GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סטודנטית: אבל קודם כל זה נורא קשה כי כל היום הייתי בחוץ, ודבר שני עכשיו מותר לי להרוויח סך הכל 500 שקל כדי לא לפגוע בהבטחת הכנסה.
סטודנטית: זאת אומרת שמה שהרווחתי, 1,600 שקל בחודש, מזה הורידו לי 1,000 שקל.
סטודנטית: אז מה עשיתי?
סטודנטית: אני רציתי לעבוד, אז תנו לי, תעזרו לי, אני עובדת ואני לומדת.
סטודנטית: אז גם הורידו לי.
סטודנטית: אני לא יודעת מה זה, זה חוק חדש?
שאלה: למה אסור לעבוד?
סטודנטית: גם לא ידעתי על זה.
סטודנטית: כשידעתי, פשוט עזבתי את העבודה וזהו.
גילה גמליאל: אולי שווה לבחון פנייה לשר האוצר, שתהיה החלטה שבזמן שנת ההכשרה כן ניתן יהיה לעבוד.
סטודנטית ישראלית: לגבי דירות, למה לא עוזרים לנו בדירות?
סטודנטית ישראלית: למה אנחנו צריכות לשכור בעצמנו?
סטודנטית ישראלית: פתאום אין דירה, פתאום יש בבאר שבע או בשדרות.
סטודנטית ישראלית: אני גרה בנתיבות, נולדתי שם, אני רוצה לגור שם.
סטודנטית ישראלית: יש דירות בנתיבות, אבל במשרד השיכון הקפיאו אותן כדי שקודם יתמלאו הדירות בשדרות ובאופקים.
סטודנטית ישראלית: לא יודעת מה הסיפור שלהם.
סטודנטית ישראלית: אני די הרבה הולכת אליהם, וזה ממש נורא ואיום.
גילה גמליאל: את יודעת על דירות פנויות וריקות?
גילה גמליאל: סטודנטית ישראלית:
גילה גמליאל: אבל עוזרים לכן בהוצאות שכר הדירה.
סטודנטית ישראלית: 2,100 שקל לארבעה חודשים.
סטודנטית ישראלית: זאת העזרה.
גילה גמליאל: ראשית, אנחנו נבחן כמה נקודות שעלו כאן היום, אחת מהן - כמו כל הסטודנטים במדינת ישראל שיכולים לשלב גם עבודה כדי לממן את ההוצאות.
גילה גמליאל: כאן אמנם אין הוצאות של לימוד, אבל יש הוצאות מחיה וגידול ילדים.
גילה גמליאל: נפנה לשר האוצר כדי לבחון את האפשרות שבמסלולים של שנת קורס הכשרה לנשים חד-הוריות תהיה אפשרות לעבוד ללא רף מקסימלי של הכנסה.
סטודנטית: מדובר בסך הכל על חצי משרה, ארבע שעות ביום.
גילה גמליאל: אי אפשר מצד אחד לבקש לצאת ללימודים כדי שעוד שנה תוכלו להשתלב במעגל התעסוקה באופן מלא, ומצד שני למנוע מכן את שאר העבודות במקביל ללימודים.
גילה גמליאל: אני אפנה לשר האוצר באופן אישי בשם הוועדה.
פרופ' זאב צחור: יש גם את התופעה של סטודנטיות חד-הוריות מן המניין שבאות ללימודים אקדמיים רגילים.
פרופ' זאב צחור: מי שבאה ללמוד, פוגעים בקצבה שלה.
גילה גמליאל: את זה פתרנו כבר במהלך המאבק של האמהות החד-הוריות.
גילה גמליאל: העליתי את זה בהתחלה כהצעת חוק, ואז הורדתי אותה כי שר האוצר בעצמו אמר שנשים שהולכות ללימודים לא רק שלא יפגעו להן בהקצבה אלא גם ידאגו להן למלגת לימודים.
פרופ' זאב צחור: אני לא בטוח שזה מוחל בפועל.
סטודנטית: יש לי בת דודה שלומדת באקדמיה, ופגעו לה בקצבה.
גילה גמליאל: אני מבקשת שכל השמות של הנשים האלה יעברו אליי כי זה נאמר במפורש על-ידי שר האוצר והם אמורים להחיל את זה.
גילה גמליאל: זה נאמר בצורה חד-משמעית שלא משתמעת לשני פנים.
שלום בן-משה: החוק אומר שאפשר ללמוד עד 12 חודשים.
שלום בן-משה: במסגרת הזמן של 12 חודשים הן יכולות ללמוד, לקבל תמיכה בלימודים ולהמשיך לקבל הבטחת הכנסה.
שלום בן-משה: אם הלימודים הם מעבר ל-12 חודשים, אוטומטית הבטחת ההכנסה יורדת.
גילה גמליאל: במצב כזה מן הראוי היה לאשר להן את שנת הלימודים הקרובה, ובמהלך השנה לבצע את השינוי החקיקתי המתאים כי החוק הזה הוא אבסורד וצריך לשנות אותו.
גילה גמליאל: אבל אני אומרת לכם בוודאות שהנושא הזה יטופל, ואני חושבת שהשיחה היום היתה מאוד חשובה ופוריה.
גילה גמליאל: אני מאחלת לכן הצלחה, תשרדו את השנה הזאת, אין ספק שזה ישתלם בסוף.
