GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל דיין: פניתי לחבר הכנסת אמנון רובינשטיין וביקשתי שיעמיד את זה בראש סדרי העדיפויות.
יעל דיין: הוא בוודאי לא היה מודע לכך שהוא מעכב בכוונה.
יעל דיין: הוא ביקש ממשרד המשפטים להעביר לו את סדר הדחיפות של נושאים שונים.
יעל דיין: אמרו לו: קודם כל חוק ההסגרה, הם רוצים את זה לפני תיקון 58 ולפני דברים אחרים.
יעל דיין: בכל אופן, אני אדאג, בעזרת חברי וחברותי כאן, שזה יעלה מייד.
יעל דיין: בינתיים, כאשר דרשנו חקיקה מסודרת לעניין הזה נענינו, כמקובל וכרגיל, שהוקמה ועדה במשרד המשפטים לחקיקה ספציפית בנושא סחר בבני אדם, הגדרת העבירה בעניין הזה וכל הדברים הנלווים.
יעל דיין: נאמר שהוועדה הזאת ישבה כבר ושאנחנו נקבל דיווח עליה.
יעל דיין: אני ביקשתי להיות מדווחת על הוועדה הזאת וקיבלתי איזה פרטים שהם אפילו לא פירורי חקיקה.
יעל דיין: בכל אופן, מבחינת לוח זמנים אנחנו נשמע איפה זה עומד.
יעל דיין: לפי דעתי, בהערכה גסה מאוד, אין סיכוי.
יעל דיין: זה לא למושב הקודם ולא למושב הבא ולא למושב שאחרי הבא.
יעל דיין: כפי שאמר שר המשפטים - אני מקבלת את זה אבל זה לא עונה על הצורך - הנושא מאוד מורכב וסבוך.
יעל דיין: הוא קשור בנושאים כלליים של מתן הגנה לעדות, של זכויות קורבן עבירה, ושל נושא הפליטים, שהוא באמת בעייתי והוא זקוק לחקיקה נפרדת.
יעל דיין: אני רוצה במה שמשרד המשפטים בוחל בו, במה שהם קוראים לו חקיקה חפוזה.
יעל דיין: מצידי שתהיה הוראת שעה, שתיתן איזה מענה לפשע איום ונורא שאנחנו יכולים לשים עליו את האצבע.
יעל דיין: המשטרה באה ואומרת לנו שאין להם חוקים להשתמש בהם.
ציפי לבני: צריך לקבוע את זה כעבירה בעצם.
ציפי לבני: המשטרה צריכה את הגדרת העבירה.
יעל דיין: בשביל הגדרת העבירה אני לא צריכה ועדות ואני לא צריכה בשביל זה שנים של עבודה שתיכנס לנבכי המסובכות של העניין.
יעל דיין: לא כולנו מטומטמים ואנחנו מודעים למסובכות ומודעים לעובדה שיש דברים שלגביהם הפיתרון הוא סבוך.
יעל דיין: אני מבקשת לשמוע ממשרד המשפטים, בלי לחזור על המסובכות של העניין, שאנחנו מודעים לה, מה המצב היום ביחס לחקיקה הנוגעת לסחר בנשים.
יפעת רווה: אני מנועה מלהתייחס לנושא הציונים.
יפעת רווה: מכל מקום, אני שמחה לשמוע שמהוועדה לקידום מעמד האישה היתה פניה לוועדת החוקה, חוק ומשפט ושהנושא הזה יקודם.
יפעת רווה: למיטב ידיעתי הוא נתבקש כמה פעמים על-ידינו.
יפעת רווה: אני לא אכנס לזה.
יפעת רווה: לגופו של עניין, קודם כל אני רוצה להתייחס להצעה שמונחת, תיקון מספר 58 לחוק העונשין.
יפעת רווה: אחר-כך אני אתייחס קצת להצעה הספציפית בעניין של סחר בנשים.
יפעת רווה: ההצעה של תיקון 58 היא הצעה כללית, שמתייחסת לנושא של זנות.
יפעת רווה: היא מתמקדת בעיקר בנושא של ילדים אבל יש גם כמה תיקונים כלליים בנושא של זנות.
יפעת רווה: הרעיון שעמד מאחורי ההצעה הוא בעיקר האמנה לזכויות הילד, שמגינה על ילדים מפני אלימות, התעללות וניצול.
יפעת רווה: ההצעה באה ליישם את האמנה הזאת; וגם הצורך בשיתוף פעולה בינלאומי בנושאים האלה, שהרבה מהם נוגעים בתיירות מין ובהעברה בין מדינות למדינות.
יפעת רווה: אני אתייחס לסעיפים העיקריים של ההצעה.
יפעת רווה: הסעיף הראשון שלה מדבר על דרישת פליליות כפולה.
יפעת רווה: היום כשרוצים להעמיד אזרח ישראלי לדין על מעשה שהוא עשה במדינה אחרת, ברוב המוחלט של העבירות הוא נדרש שאותו מעשה יהיה עבירה גם במדינה שבה הוא עשה את זה.
יפעת רווה: בהצעה נקבע חריג לכלל הזה בנושאים של עבירות מסוג של תיירות מין.
יפעת רווה: כלומר, העבירות של זנות ותועבה גם כאשר הן נעשות בחוץ-לארץ יהיו עבירה גם פה, אפילו אם באותה מדינה לא מדובר בעבירה.
