GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דליה איציק: היא רטוריקה שבעיניי היא מאוד נראית, כי צריך לגייס אותם למאבק הזה, הם חלק מהמאבק הזה, הם צריכים להיות בתוך הסיפור הזה ונראה לי שנכון מאוד, כדי שתהיה הקשבה של הקבוצה הזאת, אני מעריכה ומבינה שהיה צריך לגייס או לפתח רטוריקה אחרת ואני מאוד שמחה שהיא התקיימה כאן בשנה האחרונה.
דליה איציק: כמו שאתם מבינים, גם לוועדה יש חדר היום מאוד גדול.
דליה איציק: אפילו חדר לא היה.
דליה איציק: היא היתה קבורה במקלט, אני שמחה שגם כאן טיפלנו בעניין הזה.
דליה איציק: אני גם לא מסתירה את דעתי ש...
דליה איציק: אתם יודעים שהנשיאות קובעת את סדר היום של הכנסת ואני בראש הנשיאות הזו ובדרך כלל כשיש חוקים שנושאים או נוגעים לנשים, הם מקבלים מיד דחיפה, ואין ספק שהעובדה שאני באה מהמקום הזה ואני אישה גם היא דוחפת את העניין ואני שמחה שהיה פה שילוב כוחות בין יושב ראש הוועדה לביני כדי שנוכל לסמן בסוף היום חצי כוס מלאה.
דליה איציק: למה חצי כוס מלאה?
דליה איציק: כי החצי הריקה היא יישום החוקים ואני לא משוכנעת שפה יש לנו סיבות טובות לחייך.
דליה איציק: לכן כדי שתהיינה לנו סיבות טובות לחייך, אני מקווה שבשנה הבאה תהיה פה יושבת ראש ועדה אחרת, נוכל כבר לבוא ולמסור דיווח באמת איזה חוקים יושמו, מה לא נעשה, מה נעשה, מה ניתן לעשות, על מי צריך ללחוץ, איפה צריך לעשות מהומה.
דליה איציק: אני משוכנעת, אגב, בהצלחה של כלי כזה, כי מספיק שנגלה שכמה מהחוקים לא יושמו, זה מספיק כדי לעשות ר עש אימה, כדי לאיים על מי שצריך לבצע, וזה בדרך כלל הרשות המבצעת, אלה הם החיים, לטפל בעניין.
דליה איציק: באתי להגיד לכם בעצם תודה.
דליה איציק: באתי להגיד לכם תודה כי העובדה שהוועדה הזו היתה סיפור הצלחה היא מורכבת.
דליה איציק: יש בה כמה רכיבים.
דליה איציק: ברור שיושב ראש ועדה הוא משמעותי מאין כמוהו.
גדעון סער: גברתי, אבל אני נפרד רק בשבוע הבא.
דליה איציק: כשאתה תיפרד, אני גם אגיד עליך דברי אמת, עכשיו אני קצת מזייפת.
דליה איציק: אבל נשים, ארגוני נשים, שלקחו את המשימה הזאת שנים, אני רואה את רינה ואני רואה פה את מרית ואני רואה פה את החברות שלי מנעמ"ת ואני רואה את החברות שלי מוויצ"ו.
דליה איציק: שנים, עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם ואת הארגונים הרבים שנפגשים אצלי בחדרי לא מעט פעמים וזו עבודה סיזיפית, זורקים אותך מהדלת, אתה בא מהחלון, זורקים אותך מהחלון, אתה בא מהדלת.
דליה איציק: מי שבא מחינוך יודע שהתמדה זה שם המשחק.
דליה איציק: עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, ומי כמונו שחוטפים מכות לא מעט פעמים, כי אלה החיים הפוליטיים, אתה חוטף מכות, ואם אתה נשבר מכל מכה, ואם אתה מתנדנד ולא ממשיך ולא זוקף קומה ועוד פעם ועוד פעם, אתה לא מצליח, ושם המשחק פה הוא התמדה וכל רכיבי הוועדה הזאת גרמו להצלחתה.
דליה איציק: באתי בעצם להגיד לכם המון תודה ובשנה הבאה אני מקווה שניפגש ביום האישה הבינלאומי (אנחנו צריכים לחפש שם אחר) אני חושבת שאנחנו נוכל להגיד לעצמנו, אחרי היישום של החוקים, שבכל זאת עשינו כמה דברים משמעותיים ויש לנו סיבה טובה להיות זקופי קומה.
גדעון סער: תודה ליושבת ראש הכנסת.
גדעון סער: אם אני יכול, בכמה משפטי מעבר, באמת העובדה שאת מכהנת בפעם הראשונה כיושבת ראש כנסת והיום אף אחד לא מדבר על זה בהיבט המגדרי, מעידה לא רק על שהצלחת, כי את זה אפשר לראות בסקרים.
גדעון סער: האחרון היה ביום שישי בעיתון הארץ.
גדעון סער: ולא רק שהצלחת, אלא זה גם נתפס טבעי היום, בזכות זה, אבל יש לנו בעיה של תת ייצוג של נשים בכנסת שבה טיפלנו עכשיו בוועדת החוקה, בראשות חבר הכנסת בן ששון, אפרופו הצעת חוק של חברת הכנסת גלאון, שלי ושל עוד 49 חברי כנסת שחתמו עליה, כי העובדה שמקום המדינה אחוז הנשים בכנסת ומאחר שזה משטר פרלמנטרי, גם בממשלה, לא השתנה ועומד סביב ה-15% היא בעיה מאוד מאוד גדולה שמעולם לא היה למערכת הפוליטית את הכוח הפנימי להתמודד איתה.
