GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון סער: על פניו זה דבר שהוא נראה ונשמע רע מאוד, אבל אני מקבל את זה שצריך לשמוע לא רק על פי פרסום עיתונאי.
גדעון סער: זאת אומרת, צריך גם לשוחח עם ראש העיר, ואנחנו גם נביא את זה לישיבת הוועדה הקרובה.
גדעון סער: אני אעדכן מה נאמר לי.
קולט אביטל: אני חושבת שזה עלה גם בוועדת החינוך ולכן גם פניתי וביקשתי דיון מהיר בוועדת החינוך.
גדעון סער: אני לא נגד שהעניין יידון בוועדת החינוך.
גדעון סער: אבל כאן, אני חושב שאי אפשר להשאיר את הדברים תלויים בלי לנסות לבדוק אותם וזה מה שאני מתכוון לעשות.
גדעון סער: אני מציע שהשרים יפתחו את הדיון.
גדעון סער: כמובן גם אני אאפשר התייחסויות בהמשך.
גדעון סער: ראשון השר יעקב אדרי, השר לקליטת עלייה.
יעקב אדרי: אכן הנתונים לא מעודדים בכל הנושא הזה של אלימות בקרב המשפחות האתיופיות, וככל שמספר העולים ממשיך להגיע, סביר להניח שבסטטיסטיקה הנתונים ימשיכו ויעלו.
יעקב אדרי: לגבי הנתונים על מקרי הרצח, אני רוצה לציין את זה כעובדה יבשה, אנחנו באותו מספר כמו 2006 וכמו 2005, שלושה מקרי רצח, ואנחנו מאוד מקווים שזה יישאר כך.
יעקב אדרי: כמובן שכל מקרה הוא חמור בפני עצמו.
יעקב אדרי: היו שלושה ניסיונות גם של מקרי רצח, אבל מקרי רצח היו שלושה, ואני חושב שהנתונים הם די מדויקים.
יעקב אדרי: לגבי הסקר, חברי מר גדעון סער, יושב ראש הוועדה, אני חושב שבעניין הזה כבר יצאנו לדרך.
יעקב אדרי: הסקר בעיצומו.
יעקב אדרי: המחקר בעיצומו ואנחנו כמובן נציג לוועדה, בבוא הזמן, את התוצאות של הסקר, אם כי אני חושב שהדברים הם די ברורים.
יעקב אדרי: יש בעיות של קליטה וקשיים בעבודה, יש משפחות גדולות, יש דחיסה של אנשים במקום אחד, של עולי אתיופיה במרכזי קליטה או בשכונות מסוימות.
יעקב אדרי: אגב, אני כמדיניות קבעתי, שבמקום שיש מעל אחוז מסוים של עלייה, עלייה בכלל והעלייה האתיופית בפרט, אני עוצר, סוגר, על מנת לא להקשות על הנקלטים ולא להקשות על העירייה שהיא הקולטת.
יעקב אדרי: עשינו את זה בקרית מלאכי, עשינו את זה בפתח תקווה ואיפה שנראה שהאחוז הוא גבוה מאוד, לטובת העלייה, על מנת שהעלייה תיקלט טוב ונכון, וגם לטובת העירייה, אני חושב שפשוט עוצרים את העלייה.
גדעון סער: עוצרים את העלייה לאותו ישוב.
יעקב אדרי: נכון, לאותו ישוב.
יעקב אדרי: אותו ישוב, או אותה שכונה.
יעקב אדרי: יש מקומות שזה בשכונות.
יעקב אדרי: זה טוב לכולם ואני חושב שזה הדבר הנכון.
יעקב אדרי: אולי היה צריך לעשות את זה מזמן, אני שמח שאנחנו כבר בכיוון נכון בנושא הזה.
יעקב אדרי: לגבי העובדים הסוציאליים, אנחנו בשלבים של הוספת עשרה עובדים סוציאליים במקומות שונים בארץ, שיטפלו בקרב יוצאי אתיופיה, ירושלים, באר שבע, אשקלון, אשדוד, עפולה, קרית גת, נתניה, חדרה, רמלה וקרית ים.
יעקב אדרי: יש נהלים מסודרים, אבל התקציב התקבל ואנחנו בשלבים.
יעקב אדרי: התקציב הוא של הפרויקט הלאומי האתיופי וזה טוב וזה נכון.
גדעון סער: אדוני, רק אם תוכל להבהיר בדבריך, אותם עשרה עובדים נקלטו, ייקלטו?
גדעון סער: מה הסטטוס?
יעקב אדרי: זה מה שגב' שרה כהן רצתה להוסיף לנו.
גדעון סער: אז אחרי סקירתך, היא תוסיף.
יעקב אדרי: אנחנו בשלבי קליטה ואני חושב שאני מדייק.
יעקב אדרי: יש את התקציב מהפרויקט הלאומי האתיופי, ולא חשוב מאיפה, חשוב שייקלטו העובדים הסוציאליים ואני חושב שזה הדבר הנכון.
גדעון סער: הם נקלטו כבר, או ייקלטו?
יעקב אדרי: רובם עובדים, אבל לא גמרנו את הקליטה עד הסוף.
יעקב אדרי: תשעה מתוך העשרה נקלטו, וזה הישג חשוב, שצריך לציין אותו, ואני מאוד מקווה שגם את העשירי נקבל.
