GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון סער: נאמר כאן: "לאחרונה מוסדו, ביוזמת יוהל"ן, קשרי עבודה בין צה"ל לבין איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי תקיפה מינית".
יהודית גריסרו: אתייחס.
יהודית גריסרו: המבקר העיר בצדק שכל זמן שהחיילת משרתת בצבא העובדת הסוציאלית מלווה אותה וכשהיא משתחררת יש נתק.
יהודית גריסרו: המיסוד הוא בזה שנפגשנו להכיר את המרכז, על כל מוסדותיו, והנחינו את העובדות הסוציאליות שכשהחיילת משתחררת צריך לוודא שהטיפול בה מועבר למרכז לסיוע לנפגעות אונס, על-פי בקשתה או על-פי רצונה.
יהודית גריסרו: אנחנו לא יכולים לעשות זאת בניגוד לרצונה.
יהודית גריסרו: מאז אפריל 2006 הקשר הזה עוד לא עמד למבחן, לשמחתי, אבל זה הרעיון.
טל קרמר: לא הגיעו אלינו חיילות שהשתחררו וביקשו המשך טיפול.
יהודית גריסרו: כי לא היו חיילות שנפגעו.
גדעון סער: אבל לדבר על קשרי עבודה ממוסדים?
גדעון סער: זה עדיין נראה לי מוגזם.
יהודית גריסרו: התייחסנו להערת המבקר, אדוני היושב-ראש.
זבולון אורלב: בהמלצות הסיכום אנחנו רוצים להרחיב זה.
זבולון אורלב: קודם כול, להודות למבקר ולאנשי משרדו.
זבולון אורלב: כפי שהוועדה נוכחת לדעת בהרבה מאוד דיונים, גם כאן מתברר שמשרד המבקר עשה עבודה חשובה, עבודה טובה.
זבולון אורלב: גם במקרה הזה איש אינו מערער על נתונים, על עובדות שהובאו בדוח.
זבולון אורלב: ודאי ששתי הוועדות רוצות לאמץ את דוח המבקר, ובעיקר את המלצות המבקר.
זבולון אורלב: הן תובעות ודורשות מצה"ל, ממשרד הביטחון, מנציבות שירות המדינה, לפועל ליישום מהיר ויעיל של ההמלצות, ככתבן וכלשונן.
זבולון אורלב: אנחנו מבקשים לבחון את הסוגיה של קיום משקיף או משקיפה בבית-דין משמעתי כדי שהדיון יהיה שקוף וכדי להגביר את ביטחון המתלוננות בדין המשמעתי.
זבולון אורלב: נשמח לקבל על כך תשובה בתוך כשלושה חודשים, נראה לי שזה זמן סביר לבחינת העניין הזה.
עמירה דותן: אם אפשר, אני לא חושבת שרוצים שהדיון יהיה שקוף.
עמירה דותן: האמירה לגבי ביטחון, זה נכון.
עמירה דותן: אני לא בטוחה שרוצים שהדיון יהיה שקוף.
זהבה גלאון: רוצים שהקורבן יזכה לתמיכה ולסיוע.
זבולון אורלב: בסדר, אוריד את המילה "שקוף", כדי שהקורבן יקבל תמיכה והגנה.
גדעון סער: אני מציע, אם אפשר, שנבקש מהצבא לבדוק את הדרכים להגיע להגנה כזאת, לא להגביל זאת לדבר מסוים.
גדעון סער: אולי יש אמצעים אחרים.
זבולון אורלב: תוספת: לבחון תוספת משקיפה או אמצעים אחרים, כדי להבטיח הגנה ותמיכה.
גלי עציון: זו משקיפה מטעם המתלוננת, אין בעיה של שקיפות.
זבולון אורלב: הדבר השלישי הוא נושא מרכזי הסיוע.
זבולון אורלב: מעבר להמלצות דוח המבקר, לאחר שהתוודענו לסוגיה, שתי הוועדות מבקשות מהצבא לבחון אפשרות למסד קשרים רחבים הרבה יותר, גם בתחום ההדרכה, גם בתחום הייעוץ, ובכל אותם התחומים שבהם מרכזי הסיוע יכולים להעמיד את הידע, את המידע ואת היכולת המקצועית שלהם לטובת הפעולות שצה"ל רוצה לנקוט.
זבולון אורלב: גם על כך מבקשים תשובה בתוך שלושה חודשים.
זבולון אורלב: הדבר האחרון שאני רוצה לומר, ואני מקווה שחברי הוועדה שותפים לדעתי:
זבולון אורלב: לא נחה דעתי מהדיווחים שלכם שהצבא מגלה נחישות בלתי מתפשרת למגר את התופעה – כך אמרת.
זבולון אורלב: יכול להיות שנעשות הרבה פעולות טכניות, יכול להיות שנעשות הרבה פעולות מינהליות, אבל המסר חסר.
זבולון אורלב: לכן אנחנו מבקשים מהצבא שישקול, ויודיע לנו בתוך שלושה חודשים, אם יש בדעתו לפעול כדי שהמסר של מאבק בלתי מתפשר בהטרדות מיניות יקבל ביטוי יותר מעשי, יותר מוחשי, בצבא.
זבולון אורלב: זה קשור גם לנושא ההסברה שדיברנו עליו.