גילה גמליאל: לגבייך (העולה מחבר העמים), תעבירי לנו את הפרטים האישיים שלך, ונראה מה ניתן לעשות בעניין שלך כדי שלא ינתקו לך את המים והגז.
סטודנטית בדואית: אני לומדת פה בגלל השפה וגם בגלל הגיל שלי.
סטודנטית בדואית: אני לא יכולה להיות פה בשעות יותר מדי מאוחרות כי אין הסעות.
סטודנטית בדואית: יש פה שיעורים גם עד הערב, ואין הסעות אז אני לא יכולה להישאר.
פרופ' זאב צחור: זאת בעיה של המכללה, אנחנו ננסה לטפל בזה עוד פעם.
גילה גמליאל: קודם כל, טוב שהעלית את הבעיה כי אנחנו נפנה להנהלת המכללה כדי שימצאו לך פתרון.
גילה גמליאל: נשיא המכללה פרופ' צחור נמצא פה, והוא אומר שימצאו לך פתרון.
פרופ' זאב צחור: אמרתי שנשתדל.
גילה גמליאל: הוא ישתדל בחיוב.
גילה גמליאל: ממש תודה לכן, ושיהיה לכן בהצלחה וחג שמח.
סטודנטיות: גם לכם.
גילה גמליאל: לאחר הפגישה עם הסטודנטיות, אנחנו מתכנסים כאן לישיבת סיכום.
פרופ' זאב צחור: אני רוצה לומר שעלות קורס של פרופסור מן המניין שלנו לעומת פרופסור מן המניין שמביאים מאוניברסיטת בן-גוריון זה אחד לחמש, כלומר אותו אדם עצמו עולה פי חמש.
שלום בן-משה: הוא קול קורא במדבר.
פרופ' זאב צחור: הם לא מבינים אותי, אני אומר להם: לטובתכם.
פרופ' זאב צחור: הם לא מוכנים.
פרופ' זאב צחור: הם נעולים בקונספט מסוים.
פרופ' זאב צחור: הם לא מבינים שמכללה זה לא פחות מאוניברסיטה וזה לא יותר מאוניברסיטה, זה משהו אחר, עם דגש לא על המחקר אלא על הוראה.
פרופ' זאב צחור: הוראה יכולה להיות הרבה יותר זולה במובן הטוב, כלומר אני לא מציע להוריד את הרמה.
פרופ' זאב צחור: להיפך, אני מביא את כל הפרופסורים הטובים של בן-גוריון, הם ילמדו את הסטודנטים, והסגל שלנו יהיה ממש שלדי.
פרופ' זאב צחור: זה מה שאנחנו עושים.
גילה גמליאל: אתה רואה בעצם את האוניברסיטאות כמוסדות מחקר, ששם צריכים להיות תקנים קבועים של מצבת כוח אדם וממנה לקבל את המשאבים של מרצים מן החוץ לכל המכללות בסוף.
פרופ' זאב צחור: כן.
פרופ' זאב צחור: ועוד מרכיב אחד - הדוקטורנטים שלהם, שזה גם מאפשר להם להיות דוקטורנטים.
גילה גמליאל: מה קורה היום בשאר המכללות?
פרופ' זאב צחור: המכללה הדומה לנו מבחינת גודל היא אריאל.
פרופ' זאב צחור: באריאל - אני אומר את זה בזהירות - להערכתי יש כ-140 אנשי סגל במינוי.
פרופ' זאב צחור: לנו, עם אותו גודל, יש 40 אנשי סגל במינוי.
פרופ' זאב צחור: איש סגל במינוי יקר מאוד, ההבדל של 100 אנשי סגל מאפשר לנו עולם שלם, עולם אדיר.
פרופ' זאב צחור: מינוי זה 50-60 אלף דולר לשנה, תכפילי את זה ב-100 ותגיעי לכספים אדירים.
גילה גמליאל: אחת הבעיות הקשות היא החופש האקדמי, שהממשלה לא תתערב בחלוקת המשאבים הפנימיים של הקמפוסים.
גילה גמליאל: אין ספק שאחד הדברים שהסגל הבכיר של האוניברסיטאות וההנהלה מתחילים להפנים, שאם הם לא ישכילו להתייעל זה יחזור אליהם כבומרנג באיזשהו שלב, ולא פלא שכל פעם מחדש עולים רעיונות שקשורים באופציות להתערב בחלוקה הפנימית של המשאבים בתוך המוסדות להשכלה גבוהה.
גילה גמליאל: אני מסכימה אתך שאם לא ימצאו דרך להתייעלות פנימית, ההתערבות תימשך.
שלום בן-משה: קודם כל, יש כבר החלטה במועצה להשכלה גבוהה, שמוסדות המחקר הם באוניברסיטאות ולא במכללות.
שלום בן-משה: לכן זאת כבר השנה השנייה שבשנה הראשונה לומדים יותר סטודנטים במכללות מאשר באוניברסיטאות.
שלום בן-משה: המכללות הן להוראה, וזה בהגדרה.
שלום בן-משה: אגב, הן מקבלות פחות כסף מאשר האוניברסיטאות.
פרופ' זאב צחור: אני מציע שנקבל עוד פחות.
שלום בן-משה: איך עושים את זה בפחות כסף?
שלום בן-משה: אם יאפשרו למכללות לקחת מרצים מהאוניברסיטאות.
שלום בן-משה: היום המל"ג לא מוכנים לזה.
