GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוטן: כלומר, בערך שליש.
גדעון סער: זאת אומרת פרופורציונלית 40%.
אורלי לוטן: נשים וגברים מתוך הדרוזים רק 14% הן נשים.
אורלי לוטן: זו מגמה הפוכה ממה שקיים אצל העובדים היהודים בשירות המדינה.
אורלי לוטן: אנחנו מדברים על 64% של נשים, ו-36% של גברים.
אורלי לוטן: אבל זה דומה המצב של הדרוזים למה שקיים אצל העובדים המוסלמים בשרות המדינה.
אורלי לוטן: נקודה נוספת, שלא כתובה במבוא, אבל קשורה למה שאתם דיברתם על היזמות.
אורלי לוטן: כשבודקים את המעמד בעבודה, כשבודקים עבודה של הדרוזים, שיעור העצמאיים והיזמים הוא כפול מאשר במגזר היהודי.
אורלי לוטן: גם בקרב גברים וגם בקרב נשים.
אורלי לוטן: אנחנו כן רואים איזשהו נסיון של האוכלוסייה, ללכת לאפיק של יזמות ולהיות עצמאיים, כמפלט מזה שכנראה קשה להשתלט בשוק העבודה.
מרינה סולודקין: לא קשה, זה בלתי אפשרי.
גדעון סער: יש לי כמה מסקנות ביניים, אבל בסוף הדיון.
מרינה סולודקין: אני מאוד שמחה שאנחנו מציינים כאן את יום העדה בוועדה למעמד האשה.
מרינה סולודקין: מה ששמענו בדיווח הראשון והשני, אני יכולה לומר שהתמונה לא טובה בכלל.
מרינה סולודקין: אנחנו רואים שהמכשול לתעסוקת הנשים זה לא השכלה.
מרינה סולודקין: בתעסוקת הנשים יש מכשולים אחרים לגמרי, וזה חוסר תשומת לב לפיתוח גם תשתיות וגם תחבורה ציבורית במקומות.
מרינה סולודקין: דבר שני, שמעתי על קרן של הלוואות של נשים, ואני רוצה להצטרף לדרישה, ולזעקה, כי אם אומרים לנו שנותנים מסכומים של 500 אלף שקלים, זאת אומרת שזה לא עסקים קטנים ובינוניים.
מרינה סולודקין: רוצים לתת רק לעסקים גדולים.
מרינה סולודקין: אני מתעסקת גם ביזמות של עולים, ואותה ועדה כמו ביזמות הנשים, תנאים של הלוואות, גודל של הלוואות, לא מתאימים בכלל לאופי העסקים.
מרינה סולודקין: כאן, בוועדה הזאת, דחינו מסיבות אדמיניסטרטיביות, ישיבת תת ועדה בנושא של עסקים.
מרינה סולודקין: אנחנו צריכים להקדיש את כל זמננו, ואת מרצנו שההלוואות ותנאים של ההסדר יהיו אחרים לגמרי.
מרינה סולודקין: במגזר הדרוזי, צריכים ללחוץ על הממשלה, על משרדי התשתיות והתעסוקה.
מרינה סולודקין: אני חושבת שבושה וחרפה שנתנו יד לדבר הזה, להעביר את המפעלים.
מרינה סולודקין: אתה זוכר שעשינו את זה, כי זה מכת מוות, בתעסוקה של עדות, מיעוטים ושל נשים.
מרינה סולודקין: בגלל זה צריך לחשוב איך להחזיר את התעסוקות המסורתיות למקומות האלה.
מרינה סולודקין: ואפשר לעשות את זה.
מרינה סולודקין: וגם לפתח תנאים של מדינה מודרנית לפחות בתקופה תעשייתית, אנחנו בתקופת ההיי-טק, אנחנו במאה התשע עשרה, לא במאה העשרים.
גדעון סער: תודה לחברת הכנסת סולודקין.
שרה מרום שלו: אני באה מוועדת הפנים, הנושאים גם כן עלו, בדיוק כמו שעולים פה.
שרה מרום שלו: גם עלו הנושא של נשים מוכות.
שרה מרום שלו: הבעיה היא למה רק 20% עובדות.
שרה מרום שלו: האם בגלל זה שהן לא יכולות להגיע לעבודה.
שרה מרום שלו: מה הבעיה?
שרה מרום שלו: במגזר היהודי, ואפילו במגזר הערבי--
גדעון סער: מבנה מסורתי.
שרה מרום שלו: לא, אני לא חושבת.
גדעון סער: סליחה, רבותי, לפי זעקות השבר שמענו פה נתונים.
גדעון סער: לפי הנתונים ששמענו, 19 עובדות, או מבקשות להשתלב, כשמתוך ה-19%, 25% אבטלה שהוא אחוז מאוד גבוה.
גדעון סער: אבל 81% במקום אחר, צריך גם עם זה להתמודד.
גדעון סער: ולא רק בדרך של הכחשה והדחקה.
שרה מרום שלו: זה בדיוק מה שאני שואלת.
שרה מרום שלו: מה הבעיה של 80% הנשים הללו.
שרה מרום שלו: אני לא חושבת ש-81% האלה לא רוצות לעבוד, כנראה שיש סיבה.
שרה מרום שלו: מה שאנחנו צריכים לבדוק, למה הן לא עובדות.