יפעת רווה: זה בגלל שהרבה אנשים נוסעים לכל מיני מדינות שבהן זה לא אסור ומבצעים את הדברים האלה.
יעל דיין: באיזה מדינות שעליהן אנחנו מדברים זה למשל לא אסור?
יפעת רווה: למיטב ידיעתי במזרח הרחוק.
יעל דיין: אנחנו מדברים עכשיו על חבר העמים, על מדינות שבחוק שלהן זה אסור.
יפעת רווה: אני מדברת על המישור הבינלאומי, על דברים שנעשים במדינות אחרות.
יפעת רווה: למשל עבירה שנעשית במולדביה, אם היא לא עבירה לפי החוק המולדבי - - -
יעל דיין: אבל היא כן עבירה במולדביה, וכן עבירה באוקראינה, וכן ברוסיה, וכן בארצות שעליהן אנחנו מדברים.
יפעת רווה: זה נעשה גם בארצות המזרח הרחוק ושם לא תמיד זה נחשב לעבירה.
יהודית נאות: זה מכסה נושא אחר.
יהודית נאות: זה לא לענייננו.
יהודית נאות: אתם אומרים שאצלנו זה בכל מקרה עבירה.
יוספה שטיינר: זה לא מתמודד עם הסוגיה שאנחנו מדברים עליה.
יוספה שטיינר: זה תוספת נחמדה.
יפעת רווה: אני אומרת שוב, החוק הזה הוא לא חוק ספציפי לסחר בנשים.
יפעת רווה: לסחר בנשים אני אתייחס אחרי זה.
יפעת רווה: עבירות נוספות: יש עבירה של הבאת אדם לידי מעשה זנות.
יפעת רווה: היום העבירה הזאת מותנית בכך שמביאים את האדם לעזוב את מקום מגוריו.
יפעת רווה: התנאי הזה בוטל, הוא לא רלוונטי, וזה שינוי נוסף בחוק הזה.
יפעת רווה: עבירות נוספות שנקבעו הן: עבירה חדשה של קבלת שירות מעשה זנות של קטין.
יפעת רווה: היום כידוע זנות זה בכלל לא עבירה, וגם קבלת שירותי זנות היא לא עבירה.
יפעת רווה: אבל בקשר לקטינים, לצורך הגנה על קטינים, המעשה הזה כן נקבע כעבירה.
יפעת רווה: עבירה אחרת היא עבירה של מסירת מידע או פרסום על קטין הנותן שירותי מעשה זנות, בין בישראל ובין בחוץ-לארץ.
יפעת רווה: התחולה של העבירה הזאת כללית.
יפעת רווה: הרעיון הוא גם פה להגן על קטינים, גם פה וגם בחוץ-לארץ.
יפעת רווה: עבירה שלישית היא איסור פרסום מתן שירותי מין בידי אדם בגיר אם זה נעשה כחלק מפרסומים אחרים.
יפעת רווה: זה שוב נושא כללי.
יעל דיין: אני אחסוך לך את הקטע הזה.
יעל דיין: אנחנו מדברים על שני סעיפים שבאים לתקן, שהם רלוונטיים לענייננו.
יעל דיין: ביקשתי מיושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט שיפריד את הסעיפים האלה, יפצל את החוק וידון בהם בדחיפות בנפרד.
יעל דיין: רוב החוק באמת עוסק בקטינים ובפרסום.
יעל דיין: ביקשתי לדון בסעיפים 4 ו-5 לתיקון (שבאים להחליף את סעיפים 201-203 בחוק העיקרי) ולהפריד אותם.
יפעת רווה: זה הסדרה מחדש של הנושא של הבאת נשים לידי זנות ועיסוק בזנות.
יפעת רווה: יש פה החמרת ענישה.
יפעת רווה: נסיבות שהיום הן נסיבות רגילות ולא מחמירות הפכו בחלק מהמקרים לנסיבות מחמירות.
יפעת רווה: זה עיקר הסעיפים האלה.
יפעת רווה: אם זה הופרד, אני לא ידעתי על כך.
יעל דיין: זאת היתה ההצעה שלי.
יעל דיין: אני מקווה שתתמכו בהצעה להפריד בין שאר תיקוני החוק לבין הסעיפים האלה.
יהודית נאות: אם זה לא נוגד את השקפת העולם הכוללנית שלהם ולא סותר שום דבר, למה שזה לא יופרד?
יפעת רווה: אני אעביר את זה הלאה.
יפעת רווה: אני לא יכולה לומר יותר עכשיו.
יעל דיין: היא לא מוסמכת.
יעל דיין: מי שמוסמך זאת גברת יהודית קרפ.
קריאה: במה מתבטאת ההחמרה?
יפעת רווה: ההחמרה היא בחלק מהמקרים מ-5 ל-7 שנים, ומ-7 ל-10 שנים.
יפעת רווה: זה בגדול.
יפעת רווה: אם אתם רוצים אנחנו יכולים להיכנס לפירוט.
יעל דיין: ברגע שזה יהיה בחקיקה, מאחר וזה הכנה לקראת קריאה שנה ושלישית, אנחנו נגיש הסתייגויות בהתאם.
יעל דיין: אנחנו נציע 15 שנים ולא בין 5-7 שנים או בין 7-10.
יעל דיין: זה מגוחך.
יעל דיין: אנחנו מדברים כאן על חיי אדם.
