GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל אחילאה: לכן בשלב ראשון, כפי שאמרתי גם בישיבה הקודמת, אנחנו כאילו מוחקים כאן כמה סעיפים, על אף שלמען האמת לא מחקנו, אבל מציעים להחליש מעט את הסמכויות שמנוסחות כאן בצורה קטגורית והופכים אותן לסמכויות של ייעוץ לממשלה.
יעל אחילאה: מאידך, הוועדה אולי תרצה להעניק לגוף הזה סמכויות אחרות ויהיה מתאים יותר שיינתנו לתאגיד ציבורי.
יעל אחילאה: בדרך כלל מקובל שגוף שיש לו סמכויות ביצוע מתאים יותר להקימו במסגרת חברה ממשלתית או תאגיד ציבורי.
טליה לבני: אני מבקשת שתחזרי על המשפט האחרון שאמרת.
טליה לבני: בדרך כלל גוף שיש לו סמכויות ביצוע עדיף שיוקם כחברה ממשלתית או כתאגיד ציבורי?
יעל אחילאה: סברנו כי בדרך כלל גוף שיש לו סמכויות בגיבוש מדיניות, כמו הסמכויות המפורטות בחוק הזה, מתאים יותר שיהיה בשירות המדינה.
יעל אחילאה: על תאגידים סטטוטוריים בדרך כלל מוטלות סמכויות יותר ביצועיות – למשל: רשות הדואר, רשות הנמלים והרכבות.
יעל אחילאה: אלה רשויות שברור מה עליהן לעשות ולכן סברו שמתאים יותר שיוקמו מחוץ למנגנון הממשלתי ויפעלו בצורה חופשית יותר וקרובה יותר למגזר העסקי.
טליה לבני: האם הרשות לקידום מעמד האישה צריכה לעשות משהו, או רק לדבר?
טליה לבני: זאת השאלה.
רינה ברטל: הרשות הזאת קיימת כבר כמה שנים.
טליה לבני: ואת נורא מבסוטה ממנה?
רינה ברטל: היא יכולה לעשות מה שהיא רוצה לעשות.
רינה ברטל: נכון, אני מאוד מבסוטה.
עדנה גרוס: סליחה, היא לא יכולה לעשות מה שהיא רוצה.
ענבל גבריאלי: לא אאפשר את הוויכוחים האלה.
ענבל גבריאלי: אני מבקשת לתת לעו"ד אחילאה לסיים את דבריה.
יעל אחילאה: אני רוצה להעלות לדיון את נושא המימון וכוח-אדם, שלא עלה על שולחן הוועדה אך נדון בדיונים המוקדמים.
יעל אחילאה: הכוח שיש לגוף מסוים הוא נגזרת של כמות המשאבים שיש לו.
יעל אחילאה: אני רוצה להבהיר שבשום חוק שמקים תאגיד סטטוטורי אין חובה על הממשלה להוסיף לתקציב של אותו גוף כדי לאפשר את פעילותו כתאגיד סטטוטורי.
יעל אחילאה: להקמת תאגיד סטטוטורי, לפחות בשלב הראשון, יש עלויות, ואולי זה ייגרע מהפעילות.
יהודית פלוטקין: לשמחתנו הוספנו 1.5 מיליון שקל לתקציב, ואני מקווה שנוסיף עוד.
ענבל גבריאלי: זה לא שולי, אבל זה לא יהיה קבוע בתקציב.
יעל אחילאה: זה לא שאלה משפטית ולכן לא נרחיב בנושא הזה.
רינה ברטל: אני מבקשת סליחה, ביקשתי רשות דיבור כי אני מוכרחה ללכת.
רינה ברטל: אני רוצה לומר שלושה דברים.
רינה ברטל: רק מעט מאוד נשים היושבות בחדר הזה היו קשורות בבניית הרשות כפי שהיא, כלומר להובלת החקיקה של הרשות.
רינה ברטל: אני הייתי בין הנשים הללו ונלחמנו שנים רבות כדי שהרשות תקום.
רינה ברטל: לכן יש לגוף הזה חשיבות רבה מאוד.
רינה ברטל: אין צורך שאף אחד סביב השולחן הזה, בצורה זו או אחרת, יפנה אלי ויגיד לי אם אני כן מרוצה או לא מרוצה.
רינה ברטל: לא צריך לזלזל, לא צריך ללגלג, אין צורך בהתנהגות הזאת, היא לא ראויה.