גדעון סער: אני מקווה שבזה אנחנו נצליח.
גדעון סער: הוועדה הזאת, היה לה חלק בזה, עלתה מהמרתף תרתי משמע, היא ועדה סטטוטורית מ-96', אבל גם לפני זה ובטח היום באגף החדש, מרגישים שהיא ועדה ככל הוועדות ויש לך בהחלט חלק בזה, אבל אפרופו פיקוח, אנחנו עבדנו הרבה, ויושבת כאן גב' מרית דנון, עבדנו הרבה עם הרשות המבצעת, לא רק בעבודת חקיקה, אלא גם בפרויקטים שהם פרויקטים קלאסיים של הרשות המבצעת; שדרוג טיפול בנפגעות תקיפה מינית, בנושא של התמודדות עם בעיית הזנות ואני מקווה שנמשיך כי זה תחום שאין בו, בעיניי, ניגוד מובנה בין הרשות המבצעת לרשות המחוקקת, ואפשר לשתף פה פעולה.
גדעון סער: גב' סקופ תציג את הנושא ואנחנו נקיים דיון אחרי שאילה ומלי יציגו את הנושא שבו אני אשלב, כי יש לנו גם מנהלים מהסקטור הפרטי, בין חברי הכנסת לבין האורחים בשיטה של ריצ'רץ'.
גדעון סער: בבקשה, אילה.
גדעון סער: אני רוצה רק לברך את יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, אחת מהיושבות ראש בקדנציה הקודמת, גב' גילה גמליאל, שמצטרפת אלינו.
אילה סקופ: בראשית דבריי, ברצוני לברך בשם כל חברות צוות המתנדבות בפורום המנהלות בהיי-טק את יושבת ראש הכנסת, הגב' דליה איציק ואת חברות וחברי הכנסת שמכבדים אותנו היום בנוכחותם בכנס חגיגי זה לציון יום האישה הבינלאומי.
אילה סקופ: ברצוני להודות במיוחד לראש הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת, חבר הכנסת גדעון סער, על הזמנתו להציג את פעילות הפורום ולברכו בהצלחה בהמשך דרכו בכנסת.
אילה סקופ: את מחליפתו בתפקיד, חברת הכנסת ליה שמטוב, ברצוננו לברך בברכת יישר כוח.
אילה סקופ: בהזדמנות זו אוסיף תודה מיוחדת לחברתי, חברת הכנסת זהבה גלאון, על התמיכה והאמונה בנו ובדרכנו.
אילה סקופ: תודה, באהבה.
אילה סקופ: אורחים יקרים הפורום שיחגוג החודש שלוש שנים להיווסדו שם לעצמו ליעד לשפר את תנאי התרבות הארגונית בישראל.
אילה סקופ: זו יוזמה חדשנית שעיקר המאמץ בה התמקד בשתי פעולות.
אילה סקופ: הראשונה ביצירת רשת קשר מקצועי בין מנהלות, והשנייה, בגיוס מנהלים בכירים במשק לחתימה על האמנה.
אילה סקופ: עקרונותיה של האמנה הזו משקפים פריצת דרך לפתרון בעיות של חוסר שוויון בעולם העבודה, עליהם נדון בישיבה זו.
אילה סקופ: כיום חברות בפורום כאלף מנהלות, מתחומי ההיי-טק ומכל מגזרי המשק בישראל.
אילה סקופ: התחלנו בפעילות למען מנהלות בהיי-טק, אך בהמשך הבנו שנשים מתמודדות עם בעיות אישיות ומקצועיות דומות וקיימת ניידות מתמדת של עובדים בין המגזרים השונים, לכן החלטנו לא להתמקד רק במגזר אחד, אלא להציע לכלל המנהלות, המבקשות להוביל שינוי, חברות בפורום.
אילה סקופ: התמקדנו תחילה בדרג הניהולי.
אילה סקופ: שאלו אותנו למה רק מנהלות ולא כלל העובדים?
אילה סקופ: לכן אני רוצה להסביר למה התחלנו רק בניהול.
אילה סקופ: בגלל שהאמנו שהשינוי מתחיל מלמעלה, וסופו שיחלחל כלפי מטה, אל כלל העובדים בארגון.
אילה סקופ: כמנהלת תקשורת שיווקית בחברת היי-טק וכאם לשתי נשים צעירות, המפלסות את דרכן בארגונים טכנולוגיים, הבנתי כי האתגרים הניצבים בפני כלל העובדים ובמיוחד בפני נשים מייצגים תרבות ניהולית שמקשה עליהן להשתלב ולהתקדם בעולם העבודה.
אילה סקופ: למרות שבשנים האחרונות קיים איזון טוב יותר בחלוקת הנטל הזוגי בגידול הילדים, עדיין עיקר האחריות רובצת על כתפי האישה וקשה לה לשרוד במקום המאמץ תרבות ארגונית תובענית.
אילה סקופ: במקרים רבים היא מתמודדת עם מצב של חוסר איזון בין חייה האישיים והקריירה ונאלצת לתפקד כלוליינית על חבל דק.
