GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלי עציון: מעבר לזה, ממילא אם הוא נשאר בכלא, הוא לא מקבל את הקצבה.
גלי עציון: זאת אומרת, זאת התקופה היחידה שבעצם יש זכות בחירה לסרבן גט.
רוחמה אברהם-בלילא: או שהוא נותן את הגט ואז הוא מקבל את היתרה של הגמלה.
מוריה בקשי: נדמה לי שזה הרבה יותר פשוט.
מוריה בקשי: אם הוא בחר בכלא, אין קצבה, כי הוא בחר בכלא.
מוריה בקשי: אם הוא לא בחר בכלא, אני יכולה ב-3 החודשים הראשונים לשלול לו רבע, או מיידית רבע, ואחרי 3 חודשים או מה שנקבע, חצי.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, את מסבכת את העניין.
רוחמה אברהם-בלילא: כי אז מאפשרת לו להמשיך בדרכו לא לתת פרק זמן נוסף.
רוחמה אברהם-בלילא: 'בסדר, אל תיתן, אני אקח לך לזמן של 3 חודשים 25%', ולאחר מכן חצי שנה ורק אחרי חצי שנה הוא מופיע בפנייך שוב ואומר 'אני לא רוצה' ואז הכנסת אותו לכלא.
רחל לבמור: כרגע הדיון עמד על כך כאילו שהבחירה זה בסיס הצעת החוק, אבל אני הבנתי את זה שונה.
רחל לבמור: זאת אומרת, לבית הדין יהיו כמה אופציות, א', ב', ו-ג', נניח וב-א', בית הדין, בלי לשאול את הסרבן, יכול לבחור ואני חושבת שאנשים מתרגלים.
הלית מגידו: אני אולי אסביר בצורה הכי פשוטה.
הלית מגידו: הכוונה היא, ראשית, לעגן את זכותו של בית הדין לפגוע בקצבה.
הלית מגידו: זה בנוסף לסמכות שכבר קיימת היום לבית הדין להורות על מאסר, צו הגבלה של מאסר.
הלית מגידו: זה אלמנט ראשון של הצעת החוק.
הלית מגידו: בנוסף לזה, ככל שחברי הכנסת יחליטו על כך, תהיה לבית הדין סמכות בבואו להשית צו הגבלה של מאסר, או בבואו להשית את המגבלה של פגיעה בגמלת הבטחת הכנסה, להציב את הדבר הזה כאלטרנטיבה בפני הסרבן.
הלית מגידו: עד היום לבית הדין היתה רשימה של אמצעי אכיפה שהוא בוחר.
הלית מגידו: בית הדין הוא זה שבוחר, לפי שיקול דעתם השיפוטי של הרבנים.
הלית מגידו: הם אלה שבוחרים איזה אמצעי יושת במקרה הספציפי.
הלית מגידו: דבר נוסף, הוא יכול במקרים מסוימים, אם הדין ההלכתי מאפשר את זה, להשית גם מאסר.
הלית מגידו: אבל זו החלטה לחלוטין של בית הדין.
הלית מגידו: בתי הדין לא נוהגים לבוא לסרבן...
הלית מגידו: היום בתי הדין נוהגים לבוא לסרבן ולהגיד לו, איזה אמצעי אתה מעדיף?
הלית מגידו: אם כן, אתם תפתיעו אותי.
לילי אינטרקרדו: אני רוצה לשאול כשכל הדברים האלה---
גדעון סער: את רוצה גם לנהל את הדיון במקומי?
לילי אינטרקרדו: לא, אבל השאלה שלי, בבקשה, בכל זאת לחשוב, הכוח הוא לא של בית הדין, זה של הבן אדם שהוא סדיסט ומזוכיסט בו זמנית, הוא בוחר מה מכל אלה שהם גם סדיסטים וגם מזוכיסטים, מהפתרונות האלה, והוא בוחר.
לילי אינטרקרדו: יותר גדול מאלוהים ומבית הדין.
רוחמה אברהם-בלילא: אבל הפתרונות שאנחנו עומדים להציע, אני בטוחה שגברתי תהיה מרוצה.
לילי אינטרקרדו: כן, אבל בבקשה תמיד לחשוב על זה, שאלה דברים קטנטנים.
גדעון סער: הדבר הזה נאמר על ידי גם בישיבה הראשונה וגם בישיבה השנייה.
גדעון סער: זו הישיבה השלישית בנושא ואני מתכוון להצביע.
נורית פוגל-ליאון: אני לא הייתי בוועדות הקודמות, יש נקודה אחת, לא עניין של פולמוס, אבל כל ההרחבות שלא יעשו, אני חושבת שהבעייתיות פה מלכתחילה היא שנשאר המושג של הרשאי.
נורית פוגל-ליאון: כי ברגע שעושים, אוקיי, זה יהיה תוך חודשיים, תוך שלושה חודשים, אבל לא נתון ל...
נורית פוגל-ליאון: כמו נגיד בנושא של ביזיון שהיה פסק דין, לא נעשה, ואין כלל של איזה מידה של לכפות.
נורית פוגל-ליאון: יש פה איזה שהיא בעייתיות.
גדעון סער: את רוצה לעשות כפייה מנדטורית, בלי שיקול לבית הדין?
נורית פוגל-ליאון: שיקול כן, אבל שיש כללים עם מנגנון שבמידה ולא עמדו בפסק הדין של בית הדין.
