GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זהבה גלאון: שיהיה ברור שיש כאן איזה מסה קריטית.
זהבה גלאון: זאת אומרת זה מאוד מרשים אבל אנחנו יודעים שיש עשרות אלפי תלמידים וכמה מורים יש?
יולי תמיר: מאה עשרים ושמונה אלף, אבל יש גם גנים, קבוצת הגיל הרלבנטית -
זהבה גלאון: עדיין זה אלפים, מדובר באלפים.
יולי תמיר: נכון, קבוצת הגיל הרלבנטית שלנו צריכה להיות על יסודיים.
יולי תמיר: יש לנו בעיה בוא נגיד את האמת, אנחנו לא יכולים להיכנס למגזר החרדי בכלל.
יולי תמיר: אנחנו במגזר הממלכתי דתי בעדינות רבה ואני חושבת שאחד הדברים הבאים לעשות ואולי יחד איתך, זה להביא דווקא את הרשתות.
יולי תמיר: לא שאין שם בעיות של זנות, דרך אגב גם בגזר החרדי יש, והם יודעים את זה.
יולי תמיר: אבל לנסות ולהיכנס למגזר הממלכתי דתי ולהיכנס למגזר הערבי.
יולי תמיר: אם תסתכלו על הפריסה אז במחוזות של הממלכתי נכנסים בסך הכול לא רע ובהחלט ההצעה שלך היא מקובלת ונעשה אולי כמו שעשינו לפני שנתיים שהפצנו פוסטר בכל בתי הספר.
זהבה גלאון: זה גם ויזואלי, זה גם מדברים עליו, זה גם עושים איזה פעילות.
יולי תמיר: נעשה את זה ביחד, בהחלט אפשר לעשות.
זהבה גלאון: כן, זה נותן איזה סוג של –
יולי תמיר: הבעיה הכי קשה שלנו היום היא להיכנס, יש מגזרים שהם מאוד, מאוד שמרניים ומאוד מאוימים ברמה הזאת ואפשר גם פה, אני לא יודעת אם יש פה מישהו שמייצג את המגזר הערבי, אבל מאוד קשה לנו להיכנס, הם לא רוצים.
מרים שכטר: בנושא הזה למשל כנס במגזר הערבי לא יכולתי לעשות.
מרים שכטר: אבל כן דרך כבוד האדם, קצת כן נגעתי.
מרים שכטר: זאת אומרת יש משהו שאנחנו חייבים לזכור, מערכת החינוך היא מאוד שמרנית, זה התפקיד שלה.
יולי תמיר: המערכת פחות שמרנית מהציבור שהיא צריכה לשרת.
מרים שכטר: אני הופתעתי מאוד לטובה שיכולתי לממש את מה שמימשתי, אני חייבת להודות וכמו שאתם כבר יודעים אני אשת חינוך ותיקה.
מרים שכטר: כי כן צריך לעבור שינוי תודעה, חייבים, אני רואה מה אני עברתי.
מרים שכטר: זה התחיל בכנס באו"ם ששם שתינו היינו מזועזעות.
מרים שכטר: כי את רואה ילדות קטנות שמספרות שסחרו בהם מגיל שלוש וארבע הם העבירו אותם מדינות וכו', פתאום את אומרת וואו.
מרים שכטר: ההמשך בכל –
זהבה גלאון: אנחנו לשמחתנו לא במצב הזה, שסוחרים בילדות בנות שלוש עשרה ושנערות בנות שלוש עשרה יוצאות בהפסקות לפעילות זנות כדי לרכוש ג'ינס עם מותגים כאלה וכאלה.
זהבה גלאון: זה מאוד בעיה, או.
זהבה גלאון: קי.
זהבה גלאון: , מרית דנון, יושבת ראש הרשות לקידום מעמד האישה.
מרית דנון: זו באמת ישיבה שמעידה על שיתוף פעולה נפלא בין רשות אחת למשרד ממשלתי אחר וחלק משיתופי הפעולה יוצא דווקא מהוועדה פה.
מרית דנון: אני לא זוכרת אם זה היה מהישיבה, אבל את זרקת לנו פה את הכפפה של המערב הפרוע.
מרית דנון: התכנים הופנמו לתוך מערכת החינוך ויופנמו גם לצבא ולרשויות המקומיות.
מרית דנון: סביב הצבא זה לא רק הצגה אלא נוצר סביב זה פנל, מחומרים שאנחנו בודקים, חומרים השוואתיים בעולם אנחנו רואים שזה מביא להעלאת מודעות.
מרית דנון: הצגה וסביבה פנל של מומחים ואני בעצמי נכחתי באירוע כזה באשדוד אני חושבת וזה היה מאוד, מאוד מועיל.
מרית דנון: זה היה גם בבת ים.
מרית דנון: בנוסף לזה אני רוצה לציין שבתוכנית הבין משרדית להוצאת נשים ממעגל הזנות, הרשות לקידום מעמד האישה עומדת בראשה ושותפים בה מספר משרדים, יהיה מדי שנה תקציב אני חושבת של מאתיים אלף שקל למערכת החינוך, כל שנה, זה בספר התקציב.
מרית דנון: זאת אומרת שזה ממש הפך לרוטינה מובנת כזאת מבחינה תקציבית.
