GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת גור: ילדי הנשים שעוסקות בזנות הם ילדים שנמצאים בקצה רצף הסיכון והסכנות על רקע אורך חייה של האם.
ענת גור: כפי שראינו בסרט "אור" של קרו ידעיה" שחלק מהילדים האלה, בעיקר הבנות, נתונים לסכנה מאד גבוהה של העברה בין דורית לעיסוק בזנות.
ענת גור: במהלך ה- 20 שנים שאני עוסקת בנושא הזה, אני רואה נכדות של מטופלות שהיו לי לפני 23 שנים, שהן היום בנות 12, 14, ו-15 שכבר עוסקות בזנות.
ענת גור: עד כאן חומרת הבעיה וההיקף שלה.
ענת גור: אני רוצה לדבר על הצורך בהקמת שירותי טיפול לנשים בזנות בישראל.
ענת גור: בשונה משאר מדינות המערב, בישראל לא קיימים היום שירותים שמיועדים לתת מענים לטיפול ושיקום של נשים.
ענת גור: נקודה נוספת שאני רוצה להגיד היא שהזנות היא בעיה חמורה שפוגעת לא רק באישה או בילדה, אלא בחברה כולה.
ענת גור: אני רוצה להדגיש בהמשך לתכנית שהגשנו למשרד הרווחה, כמה נקודות מאד חשובות.
ענת גור: הבקשה היא להקים שירות ייחודי לטפל בנושא.
ענת גור: נשות המקצוע שהכינו את התכנית חושבות שרק שירות שירכז את המשאבים הכספיים והמקצועיים תחת קורת גג אחת יכול לתת תוצאות, שחשוב לדאוג לריכוז כל התקציבים למערכת אחת ולא לבזר את התקציב שראש הממשלה הודיע על הקצאתו בין מספר שירותים קיימים שלא ערוכים לטפל בבעיה.
ענת גור: אני מבססת את הדברים על הניסיון בעולם שמראה שטיפול חלקי מפוזר בין שירותים שונים לא אפקטיבי לטפל בתופעת הזנות, זו תופעה מאד מורכבת וקשה ולא פשוט להגיש אליהם.
ענת גור: אנחנו מדברים על צורך בהיערכות רב ממדית של מספר משרדי ממשלה ביחד, אחרת לא ניתן יהיה לטפל.
ענת גור: משרד הרווחה בראש ובראשונה, המשרד לביטחון פנים, משטרת ישראל בנושא האכיפה.
ענת גור: אנחנו יודעים שניידות של על"ם שיוצאות לרחובות לא מצליחות להגיע לבחורות כי הן נשלטות על ידי אנשי העולם התחתון, זה מסוכן להגיע אליהן ורק שיתוף פעולה עם המשטרה יאפשר את זה.
ענת גור: משרד המשפטים בנושא של שינויי חקיקה שאני אדבר עליהם, משרד הבריאות בנושא העברת מחלות העוברות דרך יחסי מין, משרד החינוך הצורך בחינוך של הנוער בנושא של צריכת שירותי מין.
ענת גור: משרד הקליטה כי חלק גדול מהנשים בזנות בישראל הן עולות מחבר העמים.
ענת גור: הרשות לשיקום האסיר שכבר עושה עבודה הזה וכמובן הרשות לקידום מעמד האישה שהיא מאד מרכזית משום שלזנות יש השלכה ישירה ומיידית על מעמד הנשים במדינה.
ענת גור: רצף המענים לנשים העוסקות בזנות שבנינו מורכב משש חוליות בתוך הרצף הזה, מסלול הפחתת נזקים, מקלט טיפולי, מרכזי יום לשיקום תעסוקתי ונפשי, שהגדרנו להקים שלושה מרכזים כאלה ברחבי הארץ, הכשרת עובדים סוציאליים ברוב הלשכות הגדולות לשירותים חברתיים ברחבי הארץ שיהיו מומחים לטראומת הזנות וידעו לטפל בנושא הזה ובניית מערך הסברה ומניעה.
ענת גור: החוליה השישית ברצף היא החוליה של שינויי החקיקה.
ענת גור: כל החוליות ברצף, ההיערכות חייבת להיות מיוחדת והנושא של ה"ישוג"-ה"אאוט ריצ'ינג"- חשוב בצורה לא רגילה כי רוב הנשים בזנות מנותקות מהממסד.
ענת גור: יש צורך ביצירת קשר עם הנשים בתוך המקומות בהם הן נמצאות, ברחובות, במכוני ליווי, בדירות דיסקרטיות וכדומה.
ענת גור: אני מדגישה שעקב הסיכון בהוצאת הנשים והילדות משם חייבים שיתוף פעולה וגיבוי מלא של המשטרה.
ענת גור: החוליה הראשונה היא התכנית המתבססת על שיטת הפחתת הנזקים.
ענת גור: בגלל הקושי להגיע לנשים ולהוציא אותן מהזנות יש צורך בהקמת תכנית שבשלב ראשון המטרה לא תהיה הוצאה מהזנות אלא עזרה בתוך הזנות.
ענת גור: תכניות מהסוג הזה של הפחתת נזקים בעולם מראות שבסיכומו של דבר 86% מהנשים שמגיעים עם שיטת הפחתת, אפילו לשם מתן קונדום או בדיקות רפואיות, יוצאות מהזנות.
