GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוטן: אפשר לקבל עוד חיזוק מנתוני התעסוקה, לי אין נתונים מלאים, אבל לקחתי נתונים חלקיים והם מופיעים בעמ' 4.
אורלי לוטן: לביטוח הלאומי יש איזה שהוא פרסום על משפחות שמקבלות מענק לימודים, יש שם נתוני הכנסה.
אורלי לוטן: אז רואים שקרוב לחמישים אחוז מהמשפחות שהיתה להן הכנסה, חד הוריות, השתכרו פחות משלושת אלפים ₪ לחודש, שהמספר הזה מקבל אימות, מספר די דומה, במחולל הלוחות של הלמ"ס, זה איזה שהוא כלי עבודה שלהם, כשמכניסים שם את הפרמטרים האלה רואים שכמחצית מהאמהות היחידות שמועסקות משתכרות עד שלושת אלפים חמש מאות ₪ לחודש.
אורלי לוטן: כלומר שוב, היתה כניסה לשוק העבודה אבל היא לא היתרגמה ליציאה מהעוני.
אורלי לוטן: יש כמה סיבות לשכר הנמוך, אני בטוחה שגם על זה את תדברי.
אורלי לוטן: שוב, הרבה עובדות במשרה חלקית, המשרות הן זמניות, אבל עדיין בשורה התחתונה השכר נמוך, ההכנסה נמוכה.
אורלי לוטן: זה הנקודות העיקריות.
גדעון סער: חשוב לי מאוד שתפרטי בנושא חסמים לשוק העבודה.
אורלי לוטן: אני אפרט על שלושה עיקריים שעלו מהחומר, שזה טיפול בילדים, קושי למצוא עבודה ולדעתי גם המבנה של גמלת אבטחת הכנסה.
אורלי לוטן: קושי למצוא עבודה, מסקרים שעשו גם בלמ"ס וגם בסקר האחרון של התמ"ת רואים שגם חלק ממי שרוצות למצוא עבודה לא יכולות למצוא עבודה, או לחילופין לא יכולות להעלות את היקף העבודה שלהן.
אורלי לוטן: לא תמיד המעסיק רוצה להעסיק אמא חד הורית או הורה חד הורי.
אורלי לוטן: הוא יודע שזה יותר קשה עם הילדים, יותר היעדרויות וכו', קשה למצוא עבודה.
אורלי לוטן: נקודה שנייה זה הטיפול בילדים.
אורלי לוטן: גם לאישה נשואה שיוצאת לעבודה יש בעיה עם הטיפול בילדים אבל כאן אין שום דבר להתחלק בזה.
אורלי לוטן: ואין עוד הכנסה מצד שני.
אורלי לוטן: אפילו אם אנחנו כמעט מנטרלים את העלויות ומדברים על מסגרת מסבסדת עדיין המסגרת המסובסדת פועלת בין השעות שמונה עד ארבע לרוב.
אורלי לוטן: כדי להגיע בשמונה לעבודה, אני לא אמא אבל אני צריכה לצאת ברבע לשבע מהבית.
אורלי לוטן: וכדי לחזור בארבע אני צריכה לצאת מכאן ברבע לשלוש.
אורלי לוטן: אני מייצגת מרחק נסיעה לצורך העניין.
ברכה ארג'ואני: אבל זה מרחק שהוא רלוונטי, כי אם אני לוקחת את הנשים שגרות בדרום והן צריכות לרדת לעבוד בים המלח אז הן צריכות שעה שלמה רק להגיע למקום העבודה זאת אומרת שהן צריכות שעתיים להשאיר את הילדים לבד בבית ואז אחר כך מסתכנות בזה שמאשימים אותנו בפלילי שהזנחנו את הילדים והשארנו אותם לבד, והיה מקרה לדוגמא שאם חד הורית שיצאה לעבודה, השאירה את הילדה לבד בבית ואז קרה מה שקרה, והאשימו אותה ולקחו את הילדה מהבית.
ברכה ארג'ואני: זאת אומרת זה אחד מהחסמים שעומדים בפני המשפחות החד הוריות.
ברכה ארג'ואני: צריך לקחת בחשבון גם את מרחק הנסיעה, וגם את נושא הדיור שלא לקחת בחשבון בכלל, נשים חד הוריות שאין להן קורת גג של קבע לא יכולות- - -
גדעון סער: סליחה ברכה, הסקירה עוד לא הושלמה.
אורלי לוטן: מבנה גמלת אבטחת הכנסה, גמלת אבטחת הכנסה בכוונה הכנסתי את הפירוט המספרי שלה, איך מחשבים את זה, כי אני מודה שאני לא הבנתי אותה בהתחלה כשקראתי את זה במסמכים של הביטוח הלאומי, זה מפורט בעמ' 7 ו-8.
אורלי לוטן: הרעיון הוא כזה, קובעים איזה שהוא סכום מקסימלי לגמלת אבטחת הכנסה, שקוצץ גם לשנת 2003, ומזה מפחיתים לפי ההכנסה של האישה.
אורלי לוטן: זה הופך את זה ללא משתלם לעבוד.
אורלי לוטן: כי רואים שם את החישוב.
אורלי לוטן: הסכום הוא 2,300 שקל.
אורלי לוטן: זה קצבת אבטחת הכנסה לאם חד הורית לשני ילדים, זה לפי מה שכתוב אתר של ביטוח לאומי.