יעקב אדרי: ואגב, לדעתי, זה לא מספיק, צריך להוסיף.
גדעון סער: הם עובדים במרכזים?
יעקב אדרי: אני ציינתי גם את המקומות.
יעקב אדרי: אנחנו כמובן נגביר את ההסברה בקרב העולים.
יעקב אדרי: זה לא פשוט, אבל צריכים להגביר את ההסברה.
יעקב אדרי: צריך להבין שהתא המשפחתי שלהם מתפרק במדינת ישראל, הקייסים, הגברים, הבעלים, הבעל שהיה דומיננטי הפך לפעמים ללא-דומיננטי וכמובן גברים שלא עובדים מהווים גם בעיה וזה גורם למתח בתוך הבית ולתוצאות לא פשוטות.
יעקב אדרי: דבר נוסף שאני רוצה לציין, הנושא של הענישה המקלה של בתי המשפט.
יעקב אדרי: כאשר יש בעיות, וזה נכון לאורך ולרוחב, בכל המקומות, בכל העדות, אבל קולת העונשים בלתי נסבלת.
יעקב אדרי: יש לי הרבה כבוד לבתי המשפט, אבל עם ענישה כזאת אנחנו לא נרתיע, לא נרתיע.
יעקב אדרי: אני מציין את זה ואני בטוח שחבריי גם שותפים לעניין הזה, שצריך להחמיר בענישה.
גדעון סער: אני רוצה רק לעדכן את השר בנקודה שלפי דעתי היא מאוד מאוד חשובה.
גדעון סער: בכל נושא הענישה שדובר עליו הרבה אתמול, ואתה צודק ביותר ממאה אחוזים, יש רפורמה שהביאה הממשלה לכנסת לפני כשנה וזו רפורמה שנקראת 'הבניית שיקול הדעת השיפוטי', או בצורה יותר פשוטה עונשי מוצא.
גדעון סער: זאת אומרת שלכל עבירה בספר החוקים יהיה לא רק עונש מרבי, אלא גם עונש מוצא שניתן יהיה לסטות ממנו רק ברשימה סגורה של קריטריונים שגם הם יהיו בחוק.
גדעון סער: זאת מהפכה.
גדעון סער: זה יביא לענישה יותר אחידה, יותר מרתיעה וגם יותר צודקת, כי לא תהיה שרירות לב שבמקרה אחד נותנים מאסר על תנאי ובמקרה אחר עשר שנים.
גדעון סער: דיברתי עם יושב ראש ועדת חוקה בנושא הזה שהבטיח לי שתוך כחודש יתחילו דיוני ועדת החוקה והכנה לקריאה שנייה ושלישית.
גדעון סער: החוק הזה התעכב הרבה מאוד זמן.
גדעון סער: אנחנו הצבענו בו, גם חברי האופוזיציה, ותמכנו בזה, כך שזה חשוב בראייה לאומית.
גדעון סער: אם תוכלו להוסיף את דחיפת
גדעון סער: כם לקידום הנושא הזה, שזה חוק ממשלתי, לא חוק פרטי, אני חושב שהדבר הזה יכול לעשות שינוי גדול.
יעקב אדרי: אני מאוד מקווה, בעזרת כל הנוכחים כאן נוכל לדחוף את זה, כי זה חשוב מאוד.
יעקב אדרי: אנחנו שומעים וקוראים כל יום, הענישה היא בלתי נסבלת, ושוב אני אומר את זה, במלוא הכבוד לבתי המשפט, צריכים לשנות את הגישה בעניין הזה, ואני מאמין שנתמודד יותר טוב.
יעקב אדרי: כמובן שנצטרך לעשות בשילוב הרבה מאוד נושאים נוספים, זה לא רק ענישה, צריך יותר לעבוד בקרב המשפחות.
יעקב אדרי: אני הולך לנסות גם בבתי הסוהר.
יעקב אדרי: היושב ראש גדעון סער, אתה העלית את זה, שעובד סוציאלי ממרכז הקליטה, מהמקום שהגיע הבחור לבית הסוהר, לתת יותר הכנה בבית הסוהר לקראת השחרור, על מנת שאותו בן אדם, כשיחזור, לא נחזיר אותו למעגל האלימות, אלא להיפך, הוא יוצא לדרך חדשה.
יעקב אדרי: בעניין של הקהילה האתיופית, בשנת 2008, אני הודעתי את זה בכל מקום, משרד הקליטה הולך לטפל בנוער.
יעקב אדרי: הנוער הוא חלק מהבעיה בתוך המשפחה.
יעקב אדרי: ואגב, זה נכון לגבי כל הנוער.
יעקב אדרי: יש לנו בעיות קשות מאוד בנוער הוותיק, בנוער בחבר העמים ובנוער האתיופי.
יעקב אדרי: ואני הולך לתת הרבה מאוד תקציבים ב-2008.
יעקב אדרי: השגנו חלק מהתקציב.
יעקב אדרי: אתמול הצגתי את הנושא גם בוועדת הכספים.
יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שהטיפול בילדים, במיוחד במשפחות גדולות, יקל על המצוקות בתוך המשפחה וממילא זה יקטין את האלימות בתוך העדה האתיופית.
יעקב אדרי: ושוב אני אומר, נושא הנוער, נכון לגבי כל החברה הישראלית, אבל מכיוון שאני שר הקליטה, אז אני הולך לטפל בנושא של העולים מחבר העמים וגם בנושא של הקהילה האתיופית.
