GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי לבני: האם רוב השופטים מתייחסים לנושא הזה?
נאוה בן אור: קשה לי לענות לך בלי לבדוק.
נאוה בן אור: מקרים בודדים.
נאוה בן אור: אנחנו מבקשים פיצויים.
אתי לבני: לא, מקרים בודדים.
אתי לבני: אז כדאי לתת על זה את הדעת.
אריק שיאון: לגבי המשפט האחרון שנאמר כאן, אני יודע מתפקיד קודם שהייתי בו, אין ממי לגבות.
גילה גמליאל: כשעברת על הנתונים כאן, יש הבדלים משמעותיים בין מחוזות שונים בבתי משפט.
אריק שיאון: לא.
אריק שיאון: מבדיקות אחרות שלנו אין שוני רציני, כלומר אני מניח שיש שוני אבל זה נובע ממקרים מסוימים שמקפיצים את הממוצע.
אריק שיאון: כמו למשל, פסק הדין משבוע שעבר, שבוודאי יכול להקפיץ לגבי האונס בלוד, את הממוצע.
אריק שיאון: אבל אין שוני בין המחוזות השונים.
גילה גמליאל: ואם יש, אתם בוחנים ממה הוא נובע?
אריק שיאון: בהחלט.
גילה גמליאל: הסוגיה הזאת היא סוגיה שהיא מאד כואבת ובהיבט הזה אנחנו מנסות בשיתוף עם כל הגורמים לנסות ולהגיע לכמה שיותר העלאת המודעות לגבי העניין של מה גורמת ענישה קלה, ואני באמת מסכימה עם עורכת הדין נאוה בן אור, המשנה לפרקליטת המדינה, שבעניין הזה יש התקדמות לאורך השנים, ואכן המצב הוא השתנה לאין ערוך.
גילה גמליאל: יחד עם זאת אנחנו צריכים להבין שכל הנושא של עונשים וענישה קלה, מגיעים גם למשטרה בסופו של תהליך, כלומר, אם אישה שרואה שמקרים כמו המקרה האחרון, זה פשוט מקרה מזעזע, של אותה נערה שגם בסופו של תהליך כן הלכה לבית משפט עם אותה התעללות, ומה שהתוצאה הסופית היא שאותם נערים הולכים הביתה עם עבודות שרות, אז לא מספיק מה שהיא ספגה, זה אמירה חברתית מאד בעייתית ,ומכוון שכך מההיכרות של הנושא, אני תמיד יודעת שאכן הפרקליטות מגישה תמיד את הערעורים במצבים שבהם נראה לנכון ענישה קלה, והייתי רוצה שתבחנו המקרה האחרון, אנחנו נעביר לכם אותו, אבקש מהילה להעביר את הפרטים, באמת היה עונש שהוא בלתי נסבל וממש לא בפרופורציה.
גילה גמליאל: פשוט לא מתקבל על הדעת לחשוב על אותה נערה, זה פשוט התרסקות נפשית מבחינתה אחרי עניין כזה.
גילה גמליאל: ובמיוחד שהנערים הודו, ובמיוחד שאכן המקרים נעשו, זה פשוט לא נשמע הגיוני.
גילה גמליאל: אני רוצה להודות לכולם ולומר שבעניין הזה אנחנו כאן מאמינות כל פעם מחדש להעלות את הנושאים ולבחון את העניין, ואם בוחנים את הדברים אז אני מסכימה עם כל מילה שנאמרה כאן שאם היתה מגיעה אלינו העבודה שלכם, של מרכז המחשוב, אז אכן הנתונים לפני עשר שנים היו מזעזעים והיום הם גם מזעזעים אבל עדיין התקדמנו שלב, ונקווה שבכלל התופעה הזאת על ידי הרבה חינוך בבתי הספר ובגנים, נגיע למצב שלא נצטרך להגיע לדרגות הגבוהות של בתי המשפט.
גילה גמליאל: אני רוצה להודות לכולם ושתהיה תקופה יותר טובה לכולם.
גילה גמליאל: אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה.
גילה גמליאל: היום החלטנו לקיים סיור בכל מה שקשור במערך הטכנולוגי תוך מתן דגש לשילוב נשים במערך הטכנולוגי בלימודים, גם במכללת הנגב בספיר וגם פה במכללה הטכנולוגית בבאר שבע.
גילה גמליאל: באופן אישי בחרתי את אזור הדרום, כנראה זה מהנטייה הטבעית שלי.
גילה גמליאל: קיימנו כשלוש ישיבות בוועדה לקידום מעמד האישה, שבהן בחנו את הנושא גם במערכת החינוך, גם במערכת הצבאית וגם במערכת האקדמית.
גילה גמליאל: הגענו למסקנה שאנחנו רוצים לסייר על מנת לבחון את הדברים הלכה למעשה, לשמוע מה לדעתכם הבעיות והכשלים ומה צריך לדחוף מבחינתנו על מנת לדאוג לעודד כמה שיותר נשים להשתלב בכל מקצועות ההנדסה, המדעים והטכנולוגיה.