נורית פוגל-ליאון: ..
נורית פוגל-ליאון: אני לא מדברת נושא של המלצות וזה.
נורית פוגל-ליאון: אף אחד לא מדבר על זה וזה מעולם לא יהיה אכיפה במקרה כזה של המלצות.
נורית פוגל-ליאון: אבל אם ניתן פסק דין מפורט ולא עמדו בו, יש מנגנון שבית הדין גם צריך ללכת על פיו.
נורית פוגל-ליאון: כמו בית משפט, במקרה של ביזיון בית משפט.
בתיה כהנא-דרור: אני רוצה רק להוסיף שהמבקר ציין את זה בדוח שלו ב-2004 שחוק הסנקציות הוא חוק מאוד יעיל ומוכח כיעיל ולא נעשה בו די שימוש, ואין מנגנון שיכריח באמת אחרי 30 יום לדון בחוק הסנקציות.
בתיה כהנא-דרור: וככה ניתנים חיובי גט, כפיות גט, ניתנים לעתים נדירות, אבל לא נעשה השלב הבא של אכיפת חוק הסנקציות.
בתיה כהנא-דרור: אז באמת זה חשוב הדברים שאתם עושים פה, אבל אם אין מנגנון---
גדעון סער: יכול להיות, יכול להיות שזה גם לא חשוב.
בתיה כהנא-דרור: לא, אם אין מנגנון שייכנס לתוך החוק, אז...
גדעון סער: אפשר לראות את הצעת החוק?
הלית מגידו: אתה רוצה לראות את ההצעה המקורית?
הלית מגידו: הנה הצעת החוק המקורית מקורית.
גדעון סער: בסדר, אני רוצה לסכם, בהסכמת חברתי, חברת הכנסת רוחמה אברהם בלילא, את הישיבה באופן הבא: אחד, אין לי, לפי עמדת היועצת המשפטית ולפי מיטב הכרתי, אפשרות לקבוע באופן מנדטורי מראש ולחייב בית הדין ב-X תיקים בעתיד לנהוג בצורה כזו או אחרת, כטייס אוטומטי, לא בית דין רבני ולא בית משפט אזרחי.
גדעון סער: אני לא מכיר דבר כזה.
גדעון סער: יכול להיות שהמשפט יתקדם בנקודות האלה, אבל בינתיים אני לא מכיר דבר כזה.
גדעון סער: זו גם לא הצעת החוק.
גדעון סער: שתיים, מקובלת עליי בגדול, עם הניואנסים השונים, העמדה שהוצגה שאם אנחנו רוצים שהחוק יהיה חוקתי, הוא צריך להיות מידתי.
גדעון סער: ואני חושב שבסך הכול זה הוצג פה.
גדעון סער: חלק מהדברים אנחנו לא מקבלים, התייעצנו על הרבה דברים, וחלק מהדברים הם סבירים.
גדעון סער: המועד צריך להיות מיידי, עם הכרזה כסרבן גט.
גדעון סער: המועד לא צריך להיות חצי שנה, אין סיבה שהעגונה תסבול חצי שנה.
גדעון סער: ברגע שהוא סרבן גט, האפשרות הזו קיימת.
גדעון סער: אנחנו מציעים רק שיהיה פרק זמן, במעבר מ-25% ל-50%, פרק זמן של שלושים יום.
גדעון סער: בחודש הראשון זה יהיה 25% ומיד אחרי זה ניתן יהיה להגיע ל-50%.
גדעון סער: משך הפגיעה יהיה רצוף.
גדעון סער: זאת אומרת, זה לא יהיה עולה ויורד, כי אז אין אימפקט.
גדעון סער: הדרך תהיה הקפאה, לא שלילה והסיבה לזה היא שאין טעם בשלילה.
גדעון סער: ההקפאה יוצרת אינסנטיב חיובי לוותר, לסרבן גט, מכיוון שהוא יכול לראות לנגד עיניו סכום מסוים מוקפא, שלא הלך לאיבוד.
רחל לבמור: אני מגיבה מתוך היכרות ממה שקורה בשטח.
גדעון סער: אין טעם מעשי בשלילה, חוץ מזה שיש---
שמעון יעקובי: אולי ניתן שיקול דעת לבית הדין.
גדעון סער: מה הטעם המעשי בשלילה?
גדעון סער: אוצר המדינה מקבל עוד 1,600 שקלים?
רוחמה אברהם-בלילא: שאלה.
רוחמה אברהם-בלילא: אין דין עגונה שמסורבת גט מזה 15 או 20 שנה, עם אחת שרק התחילה...
גדעון סער: אבל מה הטעם בשלילה?
שמעון יעקובי: כי אז הוא יידע שהוא יפסיד את זה.
שמעון יעקובי: זה יזרז אותו לתת את הגט.
גדעון סער: אתם אומרים אחרי פרק זמן מסוים לעבור לשלילה?
שמעון יעקובי: כן, כך אני חושב.
גדעון סער: מה פרק הזמן, לפי דעתכם, מניסיונכם?
שמעון יעקובי: חצי שנה.
גדעון סער: מקובל עליי שזה יהיה---
רוחמה אברהם-בלילא: זה מקובל עליכם, משרד המשפטים, ביטוח לאומי?
רוחמה אברהם-בלילא: שתהיה שלילה של הגמלה, לאחר תקופה של חצי שנה.
