GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענבל גבריאלי: הדברים האלה יצטרכו לדון עליהם לאחר קריאה ראשונה.
מטי גרינברג: זה לא אחיד.
מטי גרינברג: הערה - ייקבעו תוך שנה מיום תחילתו של חוק זה.
מטי גרינברג: אם ההליך יהיה ארוך יותר – מאיפה - -
ענבל גבריאלי: את מוכנה להקשיב?
ענבל גבריאלי: אני מודעת למה שכתבנו בדיון הקודם.
ענבל גבריאלי: אני שוב אומרת גם לך וגם לך, מר זלצר וגם למרי, נכתוב את הדברים בדברי ההסבר וגם נעגן אותם כפי שסיכמנו בדיון הקודם בחוק עצמו ואולי בגלל שיש לנו פסק זמן של לפחות 3 חודשים, אנחנו יכולים להאריך לשנה.
יהודית פלוטקין: זה יהיה לרעת העובדים, צריך להשאיר את השנה.
יעקב זלצר: ברגע שהסדרים שכאלה עומדים לפני דיון ואנחנו מכירים את האוצר, למרות שאנחנו בידידות טובה - הסכמים חתומים שאני עברתי ולא קיבלו בנושא של פרמיות למשל, רצתי אחרי שזה היא חתום והם לא קיבלו בדרג הכי בכיר.
יעקב זלצר: הנושא כאן לא סגור.
יעקב זלצר: בישיבה הקודמת היתה פה עורכת דין של ההסתדרות, טליה - והצענו בזמנו הצעה במקום ההצעה הזאת, שהחוק יעבור בקריאה שלישית - לא מעניין אותנו איזו קריאה - אלא שלא ייכנס לתוקף עד שלא יוסדר מעמד העובדים.
יעקב זלצר: נתנו פתרון טוב.
ענבל גבריאלי: לא ייתכן, זה בלתי אפשרי להתנות כניסה לתוקף של חוק באיזשהו משהו חיצוני אחר.
ענבל גבריאלי: זה לא אפשרי.
ענבל גבריאלי: אתה יכול להתנות באלף ואחד דברים או בהסכם קיבוצי, זה לא אפשרי להתנות כניסת חוק לתוקף במשהו חיצוני.
ענבל גבריאלי: אנחנו נכתוב את הדברים כפי שהם ונציין בדברי ההסבר גם לגבי ההסכם הקיבוצי שזו הכוונה שלנו וזה רצון הוועדה שכרגע מורכבת רק ממני, וברגע שהוועדה מאשרת את הצעת החוק, זה עם דברי ההסבר וכנ"ל המליאה.
ענבל גבריאלי: למשפטנים שבינינו ידוע שכאשר מנסים בבתי המשפט או בכלל להתחקות אחר פרשנות של חקיקה מסוימת, יורדים לרמת דברי הכנסת, לרמת דברי ההסבר, ואז מבינים הכוונות.
ענבל גבריאלי: כך שלקריאה ראשונה זה נראה לי ממש מספיק.
יעקב זלצר: אין לי עורכת דין פה שאוכל להתייעץ אתה אבל מבחינה משפטית - -
ענבל גבריאלי: היועצת המשפטית של הוועדה היא בלתי תלויה.
יעקב זלצר: אם דברי ההסבר יעברו קריאה ראשונה ואחר כך נרצה הסכם עם האוצר לתנאי העובדים, מה יהיה?
רוני טלמור: מר זלצר, דברי ההסבר מבטיחים לך שכאשר יהיה דיון בכנסת הבאה, יהיה עוגן שכתוב שכבר בדיונים עכשיו וזה יהיה רלוונטי גם בדיונים הבאים, יש כוונה והתחייבות של הוועדה.
רוני טלמור: הוועדה היום לא יכולה לכבול את הוועדה של הכנסת הבאה, אבל ברגע שהדברים כתובים, מבחינת יחסי עבודה וכל המשמעויות של זה מבחינתכם והיכולת להשתמש במה שכתוב - זה מה שחשוב.
רוני טלמור: שהדברים מפורשים וברורים.
עדנה גרוס: צריך גם סנקציה מבחינת - -
ענבל גבריאלי: אין שום סנקציה ביחסי עבודה.
עדנה גרוס: זה לא ממשיך להתגלגל - -
ענבל גבריאלי: אין סנקציה וזה יכול להתגלגל.
יהודית פלוטקין: הייתי בעד לגמור קריאה שלישית עכשיו.
ענבל גבריאלי: נכון שמבחינת סדרי עבודה, כאשר תשב הוועדה בכנסת הבאה, אחרי שיבקשו להחיל דין רציפות ויחלו בדיונים לקראת קריאה שנייה ושלישית, יצטרכו להתחיל מאיפה שהוא.
ענבל גבריאלי: נקודת ההתחלה היא על פי נקודת הסיום שלנו, על כל המשתמע מכך.
ענבל גבריאלי: אני לא אומרת שמי שתשב כאן
ענבל גבריאלי: או ישב כאן יהיו מחויבים לדברים, אבל זה תלוי בעבודה שלכם.
מטי גרינברג: זאת הבעיה.
יעקב זלצר: אני די סקפטי בנושא דברי ההסבר.
יעקב זלצר: ברור לי שזה כתיבה נחמדה, אבל בפועל זה לא ייתן לנו כלום.