אילה סקופ: גורמים אלה ואחרים מביאים נשים רבות להיפלט ממעגל העבודה וקוטעים את התקדמותן בארגון, במיוחד לאחר הגדלת המשפחה.
אילה סקופ: לאחרונה הופיעו בעיתונות שני מושגים שאני משערת שמי שקרא אותם לא נשאר שווה נפש.
אילה סקופ: הראשון הוא יתומי ההיי-טק והשני, נשים נשואות-חד הוריות.
אילה סקופ: שניהם מדגישים את המצב הבלתי נסבל של תרבות העבודה הטוענת ששעות עבודה ארוכות הן כורח המציאות, במקום שתשים את הדגש על הצבת יעדים ועמידה בהם.
אילה סקופ: לצורך כל נוצרה האמנה.
אילה סקופ: האמנה מופיעה כאן על השקף.
אילה סקופ: מטרתה היא לגרום לארגונים רבים לאמץ 4 עקרונות פשוטים שיישומם בארגון יאפשר ליותר נשים לבנות קריירה מוצלחת ומאוזנת ואף להגיע לעמדות בכירות.
אילה סקופ: על ידי עמידה בתנאיה, ניתן יהיה לצמצם פערי שכר ולהוביל לשוויון הזדמנויות בקבלה לעבודה, ובתנאי הקידום וההעסקה של נשים וגברים כאחד.
אילה סקופ: בתחילה התכוונו לקדם נושאים הקשורים בנשים ובהמשך הבנו שאנחנו בעצם מקדמות נושאים שיעזרו גם לגברים ובהחלט לכל המשפחה כולה.
אילה סקופ: לאחרונה הצטרפו מספר ארגוני נשים ליוזמתנו.
אילה סקופ: אני מזמינה ארגונים נוספים, לא רק של נשים, שמעוניינים אף הם לקדמה, לחבור ביחד כדי שנוכל להתוות דרך משותפת ליישום עקרונותיה.
אילה סקופ: בשנת 1996 נתבע המושג 'תקרת הזכוכית'.
אילה סקופ: זה מושג, לדעתי מיושן, המסמל מצב של חוסר שליטה וייאוש וממחיש את חוסר התקווה והתוחלת.
אילה סקופ: לאחרונה נתבע מושג חדש והוא 'המבוך'.
אילה סקופ: מבוך מבטא אף הוא מצב של קושי בהתמודדות, במסלול של חוסר מוצא ואובדן דרך.
אילה סקופ: ברצוני להציג מושג אחר, שמדמה את מסלול הקידום של האישה בארגון למרוץ מכשולים.
אילה סקופ: במרוץ כזה היא תוכל לשלוט בחייה, בעתידה, על ידי תכנון ולמידה, הצבת יעדים לקידומה, זיהוי קשיים וזיהוי קשיים העומדים בדרכה.
אילה סקופ: חלק ניכר מהצלחתה תלוי רק בה.
אילה סקופ: היות והדרך אל היעד במסלול הזה נראית לעין והיא אפשרית.
אילה סקופ: אנו, בפורום, החלטנו לסייע לנשים במרוץ מכשולים זה.
אילה סקופ: יצאנו מנקודת הנחה שיש דרך אחרת.
אילה סקופ: במקום דיבורים וקיטורים, נציע מעשים.
אילה סקופ: נזהה את הבעיות, נחפש פתרונות, נתווה דרך חדשה ואפקטיבית שתניב תוצאות מעשיות ומדידות.
אילה סקופ: ידוע שהדרך הקלה ביותר לתרץ כישלון זה להאשים אחרים.
אילה סקופ: אנחנו לא מאשימות איש במצב הנוכחי.
אילה סקופ: הבנו שחלק מהפתרון הוא שינוי דפוסי חשיבה, הן אצל הנשים והן אצל מקבלי ההחלטות בארגון.
אילה סקופ: על הנשים לקחת על עצמן את השליטה והאחריות לקידומן,ולשיפור תנאי העסקתן מבלי לסמוך על האחרים.
אילה סקופ: אם האישה רוצה להתמודד בהצלחה עם מרוץ המכשולים האישי שלה, עליה להכין את עצמה לכך ביסודיות.
אילה סקופ: לקראת כל ריאיון לקידום, או לקבלה לעבודה, עליה לעשות סקר שוק מקיף, לחקור תנאי שכר של עמיתים בארגונה ובארגונים אחרים, להתייעץ עם בכירים ואנשי מקצוע ולבוא מוכנה למשא ומתן נחוש ומקצועי.
אילה סקופ: מומלץ גם שתתכנן עם מנהליה את מסלול קידומה בארגון, מבלי להשאיר זאת לאחרים או ליד המקרה.
אילה סקופ: כדי להגיע להידברות עם מקבלי ההחלטות, ייסדנו את האמנה לשיפור התרבות הארגונית.
אילה סקופ: ביקשנו לשוחח פנים אל פנים עם ספקי הפתרונות שבסמכותם לחולל את השינוי בארגון.
אילה סקופ: פנינו למנהלים כלליים ולצמרת הניהול וגילינו שיש עם מי לדבר.
אילה סקופ: זו לא היתה הפתעה, אבל זה היה מאוד חשוב לנו.
אילה סקופ: מהיכרותי עם מנהלים רבים במשק,ף אני יודעת שאיש מהם לא מתכוון במודע להפלות ולקפח נשים.