גילה גמליאל: אנחנו גם נראה את המצגת וגם נשמע את הסטודנטיות.
גילה גמליאל: אני רוצה לברך את חברי חה"כ רשף חן על עצם העלאת הנושא בתחילת דרכו, בהשתלשלות הישיבות ועל הגעתנו לכאן היום.
גילה גמליאל: כם אתן לחבר הכנסת רשף חן לומר מספר מילים.
גילה גמליאל: אני רוצה לברך את פרופ' מרקוביץ, נשיא המכללה.
גילה גמליאל: הבנתי גם שהשנה יש כאן חגיגת יום הולדת חמישים להקמת המכללה, יובל.
גילה גמליאל: אולי זה לא מקרי שאנחנו כאן.
רשף חן: ההשקפה שלי היא שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו מצב שיש מקצועות שנתפסים כגבריים.
רשף חן: זאת הנצחה של שוביניזם.
רשף חן: אחת הדרכים המרכזיות להפסיק את התופעה של שוביניזם היא להביא למצב שבו כל המקצועות פתוחים לכל האנשים על פי הכישורים.
רשף חן: אחד המקצועות הבולטים בעניין הזה הם המקצועות הטכנולוגיים שמשום מה שנתפסו בעבר כמקצועות גבריים.
רשף חן: העמדה הזאת שלי נמצאת גם במקומות אחרים, היא נמצאת בספורט, היא נמצאת בצבא, היא נמצאת בכל מקום על פני החברה, בין השאר בנושא של המקצועות הטכנולוגיים.
רשף חן: ככל שנגענו בנושא, הולך ומתברר שהפתרון לבעיה הזאת חייב להיות רב-מערכתי מאפס, מגן הילדים ועד לאוניברסיטה, כל מערכת החינוך דרך הצבא, שיש לו תרומה משמעותית מאוד למערכת החינוך בכלל ולמערכת הטכנולוגית בפרט, אחר כך בהשכלה האקדמית או החצי אקדמית וכלה במקומות עבודה ממש.
רשף חן: זה מה שאנחנו מנסים לעשות.
רשף חן: אנחנו מנסים לקיים דיון מקיף במכלול הסוגייה, וככל שהדברים מתקדמים - חברת הכנסת גמליאל, כאן נקודה אופרטיבית - נדמה לי שאנחנו צריכים לנסות לברר מהי מערכת התגמולים שמוסדות ההשכלה השונים מקבלים ולנסות להביא למצב שמוסדות השכלה שיש בהם נוכחות של נשים במידה מסוימת, יקבלו תגמול מיוחד על העניין הזה.
רשף חן: מצד אחד לא הייתי רוצה ליצור קווטות מוגדרות ששמורות רק לנשים אבל בהחלט ליצור אינסנטיב למוסדות השונים ולהגיד להם: רבותיי, ככל שאתם יותר תקדמו נשים במקצועות מסוימים, למשל מקצועות טכנולוגיים, המדינה תתגמל אתכם בעבור העניין זה.
גילה גמליאל: אנחנו נשמע את פרופ' ג'ורג' מרקוביץ.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: אנחנו בשם המכללה מברכים את כל חברי הכנסת שהגיעו לכאן.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: המכללה הטכנולוגית, כפי שציינת, חוגגת השנה את היובל של המכללה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: זה גם מסמל משהו עבורכם, שבעצם האישיות שפעלה והשפיעה על הקמת המכללה היתה גולדה מאיר, היא הביאה לכך שהגיע תקציב מארצות הברית שהופנה להקמת המכללה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: כמה מילים על גולדה מאיר - אתמול בערב הסתכלתי, יש כאן ירחון "עבודה וביטוח לאומי", בשנת 1954 היא היתה שרת העבודה והקימה את הביטוח הלאומי וקבעה את הכללים, ויש כאן הנאומים שהיא נאמה בכנסת איך היא הקימה את זה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: ב-1954 היא גם הביאה להחלטה שהעולים יֵצאו מהאוהלים וקנתה צריפים, הם עברו מאוהלים לצריפים ואחר כך לאסבסטונים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: בסוף השנה היא הקימה את המכללה, וכאן יש לנו תמונה מהעיתון.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: בספטמבר חזו שבדצמבר המכללה תקום, וב-30 בדצמבר 1954 היא היתה כאן בפתיחת המכללה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: המכללה הוקמה כמרכז להכשרה מקצועית וכמוסד ראשון להכשרת מבוגרים בבאר שבע.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: המיוחד במכללה הוא בכך שהיא שינתה פנים וכדור שלג הוסיפה פעילויות במשך השנה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: ב-1961 הטכניון פתח כאן לימודים לקראת תואר הנדסאי, ב-1970 אנחנו היינו הנדוניה שהטכניון העביר לאוניברסיטת בן-גוריון עם הקמתה ואנחנו צורפנו והיינו חלק מאוניברסיטת בן-גוריון עד לפני ארבע שנים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: המקום הזה שירת את האוכלוסייה בהכשרה טכנולוגית, שירת אותה בהכשרה מקצועית, הכשרת הנדסאים, בפתיחה של בתי ספר למלונאות בערד.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: ב-1995 הקמנו גם בית ספר להנדסה שנמצא מעבר לכביש כעמותה עצמאית שמכשירה מהנדסים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: הפעילויות מאוד מגוונות.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: הפעילויות מתמקדות בנושאים טכנולוגיים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: הנדסאים וטכנאים - לפני שנה למדו קרוב ל-2,000 תלמידים; הכשרה מקצועית - לפני שנה היו 800, השנה לצערנו יש 14.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: השתלמויות שאנחנו עושים למפעלים השונים באזור; ופתחנו גם בית ספר תיכון שצמוד למכללה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: בית הספר הזה נפתח לפני 12 שנה על מנת להראות שניתן להביא ילדים ברישום אזורי לבגרות ללא בעיות, שהילדים מבאר שבע הם לא פחות מוכשרים מהילדים האחרים ועם רישום אזורי הגענו כבר מהמחזורים הראשונים מעל 60% בגרות כוללת.