ענבל גבריאלי: אמרנו לך שזה קרקע מסוימת לעבודה, שזו הצהרת כוונות שאמור להיות המשך טבעי מהנקודה הזאת.
יעקב זלצר: בפועל אתם מעבירים הצעה, שגם אם לא תעבור קריאה שנייה שלישית והבנתי שאם זה עובר קריאה ראשונה, הדרך לקריאה שנייה ושלישית זה מהר, זה מדרון חלקלק שהעובדות יתחלקו עליו.
ענבל גבריאלי: יש לך טעות.
ענבל גבריאלי: אני יודעת, מחקיקה שלי לא כאן בוועדה, שהדרך הקשה והפתלתלה זה בדיוני הוועדה בין קריאה שנייה לשלישית.
ענבל גבריאלי: בפעם הבאה יצטרכו לעבור את המכשול של החלת דין רציפות של הצעת החוק הזאת.
ענבל גבריאלי: אחרי שיעברו את המכשול הזה, אז הכל נפתח מחדש, יורדים לרזולוציה גבוהה יותר, הדיונים עמוקים יותר, כי אוטוטו יש לנו חוק לפני קריאה שניה ושלישית.
ענבל גבריאלי: זה קצת הפוך.
יהודית פלוטקין: מצדי תסגור עם האוצר ונעביר קריאה שנייה ושלישית.
יעקב זלצר: האם את יכולה להבטיח שזה לא יעבור בקריאה שנייה ושלישית עכשיו?
ענבל גבריאלי: לצערי הרב, במהלך הדיונים ישבו אנשים שמטרתם היתה אחת: שהחוק לא יחוקק.
ענבל גבריאלי: יושב כאן עורכת הדין מאירה בסוק, שלאורך כל הדיונים ההערות שלה היו כל כך ענייניות, כל כך שקולות ונכונות ובמקום.
ענבל גבריאלי: אי אפשר היה לזהות שהיא באה מארגון זה או אחר.
ענבל גבריאלי: היא דיברה לגופו של עניין והלוואי וכולם היו כאלה.
ענבל גבריאלי: הכי הרבה שנגיע במהלך הכנסת הזאת זה לקריאה ראשונה.
עדנה גרוס: אם...
ענבל גבריאלי: האמן לי שזה הכי טוב שיש כרגע.
ענבל גבריאלי: אני יכולה להבטיח, גם מבחוץ אם אהיה חלילה, שאמשיך לעזור בזה.
ענבל גבריאלי: יושבת כאן גם מנהלת הרשות, לא משנה המספר, ניהלנו את הוויכוח, לקח לי זמן לחזור בי.
ענבל גבריאלי: היא תדאג לזה.
ענבל גבריאלי: ראיתי אותה נאבקת גם על תקציבים במשרד ראש הממשלה, מול אנשי האוצר.
ענבל גבריאלי: ראיתי אותה נאבקת ונלחמת, כך הכרנו.
ענבל גבריאלי: אני לא רוצה להאמין שהיא או אם תהיה מחליפה, יזנחו את נושא העובדות.
ענבל גבריאלי: בסך הכל אנחנו מדברים על עובדות.
יעקב זלצר: הפתיע אותי שזה הגיע לידיעתך רק בישיבה שלפני הקודמת.
ענבל גבריאלי: אז ראית את המבטים הנדהמים שלנו.
יעקב זלצר: אני מודה לכם ואני מבקש שיהיה רשום.
יעקב זלצר: תפעילי השפעתך גם על משרד האוצר.
ענבל גבריאלי: הכל רשום בפרוטוקול.
הלית מגידו: עוברים לארבעת הסעיפים האחרונים, עמוד 7 לנוסח החדש: "פקיעת כהונה של חבר מועצה או חבר הוועדה המייעצת.
הלית מגידו: חבר מועצה או חבר הוועדה המייעצת יחדל לכהן בה לפני תוך תקופת כהונתו באחת מאלה: (1) התפטר במסירת כתב התפטרות לראש הממשלה; (2) נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו וראש הממשלה העביר אותו מכהונתו בהודעה בכתב; (3) נתקיימה בו אחת הנסיבות הפוסלות אדם מהיות חבר המועצה או הוועדה המייעצת; (4) אם נתמנה כחבר מקרב הציבור – הוא נתמנה להיות עובד מדינה, ואם נתמנה כעובד המדינה – הוא חדל להיות עובד המשרד הממשלתי שבו עבד בעת המינוי; (5) הוא הורשע בעבירה שמפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כחבר המועצה או הוועדה המייעצת; (6) ראש הממשלה קבע, ולעניין חבר מועצה – באישור הממשלה, כי הוא אינו ממלא את תפקידו כראוי.
הלית מגידו: "
רוני טלמור: הערה: הסעיפים המוספים הם סעיפים שבשלב הראשון כתבנו אותם בסוף.
רוני טלמור: יש שם סעיף אחד שלא הרחבנו אותו לסעיף בגלל התנגדות של האוצר.
רוני טלמור: כתבתי שיהיה סעיף האומר שדין הרשות כדין המדינה לעניין תשלומי חובה, מסים וכו', והאוצר מתנגד ולכן זה לא נכלל.
מאיר בינג: אני לא נציג של רשות המסים או של הכנסות המדינה, אבל אני יודע שיש התנגדות גורפת לנושא הזה בכל חוק שעובר.
מאיר בינג: אני יכול להשיג עמדה רשמית.