יעקב אדרי: שוב, יש הרבה מאוד נושאים.
יעקב אדרי: אם אתם תרצו בהמשך לשמוע, אני מקווה שנוסיף כהנה וכהנה.
יעקב אדרי: הטיפול שלנו בעדה האתיופית הוא הוליסטי.
יעקב אדרי: אנחנו מאוד מקווים שהתקציב הגדול שאמור לבוא ממדינת ישראל לנושא האתיופי אכן יגיע.
יעקב אדרי: בינתיים יש עדיין בעיות שהסוכנות לא מזרימה את הכסף שהבטיחה ועוד גופים, אבל אני לוחץ בעניין הזה.
גדעון סער: הנושא של הכשרה תעסוקתית?
יעקב אדרי: אני חושב שאחד המפתחות להצלחה של קליטת העלייה זה הנושא של התעסוקה ובעניין הזה יש לנו כמה מודלים מוצלחים ויש כמה דברים שלא הצליחו, כי מאוד מאוד קשה להתאים.
יעקב אדרי: אגב, האבטלה בקרב הגברים האתיופים היא די גבוהה ודווקא הנשים יוצאות יותר לעבודה.
יעקב אדרי: וזה מאוד חבל.
גדעון סער: זה יוצר מתחים אחר כך.
קולט אביטל: זאת בדיוק הבעיה.
גדעון סער: בין הדברים שציינו אותם, אדוני השר, הוא עריכה של הכשרה תעסוקתית במרכזי הקליטה.
גדעון סער: בין אותן נקודות שעליהן דיברנו, האם יש התקדמות או יש איזה תכנית בסוגיה הזאת?
יעקב אדרי: הנציגים של משרד הקליטה ירחיבו.
יעקב אדרי: אבל יש התקדמות, זה לא מספיק, לדעתי זה לא מספיק ואנחנו צריכים להיכנס גם מהמשרד.
יעקב אדרי: דבר אחרון, הייתי מאוד מבקש מהשר הרצוג שיהיה צוות בין משרדי, שלך ושלי, שיהיו מתואמים בנושא של עבודה בקרב הקהילה האתיופית.
יעקב אדרי: יש תיאום בשטח, אני חושב שצריך למסד אותו, לתת לו גושפנקא של השרים עצמם.
יעקב אדרי: אני חושב שזה ייתן תוצאות יותר טובות בשטח.
יצחק הרצוג: ראשית אני רוצה להודות לעמיתיי, יושבי הראש של הוועדות, של הדיון הזה.
יצחק הרצוג: חבר הכנסת, פרופ' מיכאל נודלמן וחבר הכנסת גדעון סער.
יצחק הרצוג: כרגיל הם לוקחים נושא באופן רציני ומשמעותי.
יצחק הרצוג: אני גם רואה את הפניות ואת החומרים שמגיעים אליי מהוועדות, וכל אחד מהם נושא ראוי ומכובד שעוזר לנו גם בעבודת המטה הפנימית.
יצחק הרצוג: שנית, אני מברך את עמיתי, השר יעקב אדרי.
יצחק הרצוג: אכן יש עבודה מאוד הדוקה בינינו לבין משרד הקליטה.
יצחק הרצוג: הצוותים נמצאים כאן, הם גם יסקרו את זה בהמשך.
יצחק הרצוג: הנושא הזה הוא אחד מהנושאים החשובים ביותר שאנחנו מטפלים.
יצחק הרצוג: עכשיו כמה מלות פתיחה, לפני שאני אגיע גם לתשובות מעשיות.
יצחק הרצוג: קודם כל, אין רק תופעה של רצח, יש גם תופעות נוספות.
יצחק הרצוג: התאבדויות, למשל.
יצחק הרצוג: אני מכיר מקרים, עוד בהיותי שר השיכון, יש תופעות קשות מאוד של משברים נפשיים וכבר פורטו כל הסיבות שכולנו מכירים אותן.
יצחק הרצוג: כדי להתמודד עם המכלול כולו, עלינו להעביר את התוכנית הלאומית לטיפול בעלייה של יהודי אתיופיה באמצעות ועדת השרים שדנה בכך.
יצחק הרצוג: בעצם יש תהליך בין משרדי שאישר עקרונית את התכנית וכרגע הבעיה היא משאבים.
יצחק הרצוג: בתוך התכנית הזאת יש פרק נרחב מאוד של משרד הרווחה, שקיבל הרבה מאוד שבחים ואני אומר כאן גם לעמיתי, השר יעקב אדרי, לאחר העברת התקציב, חובתנו ללחוץ לאשר את התכנית בממשלה ולצאת איתה לדרך.
יצחק הרצוג: זו תכנית לאומית מקיפה, עם חבילה תקציבית משמעותית, שמטפלת בכל הסוגיות.
יצחק הרצוג: קחו לדוגמה את נושא הדיור.
יצחק הרצוג: הרי אנחנו יודעים שהבעיה היא שחלק מהעלייה הזאת נמצאת בתקרה שהיא לא יכולה לצאת ממנה.
יצחק הרצוג: אני לא רוצה להשתמש במלה גיטאות, כי זו לא המלה הראויה בשום קנה מידה, אבל היא נמצאת בשכונות שקשה לה לצאת מהן, כי אין לה הון עצמי.