רינה ברטל: מפני שלנשים כמוני מאוד אכפת על הרשות, אני לא משפטנית אבל קראתי היטב את החוק.
רינה ברטל: על-פי החוק הקיים היום לרשות יש הרבה יכולות ביצוע, והיא גוף ביצועי.
רינה ברטל: אם תקראו את החוק פעם נוספת תראו שמה שאני אומרת אמת לאמיתה.
רינה ברטל: מאידך, החוק אינו מושלם.
רינה ברטל: ב-5-6 השנים האחרונות כולנו רצינו מאוד, ועדיין רוצות, שהחוק יהיה טוב יותר ויאפשר פעילות רבה יותר.
רינה ברטל: אני חברה בוועדה המייעצת, וכאשר עלתה השאלה האם להפוך את הרשות לתאגיד סטטוטורי או לא – יש בינינו אנשים שלא מבינים את הדברים עד הסוף.
רינה ברטל: אם זה יהפוך את הרשות לטובה יותר, אני בוודאי בעד.
רינה ברטל: אבל אם עולות סוגיות שאינן משרתות את הרשות, או לא תמיד לטובת הרשות, צריך לשקול אותן בכובד-ראש.
רינה ברטל: היום לראשונה שמעתי את עו"ד יעל אחילאה ואני מוכרחה להודות שלא כל מה שאמרה הבנתי עד הסוף, מכיוון שיש בינינו אנשים שהם אנשי ציבור ולא אנשי משפט, והציבוריות של הדבר הזה חשובה לא פחות.
רינה ברטל: אסיים ואומר ליושבת-ראש הוועדה, גם אם הנושא הזה יבוא לדיון ביום ראשון, עליך לדעת שלוועדה המייעצת אין שום סמכות.
רינה ברטל: היא יכולה להקשיב ולשמוע, ולכן אין לזה שום ערך, פרט לערך הציבורי, שאנשים יידעו שלפחות אמרו להם.
ענבל גבריאלי: אני לא מסתפקת בזה.
רינה ברטל: רציתי שהתמונה תהיה ברורה.
ענבל גבריאלי: נדמה לי שאני מצליחה להבין מה קרה עד כה ומה קורה עכשיו, ואתם מוזמנים לתקן אותי.
ענבל גבריאלי: כפי שאמרה כעת גברת רינה ברטל וגם אמרה לי גברת יהודית פלוטקין,
ענבל גבריאלי: בתקופה שקדמה לדיונים בוועדה דיברו הרבה על שינוי, היה רצוי שינוי, הועלתה אופציה להפוך את הרשות לתאגיד והתמקדו בזה, והובן שאולי.
יהודית פלוטקין: לא הובן שאולי.
יהודית פלוטקין: הובן שזה מה שיכול לסייע.
יהודית פלוטקין: זאת היתה החלטה של כל הגופים.
ענבל גבריאלי: הוחלט/הובן/הוסכם פה אחד/ברוב דעות – לא משנה – על צורה של תאגיד.
ענבל גבריאלי: באותו שלב התחברתי לעניין וכתבתי את הדברים בהצעת חוק פרטית.
ענבל גבריאלי: אני מודה, מעולם לא חשבתי שההצעה תישאר בסוף התהליך בדיוק כפי שהגשתי אותה.
ענבל גבריאלי: לא הייתי מוכנה, ועדיין איני מוכנה לקחת עלי אחריות כזאת, שכפי שהגשתי כך זה ייצא.
ענבל גבריאלי: הנושא נפתח מחדש בצורה מוחלטת משום ההערות של משרד המשפטים.
ענבל גבריאלי: אין לי בעיה לבזבז זמן, כי לדעתי אני לא מבזבזת זמן.
ענבל גבריאלי: אנחנו מחפשות שינוי.
ענבל גבריאלי: אני מציעה שניקח את הצעת החוק הזאת אך ורק כשלד ונמשיך לעבור על הסעיפים.
ענבל גבריאלי: אני מתחייבת בפניכם ששום דבר לא יאושר כאן לפני שיקרה דבר נוסף.
ענבל גבריאלי: אנחנו נסיים לעבור על כל סעיפי הצעת החוק, יהיה לנו מוצר מוגמר אחרי שנסיים "להתנגח" עם משרד המשפטים.
רוני טלמור: למה להשתמש בביטוי הזה?