ענת גור: התכנית להפחתת נזקים כוללת שלושה אלמנטים, דירות חירום ללינה זמנית, כל אישה שצריכה מקלט מיידי מהרחובות שיהיה לה לאן לבוא ולישון ללילה או לשתי לילות.
ענת גור: קו חירום ארצי ומרפאה ניידת לאיתור נשים בזנות שכוללת בדיקות רפואיות וסיוע רפואי.
ענת גור: החוליה השנייה היא מקלט טיפולי שזו מסגרת מובנית שמאפשרת לנשים לבוא למשך הזמן שנדרש כדי לעבור טיפול.
ענת גור: שיהיה להם שם דיור, קורת גג, חינוך להרגלי חיים נורמטיביים, השלמת השכלה וכדומה.
ענת גור: החוליה השלישית ברצף הם מרכזי יום לשיקום נפשי ומקצועי.
ענת גור: כפי שאמרתי מדובר בשלושה מרכזי יום במרכז הארץ בדרום ובצפון.
ענת גור: מרכזי היום יכללו מסלול בוקר ומסלול ערב כשמסלול הערב מיועד לנשים שכבר משתלבות במעגל התעסוקה ושתהיה להן כתובת טיפולית לשעות אחר הצהרים.
ענת גור: החוליה הרביעית הם עובדים סוציאליים מומחים, אנחנו מדברים על 30 משרות של עובדים סוציאליים מהמחלקות לשירותים חברתיים ברחבי הארץ שיוכשרו לטיפול בטראומת הזנות ויספקו מענים ברמה מקומית ואזורית.
ענת גור: הנקודה החמישית היא בניית מערך הסברה ומניעה בשיתוף עם משרד החינוך והמשרדים הרלוונטיים.
ענת גור: אנחנו מדברים על סדנאות מניעה לתלמידי תיכון, אנחנו יודעים היום שחלק מתלמידי התיכון הופכים להיות צרכני זנות, להערכתנו ללא הבנה אמיתית של הנזק שנגרם עקב כך.
ענת גור: הסברה והגברת המודעות בציבור הרחב, כאן חשוב להדגיש שככל שיהיה ביקוש יהיה היצע והמטרה היא להוריד את הביקוש.
ענת גור: יש צורך בהיערכות לאכיפת החקיקה הקיימת, בעניין סרסור לזנות והעסקת קטינים בזנות ולבחינת חקיקה עתידית שתאסור קנייה של אדם לצורך שירותי מין.
ענת גור: הקמת ועדה בין משרדית לקבוע מדיניות לאומית, לגבש נהלי עבודה ושיתופי פעולה בין המשרדים.
ענת גור: לקבוע הסדרים מיוחדים לחיזוק האיתור והטיפול בנערות ונשים בזנות ולוודא מיצוי תהליכי טיפול אכיפה וענישה בתחום.
ענת גור: לסיכום אני רוצה להגיד שהקמת שירותי טיפול לנשים בזנות על ידי ממשלת ישראל תיצור מענה לקבוצת אוכלוסיה מהחלשות ביותר שקיימות בחברה הישראלית שנמצאות בקצה רצף הסיכון העוני והמצוקות הנפשיות והכלכליות.
ענת גור: הטיפול המוצע יהווה פריצת דרך לא רק לנשים בזנות אלא לחברה הישראלית כולה שקבעה את ערך כבוד האדם וחירותו כערך מרכזי, מאחר והזנות היא הפרה מאד קשה של כבוד האדם וכבוד האישה.
רוחמה אברהם-בלילא: ראשית אני רוצה לברך אותך, אדוני יו"ר הוועדה על עצם הכינוס ועל כל הפעילות שלך בתחום מעמד האישה, אני חושבת שאתה עושה פעילות אדירה בנושא, ואותך אדוני ראש הממשלה כמי שלקח על עצמו את הטיפול בנושא ואני חושבת שזו פעם ראשונה שממשלה בישראל אומרת דבר ומקצה משאבים לצורך העניין.
רוחמה אברהם-בלילא: רציתי לשמוע לגבי היקף הבעיה גם בנערים שמצד אחד עוברים את כל הסוגיה של ההתעללות וגילוי העריות ובתכנית שלך לא דברת על טיפול באותם נערים שמתדרדרים לזנות.
ענת גור: אנחנו מדברים בלשון נקבה כי רוב העוסקות בזנות הן נשים אבל התכנית המוצעת מתייחסת גם לנערים.
ענת גור: לגבי ההיקפים, אין לי אינפורמציה אולי לאחרים יש את האינפורמציה המתאימה של עיסוק נערים בזנות אבל הם היקפים הרבה יותר נמוכים מאשר נערות ונשים.
גדעון סער: נפתח דיון שבו ישולבו חברות הכנסת נציגי הארגונים ומשרד הרווחה.
גדעון סער: חברת הכנסת זהבה גלאון ואחריה לידיה ניקיטין מאית"ך.