יצחק הרצוג: כדי שתהיה לה יכולת רכישת דירה במשכנתא 90%, הרי שהאוצר קבע תקרה לגובה הדירה שהם יכולים לרכוש ואז גובה הדירה שהם יכולים לרכוש מוביל אותם בהכרח למקומות שבהם מחיר הדירה הוא כזה שהשכונות הן פחות טובות.
יצחק הרצוג: ואז אנחנו רואים את שכונת קרית משה ברחובות, שאני הובלתי תכנית בין משרדית, שכתב אותה המנהל הכללי דאז, שמואל אבוהב, היא קיבלה ברכה מקיר לקיר, חמש שנתית, לשדרוג קרית משה, אבל זה לא הצליח להתקדם, כי נתקלנו בסוגיה תקציבית מורכבת.
יצחק הרצוג: מדובר ב-200 מיליון שקל לחמש שנים, היה צריך לאגם משאבים עם עוד שותפים.
יצחק הרצוג: נמצאת פה גם גב' אריאלה רבדל ממשרד השיכון והיא תוכל לתאר את זה.
יצחק הרצוג: אבל האמת היא שכל הטיפול לא יכול להיות נגזרת רק של כמה עובדים סוציאליים יש.
יצחק הרצוג: זה מכלול אחד גדול, מורכב, לא פשוט.
יצחק הרצוג: יש 300 עולים נוספים בחודש והמשבר בעלייה ממקום המוצא ועד הסביבה החדשה בארץ הזאת יוצר מתחים מאוד קשים.
יצחק הרצוג: זאת עובדה.
יצחק הרצוג: המתחים האלה מקרינים במיוחד לאנשים מעל גיל 50, והמתחים האלה מקרינים במיוחד לאבות מובטלים והמתחים האלה מקרינים למשפחה פטריארכלית שמתפרקת.
יצחק הרצוג: כל אלה ואחרים גורמים למשברים הללו ואנחנו רואים את התוצאה.
יצחק הרצוג: והתוצאה היא קשה וחמורה מאין כמותה ובאמת טוב שהנושא הזה עולה לסדר היום, אבל זה נושא שהוא מערכתי כולל.
יצחק הרצוג: לגבי משרד הרווחה.
יצחק הרצוג: משרד הרווחה רואה בנושא הזה נושא בעל חשיבות רבה ולכן אנחנו נוקטים בשורה של דברים.
יצחק הרצוג: ראשית, כבר צוין על ידי השר, נושא המחקר.
יצחק הרצוג: במקביל רק נציין שבשנת 2006 יצא המחקר בנושא אלימות בין בני זוג בקרב משפחות יוצאות אתיופיה, של דר' לאה קסן וגב' ליאת קידר.
יצחק הרצוג: אם תרצו אפשר יהיה להתייחס ולהציג את זה.
יצחק הרצוג: התקיים בינואר 2007 כנס גדול באוניברסיטת בן גוריון, כשהמחקר הוצג.
יצחק הרצוג: בנוסף, אנחנו מעורבים בהפעלת מודל קהילתי לשיח שכונתי בנושא שלום המשפחה ומניעת אלימות במשפחה.
יצחק הרצוג: המודל הזה מופעל בירושלים, חיפה, בבאר שבע.
יצחק הרצוג: המודל פועל בשלושה מישורים.
יצחק הרצוג: אחד, חיזוק המנהיגות המסורתית ושילובה במנגנוני הטיפול, גישור ויישוב סכסוכים.
יצחק הרצוג: להזכירכם, תרבות הגישור הפנימית, אני מקווה לבטא את זה נכון, השמגלות', אז אנחנו מפעילים שמגלות' ב-12 יישובים והצוות שלי יוכל לציין ולפרט את זה בהרחבה.
יצחק הרצוג: בשלושה יישובים השמגלות' מתקיים על ידי חכמי העדה המקובלים ובמקומות אחרים גם מרכזי גישור ומרכזי יישוב סכסוכים עם עולים וותיקים כאחד.
יצחק הרצוג: שניים, בניית מנהיגות צעירה, בקרב העדה, אנשי מקצוע וסמך.
יצחק הרצוג: אני אציין בהקשר זה גם הקשר לאכיפה שמשרדי פרסם עכשיו מכרז לקליטת עורך דין, או עורכת דין, במחלקה המשפטית בקרב יוצאי אתיופיה, כדי לטפל במיוחד בסוגיות הללו.
יצחק הרצוג: אבל לא רק, כי חלק מהעניין זה קליטה בכל מערכי החיים במדינה ופתיחת השערים, ויש קליטה נוספת של עובדי מדינה בשירות הציבורי במשרדים אחרים.
יצחק הרצוג: המנהיגות הצעירה צריכה להתמודד עם הדור הוותיק, הזקנים, כמובן הנשים, לדובב אותם ולאתר מוקדי מתח במשפחות מראש.
יצחק הרצוג: הדבר השלישי זה בניית מנגנוני גישור בין המערכות המטפלות בנושא מניעת אלימות, למתנדבים, שזה אומר הפעלת מתנדבים.
יצחק הרצוג: לצורך זה בית הספר המרכזי של משרד הרווחה, בשנת 2006 וכעת 2007, שם דגש בהכשרה מיוחדת של עובדים סוציאליים של מפקחי המחוזות ועובדי היישובים והמתנדבים להיכרות עם תרבות העולים והמיומנויות הנדרשות.