מוריה בקשי: מתוך ה-50%, 25% יישלל, ו-25% עדיין יהיה מוקפא וכעבור עוד חצי שנה---
רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא, אנחנו הולכים פה למפרט מסובך מדי.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מאמינה במנגנונים פשוטים ויעילים, כדי ליישם אותם.
גדעון סער: כפי שנאמר כאן על ידי חברת הכנסת אברהם, שישה חודשים זה יהיה עיכוב.
גדעון סער: אם הוא לא התרצה אחרי שישה חודשים, זה יעבור למסלול של שלילה.
מוריה בקשי: מכיוון שלביטוח הלאומי יש כבר היום עניין של שנה שזה זמן שבו, אם אדם לא תבע את זכויותיו, הוא לא מקבל, להכניס את זה למסגרת הזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא, לא, שנה זה הרבה זמן.
מוריה בקשי: שיעכבו לו מיד, אבל שלילה מלאה תהיה כעבור שנה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מדברת על שלילה מלאה אחרי חצי שנה.
רוחמה אברהם-בלילא: זה גם פרק זמן ארוך מדי.
מוריה בקשי: קשה לי, כי זה הופך להיות לכיוון עונשי ולא ללחץ.
רוחמה אברהם-בלילא: יופי, וזה שהוא שולל מאישה את זכויותיה, זה לא...
מוריה בקשי: לא, לא ללחץ.
מוריה בקשי: אין לי בעיה עם לחץ.
גדעון סער: סליחה, אל תשפרו עמדות לאחור.
גדעון סער: אתם הצגתם עמדה שדיברה על מדרג.
גדעון סער: ציינתם את העניין הזה של עיכוב, איש של הביטוח הלאומי הציג עיכוב ושלילה.
גדעון סער: הצגתם את זה כאופציונלי.
גדעון סער: אנחנו הלכנו---
שלומי מור: אני מתנצל, אולי לא הבהרתי את עצמי נכון.
שלומי מור: אמרנו שאנחנו סבורים שהאופציה המידתית היא אופציית העיכוב ואנחנו אפילו סבורים שסכום הכסף שיצטבר יכול להיות אפילו אינסנטיב, בסופה של התקופה, כדי שהוא ייתן את הגט.
רוחמה אברהם-בלילא: יופי, אז חצי שנה זה מספיק.
שלומי מור: אנחנו לא סבורים ששלילה היא מידתית, אדוני.
גדעון סער: אחרי שנה אתה מגיע אוטומטית לשלילה?
שלומי מור: כמובן ככל שפרק הזמן ארוך יותר, התוצאה יותר קלה מבחינתי, אבל אני מעדיף שלא תהיה שלילה כלל.
שלומי מור: אם יותר לי להביע את דעתי.
יוסף וסרמן: אנחנו כל הזמן מחפשים תקדימים ופחות עבודה, כדי להעתיק וללמוד מדברים אחרים.
יוסף וסרמן: פה יש הצעת חוק חדשה, מותר לחקוק ולתת באמת.
יוסף וסרמן: .. אם לא ניתן חצי שנה, לגבי השלילה, אדם לא ייתן את הגט במשך שנה ואחרי זה יגיד 'בסדר, בין כך אני לא מפסיד את הכסף.
יוסף וסרמן: אז יום לפני סוף השנה, יש לי עדיין אפשרות לתת את הגט, ואז אני גם את החיסכון אקבל צמוד בביטוח לאומי, בצורה הכי טובה'.
יוסף וסרמן: לכן אנחנו צריכים לדעת שצריך לקחת בחשבון כמה שפחות סבל.
יוסף וסרמן: גם חצי שנה זה הרבה.
גדעון סער: אחרי שנה יש שלילה בכל מקרה?
יוסף וסרמן: שנה מוחלטת.
שלומי מור: בהבטחת הכנסה, אדוני, אין גמלה רטרואקטיבית כלל.
שלומי מור: זאת אומרת, אתה רשאי לקבל את הגמלה---
גדעון סער: אחרי שנה, הוא הפסיד.
שלומי מור: בכלל בגמלאות הביטוח הלאומי יש לך זכאות רטרואקטיבית ל-12 חודשים, אבל בהבטחת הכנסה אתה לא זכאי אפילו לחודש האחרון.
שלומי מור: אתה זכאי רק לראשון בחודש שבו הגשת את התביעה, כי הבטחת הכנסה היא גמלת קיום שרוצה להבטיח את הקיום שלך בו בחודש ובתקופה לעתיד.
שלומי מור: באופן כללי, העיקרון של שנה רטרואקטיבית של גמלה, הוא באמת יותר סביר מאשר תקופה קצרה יותר, אבל, גברתי, צריך לחשוב על הצד ההופכי של המטבע.
שלומי מור: יכול להיות שדווקא העובדה שאנחנו צוברים לזכותו את הזכויות---
גדעון סער: זה לא העניין.
גדעון סער: זה לא יורד לשורש המידתיות.
שלומי מור: אני לא בטוח.
גדעון סער: בסדר, אתה לא בטוח, אני כן בטוח.
שמעון יעקובי: אחרי 12 חודשים זה לא יהיה 50% של שלילה, תהיה שלילה מוחלטת.
גדעון סער: לא, התשובה היא לא.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, אנחנו לא הולכים על שנה.
רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו הולכים על חצי שנה שלילה מוחלטת.
שמעון יעקובי: אני מתכוון שאנחנו שוללים רק 50%.
שמעון יעקובי: אני רוצה שזה יהיה 100% של שלילה.
גדעון סער: לא יאומן.
גדעון סער: הדיון הסתיים.
גדעון סער: הדיון הסתיים, זה אומר שאף אחד ללא רשות דיבור, לא יכול לדבר בשלב הזה.
גדעון סער: לעניין העיכוב והשלילה, אמרנו.
גדעון סער: לעניין משך הזמן, אמרנו עד שיתרצה.
גדעון סער: ובנוסף, יש את הנושא של החלופה, הוא תלוי ועומד כחלופה.
גדעון סער: יש את נושא כרטיסי האשראי.
גדעון סער: את רוצה להכניס אותו במפורש?
הלית מגידו: לא, נהפוך הוא, אני חושבת שאין בזה צורך כלל.
מוריה בקשי: אנחנו לא ידענו שיש בעיה.
מוריה בקשי: היתה טענה מצד בית הדין.
גדעון סער: נאמר כאילו בשעתו כאשר היתה יוזמת חקיקה---
מוריה בקשי: מישהו אמר פה על השולחן את זה.
שמעון יעקובי: אנחנו לא מתנגדים.
שמעון יעקובי: אדרבא, כל אמצעי שאפשר להוסיף אותו, מבחינתנו יבורך.
מוריה בקשי: הבעיה היחידה היתה שאנחנו לא הבנו איפה הבעיה, באשר לאפשרות לשלול את החשבון כולו, אז ודאי את כרטיס האשראי שלו.
מוריה בקשי: לא הבנו באמת, אמרנו אם יש מישהו שיוכל להבהיר את זה.
הלית מגידו: באשר לנושא ההקפאה, לרבות השלילה.
הלית מגידו: האם אנחנו מדברים על אחוזים מתוך הגמלה המשתלמת לאותו אדם בפועל?
הלית מגידו: מכיוון שיש הבדל בין מצב שבו הוא יחיד לבין מצב שבו הוא משפחה, נכון?
הלית מגידו: גמלה משפחתית, מן הסתם, גדולה יותר, ואני לא חושבת שהכוונה היא שנפגע באחוזים שמיועדים לבני המשפחה.
הלית מגידו: זה יהיה נכון לומר דבר כזה?
שלומי מור: גברתי, על פניו הרציונאל היה שאם פוגעים בקצבתו, הרי שמדובר בקצבת היחיד שלו ולא בקצבתו המורחבת שהיא גם בגין אשתו החדשה, אולי, או בת זוגתו, או ידועה בציבור שלו וילדיו.
שלומי מור: שאז אנחנו פוגעים גם בבני משפחתו האחרים.
שלומי מור: ולכן, כפי שאנחנו הבנו, מדובר ב-50% מגמלת יחיד.
הלית מגידו: לכן ברצוני לדעת האם כוונת חברי הכנסת לפגוע ב-25% או 50% מתוך הגמלה המשתלמת בפועל, או ב-25% או 50% מגמלת יחיד?
רוחמה אברהם-בלילא: בפועל.
רוחמה אברהם-בלילא: הוא מחזיק אותה, הוא לא נותן לה גט, הוא חי חיים אחרים עם ילדים ועם אישה נוספת ואנחנו צריכים להתחשב בזה?
גדעון סער: למה את מעלה את זה רק עכשיו?
גדעון סער: מה את מפתיעה אותי עם זה?
הלית מגידו: למה מפתיעה?
גדעון סער: זו פעם ראשונה שהנושא הזה עולה בדיון.
גדעון סער: דקה לפני סוף הדיון.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, לא, אני סבורה, אדוני היושב ראש---
גדעון סער: בסדר, אבל אני עוד לא סבור, כי זה הוצג לי פעם ראשונה הנושא הזה, כרגע.
רוחמה אברהם-בלילא: אני אומר לך מדוע, משום שאותו אדם שבאותה סיטואציה מנהל הרי חיים כפולים.
רוחמה אברהם-בלילא: מצד אחד הוא---
הלית מגידו: רק חשבתי על זה כשהתחלנו לדבר על האחוזים, אז תהיתי אם יש הבדל בין הגמלאות והבנתי מהנציג המשפטי, מהנהוניו, שאכן יש הבדל.
הלית מגידו: זה הכול.
הלית מגידו: כל הסכומים שדובר עליהם תמיד היו 1,650, ו-1650 ליחיד.
רוחמה אברהם-בלילא: לא, אבל הרי איך יכול להעלות על הדעת אדם שמנהל חיים כפולים, שאנחנו נתחיל להתעסק איתו בסוגיה של לפגוע רק בו.
רוחמה אברהם-בלילא: הרי אנחנו רוצים לתת מכה שהיא כואבת, כדי שהוא יבין.
רוחמה אברהם-בלילא: אז הוא מנהל חיים כפולים, הוא מחזיק אותה, הוא לא נותן לה את החופש---
גדעון סער: אבל בכלל זה לא עלה, גם כהסתייגות של משרד המשפטים זה לא עלה בדיונים הקודמים.
גדעון סער: כאשר הם באו מלכתחילה להסתייג על נושא הבטחת הכנסה, זה לא עלה, הנושא הזה.