אורית נוקד: ומה הסכום שפשוט לא מזכה אותה בקבלת הקצבה?
ניצנית דמביץ: עד חמש מאות שלושים אם היא מרוויחה לא מורידים לה כלום מאבטחת ההכנסה.
ניצנית דמביץ: מחמש מאות שלושים ואחת על כל שקל שישים אגורות, עד שזה מתאפס.
ניצנית דמביץ: זה מתאפס איפה שהוא בין ארבעת אלפים חמש מאות לחמשת אלפים.
אורלי לוטן: כלומר על כל שקל שאת מרוויחה מעל חמש מאות שלושים שקל, כל שקל במשכורת נכנס לך בפועל ארבעים אגורות.
אורית נוקד: מה קורה כאשר אישה רוצה לצאת ללמוד?
אורלי לוטן: על זה ניצנית תדבר.
אורלי לוטן: רק הערה קטנה, יכול להיות שמבחינה מערכתית זה לא היה רע ששיעור העוני עלה בקצת אם קוראים לזה קצת בקרב חד הוריות, והביא יותר יוצאות לעבוד.
אורלי לוטן: אבל כשמסתכלים על המצב בשטח, בלי להגיד זה טוב או לא טוב יש יותר עוני.
גדעון סער: יש לך הצעות מעשיות בתחום החקיקה?
אורלי לוטן: אולי משהו כללי, מה שלי קפץ זה גמלת אבטחת הכנסה, אבל זה לא רלוונטי רק לחד הוריות.
אורלי לוטן: זה נראה כדבר שלא מעודד עבודה.
אורלי לוטן: זה הופך את זה ללא משתלם.
אורלי לוטן: כי אתה רואה את היציאה לעבודה מול לא יציאה לעבודה, כמה נטו אתה מרוויח מזה, ועוד מזה תנכה הוצאות.
מרינה סולודקין: קודם כל חיכיתי לדיון הזה הרבה זמן, בגלל שמה שאני חושבת עשו טעות אסטרטגית וגם טקטית כאשר מ- 2004 לא תומכים במשפחות חד הוריות, כמעט המדינה יצאה מהעניין.
מרינה סולודקין: העמדה היתה מאוד ברורה שהמדינה החליטה שזה משפחות פרזיטיות ובגלל זה צריכים ללמד אותם איך לעבוד.
מרינה סולודקין: איך לעבוד אבל איפה לעבוד.
מרינה סולודקין: ונכנסה תכנית ויסקונסין ובתכנית הזו כל החד הוריות קיבלו עבודות יד, פחות משלושת אלפים שקל, ויש עכשיו נתון של עלייה בתעסוקה, ואני חושבת שזה נתון מלאכותי ומזוייף, בגלל שזה לא אמיתית.
מרינה סולודקין: בכל שנה, אחרי מה שעשו בתקציב של 2004, אני ניסיתי להחזיר את המצב לקדמותו, אמרתי שהמצב שמשפחות של עולים חדשים זה מצב קריטי ובמשפחות האלה יהיה אסון חברתי, והתחיל האסון מנקודה שאנחנו לא ציפינו, שזה כל אלה שמדברים על ניאו-נאצים, כמעט אין משפחות עם שני הורים.
מרינה סולודקין: האמהות אמרו לי, ממשפחות של עולים, שהם חושבים שאם המדינה לא תומכת במשפחות חד הוריות ובגידול הילדים בצורה נכונה הם חושבים שאין טעם לשרת בצבא, זה היה בשבילי הפעמון הראשון שמה שעושים לא נכון.
מרינה סולודקין: שמעתי את הנתונים, אני חושבת שיש הרבה בעיות שאנחנו רואים ואני חושבת שזו לא ישיבה יחידה שצריכה להיות.
מרינה סולודקין: זה עניין קריטי למדינה, מצב של משפחות חד הוריות.
מרינה סולודקין: ואני חושבת הלכנו בדרך לא נכונה, גם עם ויסקונסין, גם עם קיצוץ הקצבאות.
מרינה סולודקין: הדרך שאני מציעה זה דרך אמיתית, וחלק מזה התחילו, שזה תכנית שלי ושל יורי שטרן ז"ל לתת לאנשים ממשפחות חד הוריות ללמוד, בכל מיני, גם באוניברסיטאות, גם בקורסים, ללמוד מקצוע, להרוויח ולהתנתק מהמדינה שלא רוצה לדעת שיש משפחות במצוקה.
מרינה סולודקין: דבר שני אני אומרת לכם, שעות עבודה של מעונות ושל גני ילדים זה גם קריטי.
מרינה סולודקין: זה בושה וחרפה.
מרינה סולודקין: רוצים לעודד את תעסוקת הנשים וזה לא עובד.
מרינה סולודקין: את הילד הראשון שלי הבאתי מברית המועצות לשעבר, בזמן שהיה לי יותר אז גנים עבדו משבע בבוקר עד שש בערב, אתם מבינים איזה מרווח של זמן נותנים.
מרינה סולודקין: עם הילד השני הגעתי בגיל שנה לכאן, וכאן אני אכלתי את כל מה שישראליות וישראלים אוכלים שזה משמונה עד אחת, ואם אתה רוצה המשך זה גם עוד כסף, שלא יכולתי בשלבים הראשונים של קליטה, ואת גם צריכה באחת לקחת ילד מכאן לשם.