ענבל גבריאלי: יש לכם שבלונה.
יהודית פלוטקין: תאגידים אחרים משוחררים ממסים.
מאיר בינג: אני יודע שמתנגדים לזה כרגע בהצעות חוק כמו הנצחת יהדות בוכרה, לוב, ובתאגידים אחרים כמו במרכז בגין ורבין ניסו להעביר הנחות מארנונה.
מאיר בינג: אנחנו מתנגדים לדברים האלה.
מאיר בינג: בכל גוף, בכל תאגיד אין סיבה לעשות את זה.
מאיר בינג: יש ההנחות הרגילות שיש למלכ"רים.
מאיר בינג: באופן אוטומטי, כשהם יהיו תאגיד, לתת להם את הפטורים.
מאיר בינג: אנחנו מתנגדים לסעיף הזה באופן גורף.
מאיר בינג: גם לבתי חולים אין ההנחות האלה.
ענבל גבריאלי: אתה יכול לומר לי מי הם או מה אופיים, אם יש משהו כזה באופן כללי של אותם תאגידים סטטוטוריים שיש להם פטור?
מאיר בינג: אני לא מכיר.
עדנה גרוס: יש כמה כמו הרשות לשיקום האסיר.
יהודית פלוטקין: תאגידים שצריכים להעביר שינוי חברתי.
רוני טלמור: אין מאפיין, זה די אקראי.
מאיר בינג: זה נושא מהותי שמתנגדים לו באופן כללי מאוד בכל מקום.
מאיר בינג: לבתי חולים אין דבר כזה וקשה להגיד שהם לא גוף חשוב.
מאיר בינג: לעמותות שעוזרות לילדים חולים אין דברים כאלה.
ענבל גבריאלי: זה לא עמותה, זה תאגיד סטטוטורי.
איילה גליקסברג: זה לא רווחי.
מאיר בינג: גם תאגידים על פי חוק - מרכז רבין, מרכז בגין - זה לא קיים.
מאיר בינג: גם בתאגידים של יהדות בוכרה היה סעיף כזה והאוצר התנגד והסעיפים האלה ירדו.
ענבל גבריאלי: אני לא רוצה שהסעיף הזה ירד.
מאיר בינג: אני אעביר את זה למשרד.
דריה חסקין: בסעיף קטן (3), הנסיבות הפוסלות, איפה הן יפורטו, הן מפורטות?
מאיר בינג: אולי שר האוצר יחליט להחזיר את זה לממשלה.
ענבל גבריאלי: אני אנסה לפתור את זה לפני כן.
ענבל גבריאלי: הרשות לשיקום האסיר – נראה לי שאם מעמד האישה כה חשוב עד כדי שהוקם גוף במשרד ראש הממשלה, עכשיו מוציאים אותו משם, אבל המטרה הציבורית, החברתית העליונה עדיין קיימת וזה נראה לי מספיק חשוב.
מאירה בסוק: גם אחרים יגידו כך.
יהודית פלוטקין: אנחנו צריכים להגיד מה הם יגידו.
מאיר בינג: יש הרבה גופים חשובים מאוד שאין להם.
מאירה בסוק: רשות המסים מנסה להוציא היום את כל התאגידים.
יהודית פלוטקין: את רוצה להרפות את ידי חברת הכנסת?
יהודית פלוטקין: גם אני אלחם על זה ואני מקווה שנצליח.
מאיר בינג: יש להם את ההנחות הקבועות.
מאיר בינג: כל פעם שפורצים את הכלל הזה, יש השלכות רוחב אדירות.
מאיר בינג: מה שאתם עושים פה זה לפרוץ ויש לזה השלכות אדירות.
מאיר בינג: אני אומר שבבתי חולים, שקשה להגיד שהמטרה שלהם פחות חשובה, בלי לזלזל, אני לא מזלזל במרכז מורשת בגין - -
ענבל גבריאלי: אולי נדבר על זה אחרי קריאה ראשונה?
מאיר בינג: אני מציע לא להכניס את זה ואחרי קריאה ראשונה אפשר להוסיף את זה.
מאיר בינג: זה לא נושא חדש, זה עלה בדיונים.
מאיר בינג: אני מציע לא להעלות ואחרי קריאה ראשונה יבוא נציג רשות המסים ותוכלו להוסיף את זה.
מאיר בינג: אני מציע בינתיים לא להעלות את הסעיף הזה.
רוני טלמור: התקציב הוא פחות מ-5 מיליון.
רוני טלמור: זה יכול להיות עלות תקציבית?
מאיר בינג: אני לא יודע.
מאיר בינג: המשמעות פה היא לא רק תקציבית.
מאיר בינג: יש פה השלכות רוחב אדירות מבחינת הכנסות המדינה, שאנחנו מנסים לשמור על כללים אחידים.
ענבל גבריאלי: נחליט מיד.
יהודית פלוטקין: אני מציעה להשאיר את הסעיף הזה.
ענבל גבריאלי: מה שיכול האוצר לעשות, מעבר ללומר לי מה שאמר מר בינג: אני אבקש להחזיר לוועדת שרים והם יוכלו להפוך את זה להצעה תקציבית.
ענבל גבריאלי: גם אם זה לא, אני אוכל לסתור את זה אבל אין לנו זמן.