זהבה גלאון: תודה אדוני היו"ר, קודם כל ברכות על ההתכנסות, על היוזמה שלך, זה מסר מאד משמעותי שראש ממשלה משתתף בוועדה בנושא שאם אני מאגדת את שני הנושאים ששמענו עכשיו, את הסקירות המקיפות והמרתקות של נשות המקצוע, אנחנו מדברים בגדול על אלימות מינית נגד נשים ויש חשיבות מאד גדולה בעיני שראש ממשלה מופיע בישיבה כזו, לא רק בעצם ההופעה שלו אלא בעצם מתן ההתחייבות, כי אנחנו רגילים להצהרות נכבדות, ועצם העובדה שראש הממשלה בחר להתחייב להקצאת משאבים היא מאד משמעותית בעיני למאבק בתחום הזה.
זהבה גלאון: מכאן צריכה לצאת הכרת תודה לכל נציגי הארגונים והגופים שבמשך שנים עוסקים בתחום וההקצאה התקציבית משדרת שדר שבאים לראשונה ונותנים עדיפות לאינטרסים של הקורבנות ולא רק לאינטרסים של העבריינים.
זהבה גלאון: אדוני ראש הממשלה, זה דבר מדהים שאותם פוגעים, אותם תוקפים אותם סרסורים הולכים לכלא משתקמים, מקבלים טיפול פסיכולוגי ואותן נשים או שמוצאות עצמם בסוף טרגי כמו ששמעתנו עכשיו, או שממשיכות להיזרק לרחוב ולא מטופלות.
זהבה גלאון: בעיני יש הודעה שלא מדובר בבעייתן הפרטית של נשים בלבד, אלא בבעיה חברתית שהמדינה לוקחת עליה אחריות וזה מאד משמעותי בעיני.
זהבה גלאון: אני חושבת שיש כאן שדר, מעבר לאותן נשים שהן הקורבנות המיידיות, יש שדר בעיני לגבי מעמדן של הנשים בחברה.
זהבה גלאון: חברה שמלמדת שאפשר לצרוך מין בכסף, בעצם אומרת שכל הנשים ניתנות לקניה.
זהבה גלאון: חברה שאומרת שנשים שנפגעו ועכשיו צריכות לחפש מענה טיפולי, נשים שנאנסו, אומרת שאפשר לפגוע בנשים בלי לקחת אחריות.
זהבה גלאון: זה משדר שדר ומקבע את מעמדן הנחות של נשים בחברה ממילא ואנחנו רואים את זה בשורה של תחומים.
זהבה גלאון: אני רוצה לסיים ולומר, אדוני ראש הממשלה, שמעתי את התיאורים הקשים ויושבים אשים שעוסקים בתחום הזה שנים, ומילים הרבה פעמים אינן חזקות דיין כדי לתאר את גודל הזוועה והתופעה, וכל אחד שיושב כאן סביב השולחן יכול לסבר את האוזן טוב ממני.
זהבה גלאון: הדבר שאני רוצה להזהיר מפניו הוא תסמונת המדרון החלקלק, בהתחלה דברנו על נשים נסחרות, נשים שהופכים אותן לסחורה העוברת לסוחר, והיום אנחנו שומעים עדויות קשות של קטינים וקטינות שעוסקים בזנות ומי שעצם את עיניו אז, שומע על זה היום ורואה איך זה מגיע לאותם קטינים וקטינות וזה צריך להטריד אותנו.
זהבה גלאון: לכן אני מציעה, מעבר להקצאה התקציבית שהיא מאד משמעותית, ואני רוצה לחזור ולברך אותך על כך, לשקול גם שילוב של שני נושאים, האחד, ואמרה את זה קודם בצורה הרבה יותר מפורטת ענת גור, קמפיין ציבורי להעלאת מודעות למאבק בתופעת הזנות, וכמובן הצורך במתן מענה, שלכל אחת ואחד יש כתובת.
זהבה גלאון: השני, גיבוש חקיקה בתחום, חקיקה שתבוא במקביל לקמפיין ציבורי.
זהבה גלאון: על חקיקה בלבד אני רוצה להתריע ולומר, זה מאד מפתה, אבל היא לא יכולה לתת מענה לבעיה חברתית.
זהבה גלאון: חוק הוא איטי, גמלוני ולוקח זמן להסתגל למציאות שמשתנה כל כך מהר ורק שיתוף פעולה של קמפיין חינוכי אם יבוא על ידי הרשות לקידום מעמד האישה ועל ידי הקצאת תקציבים יחד עם חקיקה כפי שהוצעה כאן, אדוני ראש הממשלה, בתוספת לתקציבים זה יכול לעשות שינוי.
אהוד אולמרט: אנחנו עובדים כל הזמן על פי הדפוס שכשאישה נתקפת מינית או שהיא נפגעת אלימות במשפחה, הדפוס השגרתי שאנחנו מוציאים את האישה ואת ילדיה לעיר אחרת למעון טיפולי כזה, שחלקם מאד מרשימים, ראיתי בבאר שבע אחד כזה.
אהוד אולמרט: האם לא יותר נכון להקים מעון שיאפשר להוציא את הגבר, ולהשאיר את האישה ואת הילדים שלה בתוך שגרת החיים שהם רגילים אליה בלי שיצטרכו לברוח ולשבש את כל אורחות חייהם.