יעל דיין: וגם, לפי מה שבדקתי, ניתן להכניס כאן את המינוח של "סחר בנשים" ו"סחר בבני אדם לצורך זנות" מבלי שזה יהיה נושא חדש.
יעל דיין: אולי תואילי לספר לנו - בנוסף לתיקון הזה, שאתם עומדים מאחוריו אני מקווה ותעזרו לנו להאיץ אותו ולזרז אותו, וגם אם יש צורך לפצל - איפה עומדת הוועדה שעוסקת בנושא המרכזי?
יפעת רווה: ההצעה שמתגבשת בנושא של סחר בבני אדם התחילה - וזה מה שדיווחתי בישיבה הקודמת - בסעיף שאוסר סחר בבני אדם.
יפעת רווה: הבעיה בסחר בבני אדם היא לא רק שמשלמים כסף עבור אדם אחר אלא שולטים בו ומעבירים אותו למטרות בלתי חוקיות.
יפעת רווה: לכן הסעיף הזה בעיקרו מנסה להגדיר "שליטה באדם אחר" ו"מטרה בלתי חוקית" ומנסה לתת הגדרה כוללת של העבירה.
יפעת רווה: כמו שנאמר פה, אנחנו לא חושבים שזה עיקר החוק.
יפעת רווה: אני מצטערת שאני קצת חוזרת אבל בכל זאת, בקיצור אני חייבת להגיב על מה שנאמר בדברי המשטרה.
יפעת רווה: כאשר אישה נסחרת היא בדרך כלל גם נחטפת, בדרך כלל גם הדרכון שלה נשלל, בדרך כלל היא גם מוחזקת בניגוד לרצונה.
יפעת רווה: כך שלא החוסר בעבירה הוא הבעיה.
יפעת רווה: הוא חשוב מאוד לצורך המסר, כדי לומר שבמדינה הזאת סחר בבני אדם אסור.
יפעת רווה: באופן מעשי אפשר היה גם בלעדיו.
יפעת רווה: החלק היותר חשוב של ההצעה, והוא זה שדורש את שיתוף הפעולה של משרדי הממשלה, הוא באמת בעייתי יותר.
יפעת רווה: אני לא אכנס כאן לנבכי הבעיות אבל עובדה היא שברוב הארצות מתקשים מאוד להתמודד עם זה.
יפעת רווה: הדוגמא שלנו היא באמת הולנד אבל גם שם הדברים לא נקיים.
יפעת רווה: קראתי עכשיו מאמר על כך שהם מאוד מתחבטים איך להמשיך את זה ואיך ליישם את זה.
יפעת רווה: הם כתבו שם: אכן יש לנו חוק אבל היישום הוא פרובלמטי.
יעל דיין: אולי נפסיק רגע בנקודה הזאת של מעמד פליטים והגנה עליהם.
יעל דיין: רשות הדיבור לחברת הכנסת אביטל, שצריכה לצאת.
קולט אביטל: אני מתנצלת פעמיים.
קולט אביטל: אל"ף, כיוון שאני צריכה לצאת.
קולט אביטל: ובי"ת, כי אני פשוט לא הייתי מודעת לתיקון מספר 58 והקדשתי הרבה מאוד עבודה כדי להכין ולהגיש היום הצעת חוק שמתייחסת ספציפית אך ורק לתיקון סעיף 202.
קולט אביטל: אני אציין מה אני מבקשת לשנות בסעיף 202.
קולט אביטל: אם זה יכול במקביל לעזור, עוד יוזמת חקיקה, אז מה טוב.
קולט אביטל: כידוע לך הסעיף הזה לא מכסה את כל הנושא של יבוא או סחר בנשים.
קולט אביטל: אני מציעה לתקן את סעיף 202 כדלקמן: "(א) מי שעשה מעשה אשר יש בו כדי לאפשר או להקל על עזיבת אדם את ארצו או את מקום מגוריו, בין אם ברצונו ובין אם לאו, וזאת בכוונה להביאו למעשה זנות, בין שנתקיים מעשה הזנות ובין אם לאו, דינו מאסר 15 שנים.
קולט אביטל: (ב) עשה אדם את המעשה האמור בסעיף קטן (א) והאדם היה בשעת המעשה למטה מגיל 18, דינו מאסר 20 שנים".
קולט אביטל: זה מיועד לכסות את הפירצה, מכיוון שכאשר החוק נחקק, כידוע לכולנו, הסיפור הזה לא היה קיים.
קולט אביטל: אני שלחתי את זה היום למשרד המשפטים.
יפעת רווה: החלק השני, שהוא החלק היותר חשוב, כמו שאמרתי, הוא החלק שעוסק בקורבן של העבירה.
יפעת רווה: קיימת בעיה מעשית.
יפעת רווה: גם אם אנחנו נכתוב עבירה של סחר בנשים עדיין חייב להיות מטופל הנושא של החזרת הקורבנות למדינה שלהן, או השארתן לתקופה מסויימת, הנושא של הסיוע, הנושא של יידוע הקונסוליות שלהן, הנושא של המעצרים - אם בכלל, אם להגביל, אולי עזרה משפטית ועזרה רפואית, כל הנושאים האלה.
יפעת רווה: אני לא רוצה להיכנס לפרטים מפני שבאמת הם לא סגורים.
יפעת רווה: אנחנו חושבים שזה העניין המרכזי בטיפול בנושא הזה.
יעל דיין: ההפרדה מתבקשת.