ענבל גבריאלי: תקציב הרשות, בנוסף אותה הכנסה שבסעיף חוק כזה אנחנו גורעים מהם, אם זה מתקבץ יחדיו ל-5 מיליון, זה תקציבית.
יהודית פלוטקין: זה לא מתקבץ.
ענבל גבריאלי: גם אם לא, והאוצר יביא מסמך של 8-10 מיליון, כדי לסתור אני צריכה להזמין גורם בלתי תלוי, מהממ"מ שיכינו מסמך ולסתור את חוות הדעת שלהם עם חוות הדעת הכלכלית שלנו.
ענבל גבריאלי: אין זמן.
מאיר בינג: אני מציע שבין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית - -
ענבל גבריאלי: גם אני מציעה, אבל עם לכלול.
ענבל גבריאלי: .
מאיר בינג: יבוא נציג של מינהל הכנסות המדינה ורשות המסים ותדונו אתו בנושא הזה.
יהודית פלוטקין: אולי אפשר להוסיף בדברי ההסבר שזאת המגמה.
ענבל גבריאלי: זה מיותר.
ענבל גבריאלי: אולי לא נתעקש על זה כמו בנושא העובדים.
ענבל גבריאלי: מופיע בפרוטוקול שזה הרצון.
הלית מגידו: אני רוצה להשיב לדריה ממשרד ראש הממשלה, היא שאלה אותי לגבי פסקה (3) שמדברת על אחת הנסיבות שפוסלות אדם מהיות חבר מועצה והוועדה המייעצת.
הלית מגידו: לא מדובר ברשימה סגורה.
הלית מגידו: הכוונה לדברים שכבר היום הם במסגרת ועדת רביבי או שבוחנים אותם בעת המינוי.
הלית מגידו: דברים מתוך הפסיקה החל בניגוד עניינים וכלה במישהו שזייף את התואר שעל סמך התואר הוא התקבל לעבודה.
הלית מגידו: אני רוצה להבהיר שמדובר במשהו שונה מפסקה (6), שם מדובר על כך שהוא לא ממלא את תפקידו כראוי.
הלית מגידו: כלומר, כאן בוחנים מבחינה מהותית איך אותו אדם מתפקד בעוד שבפסקה (3) הכוונה היא לדברים לדוגמה שעל פיהם הוא התקבל לעבודה.
דריה חסקין: זה מותיר פתח - -
רוני טלמור: יש את זה בהרבה מקומות.
רוני טלמור: העתקנו ספציפית את הדברים האלה מהצעת החוק החדשה של הרשות לבטיחות בדרכים, זה משהו שנבדק לאחרונה.
דריה חסקין: זה נתון לשיקול דעתו של מי?
דריה חסקין: אין פה רשימה.
דריה חסקין: איך אדם ידע מה פוסל אותו?
דריה חסקין: מעבר להיגיון שאומר: זייפתי - -
רוני טלמור: זה משהו שמלכתחילה היה פוסל אותו.
רוני טלמור: הרי תנאי הסף לא אמורפיים, הם לא מתייחסים אפילו לנושא ההתאמה.
רוני טלמור: לכן יש הבחנה בין תנאי פסלות לבין נושא התאמה שתנאי הפסלות יחסית קשיחים, גם אם הם לא רשימה סגורה.
רוני טלמור: למשל אם מתעורר ניגוד עניינים שיורד לשורש המינוי ואי אפשר שהוא ימשיך בכהונה או מתברר שההחלטה לגבי המינוי היתה מבוססת על מידע לא נכון, ועל בסיס המידע הנכון הוא לא כשיר לכהונה.
רוני טלמור: לעומת זאת, אם תוך כדי התפקוד חושבים שהוא לא מתאים בגלל איך שהוא מתנהל, זה כבר עילה אחרת בסעיף (6).
הלית מגידו: "פקיעת כהונת מנהלת הרשות.
הלית מגידו: המנהלת תחדל מלכהן לפני תוך תקופת כהונתה באחת מאלה: (1) התפטרה במסירת כתב התפטרות לראש הממשלה; (2) נבצר ממנה דרך קבע למלא את תפקידה, וראש הממשלה, לפי הצעת המועצה או בהתייעצות עמה, העביר אותה מכהונתה בהודעה בכתב; (3) נתקיימה בה אחת הנסיבות הפוסלות אדם מלהיות מנהל הרשות; (4) היא הורשעה בעבירה שמפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה, אין היא ראויה לכהן כמנהלת הרשות; (5) ראש הממשלה, לפי הצעת המועצה או בהתייעצות עמה, קבע כי היא אינה ממלאה את תפקידה כראוי.
הלית מגידו: תוקף הפעולות.
הלית מגידו: קיום המועצה, סמכויותיה ותוקף החלטותיה ופעולותיה לא ייפגעו מחמת שנתפנה מקומו של חבר בה או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו.
הלית מגידו: תנאי העסקתם של עובדי הרשות והמנהל - -
רוני טלמור: זה טעון הסכמה של האוצר.
ענבל גבריאלי: תנאי העסקתם של עובדי הרשות והמנהלת.
הלית מגידו: "(א) סדרי קבלתם של עובדים לרשות יהיו כשל עובדי המדינה, בשינויים שיאשרו ראש הממשלה ושר האוצר.
הלית מגידו: (ב) תנאי עבודתם של עובדי הרשות, לרבות מנהלת הרשות, שכרם ותקניהם ייקבעו בהתאם להוראות כל דין החלות על העסקת עובדים, ובשים לב לתפקידי הרשות.