מרית דנון: אני רוצה להפנות את תשומת לב השרה, גם של מרים שכטר וגם של חברת הכנסת גלאון, שניתן לקבל הרבה רעיונות שניתן להפנימם למערכת החינוך מתוך ארצות אחרות.
מרית דנון: למשל, בבריטניה הבי.
מרית דנון: בי.סי.
מרית דנון: מפיק סרט שמוכנה למערכת החינוך, סרט שמראה על סחר בנערה, סחר פנימי מה שאנחנו קוראים.
מרית דנון: נערה שיש לה חבר נרקומן והיא לא יודעת כשהיא נכנסת לקשר הזה, בגיל התיכון, במשך הזמן כאשר הוא צריך לשלם חובות לנושים שלו, הוא מתחיל לסחור בה.
מרית דנון: זה סחר לשמו וזה אני חושבת יכול מאוד, מאוד לדבר לגילאים האלה.
מרית דנון: צריך להפיק משהו כזה, ערכה כזאת שאפשר להקרין אותה בכיתה ולערוך דיון ולהתאים אותה לדפוסים שקיימים פה.
מרית דנון: שיהיה משהו מוכר ומפה ולא משהו שקורה באלסקה, משהו מרוחק כזה ומנוכר.
מרית דנון: אם אתם תקבלו את הרעיון אנחנו נהיה מוכנים לעזור גם מבחינה תקציבית.
זהבה גלאון: זה לא אולי הפורום, אבל אפשר ליזום תחרות כזאת בין כל בתי הספר לעיצוב, פרסום, וידאו, אודיו, אני לא יודעת, יש היום המון מגמות ואפשר לעשות תחרות, זה גם מכניס עוד מעגל רחב, מכניס עוד אנשים.
יולי תמיר: מרית דנון, סליחה שאני מפריעה לך, לקחנו את הכתבה שהייתה בערוץ 2 על הצילומים בטלפונים.
זהבה גלאון: של עין גדי,
יולי תמיר: לא, לא, זה גם כתבה שהייתה על בני נוער שמנצלים מינית באמצעות הסלולר.
יולי תמיר: הפצנו בבתי הספר ורואים שכשיש חומר טוב, קל יותר לעורר את הנושא.
מרית דנון: אני רוצה להפנות להסברה הענפה שנעשית גם מצד מערכת החינוך וגם מאיתנו, יש איזה תופעה שאני מדברת פה את עזרת השרה ואת עזרת חברת הכנסת גלאון וכל הארגונים ומי ש יכול להצטרף.
מרית דנון: לצד פעילות ההסברה הזאת שהיא פעילות מאוד מבורכת, הטלוויזיה למשל מקרינה סדרות, נמצאת פה עידית, הגברת של מכון תודעה, שעוזרת לנו בנושא הזה.
מרית דנון: סדרות כמו בורדל או מיומנה של זונת צמרת, שהן כמובן חשופות גם לגילאים האלה שאנחנו עושים פעילות הסברה.
מרית דנון: אנחנו פנינו בבקשה לשני הגופים האלה להוריד את הסדרות האלה מסדר היום.
מרית דנון: מאחר והמדינה מנהלת עכשיו תוכנית להוצאת נשים ממעגל הזנות, קיבלנו תשובה שהם מציגים שם פנים רבות לנושא, גם את נושא הבחירה.
מרית דנון: כאילו זה לא כל כך נורא.
מרית דנון: אני מוכנה להעביר לכם כדי שתהיה מתקפה וזה לא יעבור בשלום הדבר הזה.
זהבה גלאון: כן, אני אשמח.
מרית דנון: באופן כללי אני רוצה לומר שאני מאוד מברכת על הסברה דו כיוונית, זאת אומרת גם פעילות של הרשות שלנו שהיא מתוקצבת מהתוכנית הזאת של הזנות לקהל הרחב וגם אני רואה את הילדים בתיכון כאזרחי המחר.
מרית דנון: זאת אומרת זה משהו שאמור להגיע בסופו של דבר לאותו שלב בתודעה, תודה.
זהבה גלאון: תודה רבה, אין ספק ששיתוף הפעולה הזה בין ראש הרשות גם למשרד החינוך וגם איתנו וגם עם כל הארגונים, הדבר הזה שיש גוף כזה שאת עומדת בראשו, זה באמת משהו ראוי לציון.
זהבה גלאון: אני חושבת שזה רעיון נפלא ופעילות מצוינת.
זהבה גלאון: מה שאנחנו נעשה גברתי השרה, נעשה התייחסויות קצרות, כי אני רוצה שהשרה תשמע את כולם בכל זאת וכל מי שיושב כאן זה אנשים שפעילים בשטח, זה כל נציגי הארגונים החברתיים ואין דבר שאני יכולה להגיד שאני יוצאת מופרית ממנו יותר מלשמוע את הארגונים, תמיד עם הארגונים והעבודה שלהם כמובן ושיתוף הפעולה הזה בעצם מביא להצלחה של העלאת המודעות של הנושא.
זהבה גלאון: אז אנחנו עושים ככה, כל אחת ממש בכמה דקות, כי חשוב שהשרה תשמע אתכם, זו הזדמנות, אז אנחנו נסכם את הישיבה.
יעל ליטמנוביץ: יעל ליטמנוביץ, אמנסטי ישראל, אני מרכזת תוכנית למאבק בסחר בבני אדם דרך חינוך.