יעל דיין: אנחנו מדברים על חקיקה בתחום הפלילי, שקובעת את העבירה ואת העונש עליה, ובנפרד לגמרי אנחנו מדברים על זה.
יעל דיין: דבר אחד לא יכול לעכב את השני.
יעל דיין: אנחנו אומרים: קודם כל חקיקה של תיקון מספר 58 פלוס, כך נקרא לזה, פשוט כי זה כבר מנוסח וזה עבר קריאה ראשונה ואין סיבה לעכב את זה.
יעל דיין: אין סיבה לא לפצל את זה ולעסוק בסעיפים הרלוונטיים.
יעל דיין: נעזוב את נושא הזנות של קטינים והפרסום לעת עתה.
יעל דיין: זה דבר אחד.
יעל דיין: אי אפשר להגיד לנו: את זה לא נעשה עד שלא נמצא פיתרון, האם מדינת ישראל מכירה במישהי שהיא קורבן של הפשע הזה כפליטה ואיזה זכויות ואיזה הגנה ניתן לה.
יעל דיין: אלה שני דברים ממש שונים.
יעל דיין: מצד אחד הפשע והענישה עליו, ומצד שני סעיף לגמרי אחר, שגם נותן הגנה לעדים, במקרים שכתוצאה מהעדות הם מסכנים את חייהם, וגם נותן הגנה בתחום בכלל שונה לגמרי לפליטים שנמצאים בסכנת חיים אם הם יחזרו לארצות המוצא שלהם.
יעל דיין: אבל אסור שדבר אחד יעכב את השני.
יעל דיין: ברור שהתחום של פליטים הוא מורכב.
יעל דיין: אם אתם הולכים לעשות חוק פליטות כללי - - -
יפעת רווה: זה לא חוק פליטות כללי.
יפעת רווה: זה לא חוק שמתייחס כללית לעובדים זרים אלא כרגע הוא מתייחס לנושא הזה.
יעל וייס-רינד: עובדים זרים זה לא פליטים.
יעל דיין: אם נדבר על לוח זמנים: אני מעדיפה ללכת בכיוון של תקנות, שיתלוו מצידי לתיקון מספר 58 או לכל דבר אחר, שמגדירות גם תקציבים וגם אחריות.
יעל דיין: מה עושים עם בחורה שנניח ברחה ממקום שבייה כנסחרת ולא נעצרה.
יעל דיין: מה המדינה עושה איתה?
יעל דיין: מה היא יכולה להציע לה?
יעל דיין: היא פגועה וקרה לה מה שקרה לה.
יעל דיין: זה אחד הנושאים שבו אנו עוסקים.
יעל דיין: יכול להיות שזה בכלל לא בתחום שלכם.
יעל דיין: אתם צריכים לאפשר מצב שלא יוציאו אותה בכוח מהארץ.
יעל דיין: יכול להיות שמשרד העבודה והרווחה צריך להחליט - - -
יפעת רווה: בוודאי שזה לא רק תחום של משרד המשפטים.
יעל דיין: ברגע שאומרים לי "בין-משרדי" או "רב-תחומי" - זה נמשך שנתיים.
יעל דיין: השאלה היא מה יקרה למאות הנשים שתוך השנתיים האלה ייעצרו, או שהן תימלטנה ותברחנה.
יעל דיין: מה אנחנו עושים איתן בינתיים?
יעל דיין: מה יש למישהו כאן להציע?
יעל דיין: נגיד שיהיה חוק טוב מאוד ואתם תעצרו את ראשי הפשע ותבינו את הצורך במשאבים וכדומה.
יעל דיין: אבל מה אנחנו עושים בינתיים עם הבנות?
נעמי בלומנטל: קודם כל צריך שיהיה מקום יותר סימפטי מאשר כלא "נווה תרצה".
יעל דיין: השבוע השתנו שם התנאים.
יעל דיין: למשטרה אין מקום יותר סימפטי.
יוספה שטיינר: יש המלצות בינלאומיות של האו"ם בתחום הזה, שניתן ליישם אותן ולהתאים אותן לישראל, בתחומים של הגנה, מחסה וכך הלאה.
יוספה שטיינר: בואו ניקח אותם.
יעל דיין: אני לא צריכה המלצות של האו"ם.
יעל דיין: ההמלצה לא נותנת לך תקציב ולא נותנת לך כתובת.
נעמי בלומנטל: חברת הכנסת דיין, מה התשובה שנתנה לנו המדינה לגבי המקום בו הן ישוכנו אם לא בכלא "נווה תרצה"?
יעל דיין: הן עצורות בגלל שהות בלתי חוקית.
יעל דיין: הן שב"חיות.
יעל דיין: או שהמשטרה לא תעצור אותן, זאת אומרת תשחרר אותן בערבות, דבר שהוא מאוד מסובך מכיוון שחלק מנותני הערבות הם הסרסורים עצמם; או שהיא תשאיר אותן במעצר, לא בגלל שהן חלק מהסחר בנשים אלא בשל שהות לא חוקית.
יעל דיין: ברגע שמתאפשר להן לצאת, המשטרה מוציאה אותן.
נעמי בלומנטל: יכולנו לנסות לדאוג לכך שיהיה מקום להגנתן, שיהיה כמו מקלט לנשים מוכות או הוסטל.
יעל דיין: אבל את זה לא המשטרה יכולה לספק.