שרה מרום שלו: אלה שעובדות ואין להן תעסוקה, בוודאי שצריך לדאוג להן, על זה אין ויכוח.
שרה מרום שלו: אבל אנחנו צריכים לבדוק למה 81% מהן בכלל לא מבקשות עבודה, האם זה הבית, האם החברה, מה קרה שאחוז כל כך גבוה לא יוצא לעבודה.
אורית נוקד: אני חושבת שהנתונים כפי שהספקתי לקרוא הם באמת חמורים, וצריך למצוא את הדרך איך להעלות את שיעור התעסוקה, שלא נדבר על האבטלה הגבוהה אצל הנשים הדרוזיות, ובכלל יש בעיה שנוגעת לכל הנשים במדינת ישראל.
אורית נוקד: מצד אחד, לעודד את הקרנות, כפי שהוזכר קודם, אני רואה כאן את לילך, ואני חושבת שלעסקים הקטנים, ולמרכזי היזמויות, יש חשיבות מאוד מכרעת בקידום נשים בכלל, ובפרט לגבי הנשים מהמגזר הדרוזי.
אורית נוקד: כשעבדתי כסגנית שר במשרד של שמעון פרס, ואני רואה כאן את בת שבע, מתוך מחשבה על הנושא של הנשים, ולא מדובר רק בנשים שיש להן השכלה רחבה, שהן ברך כלל כן מצליחות להגיע למקומות עבודה, אלא נשים שאין להן השכלה, אז חשוב מאוד חשוב מאוד לעודד אותן, לפתוח יזמויות, שבהן הן תצלחה להשתלב בסביבה הטבעית שלהן.
אורית נוקד: אני חושבת שניתנו באמת סכומים שאיפשרו לסייע לאותן נשים.
אורית נוקד: למשל, אני זוכרת שעסקו בעסק של די.
אורית נוקד: ג'י.
אורית נוקד: נשים, או צלמות באירועים.
אורית נוקד: שלא לדבר על התחומים שיותר קשורים למלאכה ולתפירה.
אורית נוקד: שבזה חלק גדול מהנשים הן מצטיינות.
אורית נוקד: חייבים לתת לכל הנושאים האלה עידוד ותמיכה.
אורית נוקד: אני אשאר ואשמע את יתר ההמלצות.
אורית נוקד: תודה על הדיון הזה.
אורית נוקד: מה שעוד חשוב לי להגיד, שהדברים האלה חייבים להיעשות בשיתוף עם הנשים האלה מהמגזר הזה, ולא להנחית.
אורית נוקד: כי כאשר מנחיתים, זה מנוכר, וזה לא כל כך מצליח.
גדעון סער: תודה לחברת הכנסת נוקד.
נואף אבו חטום: אני רוצה להתייחס לסקר, הוא משקף ונותן את כל הנתונים, מה שקורה באמת בקרב הנשים באוכלוסייה הדרוזית.
נואף אבו חטום: המצב לא היה כך.
נואף אבו חטום: לפני הרבה שנים, לפני שהעבירו את כל בתי העסק הקטנים להגדה ולירדן, ולמקומות אחרים, המצב לא היה כך.
נואף אבו חטום: מתוך עבודתי בשטח עם אוכלוסיות הנערות והצעירות, ידעתי שהרבה נשים ונערות עבדו במספרות, ובבתי עסק קטנים, והיום הן בעצם מובטלות.
נואף אבו חטום: נכון, שמצד אחד, אנחנו שמחים על העלייה בשנות ההשכלה של הנשים הדרוזיות, ובאמת יש עליה עצומה.
נואף אבו חטום: אבל מצד שני, אלה שלא מצליחות להגיע לאוניברסיטאות וללימודים האקדמיים, נשארות במצבים מאוד קשים, מובטלות וכמעט אין להן עבודה, חוץ מבתי עסק פה ושם.
גדעון סער: את מדברת על המשכילות.
נואף אבו חטום: כן.
נואף אבו חטום: אני שמחה שיש אחוז סביר של נשים שהגיעו לתחומים האקדמיים.
נואף אבו חטום: אבל מצד שני, אלה שלא הגיעו, עדיין מובטלות.
נואף אבו חטום: ומצב האבטלה בכל היישובים הערבים והדרוזים, הוא מצב מאוד קשה.
נואף אבו חטום: אני חושבת שיש צורך ביזמות עסקית, צריכים הרבה סיוע בנושא של יזמות עסקית.
נואף אבו חטום: בנושא של הכשרה מקצועית, אנחנו כל הזמן צועקים לנושא של הכשרה מקצועית.
נואף אבו חטום: צריכים להעסיק את הנערות ברכישת מקצוע לעתיד, גם נשים וגם צעירות.
נואף אבו חטום: זה לא כל כך נכון שזה מסורת.
נואף אבו חטום: החברה הדרוזית עברה את זה.
נואף אבו חטום: היום הן נמצאות בתקופה אחרת לגמרי, כל הנשים הערביות והדרוזיות.
נואף אבו חטום: אנחנו רואים את הפיתות והלבנה, זה גם עסקים.
נואף אבו חטום: אבל צריכים לכבד את זה, וצריך לעזור להן בפיתוח הנושא המסורתי.
נואף אבו חטום: אני רוצה לציין עוד דבר.
נואף אבו חטום: כאשר הן עבדו במתפרות ובכל העסקים הקטנים, המעמד של הנערות בבית היה הרבה יותר גבוה, כי אז היא הביאה משכורת הביתה, והמצב הכלכלי שלה העצים אותה מבחינה חברתית בתוך המשפחה.