יעל ליטמנוביץ: זאת תוכנית חדשה אז היא עוד לא פועלת בבתי ספר, אבל בכל השנים שעברו זכויות נשים הם אחד הנושאים העיקריים שאמנסטי מטפל בהם וכמעט בכל בית ספר שנכנסנו אליו יש מאות כאלה, זכויות נשים הם נושא שעולה.
יעל ליטמנוביץ: שנה הבאה אנחנו מתמקדים במורים, בהכשרות מורים, בהשתלמויות מורים, ביצירת מורים שהם נאמני המאבק בסחר בבני אדם, כמובן בתלמידים וגם נגיע לכוחות הביטחון, שזה לא בתוך מערכת החינוך.
יעל ליטמנוביץ: הדגש יהיה גם על סחר בבני אדם וגם על סחר בנשים.
זהבה גלאון: מה זה נאמני?
זהבה גלאון: כמו נאמני איכות סביבה?
זהבה גלאון: כמו נאמני ניקיון?
יעל ליטמנוביץ: הרעיון הוא לתת מלגות למורים, בהתחלה למורים לאזרחות, לפתח ביחד איתם תוכניות חינוך שיכולות להשתלב במערכי האזרחות ולשלוח אותם לשטח כנאמנים של המאבק, כשהרעיון הוא באמת לקבל פידבק מתמיד של מה עובד בכיתות, מה לא עובד בכיתות ולפתח, כלומר שנה הבאה כבר נרחיב את כמות המלגות שאנחנו נותנים, באמת ליצור קאדר של מורים שמחויב למאבק הזה.
זהבה גלאון: נאמני, זה יפה, תודה רבה, בבקשה.
אלה אייל: אלה אייל מהמטה למאבק בסחר בנשים.
אלה אייל: המטה פועל מספר שנים מול בתי ספר, מול תנועות נוער, מול כוחות הצבא, מול סטודנטים, מול עורכי דין, גם בהעברת הרצאות.
אלה אייל: מרים שכטר יודעת, אנחנו שיתפנו פעולה בצורה נרחבת.
אלה אייל: אנחנו כתבנו מערכים מאוד מפורטים עם נספחים, מצגות, סרטונים אינטראקטיביים, שהועברו כל החומר גם לרשות לקידום מעמד האישה, גם ליחידה לשוויון בין המינים.
אלה אייל: הוצאנו דיסק עם התוכנית "עובדה" של אורלי וילנאי פדרבוש ועם התוכנית "מבט שני" שתיהן עוסקות בסחר בנשים, שיהיה לעזר למורים.
אלה אייל: בנוסף לסרטונים הקצרים שהפקנו, לפני שלוש שנים עשינו תחרות בין סטודנטים בבית ספר לקופי רייטיניג ועיצוב גראפי.
אלה אייל: תחרות מאוד נרחבת, יש לנו גם כרזות וגם כמו שאמרתי סרטונים.
אלה אייל: אני רוצה רק לציין מבחינתי בנוגע למה שמרית העלתה.
אלה אייל: התוכנית וידויה של זונת צמרת לדוגמא, אני נכנסתי לאתר האינטרנט.
קריאה: באיזה ערוץ זה?
זהבה גלאון: זה באחד מערוצי יס, אני מקליטה את זה.
אלה אייל: תוכנית הסדרות של יס, זה הערוץ.
אלה אייל: כתבתי אישית גם לשר אטיאס והוא החזיר לי תשובה אישית, כבן אדם מן השורה, לאו דווקא כארגון.
אלה אייל: הוא אמר שאין לו דרכים לפעול, זאת אומרת הם עומדים בתוך הקריטריונים החוקיים שיש לרשות לטלוויזיה ושידורי רדיו, לצערנו, ובוודאי באינטרנט שאין שום מגבלה והם מראים את התוכנית הזאת באינטרנט ואנחנו יודעים שבני נוער היום באינטרנט.
אלה אייל: חשוב לי מאוד לציין שאתם דיברתם על נערות בזנות, זה לא רק נערות, הנערים הם לקוחות בפועל, הם לא רק לקוחות פוטנציאליים.
קריאה: הם גם קורבנות.
אלה אייל: והם גם קורבנות, זאת אומרת עלם נתנו נתון ב- 2006 שיש אלף נערים ונערות בזנות, מתוך שוק של בסביבות עשרת אלפים ומעלה.
אלה אייל: זאת אומרת אנחנו יודעים שזה פשע, אנחנו יודעים פשע מאורגן, אנחנו לא באמת יודעים מה זה.
אלה אייל: אבל בסך הכול יש כאלף בני נוער, נערים ונערות בזנות, שמתוכם רבע הם נערים, שנצרכים גם על ידי גברים.
אלה אייל: זאת אומרת זה שוק נרחב, אנחנו יודעים שהיום למסיבות גיוס, יש מרצה שהעביר הרצאה בקריית שמונה, באחד מבתי הספר, אומר שבאו אליו נערים בכיתה י' ואמרו שהם קונים את זה כמתנה, הם אוספים כסף חמישה חבר'ה קונים מתנה ביקור אצל זונה וכבר שמענו על מקרים הרבה יותר גרועים מזה, שאבא לוקח את הבן שלו למתנת בר מצווה.