פרופ' זאב צחור: בואו נדבר בגילוי לב.
פרופ' זאב צחור: הסטודנטים שלנו מגיעים לכאן כי נקודת ההתחלה שלהן היא טובה פחות.
פרופ' זאב צחור: מי שמסתיר את זה, אומר לא אמת.
פרופ' זאב צחור: אנחנו מקבלים אותם ברף יותר נמוך, דורשים מהם בתום שנה א' לעמוד במבחנים שאוניברסיטת בן-גוריון דורשת, אותו מבחן.
פרופ' זאב צחור: כדי לעשות את זה יש סוד אחד, והסוד הוא המורה שיודע להביא אותם לנקודה הזאת.
פרופ' זאב צחור: ואז במל"ג כועסים עלינו שאנחנו מעסיקים מרצים מהאוניברסיטה.
פרופ' זאב צחור: אנחנו מעסיקים אותם כי זה צורך קיומי של הסטודנטים שלנו.
גילה גמליאל: זה נובע מתוך חסך בכל אזור הנגב.
גילה גמליאל: מראשון לציון עד אילת, בכל הנגב, אין שום בית ספר למשפטים.
גילה גמליאל: בסופו של תהליך, אחד המוסדות יקבל את האפשרות לממש את הלימודים האלה.
פרופ' זאב צחור: רק מוסד אחד.
פרופ' זאב צחור: באוניברסיטת בן-גוריון זה לא יכול להיות כי בשיטה הקיימת היום, כדי להכניס תחום חדש, צריך להוריד תחום.
פרופ' זאב צחור: אי אפשר להעלות על הדעת שהיום פרופ' אבישי ברוורמן יתייצב בתוך האוניברסיטה שלו ויאמר: אנחנו פותחים פקולטה למשפטים וסוגרים פקולטה להנדסה.
פרופ' זאב צחור: כיוון שאנחנו עוד בשלבים של הסבת תוכניות בן-גוריון, אנחנו כן יכולים להגיד: אנחנו פותחים מחלקה למשפטים ולא מכניסים את משאבי אנוש.
פרופ' זאב צחור: הצענו את זה על אותו כסף שיש לנו.
גילה גמליאל: איפה זה עומד?
פרופ' זאב צחור: בדיון בות"ת.
פרופ' זאב צחור: יש התנגדויות גדולות מאוד של אגף תכנון בות"ת.
גילה גמליאל: מדוע אזרח של מדינת ישראל באזור אילת, דימונה, שרוצה ללמוד משפטים, צריך ללכת למרכז הארץ?
גילה גמליאל: אין לכך שום היגיון בעולם.
פרופ' זאב צחור: את יודעת כמה סטודנטים מקו אשקלון ודרומה לומדים עכשיו במכללות למשפטים במרכז הארץ?
פרופ' זאב צחור: 1,100.
פרופ' זאב צחור: כמעט כולם לומדים במכללות פרטיות, והעלות של כל אחד היא גבוהה.
גילה גמליאל: גם מבריחים אותם מאזור הנגב לגור במרכז הארץ.
פרופ' זאב צחור: העלות למשפחה, כדי להביא בן ללימודי משפטים במרכז הארץ במכללה פרטית, היא בין 220 ל-250 אלף שקל, היינו רבע מיליון שקל.
פרופ' זאב צחור: המשמעות היא שמי שלומד משפטים מבאר שבע הם בני הרופאים וכו', אז את מי דופקים כאן שוב?
שלום בן-משה: אם הם ילמדו פה אצלך, תחסוך להם בערך 100 אלף שקל.
פרופ' זאב צחור: יותר.
פרופ' זאב צחור: אצלי זאת מכללה מתוקצבת, לא פרטית.
פרופ' זאב צחור: שכר הלימוד הוא הרבה פחות, זה 60-70 אלף שקל.
גילה גמליאל: זאת אחת הבעיות - המדינה לא קובעת בכל מה שקשור ללימודים במוסדות להשכלה גבוהה.
גילה גמליאל: הממשלה לא יכולה לקבוע החלטה שבאזור הנגב פותחים מכללה ללימודי משפטים.
גילה גמליאל: המועצה להשכלה גבוהה ביחד עם ועדת תכנון ותקצוב אמורים ביחד להפנים את הצרכים של כל קמפוס ולפי זה לנווט.
גילה גמליאל: זה לא סוד שבהרכב הישן של המל"ג היתה נטייה מאוד מובהקת לגבי העברת משאבים לקמפוסים מאוד ספציפיים באזור המרכז וירושלים.
גילה גמליאל: אבל עם השנים, מכיוון שלא היתה התחשבות וראייה אובייקטיבית לגבי חלוקת המשאבים וחלוקת האישורים מצד המל"ג, נוצר פתאום צורך עז להתערב ולהחליף את הרכב המועצה להשכלה גבוהה, ולהוסיף יותר נציגי ציבור שיתנו את הדעת על ההיקפים האלה.
שלום בן-משה: הוסיפו גם נציגי מכללות.
גילה גמליאל: עכשיו אני מנסה להוביל מהלך שיהיה נציג נוסף לסטודנטים.
גילה גמליאל: כלומר, יהיו שני נציגים של הסטודנטים בתוך הממסד הזה.
גילה גמליאל: הסיבה היא שלעתים שוכחים שכאשר נותנים לך חופש, אתה צריך לנווט אותו בצורה נכונה.