זהבה גלאון: אני רוצה להשיב, עם הרבה כבוד, כי אני יודעת את הרגישות שלך לתחום הזה, כשמוציאים נשים מהבית זה מתן מענה מיידי, חירום, אס או אס.
זהבה גלאון: הגיע הזמן להתייחס לגברים מכים ואלימים באופן אחר, לעשות שינוי תודעתי בחשיבה לגבי אותם גברים אלימים.
זהבה גלאון: אני הייתי מציעה, בדומה להקמת מתקני משמורת, להקים מתקני משמורת לגברים מכים.
זהבה גלאון: גבר מכה שהוצא נגדו צו מעצר עד תום ההליכים, שיהיה במתקן משמורת ושהאישה תוכל להישאר עם הילדים בבית ולא להוציא אותה עם גופיה ועם שלושת ילדיה למעון רחוק.
זהבה גלאון: זה בעיני מענה נכון, זה עניין של היערכות אחרת ואני אברך אותך אדוני ראש הממשלה אם נקדם זאת.
לידיה ניקיטין: אני מעמותת אית"ך בחיפה, העוסקת בפרויקט שיקום נשים מזנות.
לידיה ניקיטין: אני רוצה להתחיל עם כמה נתונים מהשטח, לפי העבודה במאבק בסחר בנשים תוך חמש שנים יש לנו תמונה על השטח.
לידיה ניקיטין: רציתי להגיד שעל כל תיירת במדינה יש לנו פי 20 אזרחיות שעוסקות בזנות.
לידיה ניקיטין: זאת אומרת שאם יש לנו 1500 נשים תיירות יש 30,000 נשים שעוסקות בזנות, זו כמעט עיר.
לידיה ניקיטין: מהם 70% עד 90% הם עולות חדשות דוברי רוסית, זה נורא וכואב לי, מהם ל- 70% יש ילדים.
לידיה ניקיטין: בגלל זה אנחנו צריכים גם לחשוב בתכנית שאנחנו עושים עכשיו להוסיף את משרד הקליטה את הביטוח הלאומי ולעבוד אתם, כי אנחנו רואים שיש לנשים שעובדות בזנות בעיות קודם כל עם זכויות אדם.
לידיה ניקיטין: הבעיה הגדולה היא עם ביטוח לאומי, אם אישה רוצה לקבל הבטחת הכנסה היא הולכת לביטוח לאומי ובמקום זה היא מקבלת לשלם חוב של כמה עשרות אלפים.
לידיה ניקיטין: אם הייתה לה עבודה ברחוב והיא לא שילמה לביטוח לאומי אחרי זה יש לה חוב וזה מעגל שקשה לצאת ממנו.
לידיה ניקיטין: אנחנו עושים עבודה להצלת המדינה שלנו אנחנו חושבות על הדורות הבאים כי כל כך הרבה נשים עובדות בזנות בגיל בו הם יכולים להביא ילדים וצריך לחשוב על הילדים של הנשים שעוסקות בזנות.
לידיה ניקיטין: תודה.
מרינה סולודקין: כבוד ראש הממשלה, כבוד יו"ר הוועדה, אני רוצה לומר שדפוס התנהגות הממשלה שראינו את ראש הממשלה וגם את שר האוצר זה דפוס פוליטי נכון נבון וזו הוכחה שיש סטטוס גבוה לוועדה למעמד האישה.
מרינה סולודקין: יו"ר הכנסת, חברת הכנסת איציק שלחה אותי לפני שבועיים לז'נבה להשתתף בוועדת או"ם בנושא ועדות פרלמנטאריות לקידום מעמד האישה, השתתפו 60 מדינות ואני רוצה לומר שלפעמים אנחנו רואים רק את החסרונות ולא את ההישגים ובוועדה הזו ראיתי את ההישגים של מדינת ישראל, שיש לנו ועדה סטטוטורית עשר שנים וגם אין הרבה ועדות של מעמד האישה בעולם שיש להם זכויות לחוקק חוקים.
מרינה סולודקין: לרוב הוועדות של מעמד האישה בהרבה מדינות מפותחות אין להם זכות לחוקק חוקים.
מרינה סולודקין: פנו אלי להשתתף בסרט של האו"ם כי לא ידעו שיש מדינה בעולם שיש בה ועדת חקירה פרלמנטארית בנושא המאבק בהברחה וסחר בנשים.
מרינה סולודקין: בהרבה הרצאות שנתתי שאלו שאלות איך הצלחנו להפחית את התופעה מ-3000 נשים שהשתתפו בתעשיית הזנות ל- 300.
מרינה סולודקין: את הדברים שהשבתי אמרתי גם בוועדה, בשיתוף פעולה עם משרד המשפטים, משטרת ישראל הגענו להישגים.
מרינה סולודקין: הדגש שאנחנו עושים בנושא מאבק בזנות כתופעה חברתית זה דגש חדש, אני חושבת שקצת איחרנו בזה, הרגשנו כל הזמן שבנושא הכי חשוב, הפגיעה בזכויות האישה דרך הזנות, שאנחנו לא מספיק מתעסקים בזה וכל הכבוד ליו"ר הוועדה.
מרינה סולודקין: כמה דברים לענת, אמרת מילה שלא אהבתי, וזה שילוב של אחוז גדול של עולות חדשות.