אילה סקופ: רבים מהם מוכנים לבדוק ולשפר את נהלי הארגון כדי שיהיו נוחים יותר לעובדים.
אילה סקופ: לשמחתי מנהלים רבים התלהבו מהפתרונות המוצעים, חתמו על האמנה ונציגים של החותמים נמצאים איתנו פה היום לאות הזדהות ותמיכה בנו ובאמנה.
אילה סקופ: עד כה חתמו עליה 44 מנהלי ארגונים ורשויות מקומיות, מהמובילים במשק, ושלוש חברות בינלאומיות, כאשר סך כל המועסקים על ידם מגיע ל-26,000 עובדים.
אילה סקופ: אחד המנהלים שחתמו הגדיר מספר זה כמסה קריטית שאין ממנה דרך חזרה.
אילה סקופ: לכן מטרתנו היא שהאמנה תהיה נחלת כלל המשק ותתרחב למגזרים נוספים, ובהזדמנות זו ברצוני לקרוא לכל הארגונים במשק להצטרף ולחתום.
אילה סקופ: לא אגזים אם אומר שבעיניי החותמים הם החלוצים המודרניים של ימינו.
אילה סקופ: הם פורצי דרך שסוללים אותה לכלל העובדים במשק.
אילה סקופ: בימים אלה אנו עדים לכך שרבות מחברות הפורום המחפשות עבודה, מעדיפות לפנות תחילה לארגונים שחתמו, כי שם כבר קיימת מודעות וישנה מחויבות.
אילה סקופ: להערכתי ארגון שחתם על האמנה יקבל באופן טבעי מעין תו תקן חברתי ממבקשי העבודה ומהעובדים בארגונים הללו.
אילה סקופ: ואכן, אנו מתכננות להעלות על נס את הארגונים שחתמו, להעניק את אות הפורום למקדמים את התרבות הארגונית בישראל.
אילה סקופ: מקבלי הפרס יהיו אלו שיוכרזו כידידותיים למשפחה ושבהם הוטמעה האמנה בצורה יעילה וגרמה לשינויים אפקטיביים ומדידים.
אילה סקופ: לסיכום, אנו מאמינות כי בעזרת האמנה לשיפור התרבות הארגונית בישראל יתגשם החזון וניתן יהיה להביא לשינוי פני החברה והכלכלה במדינה.
אילה סקופ: יישומה בארגון יתרום לרווחת העובדים, יצמצם פערים ויוביל לשוויון הזדמנויות בין נשים וגברים.
אילה סקופ: אין פתרונות פלא, אך אם נצליח להטמיע 4 עקרונות פשוטים, הניתנים ליישום, ובכל שנה המצב ישתפר ולו רק באחוז אחד בלבד, אנחנו בדרך הנכונה.
אילה סקופ: תודה רבה.
גדעון סער: אני בינתיים, באותו זמן, נכנסו לאולם חברות מועצת הנשים בחורפיש, יושבות שם מאחורה.
גדעון סער: מי שמסתובב פה בסמוך לאולם מתחילת השבוע הפרלמנטרי יש תערוכה של אמניות מהכפר.
גדעון סער: אני הייתי שם בכפר וראיתי שם בפעם הראשונה את התערוכה והבטחתי גם שביום האישה הבינלאומי היא תוצג כאן.
גדעון סער: התערוכה מתארת את השתלבות האישה על פי חתך של מספר חברות ומספר תרבויות ומבטאת את הפעולה של נשים וחלקן בבנייה ובעיצוב חברתן.
גדעון סער: פרויקט שקיבל תמיכה וגיבוי מראש המועצה, ראקד חיר א-דין, אני לא יודע אם הוא הגיע היום.
גדעון סער: אז אני מזמין את כל האורחות והאורחים להתרשם בעצמם מהתערוכה כאן ותודה לכן שהגעתן, אחרי שהבאתן איתכן את היצירות הללו.
גדעון סער: מלי אלקובי, המנהלת הכללית של דינמיקס, אחראית בפורום על יישום האמנה בארגונים תדבר ואחריה אנחנו נתחיל איזה שהוא ריצ'רץ' בין מנהלים כלליים שיישמו את האמנה לבין חברות הכנסת.
מלי אלקובי: בוקר טוב לכולם.
מלי אלקובי: ראשית אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת גדעון סער וליושבת ראש הפורום, אילה סקופ, שהזמינו אותי היום.
מלי אלקובי: אני מנהלת כללית בדינמיקס, זאת חברה שעוסקת בפתרונות איזון בין עבודה לחיים פרטיים.
מלי אלקובי: במסגרת הפורום אני מתנדבת בשנתיים וחצי האחרונות והתפקיד שלי הוא בעצם להיות, כמו שחברת הכנסת איציק אמרה, להיות הרשות המבצעת ובעצם לדאוג להטמעה של אותם 4 סעיפים שמיד אני קצת ארחיב עליהם בקרב אותם ארגונים שחתמו על האמנה, שזה בעצם תחום ההתמחות שלי גם ברמה העסקית.
מלי אלקובי: אני נשואה, יש לי 3 ילדים, ובהחלט עוסקת בנושא של איזון בין העבודה לחיים הפרטיים ברמה היומיומית, ואני חושבת שיש כאן כמה חדשות טובות ששווה לדבר עליהן.