רשף חן: יש לכם גם כיתות י"ג-י"ד?
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: לא.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: י"ג-י"ד אין.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: יש לנו הנדסאים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: רצינו לעשות גם י"ג-י"ד, אבל משרד החינוך לא אישר, והיום אני גם שמח שלא אישר.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: אני אגלה לכם כאן סוד - כשאיזי תורג'מן רצה לפתוח קורסים של משרד החינוך, התברר שתוכניות הלימודים מעודכנות עד 1993, כאשר תוכניות הלימודים להנדסאים במסגרת חינוך מבוגרים הן תוכניות עדכניות, תוכניות חיות שעונות לדרישות השוק.
רשף חן: מה הסיבה לירידה בקורסים להכשרה מקצועית?
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: מספר התלמידים ירד מכיוון שהמשתתפים בקורסים של הכשרה מקצועית אינם מקבלים דמי אבטלה, ואם הם מקבלים דמי אבטלה אז מורידים להם שליש דמי אבטלה אם הם לומדים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: דמי אבטלה יכולים להתפרס על פני חודשיים, כאשר קורס חשמלאי מוסמך נמשך קרוב לשנה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: לכן העסק הזה לא עובד.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: יש כאן בעיה חמורה, שאם ההכשרה המקצועית לא תמשיך - חשמלאים, מסגרים, רתכים וכו' - לא יהיו בעלי מלאכה, אנחנו נצטרך להביא עובדים זרים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: אי אפשר לעצור את המדינה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: רתך יכול להרוויח 7,000-10,000 שקל, כדאי לאנשים ללמוד את זה אבל אין להם איפה ללמוד.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: לדעתי זה היה דבר שגוי, ואני חושב שבאיזשהו שלב מישהו יתעשת ויראה שקרה משהו.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: הדבר הזה התחיל בפברואר לפני שנה, שמ-800 ירדנו למספרים הקטנים של היום.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: יש בעניין הזה שתי בעיות - צריך לתקצב אותנו, שזה הדבר הפעוט; וצריך לתת לאנשים תמיכה, מפני שאם אדם מובטל בא לקורס, והוא בעל משפחה, ועוד מורידים לו שליש מדמי האבטלה, זה לא מעודד אותו לבוא להכשרה.
רשף חן: ההשתלמויות שמתקיימות כאן הן השתלמויות של משרד החינוך?
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: לא, ההשתלמויות הן בעיקר השתלמויות מפעליות - לדוגמא "טבעטק" כרגע מרחיב את המתקנים שלו ברמת חובב, מרכז ההכשרה מכשיר את האנשים בקורסים קצרים של חודש-חודש וחצי כדי להיכנס לעבוד שם.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: אינטל לדוגמא רוצה לקלוט עוד עובדים, הוא מרחיב את המפעל, אז יש קבוצה של אנשים שנקלטו, הם לומדים כאן שנה ונקלטים באינטל.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: אבל הקורסים האלה הם קורסים ייעודיים, המפעל מגייס את האנשים, מביא אותם לכאן ואנחנו מכשירים אותם.
גילה גמליאל: הקורס של משרד התמ"ת לנשים החד-הוריות, בהכשרה של תעשייה וניהול טכנאים, מומש פה?
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: בבאר שבע יש 11 אלף מובטלות ומובטלים שמקבלים הבטחת הכנסה, אני מניח שחצי מאלה הן נשים.
דובר: משרד האוצר התחייב לארבע כיתות בארבע מכללות.
דובר: היינו יכולים לפתוח הרבה יותר, אבל התקצוב היה לארבע כיתות.
גילה גמליאל: איך היתה ההיענות?
טלב אלסאנע: יוצאת מן הכלל.
גילה גמליאל: צריך לבוא בדרישה לפתוח כיתה גם לאזור, גם למגזר הבדואי ובכלל לכל האזור.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: במידה שנקבל את התקציב, אנחנו יכולים לקיים שניים-שלושה קורסים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: הפוטנציאל קיים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: את הקורסים האלה ניתן לקיים גם לאוכלוסייה הבדואית, מקום שיש נשים חד-הוריות שיכולות לעבוד מהבית מכיוון שהמקצוע הוא תעשייה וניהול.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: טכנאי תעשייה וניהול - חלק מהעיסוק שלהם הוא לנהל סופרמרקטים, לנהל מחלקות וחנויות למסחר.