אלה אייל: זאת אומרת זה קיים ומתעלמים מזה, ואנחנו שוב מברכים –
זהבה גלאון: סליחה שנייה, כל הרעיון הזה של לקראת גיוס, זה הדבר הכי איני שעושים מסיבת גיוס ושמביאים- , זה משהו שצריך לעשות התייחסות לגביו.
מרים שכטר: במשך שנים אני יודעת מאנשים מאוד מכובדים שסיפרו את זה, כי זה היה לגיטימי, שהאבא לוקח את הנער לזונה, כדי שהוא ילמד את החיים.
זהבה גלאון: יש צו איסור פרסום על אישיות מאוד, מאוד מכובדת, מו"ל של אחד העיתונים שהיה שותף יחד עם עוד חבר שלו בתפקיד מאוד, מאוד בכיר, שלקחו את הבן שלהם למכון מאוד מפורסם.
זהבה גלאון: אני חושבת באמת, אני לא יודעת איך זה הולך לקראת גיוס.
יולי תמיר: זה בדרך כלל לא בבתי הספר, זה רק דרך המודעות בתוך בית הספר, שהתופעה הזאת, שזה דבר מגונה.
יולי תמיר: מה שאנחנו מתמודדים איתו במגוון של תופעות זה שתייה וזה סמים וזה הסנפת גז ודבק.
יולי תמיר: אנחנו מתחילים להגיב להם.
זהבה גלאון: התחרות קשה.
יולי תמיר: זה גם נשמע לילדים, אנחנו מתחילים להגיד זה לא וזה לא וזה לא, ואז הם מסתכלים עלינו בתור אנשים שלא רוצים לתת להם לחיות, זאת בעיה קשה.
מרים שכטר: לכן אנחנו מדברים על חניכה, איך את מלמדת מה כן ומה לא, אתה הולך בתוך היער, יש את הדוב ויש אריה ויש נמר ותסתכל שיש, זה בעצם הגישה.
אלה אייל: אני רק אסיים, אני אומרת פה בשמחה רבה, שהמטה למאבק בסחר בנשים יעמיד את שירותיו ואת צוות המרצים שלו ואת הצוות החינוכי שלו, כמובן לעזרת משרד החינוך ולעזרת הרשות לקידום מעמד האישה בכל דבר ותודה.
זהבה גלאון: מצוין, תודה, בבקשה,
ידידה וולף: אני ידידה וולף, גם מהמטה למאבק בסחר בנשים, אני אתנצל מראש בפני מרים שהיא תשמע את הדברים שהיא שמעה ממני כבר אלף ואחת פעמים, כי אנחנו חוזרים על אותם דברים הרבה ואנחנו עובדים ביחד זמן מה בהקשר הזה.
ידידה וולף: תמיד מפריעים לי הצדדים הפרקטיים של כל העניין, כי בסופו של דבר הדברים נופלים על ההיבטים הפרקטיים וגם על ההיבטים הקטנים ביותר, כל הפרטים הקטנים.
ידידה וולף: אני חושבת שכשאנחנו מדברים על נושא התודעה, אנחנו צריכים גם להגדיר לעצמנו מה המטרות שלנו, עם כל הפעילות המבורכת ובאמת מבורכת שנעשתה, אנחנו מתייחסים לפעילות תודעתית שאנחנו עושים כלפי המורים וכלפי בני הנוער וזה פשוט פעילות שונה לחלוטין אחד מהשני.
ידידה וולף: מה גם שיש לנו מטרות שונות, גם בהקשר זה וגם בהקשר זה, יש תודעה לשמה ויש תודעה שהמטרה שלה היא להפחית את הביקוש לשירותים אלה אצל לקוחות קיימים ולקוחות פוטנציאליים, שזה הדגש שלנו בוודאי.
ידידה וולף: יש בנוסף על כך יש פעילות שמיועדת על מנת למנוע התדרדרות לזנות, של בני נוער, בעיקר של הבנות.
ידידה וולף: התוכניות הם פשוט מוגדרות ונבנות בצורה אחרת לגמרי וצריך לקחת את זה בחשבון.
ידידה וולף: המערכת היא נורא עמוסה ואנחנו כולנו יודעים את זה וכולנו יודעים שמאוד קשה להכניס דברים חדשים למערכת.
ידידה וולף: לכן אני מדברת עם מרים שכטר על עניין התמריצים, כי אני חושבת שעל מנת לעשות משהו מסיבי כפי שאת מתארת, בין אם זה בשני לדצמבר ובין אם זה באופן כללי, חייבים לתת תמריץ למורים.
זהבה גלאון: איזה תמריץ?
ידידה וולף: גמול השתלמות, אם הם מעבירים שיעורים, על העברת השיעורים עצמם, לאו דווקא על ההשתתפות בכנס.
ידידה וולף: אני רוצה לראות מצב בו המורות או המורים אפילו חושבים שאם הם לא יעבירו שיעור על זה, אז יפסידו משהו, כי אז באמת ייתן להם מניע לעשות את הדברים.
זהבה גלאון: את מדברת על סנקציה, את לא מדברת על תמריץ.
ידידה וולף: לא, אני לא מדברת על סנקציה, אני אומרת את זה בלשון שלילי, אבל אני מתכוונת לתמריץ חיובי.
יולי תמיר: אין דבר כזה במערכת, יש גמול השתלמות זה שהם הולכים למפגש כזה, מקבלים גמול השתלמות.