גילה גמליאל: אותו הדבר כאן - יש פה צורך שמתבקש.
גילה גמליאל: המועצה להשכלה גבוהה צריכה להפנים באיזשהו שלב שחובה שבאזור הנגב יהיה מוסד אקדמי שילמד משפטים.
גילה גמליאל: אולי זה לא נוח למרצים, לשופטים, לעורכי-הדין, אבל זה יוצר פה מצוקה אמיתית לאותם צעירים שרוצים ללמוד משפטים.
פרופ' זאב צחור: אני כבר אומר שאין לנו בעיה של סגל, אין לנו בעיה של תקציב, אין לנו בעיה של מקום.
פרופ' זאב צחור: הבעיה היחידה שלנו היא איך עושים הבקעה במל"ג.
פרופ' זאב צחור: לא תהיה לנו בעיית תלמידים, כפי שאתם משערים.
גילה גמליאל: לדעתי צריך ממש להציב את זה כיעד ולהיכנס עם זה בכל הכוח בהיבט של המל"ג, אני חושבת שזה פשוט מתבקש.
גילה גמליאל: מכללת ספיר שמכלכלת את צעדיה בתבונה, ויש חשיבות אקדמית עליונה שתהיה בה פקולטה למשפטים.
גילה גמליאל: אולי נפנה גם לשרה בעניין הזה.
גילה גמליאל: כפי שאמרתי, למכללה הטכנולוגית בבאר שבע הבנו שאין את הקורס לנשים חד-הוריות, קורסי הכשרה.
גילה גמליאל: דאגנו שמשרד התמ"ת יתחייב לפתוח קורס כזה כבר בזמן הקרוב וגם את קורס ההכשרה לנשים הבדואיות כדי למצוא מקורות תעסוקה.
גילה גמליאל: בוועדה לקידום מעמד האישה דנו שלוש ישיבות בשילוב נשים במערך הטכנולוגי והמדעים - גם בבתי הספר, גם בצבא וגם במוסדות להשכלה גבוהה.
גילה גמליאל: החלטנו שנצא לסיור בשטח כדי לראות איך הדברים מתקיימים הלכה למעשה.
גילה גמליאל: אני, כמי שהיתה פה מספיק שנים וחשה את החסך במים באזור הדרום, ניווטתי את הסיור לכאן, במיוחד בגלל הידיעה מראש שמהישיבות כאן יצמח דבר פרודוקטיבי ונוכל לעודד עוד קורסים.
גילה גמליאל: אני חושבת שזה מבורך, אני מקווה שאתה מקבל את זה בשמחה.
פרופ' זאב צחור: כמובן.
שלום בן-משה: מכללת ספיר היא בין המכללות המתקדמות שקיימות.
שלום בן-משה: היא התקדמה בשנים האחרונות בצורה מאוד משמעותית.
שלום בן-משה: אם את זוכרת, הצגתי לך בשקף כמה מכללות טכנולוגיות נמצאות בתוך קמפוס אקדמי, בכלל זה כמובן מכללת ספיר.
שלום בן-משה: אמרתי לך שהיתרון המשמעותי ביותר של סטודנט שמתחיל ללמוד היום כאן, מכיוון שהוא נמצא בתוך סביבה של לימודים אקדמיים, יוכל בסופו של דבר להגיע לתואר אקדמי.
שלום בן-משה: צריך לומר לזכותו של פרופ' צחור - אומרים מקצת שבחו בפניו - שהוא מאוד פתוח בעניין הזה, וכך נוהגים גם ראשי החוגים שלו.
שלום בן-משה: הם לוקחים את תוכנית הלימודים של ההנדסאים, כי היא ממילא נמצאת כאן, ומקבילים אותה לחוג האקדמי המקביל וההמשכי.
גילה גמליאל: כך שאם התלמיד רוצה להמשיך אחר כך לתואר אקדמי, הוא יוכל.
פרופ' זאב צחור: אבל תוך כדי הלימודים כאן, הוא כבר מתחיל שם.
גילה גמליאל: כמה אחוזים ממשיכים ללימודים אקדמיים?
אורנה: כרגע יש 150 לומדים כאלה.
פרופ' זאב צחור: בבואו לאקדמיה יש לו 43% מהדרישות, כלומר הוא עשה כמעט חצי מהתואר.
אורנה: יש לו 51 נקודות מתוך 108.
פרופ' זאב צחור: מה שחשוב הוא שהדבר הזה יהיה מובנה ומסודר.
פרופ' זאב צחור: מה שהם עושים זאת יוזמה של המכללה וזאת יוזמה מבורכת.
פרופ' זאב צחור: להיות אקדמאי זה סטטוס, היום אנחנו מאבדים אוכלוסייה מאוד טובה מכיוון שתואר הנדסאי זה לא תואר אקדמי.
פרופ' זאב צחור: היום יש דלת מסתובבת, אנשים הולכים ללמוד מדעי הרוח ומדעי החברה באוניברסיטה או במכללה, מסיימים ואין להם מה לעשות, והם באים לעשות הסבת אקדמאים.
פרופ' זאב צחור: זה עולה הון תועפות למדינה וזה אבסורד.
פרופ' זאב צחור: כאן אנחנו לא רוצים להיות מהנדסים, אנחנו מדברים על הנדסאי אקדמי.