מרינה סולודקין: אני חושבת שכאן אנחנו באיחור ממה ששכל הישר אומר דרסטי.
מרינה סולודקין: דבר שלישי, גמרתי לימודי מקצוע אמיתיים, ולא כמו שהיה בויסקונסין ז"ל שאנחנו קצת קברנו אותו אבל לא עד הסוף, אז שעות עבודה של מעונות, ודיור ציבורי לאלה שהן משפחות חד הוריות עם הרבה ילדים.
מרינה סולודקין: זה אני חושבת שגם צריכים לעשות.
גדעון סער: תודה מרינה.
גדעון סער: אם אני יכול רק להגיד דבר אחד שאני מאמין בו בכל לבי.
גדעון סער: הנושא מצויין כאחד משלושה נושאים, אבל הנושא הכי קריטי הוא נושא הטיפול בילדים.
גדעון סער: בסוף זה נושא שלא זוכה לטיפול מערכתי במדינת ישראל.
גדעון סער: אנחנו רואים שבאירופה הולכים לאמנת ליסבון, למצב שהמדינה בעצם תיקח חזון שבו לרוב הילדים בגיל הרך יהיה מענה מסובסד, וכאן אין לנו פתרון מערכתי.
גדעון סער: אם זה קריטי ברוב המשפחות בישראל זה סופר קריטי כשאנחנו מדברים על משפחות חד הוריות.
גדעון סער: והיום הכנסת מציינת את נושא הגיל הרך אחר הצהריים, כינוס מיוחד במליאה.
גדעון סער: כל עוד לא ילכו למהלך של הכרה בהוצאות של טיפול בילדים, כל עוד לא ילכו לטיפול מערכתי, אנחנו מתעסקים בשוליים של הבעייה במקום בלב הבעייה.
ברכה ארג'ואני: אבל גם צריך לתת לילדים האלה דיור וקורת גג.
ברכה ארג'ואני: בלי דיור לילדים גם לא יהיה מענה ושום פתרון לא לתעסוקה ולא לחינוך.
אורית נוקד: אני חושבת שהממשלה צריכה לספק לנשים, במיוחד לחד הוריות, כי כאן הבעיה בעצם מוקצנת, תנאים על מנת שיוכלו הן לצאת מהסיטואציה שבה הן נמצאות.
אורית נוקד: כי אם לא נעשה את זה אנחנו ננציח את העוני.
אורית נוקד: אני חושבת שבראש ובראשונה לאפשר לנשים ללמוד על מנת שתוכלנה לצאת אחר כך לעבודות שהן תהיינה עבודות מחוללות הכנסה, ולא להישאר דווקא באותן עבודות שהמשכורת בהן היא משכורת מינימלית.
אורית נוקד: הממשלה חייבת לעודד נשים לעסקים קטנים, ולתת לנשים את האפשרות לקבל מענקים והלוואות בלי כל הקשיים הבירוקרטיים.
אורית נוקד: אני מאוד מסכימה גדעון שהנושא שמאפשר בעצם לאם, הנושא של טיפול בילדים צריך לבוא לידי ביטוי בשתי רמות.
אורית נוקד: מצד אחד הנושא של סיבסוד המעונות לכל אלה שהכנסתם היא לא מגיעה לסף מס, ואגב הממשלה שהגדירה לעצמה יעד תעסוקה קבעה שאכן תהיה תכנית.
אורית נוקד: אני חושבת שלא מצאתי שבשנה הזאת של התקציב הקצו סכום, להיפך, דוחים אם אני לא טועה את התקציב לשנה הבאה.
גדעון סער: גם אם היו מקיימים את התוספת שדיברו עליה למעונות יום זו תוספת שנוגעת לאחוזים בודדים מהאוכלוסיה.
גדעון סער: אני מדבר על פתרון מערכתי.
גדעון סער: אני מדבר על זה שיהיה פתרון לכלל הציבור במדינת ישראל, ולא שלפי הקצב הקיים אולי עוד שבעים שמונים שנה יהיה סבסוד למעונות.
אורית נוקד: מסכימה, ואני חושבת שאותו נושא שאתה עכשיו מנצח עליו ואנחנו כמובן כיוזמות החוק מצטרפות, הכרה בהוצאות טיפול לילדים, חייב לעלות על סדר היום וגם לעבור את ההצבעה בקריאה ראשונה.
אורית נוקד: זה קריטי כי אנחנו צריכים מצד אחד לדאוג לנשים שהן נמצאות בעשירונים התחתונים אבל אנחנו גם חייבים מאוד לשמור ולעודד נשים שנמצאות גם במעמד הביניים שיוכלו לצאת לעבודה.
אורית נוקד: ולכן צריכים לעשות הכל על מנת שהצעת החוק תעבור.
גדעון סער: מיכל, תציג בתמצית את המסמך בנושא של זכויות חד הוריות.
גדעון סער: אחריה ניצנית ואחריה ברכה.
גדעון סער: בבקשה מיכל.
מיכל טביביאן-מזרחי: תודה אדוני.
מיכל טביביאן-מזרחי: אני כתבתי מסמך במסגרת מרכז המחקר והמידע, זה מסמך מחודש מרץ השנה, לכאורה לא עבר הרבה זמן אבל בנושא הזה של זכויות אנחנו יודעים שחדשות לבקרים יש תכניות חדשות, אני מניחה שניצנית תוכל לעדכן דברים ולכן את הנושא הזה אני לא אציג.