מאיר בינג: צריך לדבר עם הממונה על השכר.
יהודית פלוטקין: כתוב באישור שר האוצר.
מאיר בינג: אני ממונה על תחום מסוים.
מאיר בינג: בשבוע שעבר היתה פה נציגה של הממונה על השכר וצריך ליצור קשר אתם.
מאיר בינג: זה נראה לי נוסח סביר, אבל אני לא מהתחום הזה.
מאיר בינג: אני לא מכיר את הנציגה שהיתה כאן.
רוני טלמור: אני אתן לך את הנייד שלה.
ענבל גבריאלי: מה לגבי סעיף של ייצוג הולם?
הלית מגידו: בסעיף 9(ה) לחוק הקיים קבוע לגבי הוועדה המייעצת כי בהרכב החברים שימונו יהיה ייצוג לכל אחד מהמינים של לפחות 40% מההרכב.
הלית מגידו: נכניס את זה בהתאמה גם לעניין המועצה.
ענבל גבריאלי: בשני הגופים.
יהודית פלוטקין: בסעיף 23 לחוק העיקרי - הממשלה תמנה את מנהלת הרשות תוך 45 ימים מיום פרסום החוק, זה לא רלוונטי כרגע כי זה קריאה ראשונה, נכון?
ענבל גבריאלי: החוק הזה שנחקק היה חדש.
ענבל גבריאלי: באו, הקימו משהו, ואז היתה ההוראה הזאת.
ענבל גבריאלי: אפשר להוריד את זה?
רוני טלמור: צריך לשאול את הנסחית אם אפשר להוריד.
רוני טלמור: בדרך כלל לא מורידים סעיפים קיימים רק מטעמים אסתטיים.
מאירה בסוק: אם זה עובר סטטוס, לא ממנים מחדש את המנהל?
יהודית פלוטקין: לפי הנוסח הקיים ממנים.
ענבל גבריאלי: החוק הקים משהו חדש.
מאירה בסוק: עכשיו מקימים תאגיד סטטוטורי.
מאירה בסוק: המנהלת של החוק הישן עוברת אוטומטית להיות מנהלת של החוק החדש?
יהודית פלוטקין: אבל כתוב איך ממנים מנהלת.
מאירה בסוק: אז הסעיף הזה סותר את הסעיף הראשון.
יהודית פלוטקין: אם הבנתי, הם אומרים שזה היה רלוונטי לרשות הקודמת.
מאירה בסוק: אבל עכשיו מתחילים מחדש.
יהודית פלוטקין: גם בחדש מגבילים ל-45 יום.
ענבל גבריאלי: קבענו לעניין המנהלת ועדת איתור.
ענבל גבריאלי: אם נתייחס לזה באיזה שהוא סעיף עכשיו, כל מה שנעשה נשריין את הקיימת ברצון רב אבל נראה לי, שזה יפגע בעבודת ועדת האיתור.
ענבל גבריאלי: היא עוברת וועדת האיתור יכולה - -
מאירה בסוק: יש פה בעיה בשבילה.
יהודית פלוטקין: אני מודעת זלה.
יהודית פלוטקין: יש המון בעיות בשבילי בחוק הזה.
יהודית פלוטקין: אני לא עושה את זה בשבילי, בניגוד למה שחושבים.
יהודית פלוטקין: אני חשבתי ואני מאמינה שזה מה שטוב למעמד האישה בישראל.
יהודית פלוטקין: אני מודה לך שאת אומרת.
איילה גליקסברג: עוד נקודה שמפריעה לי: בסעיף (ה) הקודם, 9(ה), ועדה מייעצת, החוק הראשוני שהייתי בלידתו, בהרכב החברים שימונו לפי סעיף קטן יהיה ייצוג לכל אחד מהמינים של לפחות 40% מההרכב.
איילה גליקסברג: יבוא יום ויגידו הגברים: אנחנו גם צריכים את השריון הזה.
איילה גליקסברג: כיום יכולים להיות גם 60% גברים, מי מבטיח שנהיה הרוב?
איילה גליקסברג: זאת השאלה המתבקשת.
ענבל גבריאלי: אם בשוויון עסקינן, נראה לי שיהיה ייצוג לכל אחד מהמינים של לפחות 40% וזה הגון וצודק.
ענבל גבריאלי: אנחנו בעד שוויון.
איילה גליקסברג: אני יודעת, אבל כיום יש לנשים 60%.
איילה גליקסברג: מה יקרה אם בתשס"ז יהיה 60% לגברים.
איילה גליקסברג: אז אנחנו מנוטרלות.
ענבל גבריאלי: אני מקווה שהוועדות והממנים למיניהם יהיו מספיק חכמים לא לעשות את זה.
רוני טלמור: הנציג מאגף השכר מבקש לוותר על 4 מילים ואני חושבת שאנחנו יכולים לעמוד בזה: בסעיף קטן (ב) בעמוד 7 הם מבקשים למחוק את המלים: "החלות על העסקת עובדים", שזה יהיה בהתאם להוראות כל דין בשים לב לתפקידי הרשות.
רוני טלמור: הם מבקשים להוריד את זה כי הם לא מבינים מה זה.
ענבל גבריאלי: זה לא מאבד שום משמעות.