מרינה סולודקין: קודם כל את לא יודעת בדיוק.
מרינה סולודקין: דבר שני, כשאנחנו בדקנו, אני רוצה לומר שכל העניין שאני משתתפת כבר חמש שנים בוועדה של זהבה גלאון במאבק נגד הזנות בגלל שאלה זונות אזרחיות של מדינות זרות שמאד נוח למדינת ישראל לומר שאלה עולות חדשות.
מרינה סולודקין: חמש שנים השתתפנו בוועדה והשגנו הישגים ואולי צריכים לחשוב על זה, אם את לא יודעת כמה נערים יש בזנות את גם לא יודעת כמה יש עולות, וזה כתם.
מרינה סולודקין: אנחנו יודעים מה קרה במדינה בשנות ה- 50 וה- 60 ולא רוצים לדבר על זה.
מרית דנון: אני לא יודעת אם כולנו מודעים לגודל הרגע, אבל אני באמת חושבת שמדובר ביום היסטורי, עצם העלאת הנושא בוועדת הכנסת ועצם השתתפותו של ראש הממשלה בישיבה הזו הן כראש ממשלה והן כשר רווחה, זו אמירה שהמדינה בעצם לוקחת על עצמה אחריות ומתן כתף וחיבוק גדול לנשים שאני קוראת להן נשים שקופות.
מרית דנון: אין להם לובי, אין להם רמקולים, הן לא יכולות לארגן הפגנות ולהקים קול צעקה.
מרית דנון: בעצם ההחלטה שיוצאת מכאן הן התקצוב והן איגום משאבים כספיים, המדינה מכריזה שהיא נותנת גב, כתף וסיוע נפשי פיזי ומקצועי לנשים שנפגעות של החברה בהקשר של אלימות, גם נפגעות תקיפה מינית וגם נשים שעוסקות בזנות.
מרית דנון: אנחנו בזה הרגע נכנסים לרשימה של המדינות המתקדמות שלוקחות על עצמן את הטיפול בנושא.
מרית דנון: אני רוצה להתייחס לדבריה של חברת הכנסת גלאון על קמפיין ציבורי, הרשות תשמח לקחת על עצמה להוביל את הנושא, גם מהבחינה של המשאבים.
מרית דנון: אני רוצה לציין שכבר התחלנו בנושא של העלאת המודעות לנושא הסחר בנשים.
מרית דנון: לראשונה, בצורה מובנית בשיתוף הדוק עם משרד המשפטים וכל העמותות והארגונים שפועלים בשטח, נכנסת פעילות של הסברה מאסיבית הן לצבא הגנה לישראל, הן למערכת החינוך, נמצאת פה הגברת מרים שכטר שאנחנו עובדים אתה בשיתוף פעולה, הן הרשויות המקומיות, עם שולה אגמי, והן לשירות המדינה שהתחיל להעביר בצורה מסודרת במסגרת של השתלמויות פעילויות להעלאת המודעות לנושא הסחר בנשים ואני מקווה שגם לגבי הזנות נוכל להכניס את זה בצורה כזו.
מרית דנון: אני חושבת שהציבור הגדול לא מבין במה מדובר אנחנו עדיין שבויים בסטיגמות שאישה קמה בוקר ומחליטה שזה המקצוע הנכסף, וזה לא כך.
מרית דנון: אני מברכת את יו"ר הוועדה ואת ראש הממשלה על העלאת הנושא, זה יום מאד חשוב הן לחברה בישראל והן לנשים.
גדעון סער: תודה, אני רוצה להודות לך על כל שיתוף הפעולה בכל הנושאים, הכנסת תנופה חדשה לכל הנושא ואנחנו מאד שמחים לעבוד אתך, חברת הכנסת רונית תירוש בבקשה.
רונית תירוש: אני רוצה להצטרף לברכות לראש הממשלה שנענה ליוזמתו שנענה ליוזמתו של היו"ר הוועדה הנמרץ שלנו והגיע לכאן, וזה לאחר ששר האוצר גם הוא הגיע לראשונה, זה אומר שיש עקביות בגישת הממשלה בראשותו של אולמרט לנושא של הנשים וזה שינוי מרען.
רונית תירוש: לא אהבתי את השאלה שלא הייתה על פי סדר היום ושמחתי שראש הממשלה התמודד אתה וענה את מה שענה.
זהבה גלאון: זה קטן עליו...
רונית תירוש: לעניין עצמו, כל הנושא הזה, גם אם אני מחברת את הנושא של הזנות סחר בנשים ואת קורבנות התקיפה המינית כל זה קשור למודעות, ואת המודעות ניתן לעשות בשלושה ערוצים.
רונית תירוש: הערוץ הפשוט יותר הוא הנושא של החקיקה, פשוט ולא פשוט.
רונית תירוש: עלה בדעתי שיש מדינות שממסדו את הזנות במדינתן וכשממסדים זה אומר קודם שמכירים בתופעה ואומרים שהיא קיימת ובואו נטפל בה באמצעות פיקוח בריאותי ופיקוח על המקומות בהם זה מתקיים, או לחלופין יש אפשרות לחוקק חוק שמוציא את הזנות מהחוק, אלה שני הקצוות ומדינת ישראל לא גיבשה עמדה לנושא הזה לכאן או לכאן.