יצחק הרצוג: ב-11 ישובים אנחנו מפעילים תכנית קבוצתית לאבות, לחיזוק מיקומם ואחריותם של האבות במשפחה, בתל אביב, ראשון לציון, פתח תקווה, אור יהודה, גדרה, כפר יונה, גן יבנה, ירושלים, בית שמש, חיפה ונצרת עלית, ויש שיתוף פעולה עם משרד הקליטה במודל התערבות רגיש-תרבות ב-10 מרכזים למניעת אלימות.
יצחק הרצוג: והפרויקט הלאומי שדרכו קלטנו 10 עובדים סוציאליים, שצוין כבר.
גדעון סער: אתה מדבר על עבודה מניעתית.
גדעון סער: זה באופן כללי עם אבות מהעדה, או על בסיס נתונים של מסוכנות?
יצחק הרצוג: הגב' דפנה מושייב, שהיא מפקחת ארצית אצלנו בקליטת עלייה וגב' ציפי נחשון-גליק, המוכרת לך היטב, גם מתחומים אחרים בנושא אלימות במשפחה.
יצחק הרצוג: אם אתן יכולות לפרט, כי הפרויקט הזה הוא מרתק.
דפנה מושייב: העבודה המניעתית שנעשית עם האבות היא דווקא במקום שהוא הנורמטיבי.
דפנה מושייב: אנחנו פוגשים אותם כאשר הם אבות לילדים בגיל הרך ומדברים איתם על ההורות שלהם, ההורות במעבר ומה דומה ומה שונה בין ארץ המוצא לחיים בישראל, נותנים להם כלים ומיומנויות ומנסים לשמור על האיזון בתוך המשפחה.
דפנה מושייב: הרעיון הוא שלא תמיד קוראים לזה אלימות, אלא מנסים ליצור את מה שנקרא שלום המשפחה, לתת להם את הכלים, כי אחד הדברים שקורים שבמדינת ישראל אין תהליכי התאזרחות ולימוד מסודר של חוקי המדינה וכתוצאה מזה הרבה פעמים---
גדעון סער: גם אצל ילידי הארץ אין לימוד מסודר של חוקי המדינה.
דפנה מושייב: רק ההבדל הוא שתהליכי הסוציאליזציה בין ארץ מוצא שהיא כל כך שונה, לבין החיים במדינת ישראל.
דפנה מושייב: הפער והמעבר הוא באמת מאוד קשה וכתוצאה מזה אנחנו באמנת מנסים לתת להם את הכלים.
דפנה מושייב: אלה הכלים שניתנים לאוכלוסייה הנורמטיבית.
גדעון סער: לשאלתי, אני מבין ממך שאין פה מרכיב של מסוכנות, אלא באופן כללי זה גיבוש מודלים משפחתיים והוריים נורמטיביים.
גדעון סער: זה דבר שהוא יותר ממד חינוכי.
יצחק הרצוג: רק הערה אחרונה, אדוני היושב ראש, לפני שאני מסיים.
יצחק הרצוג: השבוע אנחנו השקנו את התכנית הלאומית לטיפול בילדים ונוער בסיכון, מה שנקרא דוח שמידט, בעלות של 400 מיליון שקלים ועוד כ-100 מיליון ממקורות של הג'וינט, והפרמטרים של היישובים שנבחרו הם ישובים שיש בהם כמובן סוציו-אקונומי אחד לשניים בשלב ראשון, ויישובים עם עלייה מרובה במיוחד, ישובים שבהם יש שכונות של יוצאי אתיופיה וגם כאן התכנית תופעל בפועל באמצעות הרשויות מ-1 בינואר וזה ייתן כלים נוספים להתמודדות ביחסי ההורים-ילדים והורים-הורים וכלים נוספים לעובדים הסוציאליים ולשכות הרווחה, מערכות החינוך והרשויות בהתמודדות עם התופעה.
גדעון סער: האם אתם מגדירים את התכנית שדפנה הרחיבה עליה כתכנית למניעת אלימות?
גדעון סער: זה בראיית
גדעון סער: כם תכנית למניעת אלימות?
דפנה מושייב: היא תכנית מניעתית, יש לה כמה וכמה מודולות.
דפנה מושייב: המודלה האחת מתייחסת, כמו שאמרתי, להורות במעבר.
דפנה מושייב: המודולה השנייה מתייחסת להיכרות עם הקהילה והשירותים בקהילה.
דפנה מושייב: המודולה השלישית מתייחסת לנושא של השותפות בין בני הזוג ביצירת מה שנקרא שיח משותף.
גדעון סער: באיזה היקף אתם עושים את זה, מבחינת מספר המשפחות?
דפנה מושאיוב: זה ב-11 ישובים, בכל קבוצה משתתפים 15 גברים והתהליך הוא שנתי.
זהבה גלאון: זה טיפה בים.
גדעון סער: זה די מצומצם.
גדעון סער: אתם רואים תוצאות?
דפנה מושאיוב: הדיווח---
יצחק הרצוג: חברת הכנסת זהבה גלאון, אנחנו לא יכולים להבטיח מאה אחוז תוצאה.
יצחק הרצוג: אנחנו עושים מאמץ גדול.