יולי תמיר: שזה תמריץ ללכת, אבל אנחנו לא יכולים להכניס לתוך המערכת תשלום על העברת נושא מסוים, כי אין לזה סוף.
ידידה וולף: אני מבינה, אבל כתנאי מקדמי להשתתפות בכנס, יכול להיות העברת השיעור בנושא ואז הכנס יכול להיות הפקת לקחים.
קריאה: - בנושא אחד ולקלקל בנושא אחר, אנחנו עכשיו נתחיל לשלם לכל פיפס שמורה עושה?
זהבה גלאון: הנקודה ברורה, הלאה.
יעל ליטמנוביץ: אני יכולה שנייה לקטוע אותך?
יעל ליטמנוביץ: אני מתנצלת, אני פשוט רוצה לציין שאמנסטי הולכים להפעיל גמול השתלמות באוניברסיטה העברית ובאורנים ובתקווה בעוד מקומות בנושא של זכויות אדם וסחר בבני אדם.
מרים שכטר: ללמידה,
יולי תמיר: ללמידה, לא להעברת הקורס, זה ההבדל.
יעל ליטמנוביץ: העברת פרויקטים לבית הספר, במקום עבודה מעשית.
זהבה גלאון: מה שהייתי מציעה זה למורים –
מרים שכטר: מורים שלומדים הם מקבלים גמול השתלמות ואם הם עושים עבודה שבדרך כלל העבודה זה מערכי שיעור כדי שהם יוכלו להפעיל, כי המגמה היא כדי שהם יעסקו בנושא ולא רק ילמדו, אז הם מקבלים גמול השתלמות עם ציון.
זהבה גלאון: ברור, בואו נתקדם, ברור, הנקודה ברורה, אני רוצה שכולם ידברו.
ידידה וולף: לא הרחבתי בעניין יותר מדי, דבר אחד אחרון שאני חושבת שמאוד חשוב לקחת בחשבון, כשאנחנו מדברים על פעילות שמופנית למורים, חייבים לקחת בחשבון שזה לא רק מועצת התלמידים שמביך אותם הנושא הזה וקשה להם להעלות אותו.
ידידה וולף: זה המגבלה הכי גדולה של המורים, אני יודעת שהעניין הזה כבר שולב בהרצאות, אבל חייבים לדעתי אפילו לפתח את זה עוד יותר ולתת למורים כלים להתמודד עם נושאים טעונים.
ידידה וולף: עכשיו יש כמובן מורים שיש להם את זה ואין להם בעיה לעשות את זה ממילא, אז צריך לתת להם את המעט כלים, אבל באופן עקרוני זה מגבלה מאוד מובהקת בהקשר הזה.
ידידה וולף: באופן כללי רק לסיום, אני הייתי אומרת שהפעילות על העברת הרצאות, כדאי להמשיך ולהיעזר בארגונים הוולונטאריים, כי יש לנו צוות של אנשים שהם כבר מיומנים להעביר הרצאות בנושא הזה ואנחנו יכולים כבר להביא את החומרים שכבר בנויים ולהעביר במסה של מקומות.
זהבה גלאון: תודה רבה,
אנט קולינס: אני אנט קולינס, יושב ראש של הקבוצה בשם – "אנחנו שוות".
אנט קולינס: עכשיו אנחנו שוות עובד בשטח משהו כמו שש עשרה שנה.
אנט קולינס: היום כשאני מסתכלת יש שינוי, יש הרבה קבוצות והקול של האנשים זה מאוד קטן, הקול שלי והקול של כל הבנות.
אנט קולינס: כל הבנות פגועות, כולם, אחד, אחד, אני לא מכירה אף בחורה שהייתה שמה והיא לא פגועה.
אנט קולינס: אנחנו גם רוצים לעבוד וזה כל הזמן חוזר לאותו דבר.
אנט קולינס: סליחה אולי הקול שלי חזק, אולי לא חזק היום, אני לא יודעת, זה היה קשה לי לבוא היום, מפני שבדיוק לפני שלושה שבועות, ראיתי מול העיניים שלי את הפיגוע.
אנט קולינס: היה מאוד קשה בדרך לפה היום, מאוד, מאוד קשה, סליחה.
זהבה גלאון: לינדה הייתה בישיבה הקודמת ובדיוק שהיא יצאה היה הפיגוע.
אנט קולינס: היה בדיוק מול העין שלי, אני ראיתי את הטרקטור הזה מול העין שלי, אני באה לירושלים אני אומרת אוי ואבוי לי והיום עוד פעם אתמול.
אנט קולינס: אני אמרתי – לא, אנט YOU ARE GOING.
אנט קולינס: יש הרבה עבודה, אבל אנחנו חייבים לשמוע את הקול של הבנות.
אנט קולינס: מאוד חשוב לשמוע מה הם רוצים, מפני שבסוף הדבר - למי שאנחנו באמת רוצים לעזור, אנחנו רוצים לעזור לבנות.
זהבה גלאון: תודה רבה, לינדה עושה עבודה מאוד חשובה בקרב נשים שעסקו בזנות ויצאו ממעגל הזנות והיא מסייעת להן להשתקם, תודה רבה.
זהבה גלאון: ריטה חייקין, מארגון אישה לאישה לחיפה.