רונית תירוש: המצב הקיים קטסטרופאלי, צריך להחליט או שממסדים ומטפלים בזה או נלחמים.
רונית תירוש: המצב כרגע בעייתי מאד וכך אני רואה את זה.
זהבה גלאון: לא ממסדים.
רונית תירוש: כך אני רואה את זה ויכול להיות שאפשר להעלות את הנימוקים מדוע אחרת אבל אין ספק שהמצב היום הוא לא טוב.
רונית תירוש: אני חוזרת לעמדה המקורית שהטיפול צריך להיות בהגברת מודעות ולהגברת מודעות יש שלושה ערוצים.
רונית תירוש: התחלתי בחקיקה שם יש נושאים שונים כמו הצעת החוק הראשונה שלי בחי הפרלמנטאריים לבטל את ההתיישנות או לדחות את ההתיישנות על תביעות אזרחיות רק לאחר שמוצה הנושא בדין הפלילי.
רונית תירוש: יש הרבה בעיות עם הביטוח הלאומי, שהן לא זכאיות לקצבה כזו או אחרת וצריך לעשות תיקונים בחקיקה.
רונית תירוש: הנושא השני הוא חינוך.
רונית תירוש: אני באה מחינוך, תכניות לימודים, הגברת המודעות כבר בגני הילדים, ילדים רבים מדברים על גילוי עריות או תקיפות בתוך המשפחה, זה מתחיל בגני הילדים וממשיך לגיל המתבגר שם התכניות צריכות להיות רחבות לכל התופעות שקיימות, להגביר המודעות לגבי כל התופעות.
רונית תירוש: יש ילדים שגדלים לתוך פעילות מינית בתוך משפחה וחושבים שזו הנורמה, הם בכלל לא מודעים שזה לא בסדר ורק בגילאים יותר מאוחרים, ככל שהם נחשפים לתקשורת ולעיתונות הם מבינים שמשהו לא בסדר קרה להם בילדות ואז צריך את האומץ לצאת נגד בן משפחה וזה לוקח את הזמן שלו, את הבשלות שלו וזה עולה אתם לגילאים מאד מאוחרים.
רונית תירוש: זה הנושא של החינוך.
רונית תירוש: הערוץ השלישי בנושא מודעות הם אותם מוסדות לטיפול ושיקום בנפגעות, כאשר אני לא עושה הבחנה בין זונות לבין קורבנות של אונס ותקיפות מיניות.
רונית תירוש: עפרית דברה על קצה הקרחון ואני חושבת שככל שיהיו יותר מוסדות שיטפלו ויהיה לזה חשיפה את תהיה גם כתובת לפנות אליה וגם אומץ שיש לי למי לפנות ואני בטוחה ששם יטפלו בי בצורה נכונה.
רונית תירוש: אין ספק שכל הנושא של מודעות צריך להיות בהקשר ישיר לתקציב.
רונית תירוש: לכן שמחתי שמנית אחד לאחד את התקצוב שתתן למוסדות כאלה ואחרים.
רונית תירוש: אני רוצה להציע בסיום דברי שבמסגרת הרשות לקידום מעמד האישה תוקם יחידה או שתהיה כתובת ספציפית שתטפל בקורבנות שנפגעו מינית.
רונית תירוש: נגזרת אחת זה הזנות ונגזרה שנייה הן כל הקרבנות של תקיפות מיניות.
רונית תירוש: אותה כתובת תהיה אחראית לשיתופי פעולה עם משרד החינוך לפיתוח תכניות לימודים, היא תהיה כתובת שתחליט איזה מוסדות ראוי שיקומו כדי לטפל בנושא, אפילו למחוקק שרוצה להציע הצעות חוק תהיה כתובת שהוא יכול לטפל מולה באשר לרעיונות להצעות חוק.
גדעון סער: תודה לחברת הכנסת תירוש, מנכ"ל משרד הרווחה בבקשה.
משה שיאון: תודה לראש הממשלה ושר הרווחה גם על הבקיאות בנתונים, ותודה גם ליו"ר הוועדה ולמרית שאנחנו בשיתוף פעולה מלא אתה, כל גורמי המקצוע שמסביבנו.
משה שיאון: נחשפתי לנתונים המזעזעים האלה בחודש יולי וכשראיתי אותם, ואני מצרף את אותו ביקור עם ראש הממשלה במקלט לנשים מוכות בבאר שבע, תאמינו שלי שאני מתרגש וכל יום מזדעזע מחדש מהסיפורים המזוויעים והנתונים שהושמעו כאן על ידי גורמי המקצוע בנושא של שתי התופעות שאני רואה קשר הדוק בניהם.
משה שיאון: כמו שאמר ראש הממשלה ושר הרווחה, שרטטנו תכנית, כולל תקצוב, ואני שמח שכמשרד רווחה אנחנו לא רק שותפים אלא גם מניעים תכנית להתמודדות ולהקטנת ממדי התופעה וכשאנחנו מעורבים באותו מקלט לנשים נפגעות סחר בנשים, אני יודע שיש למשרד ראיה כוללת מערכתית לטיפול בנושאים האלה והם לא קלים.