נואף אבו חטום: עכשיו אנחנו רואים רגרסיה בנושא הזה.
נואף אבו חטום: אני רוצה להגיד שגם יזמות עסקית, וגם עסקים קטנים, וגם הכשרה מקצועית, פותר את הבעיה של הנשים הלא משכילות, שלא מגיעות לאקדמיה.
נואף אבו חטום: וגם לפתוח לנשים באקדמיה את התחומים של העבודה במשרדי הממשלה, ובכל התחומים אחרים שהן יכולות להגיע לשם.
נואף אבו חטום: תודה.
מרית דנון: אני לא יודעת כמה מהנוכחים כאן מודעים לעובדה שבאוגוסט השנה התקבלה החלטת ממשלה, בדבר הקצאת תקציב ייעודי של שני מיליון שקלים, לקידום נשים דרוזיות וצ'רקסיות עד תווך של שלוש שנים החל 2006 עד 2009.
גדעון סער: 2 מיליון שקלים בשלוש שנים, אני לא יודע מה נעשה בינתיים.
מרית דנון: זה סכום מאוד קטן, ועוד יהיה על זה קיצוץ.
מרית דנון: אבל זה בכל זאת התייחסות.
אורית נוקד: השאלה אם זה ייושם.
מרית דנון: ייושם.
גדעון סער: קשה מאוד לעשות דברים.
מרית דנון: אגיד למה הסכום הזה מיועד.
מרית דנון: הוא מיועד לעשיית סקר צרכים בקרב נשים דרוזיות וצ'רקסיות.
מרית דנון: בימים אלה הרשות יוצאת עם הסקר הזה, נבחר מכון מחקר, וזה יהיה סקר מאוד מעמיק.
מרית דנון: המטרה של הסקר הזה, היא להבין את הצרכים מהשטח, ולא להנחית תכנית מלמעלה.
מרית דנון: אני מקווה שכל הבעיות האלה יעלו, ואני מניחה שהנושא של תעסוקה יעלה במלוא עוצמתו.
מרית דנון: אני נתקלת בבעיה נוספת מתוך סיורים שלנו בשטח, בקרב נשים דרוזיות.
מרית דנון: הנושא של ניידות, שלדעתי מהווה חסם מאוד רציני ביציאה לעבודה.
מרית דנון: אני מדברת על ניידות לא רק מתוך הכפר החוצה, אלא גם בתוך הכפר.
מרית דנון: למשל בעיר כרמל, שזו מועצה מקומית משותפת של דלית אל-כרמל ועוספייא, יש בעיה לנשים להגיע מקצה אחד של הכפר לקצה שני.
מרית דנון: לפעמים אנחנו לא מבינים מה זה, אבל זה אולי מהווה חסם לעבודה.
מרית דנון: וגם לדברים האלה צריך לשים לב.
מרית דנון: עוד משהו שהייתי רוצה להתייחס אליו.
מרית דנון: הרשות לקידום מעמד האשה, בשיתוף עם שרות התעסוקה, יוצאת בתכנית למפות את הנשים הדרוזיות המשכילות, אקדמאיות, לבדוק מדוע הן לא עובדות.
מרית דנון: מה הבעיה במציאת מקומות עבודה.
מרית דנון: אני מניחה שביחד נוכל ליצור איזושהי תכנית שנוכל לסייע בנושא הזה.
גדעון סער: ראש העיר ירכא רפיק סלאמה.
רפיק סלאמה: שלום לכולם, כתושב המקום אני רוצה לומר מספר דברים.
רפיק סלאמה: לדעתי, לא צריך מחקר כדי להגיע לתוצאה.
רפיק סלאמה: תארו לעצמכם ש-19% נשים שעובדות, ו-81% נשים שלא עובדות.
רפיק סלאמה: יש 81% בתי אב שיש להם מפרנס אחד, שזה גם משליך על המצב הסוציו-אקונומי שלא יוצר הרבה דברים שמשפיע גם על הילד, גם על הנכד, גם על כולם.
רפיק סלאמה: צריך ליצור הזדמנות לאשה הדרוזית.
רפיק סלאמה: לבנות את ההזדמנות.
רפיק סלאמה: לבוא ולחקור מבית הספר, אפילו מהגן איך הילדה מתקדמת.
רפיק סלאמה: יש חסמים של הניידות, ויש עוד הרבה חסמים.
רפיק סלאמה: לדעתי לפתור אותם, זה פחות מ-2 מיליון שקלים מה שהולכים להשקיע במחקר.
רפיק סלאמה: אתן דוגמה מירכא.
רפיק סלאמה: לשמחתנו, נפתחו שני בתי חולים סיעודיים, ועוד שני מעונות.
רפיק סלאמה: יש שם
רפיק סלאמה: הייתי בהונגריה, נכנסתי לכפר, בכל בית יש דוכן קטן עם הרבה קישוטים שעשתה.
רפיק סלאמה: יש לי תיק עם עבודות יד, התיק הכי מוצלח שהיה לי, קניתי משם.
רפיק סלאמה: אני ראש רשות מזה שנתיים וחצי, וכל הזמן שומע יש תכנית עתידית, וארבע שנתי, ושלוש שנתי, בשטח אין כלום.