זבולון אורלב: הסיכום האחרון שאני יכול לסכם הוא שרשמנו לפנינו את הודעת נציבות שירות המדינה ומשרד הביטחון שהליקויים שהצביע עליהם המבקר נמצאים בהליך תיקון, ובתוך כחודש ימים יושלמו כל ההנחיות על מנת שהכללים החלים על משרדי הממשלה יחולו על משרד הביטחון ועל יתר הגופים הקשורים במערכת הביטחון, במובנם הרחב ביותר.
זהבה גלאון: אני מבקשת לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה.
זהבה גלאון: באופן זמני זכיתי בכבוד להחליף את חבר הכנסת גדעון סער, מידי פעם הוא נותן לי את הכבוד הזה.
זהבה גלאון: הוא ישוב.
זהבה גלאון: אנחנו מתחילים בהצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 41) (הגבלת פיטורים של עובדת השוהה במקלט לנשים מוכות), התשס"ז-2007, הצעת חוק של חברי הכנסת קולט אביטל , מתן וילנאי, נאדיה חילו, שלי יחימוביץ, מיכאל מלכיאור, יורם מרציאנו, אורית נוקד וראובן ריבלין.
זהבה גלאון: בעיניי זאת הצעת חוק חשובה מאוד.
זהבה גלאון: לא נכחתי בישיבה הקודמת, אף שקראתי את הפרוטוקול.
זהבה גלאון: אני מבינה שהגיעו להסכמה, שבמקום "תקופה של שישים ימים" יבוא "תקופה של תשעים ימים".
זהבה גלאון: למרות שרצו "180 ימים", התפשרו על "90 ימים".
זהבה גלאון: קראתי את ההשגות בעד וההשגות נגד, וזה הסיכום.
הלית מגידו: סעיף 7 לחוק עבודת נשים קובע את זכותה של עובדת להיעדר במגוון של נסיבות.
הלית מגידו: אחת הנסיבות בעטיין עובדת רשאית להיעדר, התקופה בה היא שוהה במקלט לנשים מוכות.
הלית מגידו: לא מדובר בכל דירת מסתור, זה צריך להיות מקום בו היא שוהה מחשש לחייה או לחיי הילד שלה.
הלית מגידו: לעניין הזה היא צריכה לקבל אישור, בין מראש ובין בדיעבד, מלשכת הסעד.
הלית מגידו: לעניין המעביד, היא צריכה להודיע על מימוש הזכות הזאת למעביד בדרך שנקבעה בתקנות.
הלית מגידו: כך קובע סעיף 7, אולם אנו לא מתקנים את סעיף 7, אלא את סעיף 9, שעניינו הגבלת פיטורים.
הלית מגידו: לא בכדי הזכרתי את סעיף 7, לגבי הזכות להיעדר, שכן סעיף קטן (ד) בסעיף 9 קובע: "לא יפטר מעביד עובדת השוהה במקלט לנשים מוכות בימי היעדרה מעבודתה", באותן נסיבות שהזכרתי, "או במשך תקופה של שישים ימים לאחר תום ימי ההיעדרות כאמור".
הלית מגידו: חשוב לציין שיש אפשרות לקבל היתר לפיטורים כאלה, ובלבד שאינם קשורים לשהות במקלט.
הלית מגידו: מטרת הצעת החוק המונחת לפניכם, להאריך את התקופה בה הגבלת הפיטורים תחול לאחר תום ימי ההיעדרות, מ"שישים ימים" ל"תשעים ימים".
הלית מגידו: במאמר מוסגר אני רוצה להזכיר שרק לאחרונה התקבל תיקון מס' 33 לחוק עבודת נשים, שהאריך מ-45 ימים ל-60 ימים את תקופת הגבלת הפיטורים לגבי עובדת שחזרה מחופשת לידה.
הלית מגידו: התיקון הזה התקבל ממש לאחרונה, ב-6 בפברואר, כך שאנו בהחלט רואים כאן מגמה של אחידות ותשומת לב של המחוקק לגבי המקרים השונים הדורשים הארכה, במטרה לשמור על איזון.
הלית מגידו: כאן – חברת הכנסת אביטל בוודאי תנמק את זה טוב ממני – אבל בין היתר הועלו בשעתו טענות, מדוע לגבי עובדת שחוזרת מחופשת לידה מאריכים את זה מ-45 ימים ל-60 ימים, בעוד שלגבי עובדת הנמצאת במקלט לנשים מוכות מנסים להאריך את הגבלת הפיטורים מ-60 ימים לתקופה ארוכה אף יותר.
הלית מגידו: מספר חברי כנסת אמרו בוועדה שאין דין שווה לעובדת כזו ולעובדת כזו.
הלית מגידו: אין ספק שאישה שנאלצת לשהות במקלט לנשים מוכות נאלצת לעשות כן לא כי נחמד לה שם או טוב לה שם, אלא באמת כי יש חשש ממשי לחייה או לחיי הילד שלה.
הלית מגידו: בשל כך צריך לתת לה הזדמנות אמיתית וממשית לשוב לעבודה ולהוכיח עצמה שוב בעבודה בטרם, חלילה, יפטרו אותה ואז היא עלולה אפילו להידרדר ולחזור לחיות עם בן הזוג הפוגע.
קולט אביטל: הנושא הוצג נכון לגמרי.