פרופ' זאב צחור: המכללה רוצה לעשות את זה בצורה מובנית ומסודרת, ואז בעצם למשוך אוכלוסייה שמחפשת את התואר.
פרופ' זאב צחור: כי השכר של הנדסאי הוא שכר טוב, הוא מרוויח הרבה.
גילה גמליאל: כמה שנים לומדים פה לשם כך?
פרופ' זאב צחור: בארבע שנים הוא מסיים תואר הנדסאי ו-BA.
פרופ' זאב צחור: זה ממש רווח.
גילה גמליאל: מי השכיל לעשות את זה קודם - אתם או האוניברסיטאות?
פרופ' זאב צחור: אנחנו, זה פטנט שלנו.
שלום בן-משה: יש פה תואר שנקרא BA בניהול ובקרה תעשייתית, שהכלים שהוא מקנה לכל הנדסאי לניהול בעתיד, גם אם הוא יהיה אלקטרונאי וגם הוא איש כימיה, הם כלים מצוינים.
גילה גמליאל: כמה נשים לומדות בתחום הטכנולוגי?
אורנה: כשליש מהתלמידים בתחום הטכנולוגי, כאשר בביו-טכנולוגיה למעלה מ-60% הן בנות.
אורנה: באדריכלות - 54.5% בנות, בתקשורת אינטרנט, שזה מחשבים ותוכנה - 50%.
אורנה: בתואר משולב לומדות יותר נשים משום שהן באות עם תעודת בגרות, עם דרישות קבלה לאקדמיה.
שלום בן-משה: אני שמח שנמצאת פה הסגנית של יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים.
שלום בן-משה: אני יודע שהצבא ישמח מאוד, בין היתר, שייפתח פה מסלול "רקיע".
שלום בן-משה: אנחנו נמצא דרך לפתור את הבעיה שקיימת.
שלום בן-משה: יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה המליצה על העניין, אנחנו נבדוק את העניין הזה וייתכן שהשנה נפתח כיתה נוספת גם במכללת ספיר.
אורנה: אפשר לפתוח פה מסלול אלקטרוניקה, זה אין במכללה בבאר שבע.
גילה גמליאל: אני רוצה לציין בפניכם את המגמות של השתלבות סטודנטיות בכלל בחתך ארצי במה שקשור לתחומי הלימוד.
גילה גמליאל: מתימטיקה, סטטיסטיקה ומדעי המחשב, מדעים פיזיקיליים, מדעים ביולוגיים, הנדסה ואדריכלות הם תחומים שמקבלות התארים בהם לא עולות על 6% מסך הכל מקבלות התארים.
גילה גמליאל: אם אני מסתכלת על החלוקה, מרבית הנשים שנמצאות במוסדות להשכלה גבוהה לומדות מדעי הרוח הכלליים - כ-8%, מדעי החברה - כ-30%, חינוך והכשרה להוראה - כ-13%.
גילה גמליאל: הכיוונים הם מאוד ספציפיים.
גילה גמליאל: לעומת זאת במדעים פיזיקליים - 2%, מדעים ביולוגיים - 6%, מתימטיקה - 4%, אלו שיעורים נמוכים מסך הכל הנשים שלומדות במוסדות להשכלה גבוהה.
אורנה: בביו-טכנולוגיה אצלנו יש 60% בנות.
גילה גמליאל: כי ביו-טכנולוגיה זה מסלול חדש יחסית, ובמקצועות החדשים יש יותר היענות מצד נשים.
גילה גמליאל: אם מסתכלים על הנשים ביחס לגברים במקצועות המדעיים, שיעור הנשים לא עולה על 40%.
גילה גמליאל: זה אומר שיש חובה לעודד את הנשים ללמוד את התחומים האלה כבר בעתודה, בצבא, בלימודים בבית הספר.
גילה גמליאל: הכל מתחיל ונגמר בחינוך.
פרופ' זאב צחור: אני מסכים עם מה שאת אומרת, אני רק רוצה להפנות את תשומת לב שבשני תחומים באקדמיה שהיו בעבר בשליטה מוחלטת של גברים חל ממש מהפך.
פרופ' זאב צחור: התחום האחד הוא רפואה והתחום השני הוא מדעי החיים.
פרופ' זאב צחור: גם בהנדסה מתחיל כבר להיראות שינוי, לא מספיק אבל המגמות הן לטובתכן.
שלום בן-משה: אני חושב ש"רקיע" זאת תרומה חשובה לעניין הזה.
אורנה: צריך הכוונה לנשים למכינה לעתודה למקצועות ההנדסה.
אורנה: זה יביא לעלייה בשיעור הנשים במקצועות האלה.
שלום בן-משה: בעתודה הטכנית יש הנחיה עכשיו לקבל יותר נשים.
גילה גמליאל: זה לא רק בעתודה, יש גם מלגות של משרד המדע שמתועלות לנשים שחונכות ומעודדות נערות ללמוד מדעים וטכנולוגיה.
גילה גמליאל: גם כאן לא קיצצו השנה, זאת היתה הבטחה שקיבלנו בזמנו משר המדע וזה אכן יצא לפועל והמלגות לא קוצצו.
גילה גמליאל: אלה דברים שבאמת יכולים לקדם ולסייע.
גילה גמליאל: אני מברכת על הסיור.
גילה גמליאל: אני מברכת אותך, פרופ' צחור.
גילה גמליאל: המכללה השתנתה לבלי הכר.