גילה גמליאל: אחת המסקנות של הוועדה היום היא לבוא בפנייה לשר האוצר ולשר התמ"ת כדי שיישמו את האפשרות הזאת גם כאן במכללה הטכנולוגית בבאר שבע; במיוחד אם היה ביקוש מאוד עצום בשאר הכיתות, באזור הדרום קל וחומר.
גילה גמליאל: באיזה מקומות זה כן קיבל מענה?
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: בדרום במכללת ספיר; וכן בעפולה, באריאל ובנצרת עלית.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: בנצרת עלית הם קיבלו ראשונים, כי האם החד-הורית, מריה, היתה מנצרת.
גילה גמליאל: היתה גם אם חד-הורית ממצפה רמון, ולא נראה לי שהיא הלכה ללמוד בשדרות.
גילה גמליאל: אם היא היתה רוצה ללמוד, היא היתה באה לפה.
גילה גמליאל: זאת תהיה אחת מהמסקנות שלנו.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: עיקר העיסוק של המכללה הוא בהכשרת הנדסאים וטכנאים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: בשנה הקודמת למדו כ-1,900 תלמידים כולל פרוייקט ורדי, השנה המספרים קצת יותר נמוכים, אנחנו נמצאים במהלך השנה, לכן לא שמנו את הטור של תשס"ד.
שאלה: מה הכוונה בבניין?
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: זה ניהול בנייה ותכנון.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: עד עכשיו כל הנדסאי בניין שמקבל את הדיפלומה רשאי לתכנן מבנה עד ארבע קומות, 12 מטר גובה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: יש לנו די הרבה הנדסאי בניין.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: יש עוד נטייה עם הנדסאים - אני חושב שלימודי הנדסאים עברו מהפכה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: ב-1969-1970 היה הקורס הראשון, יש ויכוח מי הכשיר את הקורס הראשון - בטכניון בחיפה או בשני צריפים כאן בחצר המכללה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: לא יודעים להכריע מי היה הראשון.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: אבל אז המציאו את המילה "הנדסאי" ויגאל אלון נתן לפתוח קורס הנדסאים ב-1968 בתור ניסיון למשך שנה, והשנה הזאת לא הסתיימה עד היום הזה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: בשנת 2000 כל המערך של ההנדסאים עבר מהפכה, עבר לדרך חדשה של ניהול, הפך להיות דינמי מבחינת תוכניות הלימודים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: התוכניות הן עדכניות, מצד אחד הכל השתנה ומצד שני המערכת מקובעת, הארגון עובד כארגון, נכנסנו לנעליים של הארגון, והבשורה החדשה היא שהיום באים מהנדסים לעבור הסבה להנדסאים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: יש כרגע קבוצה גדולה של אנשים שהגיעו מחבר העמים שאנחנו מכשירים אותם להנדסאים במכטרוניקה על מנת להעסיק אותם באינטל ובטבע שמתפתח בצורה פרועה ברמת חובב.
גילה גמליאל: כמה זמן אורך קורס הסבה כזה?
דב תמיר: הקורס הזה הוא קורס מרוכז והוא אורך כ-14 חודש, אנחנו הופכים את המהנדס להנדסאי.
דב תמיר: אבל אנחנו היום משדרים מצוקה, צריך להגיד את זה.
דב תמיר: יכולים להבין שהכל טוב.
גילה גמליאל: זה בסדר, אנחנו באים פרו הנגב, המטרה שלנו היא למצוא גם את הצדדים החיוביים שקיימים פה במכללה וגם תמיד יש בעיות.
דב תמיר: תחום ההכשרה המקצועית שלנו נעלם, בגלל השינויים.
דב תמיר: בגלל התחרות עם המוסדות, מספר ההנדסאים הולך ויורד כל עוד נפתחים מוסדות, וצריך להחזיר את הברק של ההנדסאים חזרה.
דב תמיר: יש היום מצוקה כלכלית במדינת ישראל שאנחנו חלק ממנה, לצערי מספר המלגות הוא לא גדול ואנחנו מנסים למצוא אותן.
דב תמיר: בסך הכל אנחנו היום חוגגים חמישים שנה, אבל אנחנו משדרים מצוקה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: רציתי לציין שיש בקשה של מהנדסי בניין לעבור הסבה להנדסאי בניין על מנת שיוכלו לחתום על פניות.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: המקצוע הנדסאי הוא מקצוע טוב ונדרש.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: דב תמיר הוא משנה למנכ"ל המכללה וממלא מקומו.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: הוא אמר שאנחנו היום משדרים מצוקה, בגלל הסביבה ובגלל אי היכולת שלנו לבצע את ההכשרה המקצועית, וגם בהנדסאים יש ירידה מסוימת במספר התלמידים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: יש לנו מנוע, יש כאן צוות שיכול להרים בערך פי 2-3 יותר איכות.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: זאת אומרת, אנחנו כאן בעצם נמצאים באבטלה סמויה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: לכן יעקב דור ושלמה נחמיאס עובדים כדי לגייס אנשים להכשרה מקצועית - פשוט רצינו לבדוק את המדחום, אם אפשר לעשות משהו.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: יש לנו קיבוע מלמעלה שלא משחררים תקציבים לבצע את הקורסים, ומלמטה יש בעיה של גיוס של אנשים.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: יש כ-10,000 אנשים שמקבלים הבטחת הכנסה, ובאמצעות הכשרה מקצועית אפשר היה להכניס אותם למעגל העבודה.