מיכל טביביאן-מזרחי: בעקרון אני אציג את הזכויות שניתנות מכוח חוק משפחות חד הוריות ומכוח חוק אבטחת הכנסה, בעצם שני חוקים שמשפחות חד הוריות מכוחם מקבלות זכויות שונות.
מיכל טביביאן-מזרחי: אני רוצה בראשית הדברים לציין שלא קיים אף גוף בישראל שמרכז את הזכויות של משפחות חד הוריות ובעצם אני חושבת שזאת אחת הבעיות שבעצם יש תת ניצול של הזכויות הללו.
רחל אגמון: אני מייצגת את משרד הרווחה.
רחל אגמון: אני בתדהמה ראיתי שבמסגרת עריכת הסקירה אפילו לא מוזכר שנכנסת לאתר של משרד הרווחה, כאשר שלושים ושתיים אחוז מהמשפחות המטופלות ברווחה במדינת ישראל הן משפחות חד הוריות ,
רחל אגמון: ואחוז עוד יותר גבוה מהילדים שמסודרים בסידורים חוץ ביתיים הם משפחות חד הוריות.
רחל אגמון: בתוך האתר של המשרד שלנו, וסליחה יושב הראש שאני מדברת לא לפי התור, באתר יש הרבה נתונים שמוסרים, כולל גם את הנושא של זכויות.
רחל אגמון: יושבת לידי גברת מנעמ"ת אני הבנתי, אנחנו בזמנו הכנו חוברת, והחוברת הזאת הודפסה ברוסית על ידי משרד הקליטה, חוברת שפורסת את כל הזכויות של המשפחות החד הוריות.
רחל אגמון: החוברת נמצאת בעדכון, ועוד עדכון, מאז הגזירות של ביבי.
רחל אגמון: על כל פנים יש מישהו שמנסה לרכז את הזכויות וגם יש זכויות שמופיעות באינטרנט ויש הרבה מאוד עשייה.
גדעון סער: אני מתחיל נוהל חדש, מי שנכנסת או נכנס לדברי רעהו אני אצא מנקודת הנחה שויתר על זכות הדיבור שלו וממצה את זכות הדיבור שלו בקריאת הביניים, רק מעכשיו והלאה אני עושה את זה פשוט כי אחרת אי אפשר יהיה להתקדם.
מיכל טביביאן-מזרחי: אני מאוד שמחה לשמוע שיש, אני חושבת שאני נתקלתי בחוברת הזאת אבל היא לא מעודכנת לתאריך שאני אספתי את המידע, במיוחד שיש כאן דברים, אני אומרת לך, גם בחצי שנה האחרונה אני יודעת שיש דברים שהשתנו.
מיכל טביביאן-מזרחי: אז אם אני לא טועה אני ביקרתי באתר, הדברים שם לא היו מדוייקים ועדכניים.
מיכל טביביאן-מזרחי: וזו גם התשובה שקיבלתי מביטוח לאומי אגב, שלא כדאי להוציא את החוברות האלה, כי דברים משתנים רוב הזמן.
גדעון סער: יש היום חוברת כזו?
רחל אגמון: החוברת שלנו אמורה לצאת תוך שלושה חודשים, והיא כוללת חמישים אחוז היבטים משפטיים וחמישים אחוז זכויות, כפי שמפורטים על ידי מיכל.
גדעון סער: לפי דעתי צריך לעשות מאמץ שזה יהיה פחות משלושה חודשים, כי אין סיבה שזה ייקח כל כך הרבה זמן.
גדעון סער: והבקשה שלי שברגע שתהיה מוכנה גם הוועדה הזאת תקבל כדי שנוכל גם להתרשם וגם לעקוב אחרי הדברים.
מרינה סולודקין: אני גם צריכה לומר שראיתי ברוסית וזה טוב, אבל עניין של עדכון זה חשוב.
מיכל טביביאן-מזרחי: נתחיל לעבור על הזכויות מכוח חוק משפחות חד הוריות.
מיכל טביביאן-מזרחי: הנחה בארנונה: משפחות חד הוריות זכאיות להנחה של עד עשרים אחוז, כל רשות מקומית רשאית לקבוע את שיעור ההנחה.
מיכל טביביאן-מזרחי: יש כאן בעייתיות כי בעצם רשויות חלשות יקבעו הנחה נמוכה יותר מכיוון שאין להן יכולת להתקיים, בעוד רשויות חזקות יותר יתנו הנחה גבוהה יותר.
גדעון סער: ומה קורה בפועל, נגיד בערי פיתוח בדרום, מה שיעור ההנחה?
מיכל טביביאן-מזרחי: צריך לבדוק את זה בכל רשות מקומית, אני לא עשיתי את הבדיקה הזאת.
גדעון סער: אבל כשאת אומרת 'יכולה להיות בעיה', את יודעת את זה מניסיון?
מיכל טביביאן-מזרחי: זה מה ששמעתי מאנשים שאיתם התקשרתי כדי לאסוף את המידע.
מיכל טביביאן-מזרחי: בעצם אמרו שזה נתון להחלטתה של הרשות המקומית.
מרינה סולודקין: אני מקבלת פניות שברשויות החלשות בדרום יש בעיה, ותמיד עם פנייה אישית ממני אפשר לעשות משהו, אבל זה מצחיק, צריך להיות כלל ברזל.