אירית אומנית: אני מבקשת לדבר על מקרים שבהם הן שהו במקלטים בהפניה של המשטרה.
יעל דיין: צריך לראות אם זה הפיתרון ואם אפשר לחייב מישהו בפיתרון הזה.
קריאה: ברור שזה לא הפיתרון.
אירית אומנית: אני מנהלת מקלט חירום לנשים מוכות.
אירית אומנית: היו מקרים שבהם היתה הפניה של המשטרה על נשים, בדרך כלל על אלה שברחו אבל גם במקרים של פשיטות, כשהמקרים היו חמורים במיוחד, כשהפגיעה בנשים היתה חמורה במיוחד.
אירית אומנית: הנשים הסכימו להעיד כנגד סרסוריהן והיתה פניה למקלט בבקשה שיקבל את הנשים האלה.
אירית אומנית: אנחנו, באישור מראש ממשרד העבודה והרווחה, שלא אמור לטפל בהן, קיבלנו כמה מקרים כאלה באופן חריג למקלט החירום.
אירית אומנית: לא ניכנס פה לסיפורים, שבאמת הם סיפורי זוועה.
אירית אומנית: אני פניתי אז למשטרה בנצרת, אחרי שהפנו אלינו אישה, ואמרתי: בואו נקים מקלט.
אירית אומנית: בואו נתחיל בתוכנית פיילוט.
אירית אומנית: ניקח שתי דירות, לא מקלט של 12 חדרים, שתי דירות שנחבר אותן ושיהיו בהן סורגים.
אירית אומנית: הן יהיו מוגנות ותהיה עובדת סוציאלית דוברת רוסית.
אירית אומנית: אין בכלל מה לדבר על ההבדל ביחס שהן מקבלות כשהן מגיעות למקלט.
אירית אומנית: שם מטפלים בהן, מסבירים להן, שומעים את הבכי שלהן וחושבים שנעשה להן עוול נוראי.
אירית אומנית: אין שום התייחסות אליהן כאל זרות בארץ אלא כאל קורבנות.
אירית אומנית: בכל מקרה שפנו אלינו אמרו: עד שייגמרו את העדות, זה ליומיים-שלושה ימים.
אירית אומנית: בכל מקרה שפנו אלינו זה לקח לפחות 3 שבועות עד שהאישה גמרה לתת את העדות.
אירית אומנית: אני באתי למשטרה ואמרתי שזה בכלל לא עניין של רווחה וזאת תהיה טעות לעשות את זה רווחה.
אירית אומנית: זה צריך להיות עניין של המשטרה, הפרקליטות ו/או משרד הפנים.
אירית אומנית: התחלתי דיון עם מרכז סיוע לנפגעות אונס ותקיפה מינית בחיפה, כי הן כולן נפגעות אונס.
אירית אומנית: הצעתי שננסה להקים פיילוט כזה ביחד.
אירית אומנית: ברגע שדיברתי עם מי שדיברתי במשטרה על תיקצוב, נגמרו המפגשים.
אירית אומנית: אפשר למצוא פתרונות שאינם בתי-סוהר, שבהם הנשים כן תוכלנה לצאת קצת החוצה ולא תחיינה עם אסירות.
אירית אומנית: השינוי בין חיים יחד עם אסירות פליליות באותם חדרים או בחדרים נפרדים אך באותו אגף הוא לא מאוד משמעותי, הוא לא ענק.
אירית אומנית: היוזמה נפסקה בגלל שני דברים: מכיוון שלא היה ברור מי מממן את זה וכשדובר על תקציב זה נעצר.
אירית אומנית: ודבר שני, היתה מאיתנו ציפיה לאפשר לנשים הללו שהעידו לחזור לפחות לעיר אחרת, אך לא כך קרה.
אירית אומנית: הבנתי שברצוני לברך נמצאתי מקללת.
אירית אומנית: אחרי שהן גומרות את העדות הן מוחזרות לאותה עיר שממנה הן באו וחלקן נעלמות מפני הכדור.
אירית אומנית: הפתרון לא צריך להיות מציאת משהו בינלאומי והפיכתן לפליטות אך ניתן להחזירן לעיר אחרת באוקראינה.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שאת זה אנחנו יכולות לנסות להבהיר בהחלטת הוועדה.
אירית אומנית: אני עדיין מוכנה להיות מעורבת בהקמת מקלט כזה.
יעל דיין: אני חושבת שאנחנו כאן קצת גולשים לעשיית דברים טובים ולאלטרואיזם מבלי להיכנס למהות האמיתית של העניין ולהצעת פיתרון.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להציע שנצא בהחלטת ועדה ובהצעה שאנחנו תומכות ודורשות מן המדינה, מן המשרדים השונים, להגיע למצב שיהיו מעין מקלטים או מעונות, איך שנקרא לזה, כמו שיש מקלטים לנשים מוכות, הוסטלים לאותן נשים ששוהות פה, בתקופה שבין הרגע שמצילים אותן או תופסים אותן לבין היום שהן מגורשות מן הארץ.
נעמי בלומנטל: מה שקורה בכלא "נווה תרצה" זה בושה וכלימה.
נעמי בלומנטל: זה כל-כך לא אנושי וכל-כך לא מגיע להן.
נעמי בלומנטל: זה כל-כך מקומם מהזווית האנושית.
נעמי בלומנטל: עד שתהיה חקיקה.