קולט אביטל: אין לי הרבה מה להוסיף, פרט לדבר אחד, שאחת הטענות שעלתה בשעתו על-ידי משרד המשפטים, שחוק כזה עשוי לעודד מעבידים לא לקבל נשים לעבודה.
קולט אביטל: היה לי קשה מאוד לקבל אמירה מעין זאת, כי בסך הכול זה כמעט כמו להגיד שאישה מוכנה לקבל מכות ובלבד שלא תלך לעבוד.
קולט אביטל: בסופו של דבר במשרד המשפטים, בפיקודה של מי שהיתה שרת המשפטים, השרה ציפי לבני, הבינו את הכוונה ואני שמחה מאוד שבאו לקראתי בעניין הזה.
קולט אביטל: לא רק לקראתי, אלא לקראת ציבור נשים שרוצה לחזור לעבודה, רוצה להשתקם, זקוק לעבודה הזאת.
קולט אביטל: אֵם שנפרדת מבן זוגה וצריכה לפרנס את עצמה ואת ילדיה אחרי שיוצאת ממקלט לנשים מוכות זקוקה להרבה יותר תמיכה ולהרבה יותר עזרה, וכולנו מעוניינים שתשתקם בעבודה ושתוכל לפרנס את ילדיה ולא תיאלץ בגלל זה לחזור לביתה כאשר חייה בסכנה.
קולט אביטל: אני שמחה מאוד שהגענו לפחות להישג הזה.
קולט אביטל: אני רוצה לקוות שתשעים הימים הללו אחרי שאישה יוצאת מהמקלט יאפשרו לה לעשות את כל הסידורים הדרושים ולהתאושש.
דארין יעקוב: אתחיל בכך שיש אכן הסכמה ממשלתית להארכה ל"תשעים ימים".
דארין יעקוב: ההסכמה הממשלתית מציגה את נקודת האיזון הראויה.
דארין יעקוב: אזכיר גם שהחוק תוקן לפני שנה, אז משך התקופה הוארך מ"שלושים ימים" ל"שישים ימים", ועכשיו הוארך ל"תשעים ימים".
דארין יעקוב: עמדת משרד המשפטים, ואבקש קצת לתקן את דבריה של חברת הכנסת אביטל - - -
קולט אביטל: כך שמעתי, אולם לא קיבלתי שום תזכיר.
קולט אביטל: זאת אחת הבעיות.
קולט אביטל: זה מה שנאמר לי בטלפון.
דארין יעקוב: אני רוצה להדגיש שעמדת משרד המשפטים, כעמדת הממשלה, לתמוך בהצעה להאריך את התקופה לתשעים ימים.
דארין יעקוב: ידוע לכולנו שיש כאן איזון עדין מאוד בין, מצד אחד, הצורך להגן על הנשים, ואנחנו בעד, משרד המשפטים בעד הצורך להגן על נשים, וזה נכון גם לגבי שאר המשרדים ולגבי עמדת הממשלה, זה מובן – יש צורך רב להגן על נשים מוכות ולאפשר להן להשתלב בעבודה, וזאת המטרה שלנו.
דארין יעקוב: אך מצד שני, אם המטרה לאפשר להן להשתלב בעבודה ראוי שהתקופה תהיה, ככל האפשר, מאוזנת, ולא לקבוע 180 ימים, שיהיו אולי הגנת-יתר ועשויים להוביל לאי-העסקת נשים.
זהבה גלאון: הגיעו לפשרה והוסכם על "90 ימים".
זהבה גלאון: זה נראה לי נכון, מאוזן ומידתי.
מאירה בסוק: אני מבקשת לשאול, האם יש כאן רצף?
מאירה בסוק: מה קורה אם אישה יוצאת מן המקלט לחודש, למשל כי יש צו הרחקה לבעל, כך קורה לא אחת, ואחר-כך חוזרת למקלט אחרי שהיתה חודש בחוץ ועבדה?
מאירה בסוק: ממתי חל החוק?
מאירה בסוק: האם מתחילה מחדש המנייה של תשעים הימים?
מאירה בסוק: צריך להבהיר את זה.
זהבה גלאון: אנחנו מתכנסים להצבעה.
זהבה גלאון: נראה לי שהכול ברור, כולם בעד.
זהבה גלאון: יש הסתייגות של סיעת חד"ש להצעת החוק.
זהבה גלאון: כאשר מסתייגים מגישים הסתייגות ואינם נוכחים בדיון - - -
הלית מגידו: הנוהל והנוהג, שהם רשאים להגיש את ההסתייגות בכתב.
זהבה גלאון: אפשר להצביע למרות שהם לא נוכחים?
הלית מגידו: בהחלט אפשר להצביע למרות שהם לא נוכחים.
הלית מגידו: חברי הכנסת ברכה, סוייד וחנין מבקשים להאריך את התקופה, אולם לא לתקופה על-פי נוסח הצעת החוק המקורית, שדיברה על חצי שנה, אלא מציעים הארכה למאה ועשרים ימים.
הלית מגידו: נהוג להצביע קודם כול על ההסתייגות, להחליט אם לקבלה או לא, ואז להצביע על הנוסח כהצעת הוועדה.
זהבה גלאון: חברותי חברות הכנסת, אנחנו מצביעות על ההסתייגות.