רפיק סלאמה: בשנה שעברה עשיתי פסטיבל, הבאתי בנות שציירו בעבודות עץ, יש הרבה אפשרויות.
רפיק סלאמה: יש הרבה נשים שהולכות לכיוון לימודי מקצוע, תואר וכו'.
רפיק סלאמה: אנחנו צריכים ליצור להן את ההזדמנות הזאת.
רפיק סלאמה: למשל, ירכא, ג'וליס, אבו סנאן, ג'ת, ינוח, זה מרכז שם.
רפיק סלאמה: אפשר ליצור שם מפעל היי-טק
גדעון סער: אבקש מהדוברים לתמצת.
גדעון סער: דבור נז'י מחלקת רווחה בבית ג'אן.
דבור נז'י: סליחה על ההתפרצות.
דבור נז'י: בנושא של תעסוקת נשים ואחוז האבטלה בקרב הנשים.
דבור נז'י: אם נבדוק את זה לעומק, היום אם אני אפרסם שאני מחפש עובדת נקיון למשרה בבית ג'אן, יהיו לי 500 פניות.
דבור נז'י: לנשים צריך גם חינוך, גם פיתוח, יזמות, פיתוח מקומות תעסוקה.
דבור נז'י: ואם הועדה תצא מפה בהכרזה היום, שכל משרדי הממשלה צריכים לתת עדיפות עליונה לשיוויון בין המינים, במיוחד אצל הדרוזים, ולהכניס אפילו למשרדי הממשלה, שיהיה שיוויון מבחינת המועסקות בתוך משרדי הממשלה, אני בטוח שאנחנו עשינו משהו, ולא רק דנו בסוגייה.
נדה ווהבי: מנהלת מחלקה לגיל הרך.
נדה ווהבי: רציתי להתפרץ לגבי מה שאמרו, שנשים שמגיעות לעבודה שהוא מפרסם, עבודות בית או משק או כל העבודות של נקיון.
נדה ווהבי: העבודה הזאת הרגה את כל הנשים הדרוזיות.
נדה ווהבי: האשה הדרוזית היום הגיעה למצב שהיא חייבת לצאת לעבודה.
נדה ווהבי: זה בלתי אפשרי לשבת ולהישאר עם משכורת אחת בבית.
נדה ווהבי: יש לנו הרבה דרישות, ואנחנו רוצים ללמד את הילדים שלנו ברמה הכי גבוהה שיכול להיות.
נדה ווהבי: לצערי הרב, יש בעיה בקטע הזה.
נדה ווהבי: הגבר שמסיים כיתה י"ב ויכול לעשות צבא, הוא יכול להתקבל למשטרה, ולכל התחומים שיכולים להיות.
נדה ווהבי: אבל אצל הנשים הדרוזיות, עדיין לא פרצו דרך, או לא פתחו להן את הדלתות להגיע לעבודות כמו משטרה, שב"ס, וכל עבודה שיכולה להיות במשרדי ממשלה.
נדה ווהבי: לא ראיתי שום משרה משוריינת.
נדה ווהבי: אפילו אקדמית שיכולה לענות על כל הדרישות.
נדה ווהבי: אני נכנסת למכרזים של נציבות שרות המדינה, ואני לא רואה משרה שהיא מתאימה לאשה הדרוזית.
נדה ווהבי: לא רציתי את האשה הדרוזית, אלא הנשים בכלל.
נדה ווהבי: נשים בכלל גם יכולות להתקבל, אבל אני צריכה העדפה מתקנת לנשים הדרוזיות, שהן כל כך רחוקות מלהיות במספרים כמו הנשים היהודיות.
נדה ווהבי: זה מאוד חשוב לי, ואני לא רוצה להיתקע, אם להיות מזכירה או מקסימום עובדת בעירייה, או במשרד החינוך, שאני מורה ולא מתקדמת מעבר לזה.
נדה ווהבי: תודה רבה.
גדעון סער: תודה לך גברתי.
לילך נחמיה: אני רוצה ליידע את החברים בוועדה, שהרשות לעסקים קטנים הקימה בשנת 2006, בשנה שעברה, מוקד יזמות לדרוזים וצ'רקסים בלב הגליל, בשיתוף מת"י כרמיאל ומת"י ירכא.
לילך נחמיה: קיבלתי דיווח, שממש בימים האלו נערכות שתי הכשרות לנשים דרוזיות, בתחום הקוסמטיקה הפעוטונים.
לילך נחמיה: אנחנו מדברים על בערך 100 נשים שלומדות ממש בימים אלו.
לילך נחמיה: התחומים האלה משלבים גם יזמות עסקית, וגם העצמת נשים.
גדעון סער: באיזה היקף?
לילך נחמיה: כ-100 נשים, בעיקר מאזור כרמיאל, יותר בצפון מאשר הגליל.
יוסף אבוחייה: ראש המדור של אלמנות ויתומי צה"ל.
יוסף אבוחייה: רוצה להתחיל דווקא בנקודה האחרונה, אני יכול לומר על השיוויון המוחלט שקיים בעדה הדרוזית, בדת ובמסורת.
יוסף אבוחייה: אני גאה להגיד את הדברים האלה בפה גדול.
יוסף אבוחייה: היום יש לנו בעיה, מבחינת הנשים הלא מועסקות.
יוסף אבוחייה: יש בעיית אבטלה קשה, אחת הבעיות היא בעיית הניידות.