נעמי בלומנטל: לי יש גם איזה הצעת חוק, שבטח נבלעת בין כל הצעות החוק, שלא הספקתי לומר ואני לא יודעת אם דיברו עליה, על זה שמי שמחזיק דרכון בכוח למישהו אחר דינו מאסר כך וכך.
יעל דיין: היא לא נבלעת.
יעל דיין: היא בוודאי נמצאת בפח הזבל של ועדת שרים לחקיקה.
נעמי בלומנטל: זה בטח אחד החוקים שמסתובבים סביב חקיקה כללית, שאולי סוף סוף יתעוררו לעשות לגבי המקרים הללו.
נעמי בלומנטל: אני מציעה שנצא עם החלטה כזאת ונתחיל ללחוץ, גם על משרד העבודה והרווחה, ושיתחילו לבנות הוסטלים כאלה.
אירית אומנית: זה לא שייך למשרד העבודה והרווחה.
נעמי בלומנטל: או למשרד לבטחון פנים או למשרד הפנים.
יוספה שטיינר: עוד לא עניתם על השאלה המהותית איך זה צריך להיראות.
יעל דיין: השאלה היא לא איך זה צריך להיראות.
יעל דיין: יש לנו כאן שני דברים, כאשר אנחנו בנטיות הלב, וזה טבעי, לא מפרידים ביניהם.
יעל דיין: החלק הראשון זה הפושעים, הגדרת הפשע, הענישה, התפיסה שלהם.
יעל דיין: כאן אנחנו באים בדרישה מוחלטת למשרד לבטחון פנים להעצים את עצמו בתקציבים ובמשאבים, בהקמת צוות מיוחד ארצי וריכוז של הכל.
יעל דיין: אנחנו יודעים מה אין אבל השאלה היא מה יקציבו לזה.
יעל דיין: אני מבינה שזה בהליכים של סדר עדיפות מועדף.
יעל דיין: אני מקווה שהאינפורמציה שמר יעקב קדמי אמר שישנה אכן נמצאת כולה בידי המשטרה.
יעל דיין: אני מקווה, מר קדמי, שאתה לא אופטימי מדי כשאתה אומר שתוך 6 חודשים - אמרתי לעצמי שאני אכפיל את זה, תוך שנה - ניתן לפתור את הבעיה על כל ההיבטים המשטרתיים שלה.
יעל דיין: זה כולל גם אינטרפול ומה שצריך לעשות בחוץ ומה שנעשה כאן על-ידי ישראל.
יעל דיין: בואו נפריד את זה מהקורבנות, שלמעשה נענשות פעמיים ואנחנו זועקות על העניין הזה.
יעל דיין: הן גם נסחרות וגם אחר-כך נענשות בשל אוזלת יד, לא בשל זדון.
יעל דיין: יש בעיה עם עצם השחרור שלהן מהמעצר.
יעל דיין: השאלה הזאת היא מורכבת ואנחנו צריכים לדעת למי להפנות אותה.
יעל דיין: יש נשים שכאשר תופסים אותן הן חבולות בצורה כזאת שצריך בכלל לאשפז אותן.
יעל דיין: השאלה היא האם שחרור בערבות, שהוא על-פי חוק, הוא דבר שכאן יעבוד לטובת הקורבן או לא.
יעל דיין: שאלה נוספת היא לגבי מתן איזה זכויות ביניים.
יעל דיין: השאלה היא האם אנחנו חייבים חקיקה לצורך זה או שאפשר להסתפק בתקנות.
יעל דיין: זאת אומרת, לא להכריח את הבחורות.
יעל דיין: לא לתת להן רק את 14 הימים ויהי מה מבלי שנוכל לדעת ומבלי שתהיה לנו שליטה על מה שקורה להן כשהן יוצאות, כי הן יוצאות או לחיים או למוות.
יעל דיין: כעת אנחנו נפטרים מזה ולא פותרים את הבעיה עצמה.
יעל דיין: השאלה היא האם אין אפשרות לעשות איזה תקנת ביניים, שנותנת לאישה הגנה, בין אם היא מעידה ובין אם לא.
יעל דיין: הפחד שלהן להעיד ידוע לכולנו.
יעל דיין: צריך לתת איזה פיתרון שהוא גם הגנה וגם לא מגביל אותן.
יעל דיין: נותנים להן כרטיס ליום ושעה מסויימים לאוקראינה ועד אז, בגלל שמדובר בזמן קצר לפני גירוש, לא משנה למדינה אם הן תשבנה בכלא "נווה תרצה", אפילו בתנאים הלא טובים.
יעל דיין: השאלה היא איך אפשר להגמיש את עניין הגירוש.
יעל דיין: אני מאמינה שהמשטרה לעולם לא תמצא תקציבים למקלטים או לאיזה מסגרת שתיתן באמת סעד ולא רק תכלא אותן.
יעל דיין: השאלה היא מי הכתובת לזה, מי הכתובת שאנחנו יכולים לייצר.
נעמי בלומנטל: אנחנו יכולות לנסות לסייע, לחשוב.
יעל דיין: לייצר כתובת מתאימה לתקופת הביניים, בין אם היא מעידה ובין אם לא.
יעל דיין: היום הבנות מפחדות להשתחרר, בערבות בוודאי, מפחדות להשתחרר החוצה.
יעל דיין: השאלה היא איזה מסגרת, עם הניסיון הענק שיש לנו לגבי מקלטים וכן הלאה, איזה מסגרת אנחנו יכולים לתת שתספק גם הגנה.