זהבה גלאון: מכיוון שהמציעה הגיעה להסכמה עם הממשלה, לצערי לא נוכל לתמוך בהסתייגויות.
זהבה גלאון: מי בעד? מי נגד?
זהבה גלאון: הצבעה בעד ההסתייגות של סיעת חד"ש לנוסח הצעת החוק – אין נגד – 3 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.
זהבה גלאון: ההסתייגות לא נתקבלה.
זהבה גלאון: אי לכך, אנחנו עוברים להצביע על הצעת החוק.
הלית מגידו: "הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 41) (הגבלת פיטורים של עובדת השוהה במקלט לנשים מוכות), התשס"ז-2007" שם החוק ומספר התיקון ישתנו כמובן.
הלית מגידו: סעיף 1 – תיקון סעיף 9 לחוק העיקרי "בחוק עבודת נשים, התשי"ד-1954, בסעיף 9(ד), במקום "תקופה של שישים ימים" יבוא "תקופה של תשעים ימים".
הלית מגידו: " בנוסף, ההסתייגויות שלא נתקבלו בוועדה יוגשו כמובן למליאת הכנסת.
זהבה גלאון: נעבור להצביע על הצעת החוק כהצעת הוועדה.
זהבה גלאון: מי בעד?
זהבה גלאון: הצבעה בעד הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 41) (הגבלת פיטורים של עובדת השוהה במקלט לנשים מוכות), התשס"ז-2007 – 3 נגד – אין נמנעים – אין הצעת החוק נתקבלה.
זהבה גלאון: הצעת החוק נתקבלה פה אחד.
זהבה גלאון: אנחנו מקווים שההצלחה הזאת היא סימן לבאות.
גדעון סער: בוקר טוב, אני מבקש לפתוח את ישיבת הוועדה לציון יום האישה הבין-לאומי.
גדעון סער: אני קודם כל רוצה לברך את האורחות שלנו היום.
גדעון סער: את כבוד שופטת בית המשפט העליון בדימוס דליה דורנר, את שולמית אלוני השרה לשעבר, וכמובן חברת כנסת 28 שנים לשעבר, ואת יעל דיין חברת הכנסת לשעבר, יושבת ראש הוועדה הראשונה, שכיום מכהנת כסגנית ראש העיר תל-אביב יפו.
גדעון סער: נמצאות איתנו כאן גם אורחות נכבדות, וגם כבוד השופט גילון.
גדעון סער: כבוד השופט גילון, אני רוצה להודות גם לך על שהגעת.
גדעון סער: אני חשבתי שנכון יהיה היום לציין את יום האישה הבין-לאומי באופן קצת שונה מבדרך כלל, ולעשות את זה על דרך של בחינת האופן שבו הנושא של שוויון בין המינים קודם במהלך העשורים האחרונים על-ידי הרשות השופטת ועל-ידי הרשות המחוקקת.
גדעון סער: אני מודה שהרעיון עלה בראשי כשקראתי את ספרה של נעמי לויצקי "העליונים".
גדעון סער: כדאי שנקבל גם פרספקטיבה לעתיד לגבי הדרך.
גדעון סער: כל מי שיושב כאן יודע שעדיין יש דרך ארוכה.
גדעון סער: יש לנו בהחלט את היכולת, הצורך והזכות לנתח מה היה, אבל לא את הפריבילגיה להתעטף בנוסטלגיה, כי עדיין דרך ארוכה לפנינו.
גדעון סער: אני אבקש מגברת אלוני לפתוח, אבל אני רוצה לומר קודם כמה מילים.
גדעון סער: התרומה שלך היא באמת לא רק לנושא שלמענו התכנסנו היום, אלא היא לכל נושא זכויות אזרח ואדם בישראל שהוא בהחלט היה במידה רבה בשוליים עד ההופעה שלך על הבמה הציבורית.
גדעון סער: ממרחק של זמן, אבל לא זמן רב מידיי, הדבר הזה זוכה להערכה מצד אנשים גם שחלוקים איתך על חלק מהשקפת עולמך.
גדעון סער: כשקראתי אתמול לקראת הישיבה את הספר של עידית זרטל של שיחות איתך, גם התרשמתי מחדש באיזה היקף זה נכון.
גדעון סער: אפילו יום האישה הבין-לאומי שאנחנו מציינים, שיהיה בעוד יומיים בשמונה במרץ, הוא יוזמה שלך.
גדעון סער: לא ידעתי את זה עד אתמול.
2143: גם יום זכויות האדם.
גדעון סער: יום זכויות האדם שעדיין מציינים אותו בחודש דצמבר.
גדעון סער: מתואר שם גם שכאשר את העלאת לראשונה לסדר היום הציבורי את נושא אלימות נגד נשים באמצע שנות השבעים בממשלת רבין הראשונה, הנושא זכה לגיחוך גם בבית הזה.
גדעון סער: כמו כן, גם הדרך הארוכה שעברנו מבחינה חקיקתית בכל נושא עבירות מין, כל שינוי הפרק הרלוונטי בחוק העונשין, בנושאים שגם כאשר אתה קורא אותם היום זה נראה לך משהו מתקופת האבן.
גדעון סער: אבל, זה לא כל כך רחוק.