גדעון סער: אינני מתכוון לפתוח את הנושא הזה.
גדעון סער: נושא חדש לא יעלה כרגע.
גדעון סער: מי שירצה להתעסק עם זה שיעלה את זה לקריאה ראשונה.
גדעון סער: את ציינת את זה?
הלית מגידו: הוועדה החליטה נכון.
שלומי מור: אדוני היושב ראש, אני רק רוצה להסביר---
גדעון סער: אין צורך, אין צורך.
גדעון סער: יש קריאה ראשונה, יש קריאה שנייה-שלישית, אדוני יגיע, אני יודע שיהיו לו הערות, הוא יקבל רשות.
הלית מגידו: אדוני, לגבי החלטת הוועדה לעניין שלילה.
הלית מגידו: אני מניחה שהכוונה היא לשלול את מה שמגיע לו מאותו מועד ואילך?
הלית מגידו: או שמא גם שוללים לו את מה שהוא "חסך" עד אותו פרק.
הלית מגידו: כלומר, מה לגבי הסכום ש---
רוחמה אברהם-בלילא: מה זה 'חסך'?
רוחמה אברהם-בלילא: הרי הקצבה משולמת כל ראשון לחודש, לא?
הלית מגידו: נכון, אבל אנחנו מקפיאים לו את הגמלה, מה שאומר שהכסף הזה מונח בצד.
הלית מגידו: האם בשלב שבו הוא לא נותן את הגט אחרי שישה חודשים ומתחילים לשלול לו את הגמלה.
הלית מגידו: האם מתחילים לשלול לו את הגמלה שמגיעה לו מאותו מועד ואילך, או שמא כבר שוללים לו את מה שהונח לו בצד, בנוסף.
גדעון סער: משפטית, האם אני יכול לשלול רטרואקטיבית?
הלית מגידו: לדעתי כן.
רוחמה אברהם-בלילא: נו, אז אין בעיה.
גדעון סער: אז התשובה היא כן.
גדעון סער: על פי אותם עקרונות שדובר עליהם, של ה-25% וה-50%.
מוריה בקשי: אני רוצה רק להעיר שבכל השיחות שלי עם צה"ל שהסכימו, דובר על עיקול ולא על שלילה.
מוריה בקשי: אני לא יודעת מה עמדתם על שלילה.
מוריה בקשי: כל השיחות שהיו היו על הביטוי 'עיקול' שהופיע בהצעת החוק, שדיבר על עיכוב.
מוריה בקשי: וצה"ל שהסכים לזה, הוא לא הסכים לשלילה, הוא הסכים לעיכוב, אז תיקחו את זה בחשבון, שאני לא יודעת מה עמדת משרד הביטחון בשאלה הזאת.
רוחמה אברהם-בלילא: טוב, זה לא משנה, אנחנו לא בקריאה שלישית עכשיו.
גדעון סער: כתוב 'ישולמו על ידי עיקול או קיזוז'.
מוריה בקשי: נכון, הביטוי 'עיקול' הוא של תפיסה, זה לא ביטוי של שלילה.
מוריה בקשי: זה ביטוי שאנחנו תופסים את זה, לא נותנים לך לעשות בזה שום דבר, עד ש...
מוריה בקשי: יש על זה פסיקה ברורה, של הביטוי עיקול בחוק כפיית ציות, שממנו זה נלקח.
הלית מגידו: היא אומרת שבהצעות הפשרה שלהם, הביטוי 'עיקול' לצורך תשלום דמי מזונות, מתייחס רק לתפיסה.
מוריה בקשי: אני לא אומרת מהצעות הפשרה, אני אומרת מכל מה שהבאתי פה, ששכנעתי את צה"ל שאין בעיה, כי כל הזמן דיברתי על עיקול, זה היה הביטוי שהיה בהצעת החוק.
מוריה בקשי: אם אנחנו מדברים פה היום על זה שגמלה מסוימת שצה"ל נותן תישלל לגמרי, אחרי שנה, אין לי עמדה של משרד הביטחון.
מוריה בקשי: אני רק אומרת, כי לא דיברתי איתם על הכיוון הזה.
גדעון סער: אבל הם יוכלו לבוא לפה אחרי הקריאה השנייה.
מוריה בקשי: אני אומרת את זה לפרוטוקול.
גדעון סער: ואם יש להם הסתייגות, הם יוכלו להעלות את ההסתייגות אחרי הקריאה הראשונה.
גדעון סער: לא קרה שום דבר.
הלית מגידו: רק דבר אחרון, לגבי נקודות דיון מחדש של בית הדין.
הלית מגידו: כל כמה זמן בית הדין?
גדעון סער: אני מבקש שלקראת הדיון לקריאה השנייה והשלישית כל הדברים האלה ירוכזו במסמך בצורה ברורה, לא יהיה.
גדעון סער: .. הרי קיימתם כמה ישיבות, אז שהדברים יהיו מה נקודות ההכרעה.
הלית מגידו: אוקיי.
גדעון סער: האם אנחנו צריכים להצביע, או גברתי צריכה לקרוא?
הלית מגידו: הואיל ואין לי כרגע נוסח בהתאם להחלטות הוועדה, אני מציעה שתצביעו בהתאם לעקרונות שהחלטתם עליהם.
הלית מגידו: אני אשב עם הגורמים המקצועיים, אנחנו נגבש נוסח.
