוללת שתיקח בחשבון החל מהכשרה מעשית ועד פתרונות למעונות ולילדים.
נאדיה חילו: תמו הימים שהסבתות שומרות על הילדים.
נאדיה חילו: צריך ליצור מנגנונים ומעונות, כי זה אחד האלמנטים שהוכח כפתרון ליציאה לעבודה.
נאדיה חילו: גם התחבורה – כאלמנט שמשפיע ישירות, יש המון אלמנטים שיודעים שאפשר להתערב בהם עם יד מכוונת ולבוא עם ראש פתוח.
נאדיה חילו: יש תסכול אדיר של נשים שיש להן הכל והן רוצות לעבוד, וגם כלכלית, הרי אחוז העוני הוא 70%.
נאדיה חילו: 70% מהילדים שלהם הם עניים.
נאדיה חילו: אין עוד מדינה שיש בה אחוז ילדים עני כזה.
גדעון סער: אנו עוברים לדיון.
גדעון סער: חבר הכנסת חנין, בבקשה.
דב חנין: אדוני היושב ראש, אני מברך על קיום הדיון הזה.
דב חנין: יש בפנינו הרבה נתונים שמאפשרים לנו להתייחס לנושא, אך אני רוצה להפנות לנתון אחד שמטריד אותי במיוחד; התמונה הכללית היא תמונה ששיעור ההשתתפות של נשים ערביות בכוח העבודה הולך ומתרחב, זה ברור נוכח המצוקה הכלכלית חברתית.
דב חנין: אך יש לנו תופעה מדהימה, מיוחדת במינה, שלא קיימת בשום מקום אחר בעולם, ששיעור ההשתתפות של נשים שיש להן השכלה על תיכונית יורד.
מוחמד ברכה: ככל שההשכלה עולה, האפשרות לקחת עבודה עם כישורים פוחתת.
גדעון סער: הכיוון שעלה מהמחקר של הממ"מ הוא אחר.
דב חנין: יש לנו סקירה היסטורית של גב' פיכטלברג משנת 2004, שמתארת לנו את העשור האחרון עד 2004, היא אומרת שם ששיעור ההשתתפות של בעלות השכלה על תיכונית ירד בעשור האחרון, שיעור ההשתתפות של בעלות 13-15 שנות לימוד למשל ירד מ-50% בשנת 90' ל-41.6% בשנת 2002.
דב חנין: אני עכשיו מפנה לעמ' 5 בדוח הממ"מ, שם בטור ההשכלה רואים שבשנת 2006 המספר המקביל ירד ל-37.3%, כלומר המגמה שגב' פיכטלברג מדברת עליה ב-2004 בדאגה רבה ממשיכה ומתעצמת עוד יותר לפי הנתונים של הממ"מ גם לאחר מכן עד 2006, והתחזית שלה לצערי מדהימה – "ייתכן שדווקא העלייה ברמת ההשכלה תגרום לבלימה בשיעור עליית שיעור ההשתתפות של נשים ערביות", ואנו רואים שעלייה ברמת ההשכלה גוררת ירידה בשיעור ההשתתפות.
דב חנין: זו תופעה שעליה לדעתי יש למקד את תשומת הלב.
דב חנין: יש מאמר מלמד מאוד של יסאר עוואד מנשים נגד אלימות על מצב האקדמאיות הערביות בשוק העבודה, ואם מנסים להבין את הממצא המדהים הזה ולראות מה גורם לו, אפשר להיעזר במחקר הזה ולראות את התופעה הקשה שמצביעה עליה גב' פיכטלברג, שהבעיה היא בעיה של מבנה שוק העבודה והיעדר משרות פתוחות לנשים אקדמאיות ערביות.
דב חנין: הוועדה הזו צריכה לדעתי לקבל החלטה שיש לבצע מפנה מהיר ודרמטי בהתייחסות לנשים המשכילות הערביות.
דב חנין: שיעור ההתייאשות של נשים ערביות מהסיכוי שלהן להגיע לשוק העבודה ולעבוד בו הוא בולט, גדול הרבה יותר מאשר בקרב נשים יהודיות, וגם נמצא במגמת עלייה.
דב חנין: הדברים האלה צריכים להטריד אותנו.
דב חנין: שלוש נקודות קצרות; הנתונים מראים ששירות המדינה יותר מכל מקום אחר סגור בפני נשים ערביות.
דב חנין: אזורי תעסוקה באזורים ערביים – מנכ"ל התמ"ת חיוני בעניין זה.
דב חנין: תחבורה ציבורית, יש דוח שמראה עד כמה החוסר בעניין זה משפיע על האשה הערבייה, שלא יוצאת לעבוד מחוץ לבית.
מרינה סולודקין: אני מצדיעה ליו"ר על הדיון החשוב.
מרינה סולודקין: באתי ממדינה רב לאומית, והדרך להתפתחות כלכלית, חברתית, לשוויון, חלק מהדרך היה השכלה של נשים.
מרינה סולודקין: אני שמחה לשמוע שאחוזי הנשים הערביות הלומדות הם גבוהים.
מרינה סולודקין: יש לנו בעיה, ומציעים פה פתרונות שאיני מאמינה בהם.
מרינה סולודקין: שירות המדינה – אפשר לקבל חוקים, אבל זה לא יהיה.
גדעון סער: לא מקבל את זה.
גדעון סער: למה את אומרת את זה?
מרינה סולודקין: בשירות המדינה יש אחוזים זעומים של עולים.
מרינה סולודקין: דרכים חשובות זה תחבורה ציבורית – אנו שנלחמנו עם ברכה ואורון בנושא ויסקונסין ראינו את גודל הבעיה הזו במגזר הערבי.
מרינה סולודקין: שנית, לגבי עסקים קטנים – עלינו לעודד עסקים קטנים במגזר הערבי.
מרינה סולודקין: הגיע הזמן ברשות למעמד האשה להכניס סגנית ערבית ולשבת ולעסוק בעניין ברצינות, כי אם יש מרמור, זה אחת הדרכים הכי בטוחות לפתור את הדברים.
גדעון סער: אני מבקש מדב לאוטמן להציג את הפעילות שאתם מקיימים בנושא הזה.