משה שיאון: אני אעביר ברשותך את רשות דיבור בקצרה לגברת עדה פליאל שהייתה שותפה והציגה בפניך את התכנית בחודש יוני ולגברת ויעל ארמל כדי שנשמע הערות נוספות בנושא.
עדה פליאל: אני סגנית מנהלת השירות לנערות וצעירות, אדוני ראש הממשלה אני מודה ונרגשת בשמי ובשם חברותי וכל העובדות בטיפול בנערה במצוקה בארץ ובשם שתי מנהלות המרכזים הטיפוליים הקיימים בארץ בראשון לציון ובחיפה, יושבות כאן המנהלות גברת רונית סדגר ואילנה כהן שהיו מהראשונות להקים את המרכז הטיפולי לנפגעות תקיפה מינית בארץ בהמשך למרכזי הסיוע שהעלו למודעות לראשונה את הנושא של נפגעות תקיפה מינית בישראל וטלי שיושבת כאן היא מנכ"לית האיגוד של מרכזי הסיוע.
עדה פליאל: התכנית שהגשנו על זנות הציגה יפה הגברת ענת גור והייתי רוצה להציג בקצרה, מאחר ואדוני ראש הממשלה כבר הצגת אותה בראשי פרקים, אני אדבר על המענים הניתנים היום בארץ, השירות לנערות וצעירות שפועל ברחבי המדינה במחלקות לשירותים חברתיים מטפל במגוון שיטות טיפול בנערות וצעירות במצב של מצוקה, מגיל 13 עד גיל 25.
עדה פליאל: בשנת 2005 השירות טיפל בכ- 17000 נערות מתוכם ב- 1473 נערות וצעירות שסבלו מפגיעות מיניות שונות, זאת אומרת 8.7% מכלל הנערות שהיו בטיפול סבלו מפגיעות מיניות.
עדה פליאל: 5.4% עברו אונס ופגיעות אחרות ו- 3.3% עברו גילוי עריות בילדותן.
עדה פליאל: זהו קצה הקרחון אנחנו לא יודעים את המספרים האמיתיים וככל שטיפול בנערה מתמשך אנחנו מגיעים ליותר חשיפה של נערות.
עדה פליאל: אילנה יכולה לספר על נערות שהגיעו למרכז הטיפולי לנפגעות תקיפה מינית בראשון, והסתבר לאט לאט שהיו בטיפול בשירות לנערה במצוקה לפני איקס שנים אבל באותה תקופה הן עדיין לא היו מסוגלות לדבר על ההתעללות המינית שלהן.
עדה פליאל: כשהם הגיעו למרכז הייחודי הן דברו על זה והתחלנו כבר באחד המענים של דירות המגורים לנפגעות תקיפה מינית שנמצאות בתהליך הטיפול.
עדה פליאל: בנינו בתכנית רצף של טיפול בנפגעות תקיפה מינית החל מהאיתור בשטח על ידי העובדות לנערה במצוקה ועובדות סוציאליים במחלקות לשירותים חברתיים במרכזים הטיפוליים בכל השירותים של המשרד ושל העמותות והארגונים וכמובן דרך מרכזי הסיוע שאליהם מגיעות קריאות טלפוניות והן מלוות את הנפגעות, ואני לא אכנס לפעילות המבורכת של המרכזים, הם מדברים בזכות עצמם כשאליהם מגיעות 9000 פניות חדשות מידי שנה.
עדה פליאל: המשך במרכזי טיפול לנפגעות תקיפה מינית, המלצנו על ששה מרכזים טיפוליים כאשר שניים כבר קיימים אבל צריך לתגבר אותם ודירות מגורים לנפגעות תקיפה מינית בקהילה והמלצנו מאד על ההוסטל של עמותת מקום בטוח, אנחנו קוראים לזה הוסטל טיפולי ולא אשפוזי כי לאשפוזי יש קונוטציה רפואית וכדי שלא יהיה לנושא קונוטציה טיפולית הוסטל טיפולי שיקומי הוא הביטוי הנכון, כאשר יהיה עם כל ההצעות שהצעתם, הטיפול הפסיכיאטרי והטיפול הרפואי.
עדה פליאל: בנוסף הצענו דבר בעל חשיבות ממדרגה ראשונה, כל הנושא של הכשרות והשתלמויות ויצירת מטפלים מומחים בטיפול בנפגעות תקיפה מינית וטיפול בנערות ונשים שעוסקות בזנות.
עדה פליאל: בשתי התכניות הכנסנו את הנושא של יצירת מטפלים בנפגעות תקיפה מינית.
עדה פליאל: אני חושבת שהמטפלים המומחים יושבים פה בחדר ומספרם כאלה שיושבים פה בחדר.
אהוד אולמרט: מספרם של המומחים, ואנחנו מדברים על הכשרה של 30 מטפלים?
עדה פליאל: זה לגבי הזנות לא לגבי תקיפה מינית.
עדה פליאל: בהכשרה אנחנו מטפלים בכל המסגרות, כל המסגרות שיש בהם מטפלים בנושא של פגיעות מיניות ושל זנות בכל המגזר הציבורי.
משה שיאון: לגבי ה-30 מדובר על הכשרת עובדים סוציאליים ברשויות המקומיות.