זהבה גלאון: זה מאה אחוז חיים.
יצחק הרצוג: אף אחד לא חולק על זה, חס וחלילה שמישהו חולק על זה, אבל מה את מטיחה בגב' דפנה מושייב שמשקיעה בזה מבוקר עד לילה בכל מערכות---
זהבה גלאון: אני לא מטיחה.
זהבה גלאון: אני ממש לא מטיחה, אני מעריכה את העבודה שנעשית, רק זה טיפה בים.
דפנה מושייב: אני רוצה להוסיף שההיקף יגדל לאור השתתפות התכנית הזאת בדוח שמידט והיישובים שבהם נמצאים עולי אתיופיה יוכלו, יחד עם הגורמים המקצועיים, לבקש להכניס את התכנית הזו לסל התכניות המוצע ברשות המקומית.
דפנה מושייב: אני רוצה עוד נקודה אחת להוסיף, שהשותפות עם אנשי הקהילה היא שותפות מאוד קריטית.
דפנה מושייב: התהליך לא יכול להיעשות רק על ידי אנשי המקצוע ובנושא הזה אני חושבת שאחת הדוגמאות היפות ביותר שראיתי היה שאחד מנציגי הקהילה בבאר שבע, שהעלה את הנושא על סדר היום, פרדה אקלה, והוא באמת התחיל לשוחח גם עם זקני הקהילה, גם עם האנשים הצעירים, והשיתוף בין זקני הקהילה לבין האנשים הצעירים בקהילה הוא מאוד קריטי.
דפנה מושייב: השותפות בין אנשי המקצוע לאנשי הקהילה היא אחד הדברים שצריך להרחיב אותו ולהוסיף עליו.
גדעון סער: אם אני יכול, לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת שנרשמו, רק להעיר בהערת ביניים, אדוני השר.
גדעון סער: לפי דעתי התכנית הזאת יפה, אבל בוא נדבר רגע על אפקטיביות.
גדעון סער: היא תכנית שהייתי קורא לה תכנית נורמטיבית, אבל ההיקף שלה הוא היקף די מצומצם ונראה לי שאו שאתה הולך בהקשר הזה על ממד רחב, או שאתה צריך לגבש תכנית מניעתית על בסיס אינדיקציות של מסוכנות, כדי באמת למנוע מקרים.
גדעון סער: תחשבו על מה שאני אומר, יכול להיות שלא כל מה שאני אומר.
גדעון סער: אני הרי שומע בסך הכול.
גדעון סער: שמעתי את זה פעם ראשונה.
גדעון סער: כי אחרת אתה גם לא מחנך ומשנה נורמות ואתה גם לא מונע ואתה עושה דברים שהם רלוונטיים לאותו ציבור מצומצם שנחשף לתכנית הזו שאני בטוח שהיא תכנית מאוד יפה וטובה.
גדעון סער: אני חושב שאתם צריכים לקחת את זה בחשבון, כי המצב, הגדיר אותו עמיתי, חבר הכנסת נודלמן, הוא מצב חירום.
יצחק הרצוג: אז אני רק אשיב ואומר שבעקבות הרצח של אבבה ביוני בבאר שבע, היה דיון שבו השתתף מר מנחם וגשל, המשנה למנהל הכללי, עם גורמי הסוכנות היהודית במשרד הקליטה לבדוק האם יש לנו, מתוך מרכזי הקליטה, מספיק מידע על מה שקורה, לצורך מניעה ואיתור מראש וסוכם על עבודה משותפת של העברת מידע בזמן האמת, נוהל מסודר להעברת מידע מהסוכנות היהודית לגורמי הרווחה במקרי אלימות במשפחה ועבודה רחבת היקף של הסוכנות היהודית, שתציג את הנושא הזה, אני מניח.
יצחק הרצוג: אבל אין ספק שגם אצלנו נדלקה נורה אדומה בנושא ובגלל זה בעצם מרכז מר מנחם וגשל את כל הנורות האדומות שהוא מקבל ממשרדי הקליטה והוא מעביר אותם למערכת באמצעות לשכות הרווחה.
קולט אביטל: אני באמת רוצה להודות לשתי הוועדות על כינוס הישיבה הזאת.
קולט אביטל: זאת לא ישיבה ראשונה.
קולט אביטל: אנחנו כבר קיימנו הרבה ישיבות בשנים האחרונות, אבל זאת ישיבה ראשונה שמשתתפים בה שני שרים, זאת ישיבה ראשונה שאני גם מתחילה לראות שיש התקדמות, שמשהו מתחיל לזוז, שהדבר נלקח ברצינות וששני המשרדים נערכים לעבודה של לא רק טלאי על גבי טלאי, אלא גם עבודה מניעתית.
קולט אביטל: אני רוצה להוסיף שני דברים על מה שנאמר.
קולט אביטל: אין צל של ספק שחלה התקדמות גם בתוך הקהילה, כי אנחנו רואים שיותר ויותר מהנשים האתיופיות מודעות לבעיות והן בעצמן מגישות תלונות.
קולט אביטל: זאת אומרת, אם אנחנו מסתכלים לאורך השנים, בסך הכול יש יותר מודעות מהנשים עצמן.
קולט אביטל: עצם העובדה שהן באות ומגישות תלונות או פותחות תיקים במשטרה, זה כבר אומר שיש לנו שותפים לדרך הזאת.