פרופ' ג'ורג' מרקוביץ: יעקב ושלמה הגיעו כרגע מלשכת העבודה, זאת אומרת הם נמצאים כל יום בלשכת העבודה ומנסים לגייס אנשים.
גילה גמליאל: אנחנו מבקשים לשמוע את שלום בן-משה שיציג לנו את המצגת לגבי טכנאים והנדסאים בישראל.
שלום בן-משה: ברוכים הבאים.
שלום בן-משה: אני מנהל המכון הממשלתי לטכנולוגיה וממונה על כל המכללות הטכנולוגיות בארץ.
שלום בן-משה: אגיד לכם בלשון צבאית - הייעוד של המכון הוא לייצר או לחנך או להכשיר טכנאים והנדסאים, היחס הוא בערך 90% הנדסאים ו-10% טכנאים, כאשר טכנאים הם בדרך כלל אנשים שבאים מתוך התעשייה ואנחנו משדרגים אותם מרמה מסוימת לרמת טכנאים, והנדסאים הם כאלה שבאים מראש להגיע לרמה של הנדסאים.
שלום בן-משה: לימודי ההנדסאים הם לימודים סמי-אקדמיים, מוכרים בחלקם כלימוד אקדמיים.
שלום בן-משה: כל מי שמסיים יש לו הכרה, יכול להמשיך או למהנדס או להשלים עוד כשנה לתואר אקדמי.
שלום בן-משה: זה הייעוד של המכון, הוא נמצא במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה כחלק מאגף להכשרה מקצועית.
שלום בן-משה: כדי לבצע את זה יש לנו גוף מטה שיושב בתל אביב, אנחנו הסמכות להכיר לגופים להיות מכללה שמלמדת לימודים טכנולוגיים, אנחנו מתקצבים אותם בהקבלה למועצה להשכלה גבוהה.
שלום בן-משה: אנחנו מכינים את הבחינות - כל סטודנט צריך להיבחן ארבע בחינות ממלכתיות וגם בחינת סיום שהיא פרוייקט הגמר שלו.
שלום בן-משה: תוכניות הלימודים - אנחנו מכינים אותן, מזמינים אותן באקדמיה לתעשייה כדי שהן תהיינה עדכניות ומתאימות לנעשה.
שלום בן-משה: על כל המערכת הזאת אנחנו מקיימים פיקוח של אנשים בעלי תואר שני ושלישי.
שלום בן-משה: בסוף התהליך, מי שמסיים את לימודיו מקבל דיפלומה.
שלום בן-משה: הלימודים נמשכים על פני שנתיים עד שלוש שנים, סטודנט שלומד בשעות הבוקר שנתיים רצופות מסיים כעבור שנתיים.
שלום בן-משה: סטודנט שלומד ועובד, משלב עבודה ולימודים, מסיים כעבור שלוש שנים.
טלב אלסאנע: הנתונים הם ברמה הארצית?
שלום בן-משה: כן, אני מדבר ברמה הארצית.
שלום בן-משה: יש לנו כ-60 מכללות גדולות ובינוניות, ועוד כעשרים ומשהו שלוחות קטנות שהן של המכללות הגדולות.
טלב אלסאנע: יש מכללות במגזר הערבי?
שלום בן-משה: יש, בוודאי.
שלום בן-משה: יש לנו מכללות לסטודנטים ערבים בהיקף מלא, וחוץ מזה סטודנטים ערבים משולבים בחלק גדול מהמכללות במספרים גדולים מאוד.
שלום בן-משה: פה למשל יש אחוז גדול מאוד של סטודנטים בדואים.
דבר תמיר: מגיעים לכאן מכל בתי הספר התיכוניים הבדואים.
גילה גמליאל: מה החלוקה כאן במכללה בין סטודנטיות לסטודנטים?
דב תמיר: 40% סטודנטיות במגזר היהודי.
דב תמיר: לגבי הנשים הבדואיות, 12% מהתלמידים הבדואים הם נשים.
דב תמיר: אבל מהמפגש שקיימתי במגזר הבדואי בכיתות י"ב, התברר שחלק גדול מהלומדים הם נשים והן מאוד רוצות ללכת לכיוון הטכנולוגיה.
דב תמיר: חלק גדול התגברו על הבעיות בבית, והמספרים הולכים ועולים.
דב תמיר: הבעיה היא שכמו שהמספרים הולכים ועולים, גם העזיבה הולכת וגדלה בגלל העדר מלגות.