גילה גמליאל: הייתי פה לפני שנתיים בישיבה של התאחדות הסטודנטים, הייתי יושבת-ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון, ואין מה להשוות גם מבחינת המבנים.
פרופ' זאב צחור: תבואי עוד שנתיים.
גילה גמליאל: אני מאוד נהניתי לראות כאן את ההתפתחות המדהימה.
גילה גמליאל: גם בצבא עכשיו יש שינוי מגמה בחיל האוויר - גם אני בוגרת חיל האוויר - לגבי כל איוש המטוסים והסד"כ החדש שמגיע לאזור הנגב על מנת לאכלס יותר את הנגב.
גילה גמליאל: יודעים שזאת האפשרות הטובה ביותר.
גילה גמליאל: אני מקווה שישכילו בכל המוסדות, במיוחד הציבוריים, לעשות את זה.
שרי כהן: בעניין של עתידה של תוכנית ההכשרה לנשים חד-הוריות, שמענו את המצוקה שלהן.
שרי כהן: אלה נשים שלא תהיה להן הזדמנות ללמוד בדרך אחרת, חבל שבשביל כסף לא גדול זה יימנע מהן.
שרי כהן: יש מערך מלגות של משרד התמ"ת שהן זכאיות להשתלב בו.
שרי כהן: צריך למצוא הסדר חדש שאפשר להגיש בקשה, יש מלגות לנשים חד-הוריות.
גילה גמליאל: אתם מודעים לזה?
אורנה: לא.
גילה גמליאל: אפשר לתעל את זה לכאן.
אורנה: הדיקן שלנו חילק מלגות לנשים שנמצאות במצוקה גדולה מאוד.
גילה גמליאל: אבל היא מדברת אתך על מקור אחר של מלגות.
גילה גמליאל: זאת כבר בשורה טובה, קחו ממנה את הפרטים.
שרי כהן: כשהממשלה הקימה את הוועדה שמטפלת במלגות הללו, הרציונל שלה היה שכל ההורים היחידים שנפגעים מחוק ההסדרים יפוצו בעזרת תגמולים למיניהם על פי קריטריונים.
פרופ' זאב צחור: אני רוצה להודות לחברת הכנסת גילה גמליאל.
פרופ' זאב צחור: היא ישר הרימה את הכפפה.
פרופ' זאב צחור: אני השתתפתי באחת הישיבות בוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת, הצעתי את הסיור, בלי לחשוב פעמיים גילה אמרה: אנחנו באים.
פרופ' זאב צחור: אני חושב שהסיור הזה היה חשוב, הוא גם היה מוצלח, לראות דברים מקרוב.
פרופ' זאב צחור: באמת הרבה תודה.
פרופ' זאב צחור: דבר נוסף, אנחנו בהחלט נרצה להיעזר בך בדברים הנוספים, כמו העניין שהצגנו על רגל אחת - איך אנחנו משדרגים בעתיד את המכללות לכיוון האקדמי, שזה נושא מאוד חשוב שנצטרך לעבוד עליו.
פרופ' זאב צחור: בסך הכל אני מניח שבעזרת הוועדה בהחלט נצליח להביא יותר ויותר נשים לכיוונים הטכנולוגיים, דבר שבהחלט יכול לסייע לכולם.
גילה גמליאל: הייתי סוגרת כמה מהמכללות להוראה, ומתעלת את המשאבים לכיוונים הרבה יותר טובים.
אביטל אהרוני: בשנה שעברה עשינו פרוייקט של קידום בנות במדעים ומתימטיקה, במימון של הרשות למעמד האישה במשרד ראש הממשלה, בכל רחבי הארץ.
אביטל אהרוני: מתקיימות קבוצות של נערות שנקראות "נערות מובילות שינוי", פרוייקט נמ"ש ביחד עם שדולת הנשים, כשהרעיון הוא העצמה של הנערות ופתיחת אופציות אחרות של קבלת המציאות כפי שהן מבינות אותה.
אביטל אהרוני: אנחנו עובדות עם צוותי מורות ומורים על העלאת המודעות לעידוד בנות למקצועות מדעים ומתימטיקה על מנת שגם המורות תהיינה מודעות לעניין הזה.
פרופ' זאב צחור: שלום בן-משה ואני היינו בוועדת ההיגוי.
אביטל אהרוני: זאת הפעילות שלנו.
אביטל אהרוני: במחוז דרום יש לנו ארבעה-חמישה בתי ספר שכלולים ב"נערות מובילות שינוי".
אביטל אהרוני: קריית גת נכנסה לזה עכשיו בהיקף עירוני.
אורנה: יש למצוא דרך לתמוך בנשים החד-הוריות כדי שיוכלו לסיים את הלימודים.
פרופ' זאב צחור: אם הייתם יודעים מה קורה כאן.
פרופ' זאב צחור: אצלנו אין מזכירה בדרך ללשכה, זה עיקרון, ועל כן תמיד הדלת פתוחה - מנכ"ל, גזבר.
פרופ' זאב צחור: אין לכם מושג - אני מדבר על סטודנטים בעיקר - איזו מצוקה קיימת.
פרופ' זאב צחור: אנחנו מצאנו סטודנטים שעם רדת החשיכה מחטטים באשפה של המנזה.
אורנה: נשים שעובדות תוך כדי הלימודים ומרוויחות מעל 500 שקל, מפחיתים להן את קצבת הבטחת ההכנסה.