גדעון סער: במובן הזה הביטוי של ההזמנה שלך לאירוע היום, הוא ביטוי של הערכה רבה, וזה נכון גם לגבי האורחות החשובות האחרות.
גדעון סער: כבוד הוא לנו שהגעת היום לבית.
2143: תודה רבה.
2143: אני בדרך כלל לא מחכה שמספרים מה עשיתי, אני תמיד אומרת שאני ידועה בציבור, ואין צורך להציג אותי.
2143: ואז כולם צוחקים, ואני אומרת שהידועה בציבור הוא חוקית בישראל.
2143: אני רוצה להתחיל קצת מ"בראשית ברא".
2143: בזמן היישוב העברי בארץ וכנסת ישראל שהיו לנו, צריך היה שתהיינה בחירות לכנסת ישראל.
2143: הרבנים התנגדו, כולל הרב קוק שדווקא מפלגות "העבודה" אימצו אותו.
2143: כולם התנגדו לתת זכות בחירה לנשים.
2143: הנחמדים האלה - אני הייתי אחר כך במפלגה שלהם.
2143: לביא אמר: "זה נכון שלנשים מגיע זכות בחירה, אבל אנחנו נכריח אותן שהן תוותרנה".
2143: שפרינצק היה יותר עדין, הוא אמר: "אנחנו נבקש אותן".
2143: זה היה ב-1919 בזיכרון, והיה שם גם ז'בוטינסקי שאמר: "מי הם כל הרבנים האלה?
2143: שילכו ויקראו את הספר של ג'ון סטיוארט מיל על החירות".
2143: אני מודיעה לכם שגם האחרים - לא רק הרבנים - לא קראו את זה.
2143: ב-1920 התכנסו ביפו כדי כדי כדי להחליט סוף סוף שיש צורך בבחירות.
2143: נכנסים לחדר, וסוגרים את הדלת, כאשר מאחורי הדלת עומדת עדה מימון, אז עדה פישמן, אחותו של הרב.
2143: שאלו אותה: "מה את עושה פה, עדה?", והיא ענתה: "אני לא יוצאת עד שאין זכות בחירה לנשים".
2143: היא לא יצאה, ונתנו זכות בחירה בשיטה הזאת: לחרדים - לכל אחד שנשוי 2 קולות.
2143: למפלגות "המזרחי" ו"הפועל המזרחי" - 2 קלפיות: אחת לנשים, ואחת לגברים.
2143: לאחרים - קלפי אחת.
2143: כאן זכינו בזכות לבחור.
2143: ב- 10 לדצמבר 1948 פורסמה ההכרזה האוניברסאלית על זכויות האדם.
2143: הכינו אותה שלושה אנשים: הגב' רוזוולט, פרופ' רנא קסן שהיה יהודי צרפתי ידוע מאוד, וד"ר מאליק מלבנון.
2143: בנוסח הראשון היה כתוב: "כל האנשים נולדו שווים" – all men.
2143: הוא אמר: "אם תכתבו "כל האנשים", אז באזור שבו אני חיי זה יחול רק על הגברים".
2143: ואז זה שונה ל-human being , ובעברית לאדם, כי אדם - "זכר ונקבה ברא אותם, ויברך אותם ביום היבראם, ויקרא שמם אדם".
2143: כלומר, זה גם הוא וגם היא.
2143: אם היה לי זמן הייתי מסבירה לכם שבסיפור הזה חווה התגלתה הרבה יותר חכמה מאדם.
2143: לפני שהיא לקחה את התפוח, היא הסתכלה, התבוננה אם הוא יפה מראה ומשכיל למאכל.
2143: אבל, האדם שהוזהר לפני כן, לקח את התפוח מידיה ואכל, ולא אמר כלום.
2143: כשהוא נשאל על-ידי אלוהים: " האם מהפרי אשר ציוותיך לבלתי אכול ממנו אכלת", הנחמד הזה עונה: "האישה אשר נתת עמדי".
2143: כלומר, האישה והאל שברא אותה.
2143: המפגש הראשון שלי עם חברי הכנסת - עוד לפני שהייתי בכנסת - היה כאשר שכרן של נשים עובדות היה נוסף לשכרו של הבעל.
2143: כלומר, על מה שהיא הרוויחה חל מס ההכנסה הגבוה ביותר, המס השולי הגבוה ביותר.
2143: עו"ד לאה וינברג, הדסה עתו ואני, הלכנו להיפגש עם שרף שהיה אז שר האוצר.
2143: נדמה לי שהמנהל שלו היה אריאלי.
2143: היו שם צדוק וקרטמן.
2143: טענו את הטענות שלנו, והם אמרו לנו בחיוך: "הרי אתן תלכנה לעבוד בשביל הסיפוק גם אם לא ישלמו לכן פרוטה".
2143: אני הייתי אז עוד יותר חצופה מאשר היום, ואמרתי: "אני מבינה שלכולכם אין סיפוק בעבודה, לכן אתם מקבלים שכר.
2143: צריך לפטר אתכם מפני שאנשים שאין להם סיפוק בעבודה לא עובדים כראוי".
2143: ואז, נתנו רק לשכירות את החישוב הנפרד.