מלי אלקובי: ראשית, אני רוצה להציג את 4 הסעיפים ולהסביר על המשמעות שלהם בקצרה.
מלי אלקובי: לאמנה יש 4 סעיפים פשוטים.
מלי אלקובי: שני הסעיפים הראשונים עוסקים בנושא של תרבות עבודה, איך אני בעצם מייצר בארגון תרבות עבודה אפקטיבית שתנהל את היעדים העסקיים לפי יעדים ולא לפי שעות, ויחד עם זאת תאפשר איזה שהוא איזון בין עבודה לחיים פרטיים טובים יותר.
מלי אלקובי: הסעיף הראשון בא ואומר, אני, כארגון שחתם על האמנה, מתחייב ליצור סביבת עבודה שתעריך את העובדים ותתגמל את העובדים בהתאם לביצועים שלהם ולא בהתאם לשעות העבודה שלהם, כשהסעיף הזה הוא מאוד מאוד משמעותי והוא מאפשר גמישות בשעות העבודה ואת האפשרות של עבודה מהבית, שזה משהו שמאוד תורם לייצר איזון בין עבודה לחיים פרטיים.
מלי אלקובי: הסעיף השני עוסק בהיבט של ישיבות.
מלי אלקובי: זה אמנם לכאורה פשוט, אנחנו מדברים על ישיבה שהארגון מזמין את כלל העובדים ואנחנו אומרים שאם חתמת על האמנה, אנחנו נשמח אם ישיבות שכלל העובדים משתתפים בהן, לא יתקיימו אחרי השעה 17:00, אבל הנושא הזה מאוד משמעותי, כי יש הרבה מאוד ישיבות שמתקיימות בשעות הערב וברגע שאנחנו, כמו שחבר הכנסת גדעון סער אמר, יש משפחות דו קריירה, ואם שני בני הזוג עובדים בתפקיד ניהולי, אז מספיק שיש לגבר ישיבת הנהלה בשש בערב, ולאישה ישיבת הנהלה בשש בערב, ואז כבר יומיים בשבוע יש קושי להגיע הביתה בשעות כדי לקיים חיים פרטיים תקינים.
מלי אלקובי: לכן שני הסעיפים הראשונים מאוד משמעותיים.
מלי אלקובי: שני הסעיפים הראשונים בעצם הם הכלים לאפשר את שני הסעיפים האחרונים.
מלי אלקובי: הסעיף השלישי בא ומדבר על נושא של שוויון הזדמנויות, איך אני מייצר סביבת עבודה שבה נוכל להגיע לסיטואציה שיש מספר מנהלים ומנהלות שווה.
מלי אלקובי: הסעיף הרביעי מדבר על נושא של פערי שכר.
מלי אלקובי: הסעיף אומר בעצם, בואו נבדוק מה הם הסיבות לפערי השכר ולרוב, הסיבות לאו דווקא נובעות מתוך זה שהארגון בא ואומר אני עושה אפליה, הן נובעות מסיבות נוספות, ואנחנו אומרים 'בוא תבדוק'.
מלי אלקובי: ואז אם יש פער, בוא תראה איך אתה מצמצם אותו ומונע אותו.
מלי אלקובי: החדשות הטובות בכל הנושא, שארגונים שהלכו ויישמו תכניות דומות בארצות הברית, באוסטרליה, באנגליה, ראו אחרי מספר של מחקרים לא מבוטל שהנושא הזה מאוד עסקי לארגון ואני אתן מספר נתונים, רק כדי לסבר את האוזן.
מלי אלקובי: ארגונים שהלכו ויישמו תכניות כאלה ראו שהנושא של ההיעדרות פוחת בעד 60%, התחלופה פוחתת בעד 90%.
מלי אלקובי: כלומר אחוז התחלופה בארגונים שמיישמים עקרונות אלה יכול להגיע ל-1% עד 5%, שזה מאוד מאוד נמוך.
מלי אלקובי: ראו שהפרודוקטיביות עולה בעד 40% ושביעות הרצון, כמובן, גם של העובדים וגם של הלקוחות עולה בהתאם.
מלי אלקובי: אז לכן אנחנו מדברים כאן על סיטואציה שמדברת על סוג של פתרון שהוא win-win והוא לא רק לטובת צד כזה או אחר.
מלי אלקובי: אני רוצה לספר מה אנחנו עושים מבחינת ההטמעה.
מלי אלקובי: אנחנו מחלקים את ההטמעה לשני שלבים.
מלי אלקובי: בשלב הראשון אנחנו פונים לארגון שחתם על האמנה, אנחנו יוצרים איתו קשר אישי, אנחנו נותנים לו למלא איזה שהוא טופס ראשוני שמתאר את הסטטוס שלו נכון להיום, ברגע שהוא חתם על האמנה ואז אנחנו עוברים סעיף-סעיף ורואים איפה המקומות שבהם ניתן לשפר.
מלי אלקובי: כבר בתחילת הדרך אני יכולה לספר על דוגמאות של ארגונים שרק מהשיחה הראשונה כבר הלכו ויזמו החלטות מאוד מרשימות.
מלי אלקובי: אחד הארגונים שחתם, בעקבות השיחה הראשונית, החליט שהוא מקדים את ישיבות ההנהלה לצהריים המוקדמות.
מלי אלקובי: קודם הן היו אחרי הצהריים.