דב תמיר: אנחנו קשרנו קשר, היה פה מפגש עם מנהלי תיכון מהמגזר הבדואי בהשתתפות קרן הנס זיידל שזאת קרן גרמנית שלפני בערך 11 שנה היינו בקשר איתם, והם הבטיחו בתוכנית התלת-שנתית שלהם לקחת את זה בחשבון ולהתמקד אך ורק במגזר הבדואי עם דגש על נשים מהמגזר הבדואי.
דב תמיר: זאת אומרת, כל המלגות שהם יתנו, הם יתנו אך ורק לייעוד הזה.
דב תמיר: אבל כמובן שזה עוד לא הגיע, וגם כשזה יגיע זה לא יספיק.
דב תמיר: צריך לעודד את זה.
שלום בן-משה: נעבור ביעף על הנתונים.
שלום בן-משה: אתם רואים שיש גידול מתשנ"ז עד תשס"ג מ-17-18 ל-28 אלף סטודנטים שלומדים לימודים טכנולוגיים במגמות השונות.
שלום בן-משה: יש לנו בסך הכל כ-42 מגמות או חוגים וחוגי משנה בתחומים השונים, כולל מדעי הגרעין שלומדים פה במכללה הזאת.
שלום בן-משה: זאת החלוקה לגבי סטודנטים מתוקצבים ולא מתוקצבים.
שלום בן-משה: ככלל הסטודנטים שלומדים בצה"ל אינם מתוקצבים על-ידינו ועוד סטודנטים אחרים שבאים ורוצים ללמוד לא מתוקצבים, אבל היחס הוא כפי שאתם רואים.
שלום בן-משה: סטודנטים חיילים שלומדים בתקופת הצבא הם לא מתוקצבים, הצבא מממן אותם והם משלמים כסף בעצמם.
שלום בן-משה: האחרים שנרשמים אחרי צבא, אנחנו מתקצבים אותם.
שלום בן-משה: אלה המגמות הראשיות, כפי שאתם רואים במצגת, זה נכון לתשס"ג.
שלום בן-משה: השנה, תשס"ד, יש גידול במכונות מכיוון שתוחלת העבודה להנדסאי מכונות גדולה יותר.
שלום בן-משה: בתוכנה יש משבר כללי שזה כבר שנה שלישית, גם באקדמיה יש ירידה משמעותית.
שלום בן-משה: היו לנו לפני שלוש שנים 4,000 סטודנטים למחשבים, זה ירד עכשיו לכ-1,500, שוב בגלל משבר ההייטק.
שלום בן-משה: אלה המגמות האחרות שהן בינוניות - אדריכלות, חשמל, בנייה, ביוטכנולוגיה.
שלום בן-משה: גם השנה, בתשס"ד, יש גידול בכימיה, רק במכללה הזאת נרשמו כמעט מאה סטודנטים לכימיה.
שלום בן-משה: יש גידול בחשמל, כי בחשמל גם כן יש תוחלת של עבודה.
שלום בן-משה: אפשר להגיד שההנדסאים זה חיישן מאוד קרוב למה שנעשה במשק.
שלום בן-משה: הם מגיבים הרבה יותר מהר לתנודות במשק.
שלום בן-משה: אלה המגמות האחרות שהן מגמות קטנות יותר.
שלום בן-משה: יש לנו גם מכינה שהיא תחליף למי שבא עם בגרות חלקית.
טלב אלסאנע: זה לא קשור להכשרה המקצועית?
שלום בן-משה: לא, זה לא הכשרה מקצועית.
שלום בן-משה: זה הנדסאים וטכנאים.
שלום בן-משה: יש כאלה שמתחילים בהכשרה מקצועית, נניח בחשמל, רוצים לעבור לרמת טכנאי, עוברים לטכנאות וממשיכים להנדסה.
שלום בן-משה: יש גם תופעה כזאת.
שלום בן-משה: מצאתי לנכון להביא בפניכם את המכללות בפיקוח שלנו שהן בתוך קמפוס אקדמי.
שלום בן-משה: יש לנו 15 מכללות שנמצאות בתוך קמפוס אקדמי, בעיקר המכללות הגדולות והמובילות, ביניהן מכללת באר שבע, הנדסאים בחיפה בתוך הטכניון, האוניברסיטה בתל אביב.
שלום בן-משה: יש לנו מכללה אזורית בגליל המערבי, מדרשת רופין, מכללת ספיר שנבקר בה אחר כך, תל חי בצפון, עמק הירדן בצמח, המכללה האזורית יהודה ושומרון שהיא מכללה טובה מאוד ומאוד רצינית.
שלום בן-משה: 39% מכלל הפעילות שלנו היא במכללות האלה.
שלום בן-משה: יש לנו עוד מכללות גדולות שהן לא בתוך קמפוס אקדמי, יש כל המכללות של מינהל שהן לא בקמפוס אקדמי.
דב תמיר: כאן הקמפוס האקדמי הוא בתוך המכללה הטכנולוגית.
שלום בן-משה: נכון, הוא גם הוקם בתוך המכללה הטכנולוגית.