מיכל טביביאן-מזרחי: בנוגע לדיור, לפי חוק משפחות חד הוריות הורה יחיד זכאי להלוואה מוגדלת מהמדינה לצרכי דיור בשיעורים שקבע שר הבינוי והשיכון.
מיכל טביביאן-מזרחי: משפחות חד הוריות חסרות דיור זכאיות לקבל סיוע בסיסי לרכישת דירה שעמד בזמנו על מאה שישים ואחד אלף שש מאות שישים וחמישה שקלים, כאשר ההחזר החודשי ההתחלתי עמד על שמונה מאות שישים ושלושה שקלים.
מיכל טביביאן-מזרחי: בנוסף לזה הן יכולות לקבל אלף שש מאות ושבע עשרה שקלים עבור כל חודש של שירות צבאי או שירות לאומי.
מיכל טביביאן-מזרחי: משפחות שמאז שינוי המצב האישי, כלומר אלמנות או גרושות ועברו עד עשר שנים, או רווקות שגיל הילד הקטן לפחות עשר שנים, ועומדות בתנאים נוספים שאני לא אפרט כרגע, זכאיות לתוספת של מאה שלושים אלף שקלים נוספים כהלוואה.
מיכל טביביאן-מזרחי: זה חלק מהבעיה, שהזכויות האלה לא מפורסמות.
גדעון סער: גם יש קושי להגיע להלוואה גבוהה שיכולת ההחזר היא מאוד גבוהה.
גדעון סער: גם אם זה יפורסם.
מיכל טביביאן-מזרחי: יש עוד סיוע לקבוצות מצומצמות בתוך החד הוריות, אני חושבת שלא כדאי להיכנס לזה כרגע.
גדעון סער: הסיוע בעיקרו, את אומרת הלוואות?
מיכל טביביאן-מזרחי: כן.
מיכל טביביאן-מזרחי: לגבי מחלת ילד משפחות חד הוריות זכאיות לשנים עשר ימים.
קריאה: סליחה, מיכל, את השורה של הסיוע בשכר דירה את חייבת לציין.
גדעון סער: היא לא חייבת שום דבר, היא חייבת להציג את המחקר שלה ומה שלדעתך היא תחסיר תוכלי להשלים אחר כך.
מיכל טביביאן-מזרחי: שכר דירה למשפחות חד הוריות, סכומי הסיוע נעים בין חמש מאות ותשעה שקלים לאלף מאה שבעים שקלים בחודש, וזאת בכפוף למבחני הכנסה ולזכאות מביטוח לאומי.
מיכל טביביאן-מזרחי: כאשר את הבקשה הזאת, ואני זוכרת שזה די הפתיע אותי, צריך לחדש כל שלושה עד שישה חודשים, זאת אומרת שזה תהליך בירוקרטי שאתה צריך להתעסק איתו כל הזמן.
מיכל טביביאן-מזרחי: לגבי מחלת ילד, משפחות חד הוריות זכאיות לשנים עשר ימי מחלת ילד במקום שמונה שמקבל הורה רגיל.
מיכל טביביאן-מזרחי: משרד הקליטה מעניק סיוע נוסף בדיור לעולים חדשים, מדובר בסיוע שניתן בחצי השנה השנייה של שנת העלייה הראשונה, כלומר מהחודש השביעי לעלייה עד החודש השנים עשר לעלייה.
מיכל טביביאן-מזרחי: יש לזה עוד כל מיני קריטריונים, מדובר על היקף שעומד באין אלף שמונה מאות שבעים שקלים לאלפיים שש מאות שקלים וזה כתלות במספר הנפשות במשפחה.
מיכל טביביאן-מזרחי: זה לשישה חודשים.
מיכל טביביאן-מזרחי: זיכוי במס, משפחה חד הורית, הורה יחיד זכאי לנקודת זיכוי נוספת בעבור הורה יחיד ונקודה נוספת עבור כל ילד, כאשר בשנה הראשונה ובשנה השנייה, סליחה הנקודות זיכוי האלה ניתנות לילדים מרגע שהם נולדים ועד לגיל שמונה עשרה אבל בשנה הראשונה ובשנה האחרונה לקבלת הזיכוי מקבלים רק חצי נקודה ולא נקודה מלאה של זיכוי.
גדעון סער: זו נקודה אחת, פלוס נקודה עבור כל ילד.
מיכל טביביאן-מזרחי: נקודה עבור ההורה, עוד נקודה עבור ילד, וזה חצי נקודה לשנה ראשונה ואחרונה.
מיכל טביביאן-מזרחי: הרבה מהמשפחות החד הוריות לצערנו נזקקות גם לאבטחת הכנסה, כמו שאמרה אורלי, גימלה בזמנו, בזמן עריכת המחקר, שזה תיקון שנכון לפברואר 2007, הורה עם ילד אחד קיבל בזמנו אלפיים שלוש מאות שקלים ועם שני ילדים אלפיים שש מאות שבעים ושבעה שקלים.
מיכל טביביאן-מזרחי: בנוסף ישנן הנחות די מינוריות אבל אני אציין אותן.