גילה גמליאל: יש הרבה אבסורדים, צריך למצוא אותם ולטפל בהם.
גילה גמליאל: צריך לראות איפה קיימים בחוקים הניואנסים האלה שיוצרים את העוולות.
גילה גמליאל: אם לא מסיירים ומדברים עם האנשים ולא רואים את הדברים, לא נתקלים בהם ולא מתרגמים אותם לשפת החוקים.
גילה גמליאל: לגבי הנושאים שהנשים העלו כאן היום, אין ספק הם צריכים טיפול והם יכולים לקבל את הטיפול.
גילה גמליאל: הם יקבלו את הטיפול.
אורנה: הפרוייקט של הנשים החד-הוריות הוא באמת פרוייקט מיוחד, ויש בו אווירה של לימודים.
אורנה: לפרוייקט כזה יש ערך מוסף אם יש לו המשכיות.
אורנה: אם זה יהיה פרוייקט אחד, יפה ככל שיהיה והוא יסתיים, הנשים ילכו הביתה וזה ייגמר.
אורנה: אני חושבת שהיופי שלו יהיה אם באמת תהיה לו המשכיות.
גילה גמליאל: הפרוייקט מובטח גם לשנה הבאה.
פרופ' זאב צחור: יש כוונה לפתוח בשנה הבאה כיתות נוספות.
גילה גמליאל: גם השנה פותחים כיתות נוספות.
פרופ' זאב צחור: אני ממליץ על עצמנו.
פרופ' זאב צחור: מתאים לנו לעשות דברים כאלה.
גילה גמליאל: פלייבוי וגם המתעתדים לראות עצמם, גם לוקחים חלק בכל מה שקשור לשידורי הפורנוגרפיה, כמו שהבנתי מ-YES וחברות הכבלים, נציגות כל הארגונים ומשרדי הממשלה השונים.
גילה גמליאל: הישיבה היום תהיה סביב שידורי ערוץ הפלייבוי שכרגע גם לצערנו אושר בבג"צ.
גילה גמליאל: אני מרשה לעצמי לומר לצערנו, בהתחשב בעובדה שבחנתי את הנוכחים והנוכחות כאן בישיבה, כך שלפי מיטב ידיעותיי והבנותיי, הרוב כאן חושב אחרת.
גילה גמליאל: אני ממש הצטערתי, התאכזבתי לשמוע את הפסיקה, דווקא משופטת בית המשפט העליון לשעבר, גב' דורנר, שבחרה להציג דווקא, היא כאישה.
גילה גמליאל: לגבי עצם זה הכשירו בכל מה שקשור לערוצי הפלייבוי, למרות שהצעת החוק שעברה בכל מה שקשור לשידורים של ערוצי פורנוגרפיה, ולמרות חתימה של מעל 50 ח"כים מהבית הזה, מכל סיעות הבית, שפירשו אחרת את החוק הקיים בעניין הזה.
גילה גמליאל: עדיין השופטים של בית המשפט ראו לנכון להחליט אחרת מכוונת המחוקק לצורך העניין.
גילה גמליאל: מכיוון שכך, בחרנו לבחון את החוק מחדש ולראות איפה לדעתנו צריך עוגנים על-מנת לשנות את החוק הקיים.
גילה גמליאל: כדי שלא יצטרך לקבל פרשנות של בימ"ש.
גילה גמליאל: ורק זו הדרך היחידה על-מנת שגם כוונת המחוקק תקבל את הביטוי בכל מה שקשור בהלכה למעשה.
גילה גמליאל: כלומר, אם החוק הקיים הותיר פרצות בכל מה שקשור לגבי השידורים - אז אנחנו נצטרך לחדד את החקיקה, על-מנת שהדברים לא יהיו נתונים לפרשנות.
גילה גמליאל: יחד עם זאת, הדיון עכשיו נועד דקה אחרי הכשרת השידורים על ידי בג"צ.
גילה גמליאל: אבל כל הזעקות שקמו, גם מממשות את עצמן, ועכשיו כפי שראינו בפרסומים האחרונים, כחול עולה, יכולים להיות פה 10 ערוצי סקס.
גילה גמליאל: ושוב, כל המלחמות שנעשו.
גילה גמליאל: אני באופן אישי מאוד הופתעתי שאחד מהטעונים שהציגו השופטים היה שב-175 מדינות בעולם זה קיים.
גילה גמליאל: ואם נבחן את ה-175 מדינות האלה, את מעמדן של הנשים, גם לא נתפלא שהמצב שם גם כן לא שוויוני לחלוטין.
גילה גמליאל: הייתי אולי מצפה שאם כבר עושים הסקה כזאת לוגית, אז אולי היה כדאי לבחון את כל התמונה במלואה.
גילה גמליאל: ולאו דווקא לנסות ולהצטייר נאורים במקום שהנאורות לאו דווקא מקבלת או מחבקת את כל העניין.
גילה גמליאל: אבל אני משערת שחברי, חושב אחרת ממני, וגם בטח אנשים אחרים כאן.
גילה גמליאל: ומכיוון שכך, היום הדיון יהיה באופן כללי על שידורי ערוץ הפלייבוי.
גילה גמליאל: מה אתם חושבים לנכון צריך להיות, צריך להיעשות.