ענבל גבריאלי: אני רוצה להעלות להצבעה את הצעת חוק הרשות לקידום מעמד האישה (תיקון - הרשות כתאגיד סטטוטורי), התשס"ה-2005, בנוסח שהקראנו.
ענבל גבריאלי: מי בעד – 1 מי נגד – אין מי נמנע – אין הצעת החוק אושרה פה אחד לקריאה ראשונה.
גילה גמליאל: כינסנו ישיבה מיוחדת של הועדה, שבה כל ארגוני הנשים וחברי הכנסת יציגו את כל הפגיעות העלולות להיגרם, כתוצאה מאישור התוכנית.
גילה גמליאל: עקב כך, קיבלנו החלטה לפנות למשרד האוצר, על מנת שיבואו וישמעו את טענותינו, יתנו לכך מענה ויבטלו גזירות בלתי נסבלות בכל הנושא של הפגיעה בנשים.
גילה גמליאל: בישיבה הקודמת עלו מספר רב של טענות, כאשר אחת מהן אני חושבת שהיא צריכה להיות קו אדום מבחינתנו, וזה כל הנושא של הטלת מס בריאות על עקרות הבית, שכאן זה צורם כפליים, זאת מעצם העובדה שלעקרות בית אין הכנסה.
גילה גמליאל: גם הטענה ש"הבעל ישלם", בסיטואציות כאלה ואחרות, רק מראות את הניסיון לבוא ולהסוות את אותה אמירה בוטה וחד משמעית, שאותי מאוד הכעיסה, של תלות הנשים בנושא הזה.
גילה גמליאל: אני חושבת שכאן צריך להילחם על כך שזה לא יקבל ביטוי.
גילה גמליאל: בדקתי את ההיקף הכספי המדובר, מדובר ב- 450 מיליון, אבל זה עדיין לא אומר שום דבר מבחינתנו, יש לדאוג שזה יבוא ממקור אחר.
גילה גמליאל: אני חושבת שזה באמת קו אדום, היות וזה ממש ממוקד בפגיעה ישירה בכל מה שקשור לנשים.
גילה גמליאל: נושא נוסף שצריך לשים בו הדגשים, הוא נושא של תחנות "טיפת חלב" ולפי הכותרת "נלחמים על "טיפת-חלב" האחרונה".
גילה גמליאל: גם כאן, אני חושבת שזו צריכה להיות נקודה שצריכים לבוא בדרישה חד משמעית לגבי זה.
גילה גמליאל: בישיבה הקודמת, דיברנו על נושא "פיטורי נשים".
גילה גמליאל: בזמנו רצו לפטר כ- 16,000 נשים בעלות תפקידים בתחום החינוך, לאחר מכן זה קוצץ ל- 6,000.
גילה גמליאל: אני חושבת שכאן, עצם האמירה שלנו בנושא, כבר קיבלה את הביטוי לפחות בנושא הזה.
גילה גמליאל: לגבי נושא קצבאות ילדים, לדעתי צריך לעשות זאת פרוגרסיבית לפי מבחן הכנסה.
גילה גמליאל: בנקודת הזמן הזאת של המצב הכלכלי, לא ניתן לפגוע ולצמצם לנשים הנמצאות במצוקה כלכלית, את קצבאות הילדים.
גילה גמליאל: יש לפחות להגן על פלח הנשים שהוא אכן נמצא במצוקה שמצריך את העברת הקצבאות.
גילה גמליאל: לי באופן אישי יש בעיה עם כל נושא סכומי ההעברה, וגם בנושא האבטלה.
גילה גמליאל: יש לפתור את הבעיה הזאת לטווח הרחוק בצורה הרבה יותר מקצועית ורצינית, ולא כפי שזה קורה היום.
גילה גמליאל: אבל אני עדיין טוענת, שלא צריך לבוא ולהוריד לאנשים את הידיים והרגליים ולהגיד להם אתם יכולים לנשום, כי עדיין יש לכם לב וראש.
גילה גמליאל: אין ספק שהמצב הקיים לא מעודד אנשים לצאת לעבודה, המצב לא תקין וצריך לפתור אותו.
גילה גמליאל: אמנם לא צריך לבוא ולעשות בבת אחת "קאט", אבל אין ספק שצריך למצוא פתרון למצב הקיים.
גילה גמליאל: מכיוון שכך, אני באמת רוצה שכל אחת פה תאמר את מה שהיא חושבת על הנקודות המרכזיות והחשובות מבחינתה, ומה לדעתה צריך להיות "ייהרג ובל יעבור".
גילה גמליאל: אך בל נשכח שעם כל הרצון הטוב לבטל את כל התוכנית, לא תמיד זה אפשרי.
גילה גמליאל: צריך להיות גם ריאלים ולהבין את המגבלות.
מרינה סולודקין: אבל אנחנו יושבים כאן וצריכים להתמקד על מה אפשר להגן ומה אפשר להשיג.
מרינה סולודקין: אני אמנם לא שלמה עם הרבה מרכיבים בתוכנית הזו, אבל אני מציעה שעכשיו אנחנו נגן על כך שלא יוטל מס בריאות לעקרות הבית, ואני חושבת שצריכים להגן גם על נושא "טיפת-חלב", היות ומדובר במקומות עבודה לנשים ובבריאות המשפחה והילדים.
מרינה סולודקין: יש מאבק על קיצוצים במשרד החינוך, גם אם מדובר ב- 6,000 או 1,500 מורים זה יותר מידי.