מיכל טביביאן-מזרחי: באגרת טלוויזיה זכאים אלה שקיבלו אבטחת הכנסה עוד בדצמבר 2002 בהנחה של חמישים אחוז, מדובר על מאה שבעים וחמישה שקלים, והנחה בתחבורה ציבורית, שאני יודעת שזה עמד לעבור שינוי, אני עדיין לא יודעת אם זה נכון, אבל מדובר על הנחה של שלושים ושלושה אחוז ממחיר הנסיעה, לנסיעות עד עשרים ושניים שקלים.
מיכל טביביאן-מזרחי: כלומר זה לא הנסיעות היקרות.
מיכל טביביאן-מזרחי: זה נסיעות בטווח עד הבינוני.
גדעון סער: האם כל ההנחות האלה זה בחקיקה ראשית או חלק בתקנות או איך זה הולך?
מיכל טביביאן-מזרחי: תראה, אני חושבת שההנחה בתחבורה הציבורית זה הנחה של רצון טוב, וההנחה באגרה נקבעה בחוק.
מיכל טביביאן-מזרחי: אבל שוב, היא בחוק אבטחת הכנסה, כלומר אין כאן ייחודיות לקבוצה הספציפית הזאת.
מיכל טביביאן-מזרחי: אני יודעת שיש עוד קבוצות שמתלוננות על הסיפור הזה, כמו גם קבוצות כמו לדוגמא הנחים, שהעניין הזה של ה- disregard והתעסוקה מאוד בולט גם שם.
מיכל טביביאן-מזרחי: כלומר זה לא בעיה רק של מקבלי אבטחת הכנסה, זה בעיה בכלל של מקבלי קצבאות, שיש איזה שהוא חוסר עידוד ביציאתם לעבודה.
מיכל טביביאן-מזרחי: עוד שני דברים שאני רוצה לציין לגבי זכויות, זה תשלום דמי מזונות על ידי ביטוח לאומי, נשים שיש להן פסק דין לקבל מזונות אבל לא מקבלות אותם מקבלות אותם מהביטוח הלאומי, וביטוח בריאות, בעצם אנחנו יודעים שלמרות שיש ביטוח בריאות ממלכתי הוצאות הבריאות למשפחה הן גבוהות מאוד.
גדעון סער: את יכולה רגע להתייחס לעניין הזה של המזונות בביטוח הלאומי?
מיכל טביביאן-מזרחי: בחוק המזונות אבטחת תשלום נקבע שאישה וילד שיש בידיהם פסק דין לתשלום מזונות והם אינם מקבלים את התשלום מהחייב במזונות המוסד לביטוח לאומי ישלם לזכאים את התשלום החודשי של המזונות והוא יגבה מהחייב את הסכום שחוייב בו בפסק הדין.
מיכל טביביאן-מזרחי: הסכום שמשלם המוסד לביטוח לאומי לאישה הוא הסכום שנקבע בפסק הדין למזונות או הסכום שקבוע בתקנות, הסכום הנמוך מבין השניים.
מיכל טביביאן-מזרחי: במקרה היום ידעתי שגם יש קשר כנראה בין שכר האישה לבין הסכום שהיא מקבלת.
גדעון סער: זה הדבר שאני רוצה לדעת, האם הזכות הזאת לקבל את דמי המזונות מהביטוח הלאומי היא קיימת בכל רמת הכנסה או בכל רמת מזונות?
מירי אנדבלד: אני ממחלקת מחקר, אבל אני יכולה לענות שמזונות זה נחשב אחת מגמלאות הקיום, זאת אומרת זה מבטיח איזו שהיא רמה מינימלית של הכנסה.
מירי אנדבלד: לכן זה כפוף למבחני הכנסה ואבטחת הכנסה וגמלאות אחרות מהסוג הזה.
גדעון סער: זאת אומרת, הזכאות לקבל מביטוח לאומי במקום מבן הזוג היא מותנית ברמת ההכנסה.
מירי אנדבלד: הזכאות שביטוח לאומי יגבה את מה שהאישה צריכה לקבל מבן הזוג היא מותנית בהכנסה.
גדעון סער: ומה ההכנסה הרלוונטית?
מירי אנדבלד: אני לא בדיוק יודעת במספרים.
אורלי לוטן: באתר של ביטוח לאומי, נקודת האיפוס, שזה בעצם הנקודה שהשכר מעליה כבר לא מקבלים, אישה שהגישה תביעה אחרי הראשון לינואר 2003 זה אלפיים ארבע מאות ושמונה עשר שקלים, זו אישה בלי ילדים, אישה שיש לה ילד אחד זה ארבעת אלפים חמש מאות עשרים ₪, רמת הכנסה שמעליה היא כבר לא תקבל מזונות, אישה עם שני ילדים חמשת אלפים מאה שבעים וחמש - - -
גדעון סער: יש פה איזושהי בעיה מסויימת.
גדעון סער: מצד אחד זה שם את בנות הזוג פה במצב בלתי אפשרי ברמות הכנסה שלא גבוהות, שהן לא מאוד נמוכות אבל שהן בהחלט לא גבוהות.
גדעון סער: ומצד שני אם אנחנו נלך לפתרון יותר רחב שהוא בעצם מעודד אי תשלום, זאת אומרת אם אפשר יהיה להתייחס לזה, כי זו נקודה חשובה לדעתי.
אורית נוקד: לגבי מזונות היתה הצעת חוק שאני יודעת שהוביל אותה שר התיירות ועברה כנראה קריאה ראשונה, שבאה לתת פתרון לנושא הזה.
גדעון סער: בשלב מסויים, פשוט הפסיקו?