ריטה חייקין: אני מרכזת פרויקט מאבק בסחר בנשים ובזנות משנת 2002 ודווקא הייתי רוצה, אנחנו שינינו את הפאזה שלנו משנת 2002 אנחנו אמרנו שאנחנו לא נעסוק בנושא סחר בשנים אלא גם בזנות ונעבוד עם נשים ישראליות, מכיוון שיש לנו מספיק ניסיון.
ריטה חייקין: ההמלצה שלי היא, לארגונים לא ממשלתיים, גם למוקד סיוע, גם לאישה לאישה, לדעתי גם לעצמי, יש מספיק ניסיון כדי שמדינה תיקח מאיתנו את הניסיון הזה, כייעוץ שלנו, אפילו בתשלום, אבל עדיין אנחנו יכולות לתת את הייעוץ.
ריטה חייקין: אני לא חושבת שהארגונים האלה שצריכים לרדוף אחרי בתי ספר ולעשות את ההרצאות בתוך בתי ספר אומנם אם תזמינו זה יהיה טוב, אבל יחד עם זאת אנחנו יכולים לתת ייעוץ ויכולים לתת מידע הכי עשיר שיש ותיקחו, תנצלו את זה.
ריטה חייקין: עוד דבר, לגבי הערביות ואני ציינתי את זה ואני אחזור על זה, לגבי מגזר הערבי, אנחנו דווקא היה לנו ניסיון מוצלח וכן נכנסנו וכן דיברנו עם המורים מהמגזר הערבי.
ריטה חייקין: לכן אני חושבת שדווקא כאן במקום זה, גם תיקחו מאיתנו את הייעוץ, ידע שלנו, איך שאנחנו עשינו את זה, נשמח לעזור ונשמח גם לחלוק במנחות שלנו שמדברות גם ערבית וגם נכנסות לאותן ערים ומדברות איתם עם נושאים שונים, לא רק על סחר בנשים, אלא גם על זנות, שאלו נושאים שבשבילנו זה כנושא אחד.
ריטה חייקין: עוד משהו, אני דווקא לא חשבתי שצריך לדבר רק על נשים שבזנות, אני חושבת שאם בתי ספר כמה שיותר החדירו את הנושא של עניין צרכן, מי בדיוק צרכן, זה ישפיע יותר.
ריטה חייקין: יכול להיות שבעוד כמה וכמה שנים, נראה סוף סוף את החוק שלנו, הפללת לקוחות מין, במדינת ישראל.
ריטה חייקין: אבל התודעה צריכה להתחיל מבתי ספר ולא רק שיש נשים, אלא גם יש פן הצרכנים, שאנחנו לא בהכרח רואים אותם בישראל כמשהו שלילי, אלא-
זהבה גלאון: אנחנו מנסים לקדם במושב הבא אני מקווה, יש דיונים במשרד המשפטים, הצעת חוק שלי מאוד מקיפה שנוסחה על ידי מוקד סיוע לעובדים זרים בנוגע להפללת לקוחות של תעשיית המין.
זהבה גלאון: כי אחד הדברים שבאמת ריטה מדגישה, התעסקנו המון בנשים, בנערות בכל הקורבנות, התעסקנו בסוחרים, בסרסורים ובעצם לא התעסקנו בצלע השלישית במשולש הזה ואלה הצרכנים.
זהבה גלאון: יש באמת גישה סלחנית, זה נראה בסדר לצרוך מין, זה נראה בסדר להיות "קליינט" של תעשיית המין.
זהבה גלאון: זה אחד הדברים הבאים אבל פרה פרה לצערי במערכת.
ריטה חייקין: אני דווקא מאוד אופטימית, בסוף נגיע.
איילת הלברשטט: אני איילת, מתמחה בלשכה לסיוע משפטי בתל אביב, אנחנו פחות נוגעים בנושא של חינוך, פשוט רציתי להוסיף כי הייתי סטודנטית ולימדתי בבתי ספר ואני חושבת שאמרתם מורים לספרות ומורים למדעי החברה, אני חושבת שאפשר מאוד להיעזר בסטודנטים למשפטים שמלמדים בבתי ספר, וללמד אותם בשיעורים, הנוער מאוד נמשך למשפטים וללמוד, והם יכולים להיעזר וללמוד אותם בין טוב לרע, מה זה זנות, מה העבירות.
איילת הלברשטט: לקדם את הנושא של מלחמה בסחר בנשים וגם הסטודנטים מאוד קרובים בגיל לאלה מכיתות י"א, י"ב, וזה יכול יותר לקדם את הנושא.
זהבה גלאון: תודה, עידית הראל שמש ממכון תודעה.
עידית הראל שמש: מכון תודעה הוא ארגון וולונטארי שעוסק במחקר והסברה בנושא הזנות, אני רוצה להתחיל דווקא בנושא של הציבור הדתי והחרדי, אנחנו ישבנו עם פעיל חברתי מבני ברק והוא סיפר לנו שיש תופעה שנערות דתיות, חרדיות, שוכרות דירות בבני ברק רמת גן ומקבלות שם גברים, גם דתיים, גם חילוניים.
עידית הראל שמש: אני חושבת שכדאי לנסות, מכון תודעה חושב שצריך לנסות כן להעלות את הנושא, אני לא חושבת שיקרה להם משהו, הם ידעו להתמודד עם זה, זה אחד.