קולט אביטל: דבר שני שרציתי להגיד זה שבכל הישיבות שניהלנו בוועדה הזאת טענו לא רק שיש צורך בעובדים סוציאליים, אלא שהטיפול בנושא רגיש כזה ובנושאים אחרים בעדה האתיופית חייב להיות במסגרת משפחתית.
קולט אביטל: אני שומעת שמטפלים פה בקורסים או בטיפול מניעתי אצל האבות עצמם.
קולט אביטל: אני לא שומעת אם ישנן תכנית שבהן מטפלים במשפחה כיחידה או ביחסים המאוד קשים והמאוד מתוחים בתוך המשפחה, כתוצאה, בין היתר, מכך שהחברה הפטריארכלית הולכת ומתמוטטת, האוטוריטה של האב הולכת ונגמרת והאמא היא זו שמצליחה יותר, מרוויחה יותר, מועסקת יותר ולכן הייתי רוצה לבקש שימת לב מיוחדת לטיפול המשפחתי.
קולט אביטל: אני רוצה גם להצטרף לבקשתו, לעצתו של חבר הכנסת סער, שאנחנו נרחיב את התכנית הזו, למרות שהיא בחיתוליה, אבל אנחנו חייבים לראות כמה שניתן להרחיב אותה, כי אם יש כבר עלויות, אז אפשר אולי להביא יותר אנשים כבר למוקדים שבהם היא מתנהלת.
קולט אביטל: השמגלות' זה רעיון מצוין.
קולט אביטל: אני רק מקווה, אדוני השר, שהשמגלות' שבאו והתלוננו רבות אצלנו על כך שלא מנצלים אותם מספיק, אבל גם על כך שלא משלמים להם, חייבים לכסות גם את הנקודה הזאת, כי הם עובדים כמגשרים לכל דבר.
קולט אביטל: אני מאמינה דווקא בכוחם של הקייסים כמנהיגים רוחניים של הקהילה הזאת.
קולט אביטל: אולי דבר אחרון שהוא לצערי ברור.
קולט אביטל: כל הבעיה הזאת של אלימות בתוך המשפחה היא נושא שצץ בארץ שלא היה, לפי מיטב הבנתי, קיים לפני העלייה או מעט מאוד, ולכן כיוון ש-20% מהמקרים של רצח במשפחה ואלימות במשפחה, התאבדויות וכל יתר הבעיות הנפשיות והאחרות קורות אחרי העלייה, אני חושבת שאנחנו חייבים להבין מה הם המשברים של העלייה ולנסות לראות בטיפול מערכתי מה צריך לעשות כדי להקל על אותם עולים.
מרינה סולודקין: תודה רבה ליושבי הראש של שתי הוועדות.
מרינה סולודקין: אנחנו שנים עובדים ביחד על בעיות של קליטת עלייה והמלחמה נגד אלימות נגד נשים עולות.
מרינה סולודקין: אני מסכימה עם מה שאמרו השרים המכובדים, השר אדרי והשר הרצוג, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים גם שתהיה לנו תפיסה אחרת לקליטת עלייה מאתיופיה בגלל שיש דרכים אחרות ואני חושבת שאנחנו קודם כל צריכים לקדם את הנציגים של העדה במשרדים וגם במערכת הפוליטית.
מרינה סולודקין: ואני אגיד לכם שאני הרווחתי הרבה כשלקחתי יועצת, כשהייתי סגנית השרה, אזדנטה סמרה, כיועצת אתיופית, בגלל שהנציגים שלי, שיש להם השכלה ויש להם ניסיון אישי של העדה כולה, נותנים תפיסות אחרות למה שקורה.
מרינה סולודקין: אני מסכימה עם חברת הכנסת קולט אביטל שיש לקייסים תפקיד, אבל אנחנו בעידן הגלובליזציה, איפה הרדיו?
מרינה סולודקין: איפה תדר נפרד לשידורים באמהרית?
מרינה סולודקין: לא שעתיים, 12 שעות, שיעורים של השפה העברית בעזרת מורים שמדברים אמהרית, כל יום.
מרינה סולודקין: למה אנחנו כל הזמן במאה ה-19 ובמאה ה-20 ולא במאה ה-21?
מרינה סולודקין: עשיתי מאמצים בכיוון הזה וקיבלתי הסכמה עקרונית מהמנהל הכללי דאז של משרד התקשורת, עדי בלשניקוב, שעכשיו הוא המנהל הכללי של הכנסת, אבל כנראה אין המשכיות בגלל שלא מקדמים את הרעיון הכי נכון.
מרינה סולודקין: תפתחו את הדלת ואת החלון אל החברה הישראלית לעדה האתיופית.
מרינה סולודקין: כל העבודה המניעתית בנושא אלימות נגד הנשים אפשר לעשות דרך רדיו ודרך טלוויזיה.
מרינה סולודקין: איפה המדינה בנושאים האלה?
מרינה סולודקין: אני גם צריכה לומר שאני הגעתי אישית, אחרי שעשיתי קבלות לאתיופים בכמה ערים בדרום, בעזרת היועצת שלי, שלא לכולם מתאימה התפיסה האורבניסטית של הקליטה.
מרינה סולודקין: אלה אנשים שהיו מצוינים בחקלאות הטרופית.