יעל דיין: כאן מדובר על משהו שחייב להיות בשיתוף עם המשטרה.
אירית אומנית: המשטרה, הפרקליטות ומשרד הפנים.
יעל דיין: אנחנו מדברים כאן על רשת שהיא לא כמו בעל מכה, שאנחנו מחביאים את האישה מפניו ולכן לא מפרסמים את הכתובת והטלפון הוא חסוי.
יעל דיין: כאן אנחנו מתעסקים בדברים הרבה יותר מתוחכמים, גדולים ועשירים.
יעל דיין: ההגנה צריכה להיות הגנה משטרתית מאוד קפדנית.
יעל דיין: השאלה היא איך משלבים את שני הדברים, לספק את התנאים המתאימים, לתת את ההגנה המשטרתית ולתת להן את מרחב המחיה.
יעל דיין: השאלה היא איך אפשר לתת מענה בחקיקה ולא לגרש אותן.
נעמי בלומנטל: איך מדינות אחרות נותנות את זה?
נעמי בלומנטל: מה הוא הניסיון הבינלאומי?
נעמי בלומנטל: הרי יש עוד מדינות שמתמודדות עם זה.
יעל דיין: הן עושות את זה בלי חקיקה.
יעל דיין: הן נותנות הגנה ומאפשרות אפילו אשרה מוארכת, או תושבות, או מעבר למדינה שלישית.
יעל דיין: בינתיים נותנים להן זכויות רפואיות וכדומה.
יעל דיין: לא צריך לשלם להן משכורת אבל צריך לאפשר להן להיכנס לאיזה מסלול שהוא לא של חיה נרדפת.
נעמי בלומנטל: משרד המשפטים חזר כאן על הדוגמא של הולנד.
יעל דיין: זאת הדוגמא שכל הזמן חוזרים עליה.
דניאלה במברגר-אנוש: אני רוצה לחזור לשלב של לפני המקלטים, בכל זאת לדוח שקיבלנו כאן מהמשטרה.
דניאלה במברגר-אנוש: לפני חודשיים ישבנו בחדר הזה בישיבה משותפת של הוועדה הזאת יחד עם הוועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים.
דניאלה במברגר-אנוש: אני כמובן שמחה שהיתה החלטה מגבוה על פעילות מודיעינית של כל המחוזות, לפחות אחת בשנה.
דניאלה במברגר-אנוש: באותה ישיבה אמר השר לבטחון פנים, מר שלמה בן-עמי, משהו מאוד ברור וחזר ואמר אותו שוב.
דניאלה במברגר-אנוש: הוא אמר: זה מאוד פשוט, לא צריך תקציבים אלא צריך לתת הוראה לתחנות, שזה יהיה על סדר היום שלהן כי הם פועלים כאשר יש להם הוראות על מה לעבוד.
דניאלה במברגר-אנוש: כמו שהנושא שנמצא אצלם בסדר עדיפות יכול להיות סמים או גניבות אפשר לעשות אותו דבר לגבי הנושאים האלה.
דניאלה במברגר-אנוש: אם תרד הוראה מגבוה לתחנות, שזה הנושא שנמצא בסדר עדיפות גבוה אצלם, זה גם ייעשה.
דניאלה במברגר-אנוש: השר אמר שלדעתו הוראה כזאת גם צריכה להינתן.
דניאלה במברגר-אנוש: השאלה היא האם זה ניתן.
דניאלה במברגר-אנוש: אם השר הוא האינסטנציה הכי גבוהה בתחום הזה, שחושב שזה צריך להינתן, אז מה הבעיה גם לתת?
יעל דיין: אנחנו קיבלנו תשובה חלקית.
יעל דיין: אני לא יודעת אם יש לוח זמנים.
יעל דיין: בתחילת חודש אפריל ישבו בפעם הראשונה והיו מסקנות ביניים, שעוד לא ראינו - אנחנו עדיין מחכים למסקנות של ניצב סדבון מ-1998 - ועכשיו מתכנסים למסקנות הסופיות.
ירחמיאל הלפרין: כפי שאמרתי, ישנן החלטות לביצוע מיידי.
ירחמיאל הלפרין: זה שכל מחוז צריך לפתח לפחות פרשיה אחת גדולה מיוזמתו - -
יעל דיין: הביטוי הזה פשוט מוציא אותי מדעתי.
יעל דיין: האם זה תרגיל כדי לראות אם הם יודעים במה המדובר?
אסתר עילם: זה מין קווטה כזאת?
ירחמיאל הלפרין: אנחנו פועלים כך לא רק בתחום הזה.
ירחמיאל הלפרין: אנחנו מחייבים כל יחידה מחוזית - ויש לנו 6 מחוזות - לטפל בתופעה הזאת הן על סמך מידע מודיעיני, הן על סמך תלונות והן על סמך עבודה בשיגרה.
ירחמיאל הלפרין: 508 התיקים האלה נוצרו מתוך עבודה בשיגרה.
ירחמיאל הלפרין: אמר המפכ"ל שהוא רוצה שכל מחוז יפעיל מודיעין ויפתח פרשיה אחת גדולה נגד אותם "לווייתנים", כפי שאת קוראת להם, ויציג לו פעם בשנה לפחות פרשיה אחת גדולה.
ירחמיאל הלפרין: מה רע בזה?