הלית מגידו: אני מאמינה שלא יהיה צורך---
גדעון סער: אבל את הבנת את הסיכום שלי.
הלית מגידו: במפורש.
רוחמה אברהם-בלילא: בסדר, לאחר מכן כשיהיה הנוסח, אנחנו נעבור על זה שוב.
גדעון סער: לא, אבל אנחנו מאשרים את זה לקריאה ראשונה.
הלית מגידו: לא, הכוונה, אני מניחה, שזה יישלח ישירות לקריאה ראשונה.
גדעון סער: מי בעד הסיכום?
גדעון סער: תוצאות הצבעה: 2 בעד – פה אחד.
גדעון סער: אני קובע שזה אושר פה אחד לקריאה ראשונה.
גדעון סער: באותן נקודות, כמו הנושא שהועלה על ידי נציגת משרד המשפטים בסוף הדיון, דהיינו הנושא של עיכוב מול שלילה, אפשר יהיה להעלות את זה גם לאחר הקריאה הראשונה, לדיון נוסף.
גדעון סער: אני בכל אופן מודה לכן גם על העבודה שהשקעתם בשיחות ביניכן.
גדעון סער: אני מודה גם לנציגי בתי הדין הרבניים וכל הנציגים האחרים, המוסד לביטוח לאומי, כל ארגוני הנשים.
גדעון סער: בסך הכול זה לקח זמן, אבל אני שמח שסיימנו את הפרק הזה, לפחות לקריאה ראשונה.
גדעון סער: אני מאוד מודה לכולם.
גדעון סער: אני פותח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה בנושא הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 14) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ז-2007 הכנס לקריאה שנייה ושלישית.
גדעון סער: הצעת החוק הזו היא הצעת חוק ממשלתית שעברה במליאה לפני כשבועיים בקריאה הראשונה והועברה לוועדה להכנתה לקריאה השנייה והשלישית.
גדעון סער: היועצת המשפטית של הוועדה תציג את החוק.
הלית מגידו: היום חוק עבודת נשים, כפי שאנחנו יודעים, מעניק זכות לאישה לצאת לחופשת לידה שאורכה לאחרונה הוא 14 שבועות כאשר מזה תשע שנים, משנת 1998, החוק גם מאפשר לבן זוגה, לבעלה של אותה, לצאת לחופשת לידה חלקית במקומה.
הלית מגידו: בהתאם להוראת השעה שהתקבלה בשנת 1997 ונכנסה לתוקף בשנת 1998 בעלה של האישה שזכאית לצאת לחופשת הלידה, יכול לקחת חופשת לידה חלקית במקומה.
הלית מגידו: המשמעות של המלים חלקית או במקומה, בשני מובנים: באשר למילה חלקית, הכוונה היא שהגבר לא יוכל לצאת למלוא תקופת חופשת הלידה כי אם רק לתקופה של שישה שבועות מתוך כלל חופשת הלידה, ובעניין הזה חשוב להדגיש שמדובר בששת השבועות האחרונים של חופשת הלידה.
הלית מגידו: הכוונה של המחוקק הייתה בין היתר לאפשר לאישה לנוח, שכן יש גם נימוקים רפואיים, עניין של משכב לידה, כך שלאישה תהיה הזדמנות טובה יותר לנסות ולהניק אם היא מעוניינת בכך.
הלית מגידו: לפיכך הזכות של הגבר הייתה לגבי החצי השנה והיום זה קצת רחוק מחצי.
גדעון סער: אנחנו תיקנו את זה.
הלית מגידו: תיקנו את חופשת הלידה מ-12 שבועות ל-14 שבועות ובין היתר היום קבוע כבר שהאישה יכולה להחליט אם היא יוצאת נניח לחופשת הלידה קצת לפני מועד הלידה ואת יתר החופשה לאחר הלידה.
הלית מגידו: בעניין הזה חילקנו לשבעה שבועות לפני ושבעה שבועות אחרי.
גדעון סער: אבל לא את החלק של הגבר.
הלית מגידו: הוועדה דנה האם לגבי הגבר יש לעשות שינוי והוחלט לא.
הלית מגידו: הוחלט שמרבית חופשת הלידה, למעלה מ-50 אחוזים, תישאר בידי האישה.
הלית מגידו: האלמנט השני אותו הזכרתי הוא שחופשת הלידה היא במקום האישה.
הלית מגידו: כלומר, באותה תקופה של ששת השבועות, אם הגבר מבקש לנצל את הזכות הזאת, האישה צריכה לשוב אל עבודתה.
הלית מגידו: בנוסף לכך, הגבר נדרש לתנאים נוספים.
הלית מגידו: למשל, הוא נדרש לא רק שלא לעבוד אלא הוא גם נדרש לטפל בילד, הוא נדרש למשל לתקופת הכשרה – אגב, תקופת ההכשרה זהה לתקופת ההכשרה לה נדרשת האישה – מבחינת הוותק בו הוא משלם דמי ביטוח.
גדעון סער: איך אפשר לוודא שהוא מטפל בילד?
הלית מגידו: שאלתי את נציגי הביטוח הלאומי אבל מסתבר שכנראה לא בודקים את התנאי הנוסף הזה.
גדעון סער: גם אי אפשר.
גדעון סער: ישלחו תחקירנים לבדוק?