2143: כאשר גולדה מאיר נבחרה באוגוסט 1946 ב"שבת השחורה" למלא את מקומו של משה שרת, פורסם בעיתון "הצופה": "קשה להתרגל לעובדה שבעם זה אשר חקק לדורות את המטבע כבודה בת מלך פנימה, שתורתו הטילה מצוות על האיש ולא על האישה, ששללה מהאישה את הזכות לדיינות, הנהגה ולעדות, שקבעה לה את מקומה המכובד באוהל פנימה, שבעם זה תעמוד אישה בראש מחלקה מדינית.
2143: כל הכבוד לאישה נבונה וחרוצה, בראש אחד המכשירים המרכזיים בציבוריות היהודית, אי אפשר להעמידה.
2143: זהו חוק כחוקי הטבע, זהו החוק העברי הנצחי.
2143: יש תחומים וגבולות, וכל מין צריך לדעת את תחומיו.
2143: ".
2143: דרך אגב, הפסוק "כבודה בת מלך פנימה" הוא מתהילים, הוא לא מהתורה.
2143: ב-1950 היא רצה לראשות העיר תל-אביב בראש מפלגתה, ואז החרימו אותה השותפים הקבועים של מפלגת "העבודה" - "המפד"ל" שאמרו: "לא יקום ולא יהיה, האם אישה תהיה ראש?
2143: שום תשים עליך מלך, מלך ולא מלכה".
2143: ואז, מר לבנון שעל שמו יש רחוב ליד האוניברסיטה בתל-אביב, נעשה ראש העיר.
2143: כאשר גולדה נבחרה להיות ראש ממשלה, והיתה לה הקואליציה הכי גדולה שהיתה אי פעם בכנסת, המפד"ל רוצה להיכנס לממשלה.
2143: אבל, היא לא היתה זקוקה להם לקואליציה.
2143: צייר אז הצייר זאב את הזאבה הרומאית עם שני שרי "מפד"ל" יונקים.
2143: הם פנו אל הרב הראשי ניסים ושאלו אותו מה עושים?
2143: הוא אמר: "הוא אמר אתם יכולים להיכנס לממשלה, מפני שראש ממשלה הוא ראשון בין שווים, ואיננו ראש".
2143: יפה, חכם.
2143: אבל, הוא היה ספרדי, צריך היה גם אשכנזי.
2143: לא היה אז רב ראשי אשכנזי, וטדי קולק ומשה ברעם הלכו אל מי שהיה הרב האשכנזי של ירושלים שהיה דרך אגב חרדי שאת שמו אני לא זוכרת, והוא אמר: "בסדר, אתם יכולים להיכנס - כמו דבורה הנביאה".
2143: לה זה החניף עד השמיים, גם לכם זה נדמה שזה מחניף.
2143: אבל, אתם לא יודעים שבמקורות הם מבזים את דבורה הנביאה החצופה שישבה לה שם ואמרה לברק לבוא אליה, ומונים את כל הנביאות יחד עם רחב הזונה וכו', רק למעט אותן.
2143: על כל פנים, היא החליטה שהיא על תקן דבורה הנביאה, והם נכנסו ונהיו ידידים גדולים כל כך, עד שהיא חוקקה לנו את התיקון לחוק השבות עם מיהו יהודי וכו' .
2143: אני נכנסתי לכנסת מוקדם יותר, אבל אחר כך עם מפא"י שהיו שם בעיות, למרות שלכבודי הם שינו באמת את המצע שלהם, והכניסו תיקון לחוק יסוד: זכויות האדם, ולאומבודסמן, ואפילו למועצה לצרכנות.
2143: ב-1974 אנחנו מוצאים דיון על הנושא הזה שאתה הזכרת אותו, בעניין של אלימות במשפחה, ואלימות נגד נשים.
2143: ישבו חברי הכנסת כמו בני חמש עשרה וצחקקו, ואז ניגש אליי מישהו ואמר: "מה את רוצה?
2143: הוא מרביץ לה, היא נעשית חשובה.
2143: באות הדודות, הקרובות והשכנות ומביאים את הפיוס.
2143: כל מה שאת רוצה זה לגזול ממנה את התענוג של הפיוס.
2143: אז התחילה הפעולה נגד אלימות נגד נשים.
2143: לאחר מכן היה עוד שלב.
2143: בספר הגדול שכאן ישנו השלב שאנחנו טיפלנו בכל הנושא הזה של טיפול באונס, ובתקיפה מינית לצורותיה.
2143: הרי אישה היא קניין בעלה, ובתקופה מסוימת ב-1977 זרח ורהפטיג היה יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.
2143: בתוקף תפקידו הוא היה יושב-ראש הוועדה שמכינה מה שנקרא נוסח חדש, שזה הנוסח החדש לדיני העונשין - מנדטורי.
2143: ואז הוא כותב לנו כך בסעיף שעוסק באונס: "הבועל אישה, שאינה אשתו, ועושה לה כך וכך וכך, יואשם באונס- 14 שנות מאסר".
2143: אם כן, האם את אשתו מותר לו לאנוס?
2143: השערורייה היתה גדולה, אבל צמצמנו אותה מהר, כי שמואל תמיר היה אז שר המשפטים ואז אמרתי לו: "שמואל, למען השם - אם אנחנו נתקן את זה בחוק עכשיו, אנחנו נעשה פה סיבוכים בלי סוף.
2143: תכתוב: תיקון טעות".