גילה גמליאל: איך מונעים מצב שהיום זה כבר מוכשר חוקית, כלומר אנחנו לא יכולים לתקוף מבחינת החוק את זה.
גילה גמליאל: אבל בטח ובטח עד שיחוקק חוק אחר, אם וכאשר, אז גם לוודא ולפקח שהפורנוגרפיה קלה, יש בזה מונחים של קלה וכבדה, לא אצלי, אבל אכן לא תעבור מעבר למה שזה כבר.
גילה גמליאל: מצד שני, לראות איך עוצרים את הסחף, אם זה בכלל אפשרי מבחינת החוק.
גילה גמליאל: ולראות איך מקדמים הליך חקיקתי שבסופו של תהליך אני מאמינה גם שהוא יעבור, למרות שזה יהיה קשה.
גילה גמליאל: אני ארצה לשמוע את חה"כ רשף חן בכמה מילים ואז למען האיזון לצורך העניין, ואז אנחנו נפתח את הדיון.
רשף חן: השמרנית מאוד שרואה בעיסוק במין דבר רע, שלילי.
רשף חן: ללא שום קשר לשאלה אם זה גברים או נשים, מפלה, מבזה או לא מבזה.
רשף חן: עצם העיסוק במין נתפס כאיזה טאבו, מפחיד, אסור, נוראי.
רשף חן: לכן האסכולה הזאת מביאה אל הדיון הזה גישה מאוד קריטית, ופורנוגרפיה בעצם שוללת אותה לחלוטין.
רשף חן: אותה גישה שרואה אגב בד"כ משולב יחד עם הגישה, גם גישה מאוד שוביניסטית.
רשף חן: שרואה במיניות נשית כלשהי דבר מאוד אסור, צריך להחביא אותו או לא בסדר.
רשף חן: זה לא בסדר שאישה תהיה מינית.
רשף חן: אני חושב שאולי מותר לציין שאני לא שותף לגישה הזאת בשום צורה.
רשף חן: ואני מקווה שכל מי שיושב פה מסביב לשולחן, לא מביא את האסכולה הזאת לכאן.
רשף חן: אבל יש דיון אחר שהוא לגמרי לגיטימי, שלפחות אני מאוד שותף לו, שמזהה בפורנוגרפיה אלמנטים שהם מאוד בעייתיים.
רשף חן: קודם כל, ישנו אלמנט של עידוד לאלימות -אלימות מינית.
רשף חן: דבר שאני מקווה שכל מי שיושב פה - מזהה אותו כשלילי.
רשף חן: יש אלמנט של ביזור מיני שהוא לאו דווקא אלים- אבל זה סוג של אלימות והוא רק במעט יותר נמוך מאלימות מינית.
רשף חן: ויש אלמנט והוא נחליט שאולי הוא רלוונטי לדעתי בנושא של ערוץ פלייבוי, של ייחוס מיניות למין אחד בלבד.
רשף חן: לדעתי מה שאנחנו חייבים לעשות, אני חושב שגישה שבאה ואומרת, פורנוגרפיה באשר היא פורנוגרפיה היא דבר שלילי ואני חושב שהיא שגויה, מפני שיכולה להיות פורנוגרפיה שאין בה שום דבר שלילי.
רשף חן: המין זה חלק בלתי נפרד חשוב, ולגיטימי לחלוטין מהחיים של כולנו.
רשף חן: הוא נושא לגיטימי למדיה, הוא נושא לגיטימי לספרות, הוא נושא לגיטימי לסרטים.
רשף חן: סרט מטרתו להביא להנאה מינית לאנשים, אין בזה שום דבר שלילי בעיני.
רשף חן: לכן אם יש אנשים ויש אנשים רבים כאשר הם צופים בעלילה מינית - זה גורם להם הנאה - אין בזה שום דבר שלילי.
רשף חן: עצם העובדה שמשדרים פורנוגרפיה באשר היא פורנוגרפיה אין שום דבר שלילי לדעתי.
רשף חן: איפה הבעיה וכאן יש בעיה - שמתחילה מהסרטים - מה שנקרא, הפורנוגרפיה הקשה ששם יש אלמנטים קשים של ביזור ואלימות.
רשף חן: לכן לדעתי, צריך לאסור אותם כי יש בהם מידה של עידוד לתופעות האלה ולגיטימציה לתופעות האלה, ולכן בפירוש צריך לאסור אותם.
רשף חן: הדבר שהוא יותר רלוונטי לדיון על פלייבוי, ערוץ פלייבוי באופן עקבי הוא בעצם ערוץ של שירותי הנאה מינית לגברים בלבד.
רשף חן: בעצם מה שהוא עושה, יש לו מדיניות עקבית שעוסקת בהצגת הנשים כאובייקט מיני.
רשף חן: בלי כמעט להציג את הגברים כאובייקט מיני.
רשף חן: למשל, בערוץ פלייבוי יש מדיניות ארוכת שנים מן המפורסמות, שלא יראו את אבר המין של גבר.
רשף חן: איברי המין של נשים רואים לעתים, במידת פירוט רחבה.
רשף חן: אבל איברי המין של גברים לא יראו לעולם.
רשף חן: בעצם המסר שעולה לכם מהערוץ הזה הוא, שהנשים הם אובייקט מיני והגברים לא.
רשף חן: פה בעיני יש בעיה, אבל זו לא בעיה שמצדיקה את הפסקת הפורנוגרפיה באשר היא.