מרינה סולודקין: תנו להם אדמה ומכסות מים ואנחנו נקבל ענף של יצוא ישראלי שאנחנו לא הכרנו.
מרינה סולודקין: אני יודעת שבמשרד הקליטה עושים הרבה בנושא של עסקים קטנים ויזמות.
מרינה סולודקין: אלה אנשים שאף פעם לא היה ביטוח לאומי באתיופיה, אבל הם היו גם חקלאים, גם אנשי עסקים קטנים.
מרינה סולודקין: ובדרכים האלה, במאה ה-21, אנחנו חייבים לעזור.
מרינה סולודקין: אני גם אומרת שבמשרד החינוך ובמשרד הקליטה ובעוד כמה משרדים אני לא חושבת שאפשר לעבוד על מדיניות כלפי העדה האתיופית בלי משכילים מהעדה במקומות של יועצים, ראשי מחלקות, אגפים וזה.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני חושבת שמדובר בישיבה חשובה ביותר וגם בהשתתפות---
גדעון סער: סליחה שאני קוטע אותך, אבל אני חייב לציין שחברת הכנסת מרינה סולודקין העלתה שתי נקודות חשובות שבטח נכלול אותן בסיכום הזה ולא עלו בדיון הקודם.
גדעון סער: השר הממונה, יש פה שר שממונה גם על רשות השידור, אבל אתה תתייחס בסוף הדיון.
מרינה סולודקין: אני פניתי בישיבה משותפת של שתי ועדות בנושא של תדר נפרד לשידורים בשפה האמהרית ולימודי שפה ברדיו.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני חושבת שזו ישיבה חשובה מאוד שמקיימות שתי הוועדות.
זהבה גלאון: אנחנו, חברות הכנסת שיושבות כאן, יזמנו הצעה דחופה לסדר היום בעקבות הרצח הנוסף והמזעזע של אישה יוצאת אתיופיה נוספת, והעובדה שנמצאים כאן שני השרים הנוגעים בדבר, שלא רק נוגעים בדבר, שהם גם אמפתיים לעניין ומחויבים לעניין, אין ספק שזו ישיבה חשובה יותר.
זהבה גלאון: שאלה קודם חברת הכנסת סולודקין איפה המדינה.
זהבה גלאון: חבריי חברי הכנסת, אפשר להגיד שעם כל האמפתיה של השרים, אני חושבת שאפשר לומר בצער שהמדינה נכשלה בקליטה של הקהילה האתיופית ובוודאי נכשלה במניעת אלימות במשפחה בקרב העדה האתיופית.
זהבה גלאון: כשנשים נרצחות וכשאנשים מתאבדים, זה אומר שמשהו לא הצליח.
זהבה גלאון: אז אפשר לדבר כאן על תכניות מצוינות.
זהבה גלאון: אני שמעתי קודם את הדיווח ואני באמת מתכוונת לזה, אני לא אומרת את זה בציניות, מדובר על תכניות מצוינות שלא נוגעות רק לקהילה יוצאת אתיופיה, אבל זה טיפה בים.
זהבה גלאון: זה ממש לא נותן מענה לכלום.
זהבה גלאון: פשוט לכלום.
זהבה גלאון: אפשר לשבת פה ולספר איך התקדמנו ועשינו ויש ועדות ותיאום בין משרדי ונשפר את התיאום עכשיו בין שני השרים שיושבים פה.
זהבה גלאון: אבל זה ממש לא רציני, סליחה.
זהבה גלאון: זה ממש לא רציני.
זהבה גלאון: כשאנחנו שומעים את הנתונים ורואים מה קורה.
זהבה גלאון: אני רוצה לומר, חבריי חברי הכנסת, שלקהילה האתיופית אין פֶּה בכנסת, אין להם לובי מספיק חזק.
זהבה גלאון: יש כאן כמה חברי כנסת מכמה סיעות בבית הזה שפעם בכמה זמן, כשהאדמה רועדת והארץ גועשת, אז מעלים הצעות לסדר.
זהבה גלאון: אני הייתי רוצה לראות שאם ממדים כאלה היו קורים בקהילות אחרות, מה היה קורה כאן בכנסת ישראל ובחברה הישראלית בכלל ואיפה היו שרי ממשלת ישראל וראש ממשלת ישראל.
זהבה גלאון: דרך אגב, זה לא מכוון רק לממשלה הזאת, זה מכוון לממשלות ישראל לדורותיהן, שעוסקות בקליטת העלייה האתיופית.
זהבה גלאון: היום הגיעו העולים?
זהבה גלאון: היו מספיק שנים להיערך לזה.
קולט אביטל: היה גם שר קליטה ממרצ.
זהבה גלאון: והיה גם שר קליטה של מרצ.
זהבה גלאון: כולם, כל ממשלות ישראל לדורותיהן, אני לא עושה כאן אבחנה.
זהבה גלאון: אף אחד לא היה טוב יותר ופחות טוב.
גדעון סער: לא, אבל בטוח שהיו כאלה שהיו יותר טובים ופחות טובים.
גדעון סער: לא שעכשיו אני אומר מי היה, כי אנחנו לא מתייחסים לזה, אבל תמיד בחיים יש יותר טובים ופחות טובים.
זהבה גלאון: אבל בכל הכבוד, חבר הכנסת גדעון סער, זה ממש לא עניין של התנגחות פוליטית.