מלי אלקובי: ארגון אחר, בעקבות השיחה הראשונית, החליט שהוא שם לעצמו יעד לשפר את אחוז הנשים בהנהלה הבכירה.
מלי אלקובי: היה 0 נשים בהנהלה הבכירה כשהוא חתם, והיום, אחרי שנה מהיום שהוא חתם, יש 20% נשים בהנהלה הבכירה, וזה רק כתוצאה מזה שהוא אמר 'אני מתחייב, אני שם יד', והתכוון לזה.
מלי אלקובי: אז זה מאוד מרשים, עצם העובדה שיש עובדה ויש איזה שהיא שיחה ראשונית, שכבר יש תוצאות.
מלי אלקובי: בשלב השני אנחנו נותנים להם כלים וטיפים איך ליישם את כל אחד מארבעת הסעיפים הללו.
מלי אלקובי: אנחנו פיתחנו איזה שהיא ערכת הטמעה שכל ארגון מקבל אותה ומעבר לכך, מכיוון שלשמחתנו הרבה הצטרפו יותר ויותר ארגונים ושיחות טלפון עם אחד-אחד זה כבר יותר קשה לעשות ופגישות, אנחנו ערכנו לאחרונה ב-HP, שזה אחד הארגונים שחתומים על האמנה, סדנת הטמעה שנעשתה כולה בהתנדבות על ידי מומחים שונים.
מלי אלקובי: כל מומחה בא ונתן את משנתו לגבי ניהול לפי יעדים, איזון בין עבודה לחיים פרטיים, פערי שכר ושוויון, ונתן כלים למנהלי משאבי אנוש של אותם ארגונים שחתמו על האמנה.
מלי אלקובי: וזה גם עשה השפעה מאוד מאוד יפה על אותם ארגונים ואת זה אנחנו נעשה באופן שוטף.
מלי אלקובי: אם אני רוצה לסכם, אז אני חושבת שהדבר הכי משמעותי במה שהאמנה הזאת מייצגת וכל תפיסת העולם הזאת, היא נותנת לנו הזדמנות לממש את אחד הערכים היותר חשובים של כל אחד מאיתנו, שזה ערך חופש הבחירה, שבהחלט כאן, בהיכל הכנסת, בא לידי ביטוי, כי אם אני מאפשר איזון בין עבודה לחיים פרטיים ומאפשר גמישות, יש לי הזדמנות אמיתית לבחור לעבוד בתקופה מסוימת בחיי במשרה גמישה, או במשרה חלקית בחלק מהזמן, וגם להצליח בקריירה וגם בחיים הפרטיים, וזה בחירה בהחלט ראויה, ואני חושבת שהבחירה היא גם לכיוון של הארגון.
מלי אלקובי: כי אם אני מסתכל על מה שהארגון מייצר כתוצאה משינוי תרבותי שכזה, אני רואה שלארגון יש חופש בחירה אמיתי להמשיך ולהעסיק את העובדים שלו בהתאם לתוצאות וביצועים ולאו דווקא בהתאם לשעות, או ותק, או מדדים שהם לאו דווקא נכונים.
מלי אלקובי: אז חופש הבחירה הוא לכל הכיוונים.
מלי אלקובי: תודה רבה לכם.
אסתרינה טרטמן: אדוני היושב ראש, חברותיי חברות הכנסת ואחיותיי מהארגונים השונים.
אסתרינה טרטמן: אני רואה פה שצעדתי איתכן שנים רבות בשדולת הנשים לישראל, נעמ"ת, נשות עסקים, ויצ"ו.
אסתרינה טרטמן: כמעט מדי שנה אנחנו נפגשות כאן ביום האישה הבינלאומי, או לציון יום האישה, וכל שנה אני חוזרת ומייחלת שנגיע ליום שפשוט לא נצטרך לציין את יום האישה.
אסתרינה טרטמן: אני תמיד נזכרת ביום הזה בעליסה בארץ הפלאות, כשהגיעה לעולם הקסום, ושם לא היו מושגים שיש לנו בעולם שלנו, והיתה לה משאלה שלא יחגגו לה יום הולדת.
אסתרינה טרטמן: שאל אותה מי שלא מכיר את העולם שלנו, מה זה יום הולדת?
אסתרינה טרטמן: היא הסבירה לו.
אסתרינה טרטמן: שאל אותה כמה ימים יש בשנה, אמרה לו, 365, אמר לה, וכמה ימי הולדת חוגגים בשנה?
אסתרינה טרטמן: אמרה לו: יום אחד.
אסתרינה טרטמן: אמר לה, את צודקת, יום הולדת זה פספוס, כי אז יש לך 364 ימים שבהם אין יום הולדת.
אסתרינה טרטמן: אנחנו צריכות להגיע למטרה הזאת שלא נצטרך לציין את היום היחיד, אלא שכל ימות השנה אנחנו נהיה שוות בין שווים.
אסתרינה טרטמן: אני כן חייבת להודות שתודות לעשייה רבה, שאתן עושות, שנים רבות, ואני יודעת, ובכנסת עושים, והוועדה הזו עושה, ואני אחזור לחבר הכנסת סער שוב עוד מעט, אבל הוועדה האחרונה עשתה---
גדעון סער: אני קיבלתי מספיק קומפלימנטים להיום.
גדעון סער: בשבוע הבא הוועדה נפרדת ממני, אני מזמין אותך לישיבה.