הלית מגידו: הגיוני לבדוק שהוא לא חוזר לעבוד, שכן דמי הלידה הם חליף שכר של השכר אותו הוא מקבל כאשר למעשה הוא יושב בבית ומטפל בילד.
הלית מגידו: הצעת החוק שלפני
הלית מגידו: כם מבקשת לעשות שני דברים: הדבר הראשון והעיקרי הוא להפוך את הוראת השעה להוראה של קבע.
גדעון סער: הוראה שמאפשרת לגבר.
גדעון סער: למה זאת הייתה הוראת שעה?
הלית מגידו: רצו לעשות את זה בצורה ניסיונית.
גדעון סער: לא הרבה השתמשו בזה.
הלית מגידו: כבר האריכו את זה פעמיים.
הלית מגידו: למיטב זיכרוני זה היה לשלוש שנים, אחר כך האריכו את זה לשלוש שנים נוספות והנה אנחנו בתום תשע השנים מבקשים להפוך את זה – לטעמי סוף סוף – להוראה של קבע.
הלית מגידו: זה הדבר העיקרי שהצעת החוק מבקשת לעשות.
הלית מגידו: בשולי הדברים הצעת החוק מבקשת גם לבטל את החובה שמוטלת על השר להתקין תקנות בהן ייקבעו נסיבות מיוחדות שהעובד יהיה זכאי לאותה חלקית גם אם אשתו לא עובדת.
הלית מגידו: היום, כפי שאמרתי, העובד זכאי לצאת לחופשה במקומה.
הלית מגידו: כלומר, היא נדרשת באותה תקופה של חופשת הלידה לשוב לעבודתה, כך שלא שני בני הזוג ישבו בבית.
הלית מגידו: החוק אפשר לשר לקבוע מקרים חריגים, נסיבות כלשהן שהן חריגות, שבהתקיימן גם אם האישה לא עובדת מאיזושהי סיבה, הגבר יכול לקחת את החופשה.
גדעון סער: הממשלה לא רוצה את המקרים החריגים.
הלית מגידו: החובה הזאת או הזכות הזאת שהוטלה לפתח השר, מעולם לא מומשה.
הלית מגידו: השר מעולם לא קבע נסיבות מיוחדות כאלה שבהתקיימן העובד יהיה זכאי לחופשה גם אם אשתו לא עובדת, וזה אגב חרף החובה להתקנת תקנות ראשונות בנושא הזה.
הלית מגידו: היום למעשה מבקשת הממשלה לבטל את אותה פסקה ושלא תהיה יותר חובה כזאת.
תמר פינקוס: זה לא מדויק.
גדעון סער: תוכלי לתקן אותה.
תמר פינקוס: אני מתייחסת לפסקה 3 בהצעה שלפנינו שנמצאת באמצע העמוד הראשון.
דארין יעקוב: בהצעת החוק הממשלתית קבענו תנאים אחרים.
הלית מגידו: כפי שבאמת צוין כאן, ובצדק, הממשלה הרי הגישה הצעת חוק גדולה, ממש רפורמה, בנושא של עבודת נשים.
הלית מגידו: זו הצעת חוק שלא נדונה בוועדה הזאת כי אם בוועדת העבודה והרווחה.
גדעון סער: היא כבר נמצאת שם מהקדנציה הקודמת, אבל למרות זאת, על כל הצעת חוק שצריכה להגיע לכאן, יש לי קרבות עם יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.
מרינה סולודקין: זה אמור גם לגבי ועדת העלייה והקליטה.
גדעון סער: היה חוק בוועדת הכנסת בנושא של טיפולי פוריות ונלחמים אתי בציפורניים על כל חוק, אבל הרפורמה הגדולה תקועה שם.
גדעון סער: אגב, זה לקראת סיום?
קריאה: אמרו לנו כך.
דארין יעקוב: זה בדיונים לקראת קריאה שנייה ושלישית.
גדעון סער: אני יודע שהוחל דין רציפות, אבל מה הסטטוס של הדיונים?
דארין יעקוב: היה דיון לפני שבוע ויתקיים דיון בשבוע הבא.
דארין יעקוב: אני חושבת שזה עומד לקראת סיום.
גדעון סער: אם כן, אתם אומרים שיש השלמה בחוק עבודת נשים.
תמר פינקוס: שם נקבעו שלושה תנאים מצטברים.
תמר פינקוס: שבת הזוג נמצאת בחופשת לידה מכוח הזכאות לפי הסעיף, הילד נמצא עם ההורה באחזקתו, הילד נמצא בטיפול הבלעדי של העובד מחמת נכות או מחלה של בת הזוג ויש אישור רפואי על כך שבת הזוג אינה מסוגלת לטפל בילד.
דארין יעקוב: לכן אין צורך בתקנות.
גדעון סער: אם כי את אותו תיקון אפשר לעשות גם בוועדת העבודה והרווחה, ואז כאשר נראה שכל הרפורמה עוברת, תעשו את זה.
גדעון סער: אני לא יודע אם הייתי עושה את זה כאן.
גדעון סער: בכחול, באיזה סעיף זה?
הלית מגידו: מדובר בסעיף 2 שמתקן את סעיף 1, פסקה (2) שבו שמבקשת למחוק את פסקה 3 של סעיף קטן (ח).
הלית מגידו: הערה נוספת שלי מתייחסת לסעיף התחילה.