2143: מי שיש לו אוסף של ספרים ימצא שב-1977 כתוב: "הבועל אישה, שאינה אשתו, וכו'".
2143: אבל, אחרי זה בא תיקון טעות מפני שהתרגום היה צריך להיות: מי שבועל אישה שלא כחוק, ועושה בה כך וכך.
2143: את המילים: "שלא כחוק", הוא תרגם שאינה אשתו, כי מבחינת החוק את אשתו מותר לאנוס.
2143: בוועדת החוקה ישב איתנו פרופ' רקובר שהיה יועץ למשפט עברי שפרסם את כל הפרסומים.
2143: רקובר יום אחד בא אלינו בתגלית.
2143: הוא אמר: "אנחנו יכולים להודיע לבית המשפט שלגבי יהודים לפחות, אין לו זכות לאנוס אותה".
2143: זאת מפני שהוא מצא מקום שכתוב בו שאישה אינה שבויה בידי בעלה.
2143: המשפט הזה: "אינה שבויה בידי בעלה", פתר ונתן לבית המשפט שאסור לו לאנוס את אשתו.
2143: ב-1977 היה סיפור ידוע של אונס אישה, והמשטרה התנהגה אליה "באופן יוצא מהכלל חביב".
2143: התוצאה היתה שהיא הלכה ואיבדה את עצמה לדעת מרוב חביבות המשטרה.
2143: תמר אשל הגישה הצעה לסדר היום, והוחלט להקים ועדה שתדון בכל הפרק הזה של עבירות מין.
2143: אנחנו ישבנו והכנו את כל ההמלצות, עם אנשים מומחים.
2143: עורכי הדין אמרו בוועדה הזאת: "למה הן הולכות לבושות כמו שהן הולכות, למה הן צריכות ללכת בלילה, למה היא צריכה ללכת בכלל לבאר או לבית קפה לבד?".
2143: שני אנשים שעזרו והיו פעילים בוועדה, ושאני אסירת תודה להם מפני שאחרת לא היינו מגיעים להישגים שהגענו כאשר כל התיקון אחר כך בפרק הפלילי הוא תוצאה של העבודה הזאת, היו: חבר הכנסת הרב קלמן כהנא מ"פועלי אגודת ישראל" שהוא אחד מהאנשים הכי נאורים שהיו לנו בכנסת, ושרה שטרן קטן מ"המפד"ל".
2143: היא היתה חברת קיבוץ יבנה, והיא היתה מאוד מאוד גאה בעבודה שהיא עשתה כאן.
2143: התוצאה היתה עבודה קשה, אבל אנחנו הכנסנו פה מהפיכה.
2143: אתן עוסקות בדברים האלה, ואין לי ספק שאתן יודעות.
2143: אבל, השמחה שלי היא על התיקון שנעשה בחוק, וזוהי מהפיכה רצינית.
2143: אחר כך הוסיפה לזה הרבה חברתי יעל דיין.
2143: המהפכה האמיתית שהיתה בתחום החקיקה, היתה של רחל כגן שעמדה בראש ויצ"ו ישראל.
2143: רחל כגן חתומה על הכרזת העצמאות, והיא היתה גם בכנסת הנבחרת הראשונה.
2143: היא הגישה חוק שיווי זכויות האישה.
2143: היא לא הצביעה עבור החוק הזה, היא נמנעה כי הכניסו לה פה את סעיף 5: "אין חוק זה בא לפגוע בדיני איסור והיתר לנישואין וגירושין".
2143: אבל, בכל זאת יש לנו פה הישגים גדולים, מפני שדין אחד יהיה לאישה ולאיש לכל פעולה משפטית, וכל הוראת חוק המפלה לרעה את האישה, באשר היא אישה, לכל פעולה משפטית, אין נוהגים לפיה".
2143: אחר כך יש לנו היוצא מהכלל של דיני אישות, אבל לא חשוב.
2143: "(ב) לאישה נשואה תהיה כשרות מלאה לקניין ולעשייה בקניינים כאילו היתה פנויה.
2143: כל הסיפור הזה של נכסי מלוג, ונכסי צאן ברזל, וכל מעשיה ידיה שלו, כל הנושא הזה נגמר.
2143: הוא לא נגמר בשטח מהר, מפני שהיו בנקים שלא היו מוכנים לקבל לא צ'קים ולא ערבות מנשים.
2143: מדובר היה בשני בנקים, אחד בנתניה ואחד בתל-אביב.
2143: אני הייתי אז המכשפה המקומית.
2143: היתה לי תוכנית ברדיו, והיה רק קול אחד, ואז אמרתי: "בשבוע הבא נפרסם להחרים את הבנקים".
2143: האם גם לחרדים מותר להחרים, גם לי מותר היה להחרים.
2143: ואז, הדבר הזה תוקן.
2143: אבל, זה תוקן מפני שיש לנו חוק, והחוק הוא שיש לאישה זכות קניין משלה.
2143: שלישית, ההורים שניהם - האישה והאיש - אפוטרופוסים שווים על ילדיהם.
2143: גם זה חידוש.
2143: כמובן שיש פה הסייג הזה שבית דין יכול לפסוק לטובת הילד במידה ויש צורך טובת ילד.