זהבה גלאון: אני מכירה אותו, הוא נהנה כל רגע מחדש, תאמיני לי.
אסתרינה טרטמן: אני חייבת לציין שבאמת תודות לעשייה המבורכת של כולם, אנחנו מתקרבות ליום הזה, אנחנו מתקרבות לשנה הזו, אבל ייקח עוד קצת זמן.
אסתרינה טרטמן: אני תוהה למה.
אסתרינה טרטמן: למה אנחנו מוצאות כל כך מעט נשים, ואני לא רוצה לחזור על הדיונים האלה שדשנו בהם ודנו בהם בכל פורום ופורום שעולה על השולחן, אבל בעובדה עדיין אין לנו מספיק ייצוג, הרי בסך הכול אני חושבת במושגים ייעודיים, עולמיים.
אסתרינה טרטמן: בעולם כולו אלפי שנה קיימת התפיסה שהאישה היא בעצם עקרת הבית.
אסתרינה טרטמן: מה זה עקרת הבית?
אסתרינה טרטמן: עקרת הבית, שורש המלים בשפה העברית, עיקר.
אסתרינה טרטמן: זאת אומרת שהאישה היא עיקר הבית, זאת אומרת שאם האישה בתפיסה חוצה דתות, לאומים, מדינות, שנים, היסטוריה, היא מהווה עיקר הבית, זאת אומרת שיש לאישה את הכישורים לטפל בדבר הכי חשוב שיש לנו, הבית, שהוא המבצר שלנו, הניהול של הבית, שזה משק הבית, הכלכלה, והכי הכי חשוב, האוצר שלנו, הילדים שלנו, דור ההמשך.
אסתרינה טרטמן: אז בואו נחשוב, אם נשים כל כך מתאימות אלפי שנים לנהל את הדבר הכי הכי חשוב שיש לישות האנושית, תארנה לעצמכן מה היה קורה אם היינו המנהלות את העיר שלנו, שלא נדבר על המדינה שלנו.
אסתרינה טרטמן: לכך אנחנו מייחלות, לעידן טוב יותר.
אסתרינה טרטמן: אני היום, ביום הזה, בחרתי להביא אחת מתוך הצעות החוק השונות שיש לי לעניין הנשים ואני מעלה אותה במהלך היום במליאה, וזה חוק של שריון מקומות נשים ברשויות מקומיות.
אסתרינה טרטמן: לא, אל תחשובנה.
אסתרינה טרטמן: אני חייבת להתוודות עם יד על הלב.
אסתרינה טרטמן: בטרם היבחרי לחברת כנסת הייתי יושבת ראש פורום הנשים של סיעת ישראל ביתנו.
אסתרינה טרטמן: כיושבת ראש הסיעה הקמנו את המפלגה וכתבנו תקנון.
אסתרינה טרטמן: אני התנגדתי לשריון מקומות לנשים בתוך עשייה ובתקנון.
אסתרינה טרטמן: התנגדתי ואני עדיין חושבת שאנחנו לא צריכות שריון, אנחנו שוות, יכולות ויכולות הרבה יותר טוב.
אסתרינה טרטמן: וההתנגדות שלי הוכיחה את עצמה.
אסתרינה טרטמן: רק לידיעתכם, ישראל ביתנו, הסיעה הגדולה ביותר באחוזים במניין הנשים שלה בכנסת.
אסתרינה טרטמן: אנחנו מובילים עם 28% של נשים בכנסת, הסיעה הגדולה ביותר, למרות שאין לנו שריון.
אסתרינה טרטמן: זה מודל שצריך להתנהל במדינת ישראל בכלל.
אסתרינה טרטמן: אבל בינתיים ,עד שנגיע לעידן, עדיין צריך לצמצם את הדיסוננס שקיים ולכן כן מצאתי לנכון, מתוך בדיקה וספירה של מה שקורה ברשויות המקומיות, שיש חסר גדול מאוד, בולט מאוד, בנשים.
אסתרינה טרטמן: החוק שלי אומר ששליש מכל רשימה לרשות מקומית תכלול נשים, ולפחות אחת בשלושת המקומות הראשונים.
זהבה גלאון: את בעד שריון, יפה מאוד.
זהבה גלאון: לא צריך להיבהל.
אסתרינה טרטמן: החקיקה הזאת אומרת שני דברים.
גדעון סער: מהדוברת הבאה אני אהיה יותר רגשן לגבי נושא הדיון.
גדעון סער: זאת אומרת, הנושא הזה הוא מאוד קרוב ללבי, אבל הוא היה הנושא בוועדת החוקה בשעה 9:00.
גדעון סער: עכשיו אנחנו בשוק העבודה.
אסתרינה טרטמן: לכן היום אני מתכוונת לקדם את החקיקה הזאת, למרות שאני יודעת שברשויות הדתיות-דתיות יש מתנגדים אליה.
אסתרינה טרטמן: אני מקווה שנוכל כל אחת וכל אחד בדרך שלו לקיים את העשייה לטובת המטרה המשותפת של כולנו.
אסתרינה טרטמן: אמרה כאן גב' אילה סקופ קודם את היושב ראש המכהן היום ואת מחליפתו.