מרינה סולודקין: הרי אני לא רואה את הועדה שלנו רק לקידום מעמד האישה, אלא גם ועדה שנותנת הגנה לזכויות המשפחה וחינוך טוב זה לא רק מרכיב חשוב, אלא גם המטרה של כל מדינה מפותחת.
אתי לבני: גם אני ביקשתי להתייחס לנושא מס הבריאות, ויכול להיות שצריך להעלות בפני השר מאיר שטרית, שזה יהיה גם כן עד סכום מסויים לפי מבחן הכנסה של משפחה, ורק מעבר לפעמיים או שלוש מהשכר הממוצע, אפשר יהיה לגבות מעקרת הבית מס בריאות.
אתי לבני: נושא שני שאני ביקשתי, זה שעות סיעוד לנכים, אשר נוגע בעיקר לנשים היות וכפי שידוע תוחלת החיים שלהן יותר ארוכה.
אתי לבני: נושא נוסף שהוא קריטי, ובעיקר לנשים, הוא עניין גיל הפנסיה.
תמר גוז’נסקי: דבר נוסף, אנחנו מדברות במפורש על עובדות שאין להן תחליף וקופות החולים לא ייקחו את העובדות האלה.
תמר גוז’נסקי: לכן, בעצם מדובר בלהחליף עובדות מיומנות.
תמר גוז’נסקי: זה בדיוק כמו שיוציאו מבית ספר את כל המורים בעלי הניסיון ובמקומם יכניסו את כל בוגרות הסמינרים שרק אתמול סיימו ללמוד.
תמר גוז’נסקי: בקשר לגיל הפנסיה, אני חושבת שצריך לדבר על כך ששיעור האבטלה אצל נשים גבוה יותר, שנשים בגיל 40 כבר אינן יכולות למצוא עבודה גם אם מדובר בנשים שיש להם מיומנות וניסיון בעבודה וכו'.
תמר גוז’נסקי: לכן, בעצם זה אומר שיש לדון נשים שלא להמשיך בעבודה עד גיל 67, אלא חלק גדול יותר מהנשים יהיו מובטלות עד גיל 67.
תמר גוז’נסקי: אני מציעה, שאם אי אפשר לשנות את הכל אז לפחות להשאיר את הבחירה.
תמר גוז’נסקי: אני חושבת שהדבר הכי חמור בנקודה הזאת, זה לא התוספת של ה- 7 שנים.
תמר גוז’נסקי: קודם היתה אפשרות בחירה לנשים, הן יכלו לבחור כל שנה בין 60 ל- 65.
תמר גוז’נסקי: זה קיים בביטוח הלאומי, קיים גם אצל המעסיקים הציבוריים וקיים בכל מקום שבו גברים עובדים עד גיל 65.
תמר גוז’נסקי: מה שאני מציעה, זה לעמוד על כך שתישאר זכות הבחירה.
תמר גוז’נסקי: הרי יש נשים במקצועות כמו: מורות, גננות, מטפלות וכד', שאינן יכולות פיזית לעבוד מעבר לגיל 60, ואם הן תעבודנה הן תפגענה בילדים שבהם הן מטפלות.
תמר גוז’נסקי: לכן, עניין הבחירה כאן נראה לי מאוד מהותי.
תמר גוז’נסקי: אם מדברים על זכויות נשים, הזכות של האישה לעבוד עוד שנתיים זה יפה, אבל שתינתן לה את האפשרות לבחור כל שנה מגיל 60 עד גיל 67.
תמר גוז’נסקי: לגבי מס בריאות לעקרות הבית, כבר דובר בנושא.
תמר גוז’נסקי: בקשר לקצבאות ילדים, העמדה שלי היא שונה מכל מה שנאמר פה.
תמר גוז’נסקי: אני נגד כל קיצוץ בקצבאות הילדים, אני חושבת שקצבאות הילדים קוצצו במהלך 30 השנים האחרונות ב- 50%, רק בגלל אי ההצמדה וכו'.
תמר גוז’נסקי: אני רוצה להסב את תשומת לבכם, שכל מיני קצבאות שנוגעות לנשים יוצמדו לאחר התוכנית הזאת רק למדד ולא לשכר הממוצע במשק.
תמר גוז’נסקי: זה כולל את קצבת הזיקנה, קצבת הסיעוד, הבטחת הכנסה והשלמת הכנסה וכו'.
תמר גוז’נסקי: זה מהפך דרמטי, אשר משנה לגמרי את כל פניו של הביטוח הלאומי.
אתי לבני: היום זה נידון חלקית בועדת חוקה, בעיקר נושא זכויות נפגעי עבירה, והעלויות שהפרקליטות והמשרד לביטחון פנים הציבו כנגד זה הן עלויות שאי אפשר לתאר ואין להן שום קשר למציאות.
אתי לבני: לעומת זאת, יתר הסעיפים שעל פניהם אין בהם עלויות, יישארו בתוקף וייושמו מיידית.
טליה ליבני: לגבי קצבאות הילדים, אני חושבת שכועדה למעמד האישה מן הראוי היה שוועדה זאת תצא דווקא בקריאה של "היפוך הסדר".
טליה ליבני: אני הייתי מצפה שלילד הראשון, השני והשלישי יהיו סכומים יותר גבוהים.