יוסף אבוחייה: דוגמה פשוטה, בבית ג'אן סגרו את המשרד של שרות התעסוקה, שם היו באים פעמיים בשבוע להירשם, כדי לקבל דמי אבטלה.
יוסף אבוחייה: היום הבחורות הדרוזיות מבית ג'אן או מהסביבה, נוסעות לכרמיאל כדי להירשם, ולקבל דמי אבטלה.
יוסף אבוחייה: מכרמיאל צריך להגיע לשם, זה לחץ, זה איום.
יוסף אבוחייה: זו נסיעה, ולפעמים אין להם מספיק דמי נסיעה.
יוסף אבוחייה: אני אומר זאת מתוך השטח, אני בא מהשטח, ומטפל בהרבה בעיות.
גדעון סער: מתי זה נסגר?
גדעון סער: יוסף אבוחייה: לפני שנה.
גדעון סער: אנחנו נלחמים בזה, לפחות שישאירו את המשרד המינימלי.
גדעון סער: סגרו את כל המתפרות, את כל אזור התעסוקה.
גדעון סער: זה הביטוח הלאומי.
יוסף אבוחייה: ביטוח לאומי בשרות התעסוקה.
יוסף אבוחייה: סגרו את הכל.
יוסף אבוחייה: בזמן האחרון כתבתי מכתבים גם לראש הממשלה, בהיותו גם שר העבודה והרווחה.
יוסף אבוחייה: אני מנדב את משרד יד לבנים לבוא ולהירשם פעמיים בשבוע, לתת את ההזדמנות המינימלית גם לנשים הלא עובדות להירשם בשירות התעסוקה שהן מובטלות, ואז האחוזים האלה השתנו.
אורלי לוטן: האחוזים הם מ-2005.
יוסף אבוחייה: אין ספק שבמגזר הדרוזי כולם חיים בצפון.
יוסף אבוחייה: אם אני מסתכל על הנתונים של המועסקים במגזר הדרוזי בכלל, וכל משרדי הממשלה, לא מגיעים לאחוז, זה פחות מאחוז.
יוסף אבוחייה: זה מאוד מצער.
יוסף אבוחייה: היום במגזר הדרוזי כולם חיים בצפון, אין מה לעשות.
יוסף אבוחייה: לנו אין קרובים לא בבאר שבע, ולא בהרצליה, ולא ברעננה.
יוסף אבוחייה: גם בזמן מלחמת לבנון השנייה, לא עקרנו לשום מקום, נשארנו במקום.
יוסף אבוחייה: לפחות, תנו לנו את ההזדמנות להשתלב בתוך משרדי הממשלה, גם אלו שנמצאים במחוז הצפוני.
יוסף אבוחייה: תנו לנשים הדרוזיות.
יוסף אבוחייה: היום אני נלחם כדי להכניס צעירות, יתומות צה"ל, לעסקים ולעבודה ולכל מיני מקומות.
יוסף אבוחייה: בפגישה עם מנכ"ל חברת חשמל, מר אורי בינון, שיבורך.
יוסף אבוחייה: אני מוסר לו ברכות ושיאריך ימים עד אין סוף.
יוסף אבוחייה: הכניס 20, 30 צעירים וצעירות דרוזיות לעבודה בחברת החשמל.
יוסף אבוחייה: מתוך העשרה הראשונים, שבע בחורות דרוזיות עם השכלה גבוהה, השכלה אקדמאית.
יוסף אבוחייה: הן בראיונות, ובשלבי כניסה לעבודה.
יוסף אבוחייה: אני מדבר על החודש האחרון, על הפעילות האחרונה.
יוסף אבוחייה: אם אני ארצה לשלב אותן בעבודה, איפה יאפשרו להן.
יוסף אבוחייה: בחורה שלמרות שהיא משכילה עם תואר ושני, תתחיל לעבוד בתל אביב או בהרצליה, או בבאר שבע או באשדוד, בטח היא לא תעקור ותעבור לגור שם.
יוסף אבוחייה: גם מבחינת מסורת, יש צורך לשמור על המסורת וכל העניינים האלה.
יוסף אבוחייה: אני מבקש שהוועדה הזאת תיקח את הדברים, יש לכם את הכוח להשפיע בכל משרדי הממשלה, בכל התחומים ולהניף את הדברים האלה, ולעזור לנו לקדם את הנושא הזה.
יוסף אבוחייה: אני מודה לכם.
ימן מולא: אני רוצה לציין את הסוגייה של ההכוון המקצועי.
ימן מולא: אמנם אמרנו שאחוז שיעור הסטודנטיות, גובר על שיעור הסטודנטים.
ימן מולא: עדיין יש מחסור בהכוון מקצועי, רוב הסטודנטיות לומדות בפקולטות למדעי החברה, או רוח שמכשירות להוראה אחר כך.
ימן מולא: מכשירות למקצועות שמאשרים להן תעסוקה בזמנים שגרתיים, בזמן שהילדים נמצאים בבית הספר, הן יכולות לחזור הביתה לפני שהבעל חוזר.
ימן מולא: מאחר והאשה עדיין ממלאת בתוך הבית את כל התפקידים של אמא ושל הסבתא שלה ושל כל הנשים, דינה כדין כל הנשים הערביות.
ימן מולא: אני כמרצה בסמינר למורים, באותו חוג יש לי 6 או 7 בנות מאותו כפר, שלומדות את אותו מקצוע.