רז משגב: בנושא המזונות היום ישנה ועדה שהקים משרד המשפטים, ועדת שיפמן, שהיא דנה בנושא הזה מכל היבטיו.
רז משגב: זאת אומרת בודקים את כל נושא המזונות היום החל מרמת החיוב, גובהו, מהו גובה המזונות שילד נצרך אליו, עושים עבודת שטח מאוד נרחבת, ואמורים לתת בטווח של חצי שנה עד שנה החלטות, שינויי חקיקה ועדכונים של כל הנושא הזה.
רז משגב: כלומר הנושא הזה היום, אי אפשר לגעת בו.
גדעון סער: מה זאת אומרת אי אפשר לגעת בו?
רז משגב: אנחנו ניסינו להריץ כמה הצעות חקיקה.
גדעון סער: קודם כל, אין צורך כי זה הכל במסגרת הביניים, יש ועדת שיפמן וכנסת מה שהיא תחוקק, ואני מבקש לבדוק מה עלה בגורל ההצעה הזאת של אהרונוביץ, מה היה התוקף שלה ואיפה זה בדיוק נעצר.
מיכל טביביאן-מזרחי: בנושא ביטוח בריאות, אנחנו יודעים שההוצאות על בריאות הן גבוהות מאוד.
מיכל טביביאן-מזרחי: בעצם מקבלי אבטחת הכנסה מנכים מהם דמי ביטוח בריאות מינימליים שעומדים על שמונים ושישה שקלים לחודש, אבל למעשה אין להם שום הנחה נוספת או אחרת בכל מה שקשור לקבלת שירותי בריאות נוספים ואנחנו יודעים שההוצאות הן כבדות.
מיכל טביביאן-מזרחי: בנושא הזה דיברתי עם נציבת קבילות הציבור בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, והיא אמרה שמתקבלות המון פניות בנושא הזה של מקבלי אבטחת הכנסה לגבי חוסר היכולת שלהם לרכוש שירותי בריאות בסיסיים, שלא לדבר על תרופות, ושהיא חושבת שיש צורך בהעלאת איזו שהיא יוזמה להקל במשהו על קבוצות מסויימות באוכלוסיה.
מיכל טביביאן-מזרחי: אז חשבתי שחשוב לומר את הדברים האלה.
מיכל טביביאן-מזרחי: תראה, יש היום קבוצות אוכלוסיה, למשל חולים כרוניים או קשישים, שיש להם תקרה.
מיכל טביביאן-מזרחי: השאלה אם מקבלי הכנסה נמוכה או אבטחת הכנסה לא זכאים למשהו דומה או אותו דבר.
ניצנית דמביץ: התכנית לעידוד תעסוקת הורים יחידים במשרד התמ"ת התחילה ב-2003 במקביל לקיצוצים שהיו בקצבאות ובגמלאות, ובמקביל ללחץ הציבורי שהיה, כזכור ויקי כנפו וכו', ואז יצאו כמה תכניות, ובזמנו התכנית היתה מאוד מיידית, שהמטרה שלה היתה לתת מענה לאותה אוכלוסיה שנפגעה.
ניצנית דמביץ: זאת אומרת אלה שקיבלו אבטחת הכנסה או תשלום מזונות מהמוסד לביטוח לאומי במאי 2003 היו זכאים לאותה תכנית שהיתה קיימת אז.
ניצנית דמביץ: זאת אומרת, שאם הצטרפת ביוני 2003, אם הצטרפת חודש אחר כך להיות מקבלת אבטחת הכנסה כחד הורית בעצם לא היית זכאית לאותן זכויות.
ניצנית דמביץ: אני יכולה לומר שבגדול היו חריגים עד חודשיים אבל לא מעבר לכך.
ניצנית דמביץ: בעצם המטרה באמת הוצהרה כמטרה לתת מענה או פיצוי או איך שלא נקרא לזה לאותן נפגעות שהיו באופן דרסטי באותו חודש.
ניצנית דמביץ: התכנית היו לה שני מוקדים עיקריים.
ניצנית דמביץ: אחד יציאה לעבודה ומקבלת מענק מהמדינה על תיגבור בעבודה, זאת אומרת שאם היא הרוויחה אלף מאתיים שקל יותר ממה שהיא הרוויחה במאי 2003 והתמידה בכך ארבעה חודשים היא התחילה לקבל מענק מהמדינה, עד סכום של תשעת אלפים שש מאות שקל בשנה הראשונה, והיה אפשר לקבל את זה במשך שנה.
ניצנית דמביץ: זאת אומרת על כל ארבעה חודשים כפול שלוש פעמים הסכום המקסימלי היה תשעת אלפים שש מאות.
ניצנית דמביץ: בשנה השנייה, התכנית נקבעה לשנה אחת, בסופו של דבר היא הוארכה בשנה נוספת, הסתיימה ביוני 2005, בשנה השנייה היו הקלות בקריטריונים לקבל את המענק, אבל סכום גובה המענק הוקטן לשבעת אלפים מאתיים ₪.
ניצנית דמביץ: זה היה התכנית העיקרית.
גדעון סער: באלו נסיבות ניתן המענק, ובתמורה למה?
ניצנית דמביץ: בתמורה לתיגבור עבודה והתמדה בעבודה.