טליה ליבני: אם אנחנו מדברים על נשים צעירות, נשים עובדות ונשים בתחילת הדרך שרוצות לשלב קריירה ובניית משפחה, התמיכה המשמעותית היא בשנים האלה.
טליה ליבני: אני מתנגדת בתוקף לעניין של מבחן הכנסה, משום שזה יגרום תמריץ שלילי לנשים לצאת לעבודה.
טליה ליבני: גם היום, נשים צעירות עושות הרבה פעמים את החשבון אם עלות המעון כל כך גבוהה, גם המעונות המסובסדים.
טליה ליבני: לכן אנחנו הצענו ללכת על פגיעה מינימלית, כלומר קיצוץ של 1.4 מיליארד במקום 3.6 שהממשלה מעוניינת, אבל אז לקבוע סכום של 187.
טליה ליבני: כך שבתחילת הדרך ובתחילת בניית המשפחה, לא תיפגע יכולת האישה לצאת לעבודה.
טליה ליבני: הסכומים האלה הם משמעותיים לגבי המשפחות הצעירות, הזוגות הצעירים והנשים הצעירות.
טליה ליבני: יותר מזה, בשלב הזה החלטת האישה היא קריטית.
טליה ליבני: אם היא לא תצא לעבודה עכשיו, לאחר לידת הילדים יהיה לה הרבה יותר קשה.
טליה ליבני: אני כמובן מצטרפת גם לעניין מס ביטוח בריאות.
טליה ליבני: לגבי מה שתמר אמרה בנושא גיל הפרישה.
טליה ליבני: זה לא רק העלאת גיל ל- 67 וביטול אופציית הבחירה, יש שם גם קנס שהוא בעצם הפחתה של 5% בכל שנה.
טליה ליבני: כאשר אישה תצא בגיל 60, יורידו לה 35% מהפנסיה.
טליה ליבני: זאת אומרת, אנחנו נדבר על נשים רעבות, ללא קצבת זיקנה ועם פנסיה מזערית.
טליה ליבני: אנחנו נגיע למצב אבסורדי, המדינה תצטרך להקים ענף מיוחד בביטוח הלאומי לנשים רעבות.
נדיה חילו: הייתי רוצה לשים דגש קצר על כמה אלמנטים, שכבר הועלו וכמובן שאני מצטרפת.
נדיה חילו: כעובדת סוציאלית אני עובדת בשטח גם ביפו, ששם תחנות "טיפת-חלב" מרוכזות ונמצאות באחריות הישירה שלי, ואני רואה כל יום את החשיבות הלא תיאורטית ולא מספרית שיש למקום הזה עבור הנשים הבאות אליו.
נדיה חילו: זה מקום שמשמש להן מבחינת מסגרת, ולפעמים זה המקום היחיד עם האפשרות למפגש עבורן.
נדיה חילו: כמובן שיש בזה עוד הרבה מעבר לשירות לתינוק, גם אלמנטים של חיזוק והעצמת נשים.
נדיה חילו: לגבי נושא קצבאות הילדים, זהו נושא מאוד חשוב ויש בו גם איזשהו מסר של עצמאות לאישה.
נדיה חילו: הקצבה משולמת לאישה ובנושא הזה יש אמירה ומסר שגם אם היא עובדת וגם אם לא עובדת, זה נותן לה את האפשרות לשלוט בתקציב וגם להיות מעבר לכל מה שנאמר פה, לגבי עידוד נשים ליציאה לעבודה וכו'.
נדיה חילו: לגבי מס בריאות, גם בנושא הזה הייתי רוצה להוסיף את האלמנט של אמירה מסויימת.
נדיה חילו: זה שהבעל ישלם עבור אשתו, יש בזה איזו "קרינה" של שוביניזם מסויים ואני מעבר לנושא הכלכלי של מס בריאות לעקרות הבית.
נדיה חילו: האמירה פה היא: את אישה התלויה עדיין בבעלך, את אישה שאין לה עדיין עצמאות וכד'.
נדיה חילו: יש בזה אמירות קשות שאנחנו צריכים להעמיק הרבה מעבר, בחשיבה על הנושאים האלה.
נדיה חילו: לגבי נושא גיל הפנסיה, אני מצטרפת לדברים שנאמרו פה שיש להשאיר טווח בחירה.
נדיה חילו: הבחירה כאן היא לא רק של האישה, אני רוצה גם להוסיף את הבחירה שיש למערכת לפעמים.
נדיה חילו: יש פה גם עניין מקצועי, כי גם אם האישה רוצה או לא רוצה, במיוחד במקצועות כמו גננת או מטפלת או עובדת במעונות, הפגיעה יכולה להיות גם מקצועית באיכות הטיפול והשירות.
נדיה חילו: לכן אפשרות הטווח הזה של הבחירה, נותנת לה את האופציה גם מבחינה תקציבית וגם את אפשרות הביטוי לנשים.
ציפי נחשון גליק: הייתי מוסיפה גם פן נוסף, שכל הגזירות האלה אמנם משפיעות על האישה, אבל האישה חיה בתוך המשפחה ובכך כל הגזירות האלה בעצם מובילות הרבה מאוד משפחות להצטרף למעגל העוני וכאשר קיים מעגל עוני ויש קשיים כלכליים, אז בהכרח הנשים הן הסובלות העיקריות כי אז זה מגביר את רמת האלימות במשפחה.
ציפי נחשון גליק: אני מציינת זאת כמסר שאותו יש להעביר לשר מאיר שטרית.