ימן מולא: הן משקיעות שלוש שנים, הן עובדות, הן לומדות, ואחר כך יש לנו משרה אחת שפנוייה בכפר, אם בכלל יש.
ימן מולא: אני רוצה לציין, שכל הקטע של העברת המתפרות, עדיין לא נמצאו בכפרים חלופות.
ימן מולא: לא הוקמו בתוך הכפרים חלופות שיאפשרו השתלמות נשים בתעסוקה.
ימן מולא: אין היום הרבה מענה לילדים בגיל הרך.
ימן מולא: אני כאמא שעובדת ולומדת, אני מתקשה למצוא מסגרת מתאימה לילדים שלי, שהם בגיל הרך.
ימן מולא: לכן אני נאלצת להיעזר בחמותי, או באמי, שכן אחר כך אני נותנת להם את הפתח להחליט לי איזה עבודה אני צריכה, ובאיזה עיסוק אני צריכה לעבוד, ובאיזה שעות עבודה וכמה שעות.
נדא ווהבי: בעיר הכרמל יש פריצת דרך אחרת.
נדא ווהבי: לא נמצאת אצלנו הבעיה איפה להשאיר את הילדים.
נדא ווהבי: אין לנו בעיה, התגברנו על הקטע הזה.
נדא ווהבי: יש לנו צהרונים, ויש לנו ראש עיר שתמך, פתח הרבה צהרונים ומעונות יום, וכל מה שצריך לילדים בגיל הרך, אין בעיה בעניין הזה.
נדא ווהבי: אפילו ביום לימודים ארוך בבתי הספר, זה גם עוד פתרון לבעיה הזאת.
נדא ווהבי: לאנשים בטירת הכרמל אין בעייה של ניידות.
נדא ווהבי: אני לא מדברת על נשים שצריכות להישאר בתוך הכפר, אני מדברת על משרות שיכולות להיות בחיפה, יכולות להיות בסביבה.
נדא ווהבי: אין לנו בעיה לצאת מהכפר לכיוון העיר ולעבוד.
נדא ווהבי: שתהיה לנו עבודה משרדית מסודרת, וגם בקשר לשעות העבודה במסגרת של 45 שעות או 42 שעות לנשים.
נדא ווהבי: חוסר המקום, או חוסר שיריון העבודות מהנשים הדרוזיות, זה מה שמפריע לנו, ואנחנו צריכים את זה.
גדעון סער: אני מתנצל בפני מי שלא נרשם קודם, אני צריך לסיים את הישיבה.
גדעון סער: קודם כל הראייה צריכה להיות ראייה כפולה.
גדעון סער: אחד של המגזר הדרוזי והצ'רקסי, שהוא מגזר נאמן למדינה, תורם למדינה, ושהמדינה מחוייבת להחזיר לו את אותו יחס, דבר שלמרבה הצער, הייתי מעורב במשך השנים בהרבה נושאים שנוגעים לסיוע לעדה, לא קורא כפי שהיינו רוצים שיקרה.
גדעון סער: בתוך זה, הנשים הדרוזיות מהנתונים כפי שהם נמסרו, יש פה בעיות מיוחדות, וקשיים מיוחדים, שנובעים גם ממאפיינים מיוחדים תרבותיים חברתיים, אבל גם מדברים שקרו במהלך השנים, כמו הסגירה של מתפרות, וכפי שנאמר פה, החמירו את המצב, במקום לגרום להעצמה, גרמו לתהליכים הפוכים.
גדעון סער: נקודה שחייבת להיות, זה נושא אחוז השתתפות בשרות המדינה.
גדעון סער: חייב להיות יותר גדול, מייד אגיד מה אני מציע לעשות, ובפרט חייב להיות גדול לגבי נשים דרוזיות, כי הפרופורציה הפוכה כפי ששמענו כאן למה שקורה בשאר האוכלוסייה.
גדעון סער: צריך לקיים יזמים מיוחדים בנושא עצמאים ויזמים, אם יש את הנטייה הזאת, צריך ללכת עם הנטייה הזאת.
גדעון סער: צריך לעשות מאמץ מיוחד בהכשרה מקצועית.
גדעון סער: לצערי, התרשמתי מהדיון שאין טיפול מעשי, ממשלתי, רציני לנושא הזה.
גדעון סער: לפי דעתי, לא שאני נגד עשיית סקר, או מיפוי, אבל הבעיות ברורות.
גדעון סער: הבעיות הוצגו כאן, הבעיות הן של נשים משכילות שדווקא כן רוצות לרכוש השכלה, וזה גורם ליאוש הרבה יותר גדול.
גדעון סער: כי ברגע שאת או אתה, רוכשים השכלה גבוהה, ובכל זאת תקועים בשוק העבודה, זה גורם לתסכולים הרבה יותר גדולים.
מרית דנון: לא רק בתחום - - -
גדעון סער: היה בשני תחומים.
גדעון סער: היה סקר צרכים, והיה הנושא של מיפוי משכילות.
גדעון סער: אני חושב שהממשלה צריכה לקבוע יעדים.
גדעון סער: למשל בדברים שהיא יכולה לשרת בשירות המדינה, איקס משרות יהודיות, או דירקטוריות, יש נשים משכילות לדירקטוריונים של תאגידים ממשלתיים.