עידית הראל שמש: דעותיה של עמותת מכון תודעה, די ידועה לכולם, אנחנו רואים וחושבים, התחושה שלנו שהשינוי התודעתי צריך להיעשות גם פה, אנחנו חושבים שההתעסקות בנושא סחר בנשים הוא בזבוז זמן.
עידית הראל שמש: מכיוון שהכותרת צריכה להיות - הזנות.
עידית הראל שמש: אם אנחנו רוצים באמת להילחם בסחר, צריך להילחם בביקוש ואני כשאני עומדת מול תלמידים, ואני אומרת להם סחר בנשים, זה נשמע להם זאתי שבאה מרוסיה, זה לא קשור אליהם, זה לא מדבר אליהם, היא באמת, הרבה פעמים אומרים לי טוב, היא בחרה בזה, היא כבר באה זונה, כבר משם.
עידית הראל שמש: שזה גם צריך לדבר איתם.
עידית הראל שמש: אבל הם לא מבינים שזה קשור ביניהם, קשור אליהם ושמדברים עליהם.
עידית הראל שמש: אני חושבת שהדיון צריך להיות על הזנות, אני חושבת שיום בנושא עבדות לא אומר שום דבר לתלמידים, עבדות הייתה בארצות הברית ובמאה העשרים, אני לא יודעת בכלל אם המילה הזאת מקשרת אותם למועדון הבורסה ולרחוב פין אחד ולכל הדירות הדיסקרטיות, אני לא חושבת שזה בכלל בתודעה שלהם עושה את הקשר.
עידית הראל שמש: אני רוצה פעם אחת להבין למה ההתעקשות הזאת על הנושא של סחר בנשים, אני מבינה שהמנדט התחיל מסחר בנשים, אבל אנחנו מבינים שכותרת העל היא הזנות ואני חושבת שיוזמות כמו ה"המערב הפרוע" וליליה FOR EVER למשל, שזה יצירות טובות מאוד כשלעצמן, אבל הם לא מדברות לתלמידים, הם לא אומרות להם כלום.
עידית הראל שמש: תיקחו את הקטע מסרט של אור, תיקחו שמה את דנה איבגי מראה איך היא תלמידה בשביעית נכנסת לאט לאט לזנות, זה יקרב אותם למה שבאמת קורה מסביבם.
עידית הראל שמש: אנחנו עשינו איזה שהוא שיתוף פעולה עם סטודנטים מאוניברסיטת תל אביב והם עשו מחקר בקרב סטודנטים ואני אשמח להפיץ את זה, אבל אני רוצה רק לתת כמה ממצאים –
זהבה גלאון: אחד חשוב,
עידית הראל שמש: אחד, אז קודם כל עשרים וחמישה אחוז מכלל הסטודנטים שנשאלו במשאל גם נשים וגם גברים, צרכו זנות וזה גילאים של עשרים עד שלושים, אם זה מועדוני חשפנות, אם זה חשפנית בבית, אם זה ללכת לזונה מה שנקרא, עשו את זה.
עידית הראל שמש: עכשיו מתוכם שאלו אותם האם לדעתך הזונה נהנתה מהמפגש, אז תשעים אחוז מהגברים טוענים שכן, שהיא נהנתה.
עידית הראל שמש: האם בכוונתך לצרוך שירותי זנות בעתיד, אז 16% אמרו שכן.
עידית הראל שמש: העבודה היא על לקוחות העתיד שלנו ורק דרך הדיבור על הזנות אני חושבת שנוכל להשיג את המטרה.
לילך שלום: שמי לילך, אני ממוקד סיוע לעובדים זרים, מיד תמי תציג לכם את המוקד, רק רציתי להתייחס למה שעידית אמרה ולומר שאנחנו רואים גיל צעיר לנשים שעוסקות בזנות, אנחנו רואים גם גיל צעיר ללקוחות ולכן חשוב בעיני גם להכניס את התוכנית לחטיבות הביניים וכמה שיותר מוקדם טוב יותר.
לילך שלום: שוב אני רוצה להציע את העזרה שלנו בהכשרת מורים, אני חושבת שהכנסים הם מאוד יפים אבל פעילות יום יומית בכיתה היא הדבר הכי חשוב.
לילך שלום: אני חושבת שאנחנו צריכים להסיט את המורים לכיוון שלנו, ובזה אנחנו מוקד סיוע לפחות מאוד נשמח לסייע.
זהבה גלאון: תודה רבה, עוד מישהו כאן?
תמי לביא: תמי לביא מהמוקד גם, אני כמובן חוזרת על כל המסר הזה, אנחנו רוצים לעזור, רוצים לשתף פעולה, יש לנו הרבה מאוד ידע, אני גם רוצה להגיד לגבי הנושא של פרובוקציה.
תמי לביא: אנחנו מאוד נזהרים להראות טקסטים מאוד פרובוקטיביים, כי לדעתנו זה גורם להרתעה, זאת אומרת זה גורם בעצם לאיזה שהיא אטימות ורתיעה.
תמי לביא: לכן אנחנו כמעט כל הרצאה מלווים בסדנה במשהו כמו שלוש שעות של סיור אחרי זה גם בדרום תל אביב, סיכום אחרי הסיור.
תמי לביא: זאת אומרת אנחנו איזה שהוא משהו הרבה יותר עם דיון ורגשות וכל העניין הזה, כי אנחנו מאוד מאמינים שכשרואים איזה שהוא טקסט, גם אם זה סרט או שיר או משהו כזה, זה יכול איכשהו להחזיר אחורה.