עדה פליאל: בשתי התכניות אנחנו מדברים על 25 בנושא של פגיעות מיניות ו- 30 בנושא של זנות.
רוחמה אברהם-בלילא: מה לגבי הטיפול המשפחתי?
רוחמה אברהם-בלילא: הרי התא המשפחתי הקרוב ביותר לנפגע גם צריכה לעבור טיפול או הדרכה ואתם לא מדברים על זה.
עדה פליאל: מהרצון להספיק הרבה בזמן קצר, זה כולל את הטיפול הזה, אנחנו מדברים על טיפול פרטני, טיפול קבוצתי, טיפול משפחתי, לא תיארתי את העבודה שנעשית במרכזים הטיפוליים אבל במרכזים האלה הנפגעת מקבלת טיפול נפשי ומעטפת שירותים כוללת שקשורה בטיפול רפואי טיפול משפטי הכשרה מקצועית וכל הדברים האלה.
יעל הרמל: רק כדי לחבר את הדברים ביחד, קודם כל אני באמת חושבת, ונאמר פה בכמה הערות, שצריך שיהיה מישהו שיוביל ואני חושבת שמי שצריך להוביל את הנושא הזה הוא משרד הרווחה יחד עם הרשויות המקומיות ויחד עם מחלקות הרווחה ברשויות המקומיות וכל שותפות בהובלה הזו היא מבורכת, גם משרד הקליטה משרד החינוך ומשרד הבריאות צריכים וצריכה להיות כתובת ברורה וזה משרד הרווחה ומחלקות הרווחה ברשויות המקומיות כי חלק מהדבר הבולט והחשוב בעניין הוא שהשירותים יהיו נגישים ויינתנו על ידי אנשי מקצוע ואני חושבת שהם יכולים להיות נגישים רק בשותפויות האלה דרך הרשויות המקומיות שזה שירות נגיש זמין ובגובה העיניים.
יעל הרמל: יש כמה אלמנטים שמשותפים לכל התכניות שהוצגו כאן, קודם כל אנחנו מדברים על רצף תכניות ומאד חשוב שיהיה רצף של תכניות.
יעל הרמל: הטיפול אינו נגמר ברגע ואינו נגמר ברגע זה רצף במשך זמן ממושך כדי לסייע לנערה או אישה שעוסקת בזנות או שנתקפה מינית או שסובלת מטראומה על רקע מיני, זה לא זבנג וגמרנו זה תהליך ממושך.
יעל הרמל: אנחנו פוגשים את הנשים והנערות כשכל אחת נמצאת בשלב אחר במקום אחר מבחינת הבשלות והיכולת שלה לדבר.
יעל הרמל: אנחנו צריכים להציג רצף של שירותים ומגוון של שירותים, אין נוסחא אחידה אין תכנית אחת זו קשת של שירותים לנשים ונערות שכל אחת נמצאת בשלב אחר.
רוחמה אברהם-בלילא: כולל החלופה האשפוזית?
יעל הרמל: כולל החלופה לאותן נשים שזקוקות לסיוע, יותר בכיוון נפשי, בהחלט כן.
רוחמה אברהם-בלילא: את אומרת שאותן נפגעות שעברו את הטראומה יש בשורה שתהיה חלופה אשפוזית במקום בית החולים.
יעל הרמל: אנחנו בהחלט מברכים על התכנית הזו שהיא יוזמה של אנשים שמכירים את התופעה ומומחים לתופעה, אני חושבת שעל קצה הרצף לאותם נשים שסבלו מטראומה קשה בפירוש אני רוצה להציע להם את רצף השירותים האלה.
יעל הרמל: נקודה נוספת, מדובר על נשים ונערות שבכל השירותים המוצעים צריכה להיות הפרדה בין נשים ובין נערות, אסור לערבב את המצב של נשים ונערות ביחד ובכל תכנית שמוצעת צריכה להיות הפרדה, גם בדירות גם בתכניות וגם בצורת הטיפול.
גדעון סער: חבר הכנסת וילן , שהיה שותף להצעת החוק בנושא הזה.
רוחמה אברהם-בלילא: יש לי הצעה לסדר, אני חושבת שמפאת קוצר זמנו של ראש הממשלה באמת חשוב שנקדיש לעניין הרבה זמן ומשאבים ונכון שנשמע את רשויות האכיפה כדי שלא נסיים את הדיון בלי שנשמע את רשויות האכיפה.
גדעון סער: אנחנו גם לא נסיים אותו בלי שכל חברי וחברות הכנסת שביקשו לדבר ידבר.
אהוד אולמרט: הארכתי את שהותי, לפי התכנון הייתי צריך לסיים ב- 12:30 ואני אשאר כאן עד 13:00.
אבשלום וילן: הנוכחות שלך בדיון מאד חשובה, לפני מספר שנים הגשנו הצעת חוק על הקמת רשות, מעין יחידת סמך במשרד ראש הממשלה, לצערי, רק לפני חודש, בסוף נובמבר היה דיון בכנסת, הצעת החוק הזו הונחה על שולחן ועדת שרים לחקיקה ולא עברה.
אבשלום וילן: באופן עקרוני היא צריכה לאפשר מענה לבעיה הכי קשה שעלתה בדיון והיא מתן המענה הפסיכולוגי.