גדעון סער: אנחנו נקרא לכל משרדי הממשלה, אני גם רוצה לפנות בכמה מכתבים למספר גורמים, לעשות מאמץ מיוחד לעידוד תעסוקה של נשים דרוזיות, כולל שילוב של נשים דרוזיות בשירות המדינה, כחלק מהמאמץ הכללי שצריך להתייחס למגזר הדרוזי כולו, והוא חייב לכלול גם שריון של משרות ייעודיות בשרות המדינה.
גדעון סער: אני רוצה לפנות בעניין הזה לנציב שרות המדינה.
גדעון סער: אני רוצה לפנות בעניין הזה לראש הממשלה.
גדעון סער: גם כראש ממשלה, וגם כשר רווחה.
גדעון סער: אני גם רוצה לפנות בנקודה שעלתה כאן בנושא סגירת המשרד בבית ג'אן, לשר התמ"ת השר אלי ישי, שמופקד היום על שירות התעסוקה, וגם היום על המוסד לביטוח לאומי כדי שההחלטה הזאת תשונה, למרות שחלפה כבר שנה, יכול להיות שזה לא בתקופתו, ודווקא הוא כן יגלה נטייה לשנות את ההחלטה.
גדעון סער: אני חושב שזה חשוב ומכביד על אוכלוסיית רווחה ביום יום.
גדעון סער: אני מודה לכל מי שבא.
גדעון סער: ואני בעיקר פונה כאן לנציגי משרדי הממשלה, אנחנו יכולים לתת רוח גבית ומחמיאה, וללחוץ ולהציף את הנושא הזה בדיונים כאן.
גדעון סער: אבל הממשלה צריכה לפעול, יש את הכלים לפעול, ובמאמץ לא גדול, סך הכל היקף הדרוזים בשרות המדינה, 300 ומשהו משרות גברים ונשים, במאמץ לא גדול אפשר לשפר בעשרות אחוזים, ויותר מזה.
גדעון סער: והדבר הזה הוא לא דבר גדול מבחינת המדינה, אבל מבחינת ההרגשה שתהיה בתוך המגזר, זה מאוד ישפיע בכל כפר ובכל מקום.
גדעון סער: זה צריך לבוא לא מכל המשרדים, ששלחו ייצוג בדרג מתאים לדיון הזה.
גדעון סער: הסתכלתי על הרשימות, אני מבקש שיהיה לנו סיוע, גם בדחיפה מלמטה בתוך המשרדים.
גדעון סער: אני מודה לכל מי שהשקיע, או השקיע לבוא לדיון.
גדעון סער: שרה, אנחנו מקבלים את ההחלטה הזאת פה אחד.
גדעון סער: תודה וצהריים טובים.
גדעון סער: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
גדעון סער: על סדר היום שתי הצעות חוק בעניין דומה, הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון- הרחבת אמצעי אכיפה כנגד סרבן גט), של חברת כנסת רוחמה אברהם ושלי והצעת החוק שהוצמדה אליה, של חבר הכנסת זבולון אורלב שיצטרף אלינו בשלב מאוחר יותר.
גדעון סער: אני להציג את הנושא בתמצית, מטרת הצעת החוק היא הגברה וגיוון של אמצעי האכיפה שעומדים ברשות בית דין רבני כשניתן פסק דין לגירושים.
גדעון סער: על פי ההצעה הוספו אמצעי אכיפה כדלקמן, קיזוז ועיכוב קצבאות וגמלאות, בנוסף מוצע לפעול כלפי אנשים שהסנקציות בחוק לא ישפיעו עליהם ויש להם נכסים שהם מניבי הכנסה, כאשר בית הדין יוכל לפי המוצע לרדת לנכסיהם והדבר עשוי כך אנחנו מקווים להביא למתן הגט.
גדעון סער: ההצעה הוצעה גם בכנסת הקודמת על ידי חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, אני מבין שגם נמצא אתנו הרב בארי, אב בית הדין באשקלון, שכפי שהבנתי הוא ראשון המציעים לתקן את החוק, ובעל הרעיון לתקן את החוק באופן שמוצע.
גדעון סער: הייתה מחלוקת מסוימת עם יו"ר ועדת החוקה, ששוחח אתי בשבוע שעבר, מתוך רצון שהחוק יידון בוועדת חוקה.
גדעון סער: המציעים, לא רק אני אלא גם חברי כנסת אורלב ורוחמה אברהם העדיפו שהחוק יידון בוועדה הזו, בין היתר, מעבר לזיקה העניינית של הנושאים שהוועדה הזו מטפלת בהם ברגיל, גם מטעמים של יעילות ומהירות היכולת לקדם את הנושא.
גדעון סער: אני פותח את הדיון, כבוד הרב בארי בבקשה.
בנימין בארי: כידוע, הנושא של סרבני גט הוא אחד הנושאים הקשים.
בנימין בארי: אני אגיד מה הבעיה בנושא זה, הבעיה היא שמצד ההלכה, וזה יסוד הבעיה, גט שניתן בעל כורחו של האדם, גט מעושה, פסול ובטל מעיקרו.
בנימין בארי: אני לא רוצה להיכנס לנושאים הרעיוניים של זה, אנחנו מתייחסים לנתון, והנתון הוא שגט שניתן בעל כורחו של אדם הוא לא גט, אלא אם כן נאמר במפורש בהלכה שבמקרה הזה אפשר לכפות.