ניצנית דמביץ: בעצם בשנה הראשונה ביקשו גם רצף של ארבעה חודשים, וזה מאוד היקשה על האנשים ובמיוחד שהייתה הרבה ניידות וכו'.
ניצנית דמביץ: בשנה השנייה כבר אספו בעצם ארבעה חודשים.
ניצנית דמביץ: כל ארבעה חודשים שהצליחו לאסוף, בעצם עד דצמבר 2006 בערך ששת אלפים משפחות קיבלו.
ניצנית דמביץ: אנחנו נמצאים היום גם במהלך, מינהל מחקר וכלכלה במשרד התמ"ת עשה היום את הסקר השני לעקוב אחרי אותם אנשים שקיבלו את המענקים, לראות איפה הם נמצאים.
ניצנית דמביץ: בסקר הראשון אנחנו עדיין רואים התמדה, זאת אומרת אנשים שהתחילו ממשיכים, למרות שבעצם המענק היה רק לשנה הראשונה.
ניצנית דמביץ: במקביל ניתנו הטבות למעסיקים.
ניצנית דמביץ: מעסיקים שהעסיקו חד הוריות קיבלו מענק מהמדינה.
ניצנית דמביץ: כאן אנחנו רואים חוסר היענות מצד המעסיקים, יש לך כמה סיבות, וגם על כך יש כבר מחקר שמועבר גם לאורלי שנותנת נתונים על נושא המעסיקים, שבע מאות מעסיקים בסך הכל קיבלו מענקים מהמדינה.
ניצנית דמביץ: רובם, למעלה מחמישים אחוז, אם אנחנו לוקחים את ההשוואה של ששת אלפים שקיבלו אז כמעט ששת אלפים מעסיקים, נגיד, ארבעת אלפים מעסיקים יכלו בעצם לקבל, זה הפוטנציאל, יכלו לקבל את המענק במקביל להעסקת חד הורית, אז הרבה מהם בכלל לא ידעו שהזכויות האלה קיימות, חלקם ידעו רק אחרי שהחד הוריות נכנסו, חלקם לא רוצים בכלל להתמודד עם הבירוקרטיה של המדינה, חלקם אומרים שזה לא משפיע עליהם, זאת אומרת היו כל מיני סיבות בתוך המחקר, ניתן לראות את זה וזה אמור גם להתפרסם תוך כמה ימים באתר של המשרד, עם כל הנתונים.
ניצנית דמביץ: זו היתה התכנית העיקרית.
ניצנית דמביץ: מסביב לכך דיברו על הנחה למעונות יום באופן מאוד גבוה לחד הוריות שהתחילו את העבודה, זאת אומרת שהן שילמו מאתיים חמישים שקל לחודש בלבד בשנה הראשונה לעבודה שלהן, זה יותר נמוך מדרגות הרווחה, זאת אומרת מי שנמצאת בדרגות 1 ו-2 לסיבסוד מעונות יום, וניתנו הכשרות מקצועיות שנבנו במיוחד באגף להכשרה מקצועית במשרד התמ"ת לטובת אוכלוסיית ההורים היחידים.
ניצנית דמביץ: זה נע בעיקר בין ספרות, קוסמטיקה וכל המקצועות האלה למזכירות רפואית וקורסים כאלה, ונפתח מסלול מיוחד של טכנאיות דרך מע"צ, שנים עשר חודשים, כדי לא לעבור על התקופה שמותר לקבל הכשרה מהמוסד לביטוח לאומי, זו אחת הנקודות הקריטיות בשינוי חקיקה בעיני, מותר למקבלי אבטחת הכנסה לצאת להכשרה מקצועית עד שנים עשר חודשים.
ניצנית דמביץ: זה לא משנה מה מספר השעות.
ניצנית דמביץ: יכול להיות שהיא לומדת רק פעם בשבוע, ועדיין אם היא עוברת את השנים עשר חודשים מפסיקים לה את אבטחת ההכנסה ורטרו, מהחודש הראשון שהיא התחילה ללמוד.
גדעון סער: זה לא שונה?
מאירה בסוק: מה שקרה זה, שרצו בהתחלה בתכנית של מרינה ויורי, לפני שנתיים, רצו להעביר את זה בחקיקה, ביטוח לאומי כן רצו לעשות את זה, הממשלה לא נתנה.
מאירה בסוק: לשנות את החוק שלא יהיה שנה אלא שככה יוכלו להיכנס גם הלימודים הגבוהים.
מאירה בסוק: שזה לא יהיה לשנה.
גדעון סער: את יכולה להכין לנו הצעת חוק לזה?
מאירה בסוק: אני אבדוק את זה.
ניצנית דמביץ: אני אמשיך לדבר על נושא הכשרות מקצועיות ואנחנו נראה כמה הנקודה הזאת היא קריטית להתקדמות שלהן, בלי קשר ללימודים האקדמאים שתיכף נדבר על זה.
ניצנית דמביץ: עשו תכנית מיוחדת ומעל שנים עשר חודשים, בסוף יש טכנאיות ויש לזה שבעים אחוזי השמה.
ניצנית דמביץ: כבר שלוש שנים שהתכנית הזאת פועלת וממשיכה, טכנאיות אלקטרוניקה, טכנאיות מיחשוב, יש כל מיני סוגי טכנאיות.
גדעון סער: מה עם ההצעה המקורית?
ניצנית דמביץ: צריך להגיש שוב את אותה הצעה.
ניצנית דמביץ: יש הצעה.