2143: מה שקלקל בחוק הזה זהו סעיף 5, מפני שבתי הדין הדתיים היות והם עוסקים לפי דין תורה, אז גם נושא הרכוש, וגם נושא הילדים, נכנסים ונגררים לעניין הזה.
2143: עם זה, אני שמחה שבבית המשפט העליון השופט זילבר - שהוא גם כן ידיד גדול, ועשה דברים יפים - אמר: "בכל זאת יש פה מהפיכה גדולה, והמהפכה הגדולה היא בנושא הקניין".
2143: הוא נתן לזה גושפנקה חריפה במידה כזאת שזה עבר כמעט לכל הציבור.
2143: השיטה היא כך, מותר להשיא ילדה מגיל 12 וחצי כי אז היא בוגרת.
2143: אבל, לא מוכרחים.
2143: לכן, קבעו את גיל 16, ומי שלא רצה לקיים את זה היה בר עונשים.
2143: הוא הדין בעוד כמה דברים.
2143: גם פה היה לא מוכרחים.
2143: לכן, הוא נתן לזה גושפנקה של הזכות לרכוש משלה.
2143: אבל, יש לנו בעיה חמורה אחרת.
2143: עם קום המדינה כנסת ישראל לא קיימת.
2143: אתם יודעים שבתקופת התורכים היתה החלוקה לעדות דתיות.
2143: כשבא הכיבוש הבריטי הם רצו לבטל את זה.
2143: בחוכמה רבה נציג היישוב העברי אמרו לא לבטל, מפני שאילו זה היה מתבטל כי אז אי אפשר היה לעשות חינוך עברי, מוסדות עבריים וכו', הכול היה של כל התושבים שישנם.
2143: זוג אחד של כהן וגרושה שעלה ארצה אחרי קום המדינה, רצו להתחתן ולכן הם הלכו לרבנות.
2143: הם קיבלו תשובה שלילית כי ישנו איסור.
2143: לכן, הם הלכו לעו"ד בשכונת בורוכוב, היום זה גבעתיים, שהשיא אותם.
2143: דרך אגב, אין צורך ברב לצורך עריכת הקידושין והטקס.
2143: היו שני עדים כשרים.
2143: הרבנות לא רצתה לרשום, וזה הלך לבית המשפט האזרחי.
2143: היות וכנסת ישראל לא קיימת, והואיל והם לא היו רשומים גם בכנסת ישראל כי הם עלו אחרי קום המדינה, בית המשפט קבע שיש לרשום אותם כנשואים.
2143: קמה מהומה רבתי, שומו שמיים והאזיני ארץ, משבר ממשלתי מזעזע ב-1953.
2143: בן גוריון שצועק כל הזמן שהמדינה היא מדינת חוק ולא מדינת הלכה, נמצא בשדה בוקר.
2143: ממלא מקומו הוא משה שרת שמנסה להציל את הקואליציה.
2143: דרך אגב, הצלת הקואליציה הביאה לנו כל כך הרבה חוקים, שרוב הציבור לא יכול לעמוד בהם.
2143: אבל, זהו חוק אחד.
2143: בחודש אוגוסט בזמן הפגרה, משה שרת הביא את חוק בתי הדין הרבניים נישואין וגירושין.
זהבה גלאון: ועד היום אנחנו משלמים את המחיר.
2143: הוא הביא את החוק באוגוסט, ובספטמבר כבר היתה קריאה שנייה ושלישית.
2143: כלומר, זה עבר קל בלי שהציבור ידע מה הכינו לו.
2143: אבל, הדבר המעניין והחשוב שנכנס לחוק הזה: נישואין וגירושין של יהודים ייערכו בישראל על-פי דין תורה, ובית הדין הרבני פוסק לפי החוק שלו.
2143: במילים אחרות, זה אימוץ של חוק זר שאין לנו שליטה עליו.
2143: לכן, הם גם לא היו חייבים להישבע אמונים לחוקי מדינת ישראל, לכן הם גם לא מכירים את חוקי מדינת ישראל.
2143: אני לא אספר לכם את גודל החוק ואת כל מה שקורה בו.
2143: אבל, אני חייבת לספר לכם איך אדם מביא הצעת חוק שהוא רוצה שיתמכו בה - ותמכו בה - והיא מחייבת את כולנו.
2143: אלה הדברים שהוא אומר כאשר הוא מביא את הצעת החוק - דברי הכנסת 23 באוגוסט 1953: "אין להתעלם מן העובדה כי קבלת החוק הזה כרוכה בוויתורים על עקרונות ומושגי יסוד של חיים מתוקנים בעיני רבים מאוד.
2143: מבחינה זו יעמוד החוק מעתה במבחן הביצוע.
2143: הסמכות שבידה מוטל ביצוע החוק" - הווה אומר, הרבנות בישראל - "תעמוד עכשיו למבחן.
2143: יציבות החוק תלויה בגמישות מסוימת של ביצוע.
2143: אריכות ימיו של החוק תלויה בסיגול נוהל ביצועו למושגי שוויון, כבוד האדם וזכויותיו, השוררים בחברה המתוקנת של זמננו.
2143: אחדות העם מחייבת ויתורים הדדיים, ולא רק מצד אחד.
2143: ישנם מושגים בחברה של זמנינו שעליהם התנפץ כל ניסיון להשליט ולקיים בתוכנו גם להבא סדרי חיים אשר אבד עליהם כלח".