שלום בן-משה: אנחנו רוצה להצביע על זה ולפתוח בפניכם צוהר שאני לא ארחיב עליו את הדיבור כי אין לנו זמן; החשיבות של הקמפוס המשותף הוא בזה שלהנדסאים יש אפשרות - ויש לנו כבר מזה שנתיים מסלול של הנדסאים אקדמיים - שהלימודים שלהם בתוך המכללה הטכנולוגית יוכרו לצורך לימודים אקדמיים.
שלום בן-משה: זה מאמץ גדול מאוד שהיה לי עם המועצה להשכלה גבוהה, ואז ההנדסאי יכול ללמוד כאן תוך כדי, וכשהוא מסיים הוא יכול להמשיך עוד שנה במכללה שהיא בחצר המשותפת והוא מקבל תואר אקדמי.
דב תמיר: היום זה שלוש שנים.
שלום בן-משה: אני יודע, אני מדבר על BA.
שלום בן-משה: עד לפני שנתיים היה מסלול BTech של הנדסאי ושנתיים מהנדס.
שלום בן-משה: המסלול הזה הולך ומסתיים כי כולם הולכים ל-BA, והמשמעות היא שהנדסאי שצריך להשלים צריך להשלים כמעט שלוש שנים.
שלום בן-משה: עכשיו אני עובר לנושא של נשים, שהוא המוטו של הביקור שלכם.
שלום בן-משה: חברת הכנסת גילה גמליאל אמרה לפני מספר ימים, כשהיינו במפגש, שהנשים במדינת ישראל משכילות יותר.
שלום בן-משה: זאת עובדה נכונה, הן משכילות יותר גם בתחום של התואר הראשון, גם בתחום של התואר השני, ועכשיו יכול להיות שגם בתואר השלישי.
שלום בן-משה: יש בעיה אחרת איך הן משתלבות אחר כך ברמות היותר בכירות.
קריאה: הבעיה היא באיזה מגמות.
שלום בן-משה: אני יודע.
שלום בן-משה: השאלה היא עכשיו איפה מוצאים את הנשים.
שלום בן-משה: חלק גדול מהנשים - ועכשיו אני לא מביע עמדה ערכית אם זה חשוב או לא חשוב, הייתי קצין חינוך ראשי אז אני לא אגיד שחינוך והיסטוריה זה לא חשוב, אבל מכיוון שענייננו כרגע הוא טכנולוגיה, אז חלק גדול של הנשים הולכות למקצועות פסיכולוגיה, עריכת-דין שאין עבודה בכלל, תנ"ך, היסטוריה וגיאוגרפיה שזה חשוב בפני עצמו, ואנחנו חושבים שהמשאב האנושי החשוב הזה ככל שהוא מופנה יותר לתחומים הטכנולוגיים, תהיה תועלת גם להן כי יש עבודה ושכר גבוה יותר וגם לתעשייה ולמשק תהיה כמובן תוחלת טובה מאוד.
שלום בן-משה: אשר על כן אנחנו עושים מספר שנים פעולות נרחבות כדי להרחיב את מעגל הנשים שמצטרפות למקצועות הטכנולוגיים.
שלום בן-משה: זה אפרופו שאלתך.
שלום בן-משה: יש סטיגמות, נמצאת פה שרי שהיא עושה סדנה מיוחדת להעצמה, כדי להסיר כל מיני חסמים.
גילה גמליאל: אני רוצה לחדד את הנקודה שהעתקת מהנתונים של מרכז מחקר ומידע של הכנסת, שבאמת כשבחנו את התחומים שבהם נשים בוחרות ללמוד ולהתמקצע מבחינת התארים באוניברסיטאות, מרבית הנשים אכן הולכות לכיוון של מדעי החברה.
גילה גמליאל: 30% מסך כל הלומדות בחרו במדעי החברה, משפטים - 4%.
גילה גמליאל: אם נתמקד במקצועות שאנחנו מדברים עליהם היום, אז בתחום של מדעים פיזיקליים - 2% בלבד מסך כל הלומדות בתחום הזה, הנדסה ואדריכלות - רק כ-4%.
גילה גמליאל: כאן אני מדברת על האחוזים מסך כל הלומדות ולא מסך כל הלומדים שבחרו בתחום הזה.
גילה גמליאל: חינוך והכשרה להוראה - זה גם כ-13%.
גילה גמליאל: אם נוסיף את זה ל-30% שבחרו במדעי החברה, אנחנו כבר נמצאים כאן ברף גבוה.
גילה גמליאל: גם שפות, ספרות - גם כאן כ-9%.
גילה גמליאל: מדעי הרוח הכלליים - עוד 8%.
גילה גמליאל: אם ננסה להתמקד במקצועות ההנדסה, נראה ששיעור מקבלות התארים בתחומים מתימטיקה, סטטיסטיקה, מדעי המחשב, מדעים פיזיקליים, מדעים ביולוגיים, הנדסה ואדריכלות, שזה התחום שאנחנו מדברים עליו פה היום לא עולה 6% מסך מקבלות התארים.