גדעון סער: האם ניתן לחוקק רטרואקטיבית?
הלית מגידו: ניתן.
תמר פינקוס: חוץ מאשר פליליות, ולכן פליליות לא מוחלת אחורה.
הלית מגידו: אין שום בעיה אם נדע שאנחנו מחילים את החוק הזה למפרע.
הלית מגידו: נהפוך הוא, עדיף שאנחנו מחילים את החוק הזה למפרע.
הלית מגידו: כמובן שמצער אותי מקצועית שאנחנו נאלצים לעשות את זה למפרע ועדיף היה שהממשלה הייתה מזדרזת ועושה את זה כבר בזמן.
הלית מגידו: זה תמיד מציף את השאלה מה דינו של אותו גבר שביקש לפני שבועיים ממעבידו את חופשת הלידה והמעביד על סמך עצה משפטית נכונה אמר לו שנכון לרגע זה הוא לא יכול לצאת.
הלית מגידו: הממשלה פתרה את העניין הזה בכך שהיא הוסיפה סיפא וקבעה מפורשות שאותו מעביד לא יהיה חשוף לאחריות מפני שהוא לא נתן את חופשת הלידה במהלך אותו חודש.
הלית מגידו: אגב, הוראה זהה לחלוטין כבר נעשתה בתיקונים הקודמים.
גדעון סער: כי אז הוא יכול להיות עבריין?
הלית מגידו: לא רק עבריין.
גדעון סער: את חושבת שזה דרוש?
הלית מגידו: אני חושבת שזה נחוץ ממש.
גדעון סער: אם אני משמיט את סעיף 2(2) שדיברנו עליו קודם, בעצם הדבר היחיד שאני עושה הוא הפיכת הוראת השעה להוראת קבע פלוס נושא הפטור מאחריות המעביד.
גדעון סער: בסך הכול זה מאוד פשוט.
גדעון סער: אפשר לאשר את זה היום.
הלית מגידו: אני רוצה בכל זאת להדגיש את העניין של אחריות המעביד מכיוון שהוגשה לוועדה הסתייגות מטעם שלושה חברי כנסת - חבר הכנסת ברכה, חבר הכנסת סוויד וחבר הכנסת דב חנין – אשר מבקשת למחוק את הסיפא הזאת.
הלית מגידו: אני חוזרת על עמדתי שהסיפא בעניין אי אחריותו של המעביד היא חיונית כי השמטה שלה פשוט עלולה לחשוף אותו הן לתובענה אזרחית בבית הדין לעבודה, שלא לדבר על אחריות פלילית של ממש שעלולה להגיע לקנס של כמעט 135 אלף שקלים.
גדעון סער: להבנתי אם הם לא נמצאים כאן, הם לא יכולים להגיש הסתייגות.
הלית מגידו: זה לא מדויק.
הלית מגידו: הם גם לא מיוצגים בוועדה.
הלית מגידו: הם יכולים היו להגיש את הצעתם בכתב וכך הם עשו.
הלית מגידו: עם הגשת העניין הזה בכתב, רואים את זה כבקשה לדיון.
הלית מגידו: אני לא חושבת שהם עשו את זה מתוך כוונה מהותית להטיל איזושהי אחריות על המעסיק.
גדעון סער: הם לא רוצים לפגוע בעובדים שייפלו בין הכיסאות.
הלית מגידו: יתכן שהם רצו זכות דיבור במליאה, שזה גם כן שיקול.
גדעון סער: אם לא הייתי שומע את ההסבר, גם יכולתי אני לומר למה שהעובדים התמימים, בגלל שהממשלה – אני לא רוצה לומר מחדל כי זו מילה גדולה – מיחדלה, יפסידו.
הלית מגידו: אני מבקשת את אדוני לעמוד בקשר עם חברי הכנסת המסתייגים, ואולי יסכימו להחליף את הסתייגותם באיזושהי הסתייגות לשם דיבור או הסתייגות אחרת להצעת החוק.
מרינה סולודקין: אני חושבת שהחוק הוא מאוד חשוב ואני בעד זה שהיום נצביע.
שרה מרום שלו: אני מצטרפת לדבריה של חברת הכנסת סולודקין.
שרה מרום שלו: בוודאי שזה אחד החוקים שלנו הוא מאוד חשוב.
שלומי מיר: אני מבקש לתקן פרט קטן.
שלומי מיר: מאחר שפרק הזמן של חופשת הלידה הוארך ל-14 שבועות ומאחר שעל פי הנוסח הקיים כבר אחרי שישה שבועות יכול גבר להחליף, יוצא שהיום גבר יכול לקבל את מלוא שמונת השבועות שנותרו.
שלומי מיר: כלומר, אתה אמרת שנתנו עדיפות לאישה, אבל למעשה יוצא שאנחנו נותנים בידיה את האפשרות לבחור את כל שמונת השבועות בעוד שעד התיקון הוא יכול היה לקחת רק את ששת השבועות.
שלומי מיר: היום יוצא שהוא יכול לקחת תקופה שהיא יותר ממחצית פרק הזמן.
הלית מגידו: אני עכשיו רואה את זה.
הלית מגידו: שלומי מכוון לכך שכתוב כאן "עובד שאשתו ילדה, ייתן לו מעבידה חופשת לידה בתקופת חופשת הלידה שנותרה מתום ששת השבועות הראשונים".