בנימין בארי: מה זה יעזור שנכפה על אדם, אמרנו שאם הוא לא רוצה לתת גט אז זה לא גט.
בנימין בארי: הדברים מבוססים על דברי הרמב"ם שאומר משהו פסיכולוגי עמוק, הוא אומר שבן אדם, גם אם הוא לא רוצה, אם מצד ההלכה הוא חייב, בליבו הוא רוצה, אלא שכוחות היצר שלו, וכל מיני תכונות מפריעות לו אבל ברגע שאומרים לו שהוא רוצה, אנחנו מאמינים שהרצון בא מהלב.
בנימין בארי: אני יכול להעיד מהמציאות שלנו שקרו כמה מקרים שכפינו ואחרי זה היה מצב מרגש שבא סרבן הגט והודה לנו שהוצאנו אותו מהבוץ הזה, רציתי ולא יכולתי.
בנימין בארי: אבל הכלל הוא, לפי ההלכה אם אין דין כפיה לא יעזור שום דבר והגט הוא לא גט, גם אם נכניס אותו לבית הסוהר, והוא יגיד שהוא ייתן גט, הגט הוא לא גט, ככה לפי ההלכה וזו הבעיה של סרבני הגט.
בנימין בארי: במקום שאפשר לכפות כמו להכניס אותו לבית סוהר, בדרך כלל אין מקרים כאלה, חוץ מהמקרה המפורסם של יחיא שהפך לגיבור כל סרבני הגט שישב בבית הסוהר עד למותו.
בנימין בארי: הבעיה שצריך לפתור היא שמבחינה הלכתית המצב הוא שאי אפשר לכפות, ואז נשארת הבעיה מה לעשות עם סרבן הגט.
בנימין בארי: יש לנו כלי חזק לפתור את הבעיה והוא נקרא הרחקות ברבנו תם.
בנימין בארי: רבנו תם אומר, גם אדם שאתה לא כופה עליו לתת גט, אבל היות והוא רשע ולא נוהג כפי שצריך לנהוג, אז החברה לא חייבת לו שום דבר.
בנימין בארי: לכן, לא נפגע בו אבל לא חייבים לתת לו שירותים, רבנו תם מדבר גם על לא לימול את בניו ולא לקבור אותו.
בנימין בארי: לא מכריחים אותו ולא מנדים אותו, כי נידוי נקרא פגיעה באדם, אבל מצידנו אין סיבה ושום חובה לתת לו שירותים.
בנימין בארי: בשטח של רבנו תם יש לנו כר נרחב כדי לפתור הרבה מאד בעיות של סרבני גט.
בנימין בארי: יש היום סנקציות בחוק שהכנסה למאסר היא רק במקרים מיוחדים, יש שלילת זכויות שמתבטאת בהיתר יציאה מהארץ, שיש באופן אוטומטי, ובעיקר שירותי בנק או שלילת רישיון נהיגה או עיסוק במקצוע שעל פי חוק מצריך רישיון.
בנימין בארי: אני בא מהעיר אשקלון שיש שם אוכלוסיה ברמה סוציו-אקונומית נמוכה ורוב הסנקציות האלה לא פועלות עליהם.
בנימין בארי: לגבי עיכוב יציאה מהארץ, על כל חשש של עגונה גם בלי החוק הזה בית הדין מוציא עיכוב יציאה מהארץ.
בנימין בארי: הבעיה העיקרית היא שתי הסנקציות הנוספות, הפיכתו ללקוח מוגבל בבנק ושלילת רישיון נהיגה.
בנימין בארי: אם מדובר באדם מן הישוב אין בעיה, עצם העובדה שאתה שולל לו רישיון נהיגה, אפילו אם הוא לא נוהג הוא לא יהיה מוכן לסבול דבר כזה, וגם שלילת שירותי הבנק לא לכבודו, אז אפשר לומר שהסנקציות האלה משיגות את מטרתן במהירות.
בנימין בארי: היה למשל מקרה של סרבן גט, פרופסור, שהיה אחד מהסרבנים הכי גדולים, ברגע שהחלטנו שאנחנו מטילים עליו את הסנקציות האלה הוא התקפל בשנייה ונתן את הגט.
בנימין בארי: הבעיה שיש אנשים שלא צריכים לא שירותי בנק ולא רישיון נהיגה.
בנימין בארי: רישיון נהיגה כלול בשני מקרים, האחד שאין לו רכב והשני שרישיון הנהיגה שלו כבר נשלל מזמן כי הוא לא שילם את האגרה והוא גילה שהמכונית נוסעת גם בלי רישיון.
בנימין בארי: בעניין הזה, כדאי להעביר לעיון חברי הוועדה, למה שהאישה לא תוכל לגשת למשטרה ולהגיד, בעלי, ששללו לו את הרישיון, נוהג ברכב, ואז השוטר יעצור אותו.
בנימין בארי: המשטרה לא פועלת.
בנימין בארי: מתי יתגלה שהוא נוהג בלי רישיון, אם בביקורות שנעשות אחת לכמה חודשים במקרה הוא יעבור, אז יפעלו נגדו.
בנימין בארי: אבל באופן טבעי הוא יכול להמשיך ולנהוג.
בנימין בארי: יש המון סרבני גט ששללנו להם את הרישיון וזה לא מזיז להם, הם נוסעים והמשטרה לא עושה שום דבר.