תמי לביא: זה מסר חשוב שלנו.
מירב שמואלי: שמי מירב, אני גם מתנדבת במוקד בתחום הסחר ואני אגיד רק נקודה אחת, יותר לגבי התוכן של הסדנאות וההרצאות.
מירב שמואלי: אנחנו מכניסים את זה ולדעתי גם משרד החינוך צריך להכניס לדבר גם על הנושא של אחריות המדינה כלפי הקורבנות בעניין שיקום.
מירב שמואלי: זה נושא שמניסיוני אנשים לא מבינים וגם קשה יחסית לקבל.
מירב שמואלי: זה טוב מאוד, יפה שעושים ומראים שהן קורבנות והן לא פושעות, לכן המדינה לא צריכה לשים אותן בכלא, אבל זה לא מספיק, צריך להדגיש שלמדינה יש גם חובה אקטיבית לעזור בשיקום שלהם, זה אומר גם לשלם כסף שלנו, משלמי המיסים, זה אומר לתת להן אשרות שהייה אם צריך.
מירב שמואלי: זה דבר שאנחנו רואים שאפילו שופטים וקובעי מדיניות הרבה פעמים לא מבינים למה, בטח לא אנשים יותר צעירים וחובה להדגיש את זה.
תרצה גורטלר: אני מרשות המיסים והעמדה שלי לא נשמעה בכלל קרוב למה שאנחנו עוסקים, אבל פשוט מניסיון שלנו בעבר כשהכנסנו בשיעורי אזרחות את תודעת תשלום המיסים, שזה גם היה משהו שהוא פעם היה נחשב ואולי גם היום, לדבר שהוא פופולארי לעשות, להעלים מיסים וכשהכנסנו את הנושא של מודעות של התשלום ואת החשיבות, ראינו שינוי.
תרצה גורטלר: במקרה באותה תקופה הבן שלי היה בבית ספר והכניסו את זה בשיעורי אזרחות והוא חזר המום.
תרצה גורטלר: זאת אומרת הגיל כשהוא צעיר וזה חלק משגרת הלימוד, גם נושא הזנות, גם שזה לא שם, שזה פה, שזה אצלנו, שזה גם חבר'ה שלנו עושים, זה כמו אלימות במשפחה, שזה אותה מודעות, שזה נמצא אי שם באיזה משפחה ולא קרוב אלינו, זה דבר מאוד חשוב לדעתי, יש לזה משמעות, זה גם הופך להיות פחות מקובל ופחות אחלה, בלשון של החבר'ה, לעשות את הדברים האלה.
תרצה גורטלר: לכן אני רואה את זה כשזה נעצר, זה נעצר בגיל צעיר, כשמגיעים לגיל מבוגר, זה כבר לא אותו דבר.
תרצה גורטלר: זה חלק מחינוך, כמו כל דבר אחר שהוא בחינוך.
ענבר יחזקאלי: שלום, אני ענבר יחזקאלי, אני היועצת המשפטית של איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות מינית.
ענבר יחזקאלי: אני חושבת שמכל הדיון ובאמת צריך לברך על כל כניסה למערכת והסברה וזה מאוד חשוב באמת להגיע לקהל באמת של דור העתיד ולנפגעות הפוטנציאליות שהתדרדרו לזנות.
ענבר יחזקאלי: אבל בעיני יש שני קהלים שאנחנו ככה פחות מתייחסים אליהם וחשוב להתייחס.
ענבר יחזקאלי: אחד באמת הזכירו זה לגבי הלקוחות הפוטנציאליים, אני חושבת גם מתוך זה שגם מרכזי הסיוע מפעילים סדנות בהמון בתי ספר, אין לנו סדנה שמתעסקת רק בסחר בנשים, אבל כן בשולי הדברים נכנסים גם כרצף התופעות של פגיעה מינית גם בזנות וסחר בנשים.
ענבר יחזקאלי: מאוד חשובות האמירות הנחרצות, אני יודעת שכשאני נכנסתי בשנים האחרונות לכיתות, לצבא, במסגרות של עבודה ואמרתי אמירה נחרצת נגד גברים שצורכים שירותי מין שהם מבחינת אונסים ונתתי הסבר חברתי לתופעה הזאת, זה הייתה אמירה שחלחלה והשפיעה, שאלו שאלות, התווכחו עם זה, אבל איכשהו יצאו עם איזה אמירה מאוד חזקה.
ענבר יחזקאלי: כי קודם כל כי היה לנו גם הרבה משובים אחר כך, בעיקר במקומות עבודה וגם בבתי ספר על העבודה הזאת, אבל אני חושבת שמחפשים את האמירה הנחרצת הזאת, לבוא ולהעלות מודעות ולדבר ככה ולתת אפשרות לדיון, זה טוב וזה חשוב, אבל יש משהו מאוד משמעותי באמירה נחרצת איך מתנהגת תופעה כזאת ונגד הלקוחות, זאת אומרת לא רק כלפי הנפגעות.
ענבר יחזקאלי: עכשיו גם השאלה שנשאלת היא לגבי הנפגעות, אנחנו הרי יודעים ממחקרים בעולם שמרבית הנשים שמתדרדרות לזנות הן כאלו שנפגעו מינית בילדות שלהן.