אסתרינה טרטמן: אז קודם כל אני חושבת שכל מלה שנאמר על העשייה המבורכת שגדעון תרם, שהוא הגבר הראשון שלקח וניאות לקבל את הוועדה הזאת, וזה מוכיח שאין סיבה לעשות את ההבחנה הזאת של גברים ונשים.
אסתרינה טרטמן: כל מלה שאומר היא רק תגרע מהעובדות, ואני רוצה לברך אותך, אגב, בהמשך עשייתך, למרות שבשבוע הבא אנחנו ניפרד ממך רשמית.
גדעון סער: אני נשאר חבר הוועדה.
אסתרינה טרטמן: זה רווח גדול של עולם הנשים, אין לי ספק.
אסתרינה טרטמן: אני התבקשתי על ידי מי שאמורה להחליף את חבר הכנסת סער, זו חברת הכנסת ליה שמטוב, בת סיעתי, להתנצל.
אסתרינה טרטמן: היא פשוט לא בארץ ולכן היא לא פה עכשיו.
אסתרינה טרטמן: היא לא בארץ מסיבות שלא היו מבחירתה, כי היא גם ניסתה לבדוק אופציה ביום הזה להיות בכנסת ישראל, זה לא הסתייע בידה, בגלל חוץ לארץ, לכן היא לא נמצאת כאן כרגע.
אסתרינה טרטמן: היא ביקשה ממני לשלוח את ברכתה.
אסתרינה טרטמן: יישר כוח, לחזק את ידיכן, את ידי כולנו, ולהמשיך בעשייה מבורכת וטובה, שנוכל להגיע לעידן החדש.
אסתרינה טרטמן: הלאה הנשים, נמשיך קדימה, בלי פוליטיקה, אלא במובן המילולי העברי של המלה, ושיהיה לנו רק טוב.
גדעון סער: גב' חנה ליפשיץ, המנהלת הכללית של מרמנת.
גדעון סער: תסבירי לי גם מה מקור השם.
חנה ליפשיץ: קודם כל, אני רוצה להרגיע אותך, אין סיכוי שאני אדבר פה על כלום, חוץ מעל הנושא.
חנה ליפשיץ: מרמנת זה קבוצת חברות שעוסקת ב- out sourcing, בהרבה מאוד תחומים, החל ממערכות מידע גיאוגרפיות, סריקת מסמכים, חינוך, הדרכה, כל דבר שמוציאים החוצה כדי שספק שירותים חיצוניים יעשה אותו.
חנה ליפשיץ: זאת קבוצה שכוללת שלוש חברות, אחת בינלאומית, שעובדת דרך הבנק העולמי, יש לה למעלה מ-5,000 עובדים והיא בפעילות של למעלה מכמה מאות מיליוני שקלים בשנה.
חנה ליפשיץ: אני עומדת בראש הארגון הזה.
חנה ליפשיץ: תחתיי יש גם מנהלים כלליים וגם מנהלות כלליות.
חנה ליפשיץ: האמת היא שאני מוכרחה להתוודות פה ולהגיד שהאמנה תפסה אותי, בעצם כשקראתי את האמנה ראיתי את זה בלי לדעת שיש דבר כזה ובסופו של דבר למעלה מ-50% בהנהלה הבכירה נשים אצלנו.
חנה ליפשיץ: תחתיי 80% נשים, מתוך 5,000 העובדים יש אחוז גדול של נשים.
חנה ליפשיץ: אין אצלנו בארגון פערי שכר.
חנה ליפשיץ: אין לנו עובדי קבלן, כולם עובדי מרמנת.
חנה ליפשיץ: עובדי מרמנת הם עובדים שמקבלים מאיתנו גם שכר, גם תנאים סוציאליים, גם ביטוח מנהלים.
חנה ליפשיץ: ה- out sourcing הוא הביצוע ללקוח.
חנה ליפשיץ: אני רוצה לדבר דווקא על הנושא של נשים ואני אשמח לדבר איתך, חברת הכנסת יחימוביץ, אחר כך על הנושא של out sourcing והעניין העקרוני.
חנה ליפשיץ: בארגון שלנו נשים מרוויחות שכר ראוי, תנאים סוציאליים ואין פערים בשכר בינם לבין גברים.
חנה ליפשיץ: נכון הוא שבעקבות האמנה חלק מהדברים אנחנו שינינו.
חנה ליפשיץ: לדוגמה, ישיבות הנהלה שהתבצעו אחר הצהריים, לא שזה היה כל כך מאוחר, העברנו אותן לשעות הצהריים.
חנה ליפשיץ: אבל בהרבה מאוד תחומים אחרים---
שלי יחימוביץ': אבל העובדים שלכם לא עובדים אצלכם, הם עובדים במשרדי ממשלה, הם עובדים---
חנה ליפשיץ: לא, הם עובדים אצלנו.
שלי יחימוביץ': כולם במתקני החברה?
חנה ליפשיץ: במתקני החברה, או בסניפים של החברה.
חנה ליפשיץ: הם לא יושבים במשרדי ממשלה.
חנה ליפשיץ: זה לא העובדים האלה.
לימור לבנת: העובדים שלכם יושבים במשרדי ממשלה.
לימור לבנת: חנה, סליחה, העובדים שלכם, עובדים של מרמנת במשרד החינוך יש עובדים שמועסקים על ידי מרמנת, כמו במשרדי הממשלה האחרים, כמו ביחידות סמך של משרדי הממשלה, כמו בכל מיני מקומות אחרים.