גילה גמליאל: אם ננתח את הסוגייה הזאת מסך כל מקבלי התארים, אנחנו נראה שבכל המקצועות של מתימטיקה, סטטיסטיקה, מדעי המחשב, מדעים פיזיקליים, הנדסה ואדריכלות, שיעור מקבלות התואר מכלל מקבלי התארים, כולל בנים, לא עולה על 40%.
גילה גמליאל: וזה בהתחשב בכל המקצועות שדיברתי עליהם, שאנחנו רואים שיש עלייה במתימטיקה, סטטיסטיקה, ביולוגיה ואדריכלות, שזה קצת יותר מקבל תנופה.
שלום בן-משה: אצלנו אנחנו עושים הבחנה בין טכנאים להנדסאים.
שלום בן-משה: בטכנאים מספר הנשים קטן יותר כי גם הנוכחות שלהן בתוך התעשייה היא יותר קטנה, אבל בהנדסאים אנחנו הצלחנו להגדיל את מספר הנשים.
שלום בן-משה: בתשס"ג, כבר 34% מכלל הסטודנטים שלנו שהן נשים נמצאות בהנדסאים.
שלום בן-משה: במכינות המספר שלהן קטן מכיוון שהן משכילות יותר.
שלום בן-משה: רוב הנשים שמגיעות אלינו הן בעלות תעודת בגרות וחלקן בעלות בגרות 4-5 יחידות כאשר הגברים מגיעים או עם בגרות חלקית ועושים השלמה או עם בגרות אחרת.
שלום בן-משה: כך שגם אצלנו הנשים מקרב ההנדסאים משכילות יותר.
שלום בן-משה: ההתפלגות במגמות השונות.
שלום בן-משה: תעשייה וניהול, תוכנה ואלקטרוניקה - אלה המספרים הגדולים.
שלום בן-משה: אלקטרוניקה - 12%.
דב תמיר: מדובר על האחוז מסך הכל הנשים.
דב תמיר: אם ניקח את סך הכל הנשים ונראה איך מתבצעת החלוקה, 34% מתוכן הן בהנדסאים.
דב תמיר: באלקטרוניקה נמצאות רק 6% מהנשים.
שלום בן-משה: באדריכלות ובעיצוב המספר הוא גדול מאוד.
שלום בן-משה: הנדסת מכונות - מספר קטן.
שלום בן-משה: כל זה עדיין בלי "רקיע".
דב תמיר: זה כש"רקיע" היה קטן יותר.
שלום בן-משה: בביוטכנולוגיה המספר שלהן גדול, בקולנוע ובטלוויזיה ובעיצוב תעשייתי.
שלום בן-משה: אמרתי לכם שאנחנו עושים פעולות כדי להרחיב את מעגל הנשים שבאות למקצועות האלה.
שלום בן-משה: באנו בדברים עם צבא הגנה לישראל, שיש פה מקצת מנציגותיו המכובדות שאני מכיר אותן.
שלום בן-משה: מכיוון שהצבא הוא צרכן גדול מאוד במקצוע הטכנולוגיה והוא הולך וגדל מהבחינה הזאת, הוא גם נותן פלטפורמה מאוד מעניינת כי אפשר גם לקבל שם סטאז' מצוין.
שלום בן-משה: הצבא פתח את המקצועות הטכנולוגיים לנשים לשלוש מגמות - חשמל, אלקטרוניקה ומכונאות.
שלום בן-משה: עד הפרוייקט הזה לא היו נשים בכלל בתחומים האלה.
שלום בן-משה: עשינו הסדר עם הצבא בפרוייקט מיוחד, הבנות לומדות ללא תשלום, הצבא מממן, החילות הספציפיים שרוצים בזה מממנים את לימודיהן, אנחנו משלמים כרגע את ההשלמה של שכר הלימוד, המסלול הוא ארבעה סמסטרים אבל על פני שנה וחצי כדי שיספיקו להתגייס לצבא.
שלום בן-משה: יש דחיית גיוס ללימודים, יש אחר כך חתימה לקבע שנה וחצי שזה שירות בשכר.
שלום בן-משה: הבנות שמסיימות את הלימודים מתגייסות לצבא ומשרתות בתפקידים מקצועיים.
שלום בן-משה: מכיוון שהבנות צריכות ורוצות את זה, הצבא מוכן להכניס יותר בנות ובסוף זאת החלטה של הבת מה היא הולכת לעשות.
דוברת: יש מדיניות להעלות את המספר.
שלום בן-משה: מה שאתם רואים עכשיו במצגת אלה הנתונים של הבוגרות.
שלום בן-משה: אלה המקצועות שהן לומדות, בסך הכל מקצועות די קשים - מתימטיקה, חוזק חומרים, חשמל, יישומי מחשב, רובוטיקה, גרפיקה הנדסית, פיזיקה טכנית.
שלום בן-משה: עכשיו תראו את הפיזור הגיאוגרפי.
שלום בן-משה: אלה סטודנטיות שלומדות בטכניון, והפיזור הוא מכלל היישובים שנמצאים באזור חיפה והצפון - טבריה, יקנעם, כפר ורדים, כרמיאל, להבות הבשן, מנחמיה; גם ערד, עראבה, מעלה אדומים.