ירחמיאל הלפרין: זה יעד שקובע המפכ"ל.
יעל דיין: זה לא רע.
יעל דיין: זה נהדר.
יעל דיין: אבל זה לא מספיק.
ירחמיאל הלפרין: אני כנראה לא מצליח להסביר את עצמי טוב.
ירחמיאל הלפרין: בנוסף לפעילות השגרתית, בנוסף לאותם 508 תיקים, אומר המפכ"ל - - -
יעל דיין: בוא לא ניכנס אליהם כרגע.
יעל דיין: אם נפרק את 508 התיקים הללו אנחנו נמצא קצה מזלג של טיפול וענישה וכתבי אישום בדברים שבהם אנחנו עוסקים היום.
יעל דיין: 500 זה נשמע המון.
יעל דיין: מתוך ה-500 כמה הובאו לגמר משפט?
אסתר עילם: יש ירידה במעצרים ב-1999 לעומת 1998.
ירחמיאל הלפרין: ב-1998 הביאו לשפיטה 35 תיקים בשל אונס.
ירחמיאל הלפרין: אנחנו מדברים רק על תיקים שקשורים לעבירות של סרסרות וזנות.
ירחמיאל הלפרין: מי שכאן חושב שתוך חצי שנה או שנה אפשר לחסל את התופעה, כנראה לא מבין בעבודת משטרה.
ירחמיאל הלפרין: אין דבר כזה.
ירחמיאל הלפרין: תיקחו למשל את גניבות הרכב.
ירחמיאל הלפרין: משטרת ישראל השקיעה בזה 250 תקנים, יחידה ענקית, ומודיעין וקבעו את זה כיעד מרכזי והצליחו להקטין את התופעה ב-30%.
ירחמיאל הלפרין: עדיין נגנבות 30,000 מכוניות בשנה.
ירחמיאל הלפרין: להבדיל אלף אלפי הבדלות.
ירחמיאל הלפרין: השתמשו במילים "לחסל את התופעה".
ירחמיאל הלפרין: מי שאומר כך לא מבין מה זה עבודת משטרה.
יעקב קדמי: אני מבין מאיפה התופעה הזאת באה.
יעקב קדמי: לא מדובר פה ביהודה ושומרון.
ירחמיאל הלפרין: אמרנו עוד דבר בפעם שעברה, שאם הבנות לא מפלילות את הסרסורים באותה עבירה שאנחנו עכשיו עוסקים בה אז הרבה פעמים התיק נגמר בעבירות אחרות.
ירחמיאל הלפרין: אם הן לא מעידות, אין מי שיעיד על זה.
אירית אומנית: אם הן לא תקבלנה הגנה הן לא תעדנה.
ירחמיאל הלפרין: אני מציג את הבעייתיות שבנושא.
ירחמיאל הלפרין: אם הקורבן לא מעיד על מה שנעשה לו אז איך אפשר להרשיע את הסרסור באותו דבר חמור?
ירחמיאל הלפרין: זה מצריך עבודה לטווח ארוך.
אירית אומנית: אם העדות שלה מסכנת את חייה, למה שהיא תעיד?
ירחמיאל הלפרין: איך משיגים ראיות?
ירחמיאל הלפרין: צריך עיקוב, צריך האזנות סתר.
ירחמיאל הלפרין: אלה פרשיות שלוקחות הרבה זמן.
ירחמיאל הלפרין: לכן אני מדבר על עבודת משטרה.
ירחמיאל הלפרין: זה לא תיק שנגמר ביום אחד אלא צריך לפתח פרשיה.
ירחמיאל הלפרין: כשהמפכ"ל אמר לפחות פרשיה אחת גדולה הוא התכוון לעבודה של חודשים או אפילו שנה על כל כנופיה כזאת.
ירחמיאל הלפרין: כמו שלצורך תפיסת יבואן סמים המשטרה לפעמים עובדת שנה.
דניאלה במברגר-אנוש: השר דיבר על הורדת הוראה לכל התחנות.
ירחמיאל הלפרין: צריך להבין מה פירוש פרשיה גדולה.
ירחמיאל הלפרין: הכוונה היא לעבודה של שנה כדי לשים יד על רשת או על יבואן גדול או על בעל בית בושת שעובד ברמה ארצית, כאשר אין לנו עדויות של קורבנות.
ירחמיאל הלפרין: זאת עבודה קשה ובעייתית.
ירחמיאל הלפרין: המפכ"ל נתן הוראה, הוא קבע יעד, שבנוסף לפעילות השגרתית של טיפול בבתי-בושת, שגם כתוצאה מהטיפול הזה אנחנו מקבלים כ-byproduct הרשעות- - -
יעל דיין: אתה לא יודע שכן ואנחנו לא יודעים שלא.
יעל דיין: כשאומרים לנו 508 תיקים ומתוכם 35 נשפטו, כאשר ממוצע המאסר הוא בדרך כלל פחות משנה, אז לקחנו 35 מתוך 500 תיקים, זה פחות מ-10%, שרובם גם נמצאים רק כמה חודשים במאסר ואחר-כך משתחררים.
יעל דיין: כאן אנחנו מדברים על אלפי נשים שנסחרות.
יעל דיין: אנחנו מדברים על בין 1-2 מיליארד שמסתובבים במחזור בתחום הזה.
יעל דיין: אני לא יודעת אפילו אם בגניבות מסתובבים סכומים כאלה.