רוני טלמור: זה ביטוי לא מתאים.
ענבל גבריאלי: אני לא מתכוונת לקחת את זה למקום שלילי.
ענבל גבריאלי: ברור שכרגע יש אי-הסכמה בנושאים מסוימים.
ענבל גבריאלי: אם גברת יהודית פלוטקין, או גברת רבקה שקד, או גברת אביטל שחר, או גברת רינה ברטל אומרות שזה מחליש אותנו – זה נובע מהערות משרד המשפטים.
רוני טלמור: אבל זה לא התנגחות.
קריאה: זה נובע מהמהות, לא מההערות.
ענבל גבריאלי: בסדר, להתווכח.
ענבל גבריאלי: לא אמרתי את זה בנופך שלילי.
ענבל גבריאלי: נסיים להתווכח עם משרד המשפטים ועם משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר.
יהודית פלוטקין: עם האוצר לא.
יהודית פלוטקין: תודה לאל, משרד אחד לא מתווכח.
יעקב זלצר: צריך להתייחס גם לנושא העובדים, והעובדות בעיקר.
ענבל גבריאלי: אמרתי את זה עכשיו.
ענבל גבריאלי: נסיים הכול, יהיה לנו מוצר מוגמר, עד כמה שנוכל, ואז נראה אם אנחנו רוצות אותו.
ענבל גבריאלי: רק אז נוכל לומר בבטחה ובוודאות אם זה מחליש את הרשות או מחזק אותה.
ענבל גבריאלי: האם זה מקובל עליכם?
יעקב זלצר: על העובדות זה מקובל.
יהודית פלוטקין: עלי זה מקובל.
טליה לבני: גם עלי.
טליה לבני: אף אחד לא רוצה לצאת לדרך ולהגיע למקום הפוך.
רבקה שקד: אם זה ניתן מבחינה משפטית חוקתית.
יהודית פלוטקין: זה השלב.
יהודית פלוטקין: מאז אמרת שאי אפשר לשנות שינינו כבר כמה דברים.
ענבל גבריאלי: כרגע אנחנו אומרים באופן כללי שתאגיד יכול להיות עדיף, לשפר ולשדרג.
ענבל גבריאלי: הוצאת הרשות ממשרד ראש הממשלה והפיכתה לתאגיד עצמאי – יש לכך יתרונות וחסרונות.
ענבל גבריאלי: רק כאשר יהיה לנו מוצר מוגמר נוכל לומר האם היתרונות עולים על החסרונות, וגם אם יהיו 10 יתרונות יתכן שדווקא בחיסרון האחד והיחידי שאולי יישאר יהיה טמון העוקץ.
ענבל גבריאלי: אני אומרת, בואו נראה מה ייצא לנו.
ענבל גבריאלי: אנחנו בוודאי לא עובדים לריק.
יעקב זלצר: האם זה אומר שכרגע זה לא יועבר לקריאה ראשונה?
ענבל גבריאלי: כרגע נכין הכול.
ענבל גבריאלי: בהמשך נבחן את הדברים לאור המוצר המוגמר ואז לא יהיה קושי לאשר את זה בין-רגע.
ענבל גבריאלי: כרגע לא.
רינה ברטל: כלומר, נדון על זה פעם נוספת?
ענבל גבריאלי: כן, על המוצר המוגמר.
עדנה גרוס: לדעתי התקדמנו בצורה מדהימה מיום שאני יושבת ברשות כנציגה של המשרד וכאיש מקצוע, לא כמשפטנית אלא כעובדת סוציאלית שמעמד האישה חשוב לה מאוד.
עדנה גרוס: מיום שהוקמה הרשות היתה בעיה עם החוק, עם הסמכויות שהוא נתן, עם המעמד שלה במשרד ראש הממשלה.
עדנה גרוס: בעצם לא יכולנו לזוז הרבה קדימה.
עדנה גרוס: היום הגענו לרגע האמת.
עדנה גרוס: ייאמר לזכותך, חברת הכנסת ענבל גבריאלי, שקידמת את זה באופן יוצא מן הכלל.
עדנה גרוס: לדעתי בשם כל הנשים עלינו להודות לך.
ענבל גבריאלי: נתחיל לעבור על סעיפי הצעת החוק.
ענבל גבריאלי: סעיף 1 – תיקון שם החוק "בשם החוק העיקרי, אחרי "הרשות" יבוא "הלאומית".
ענבל גבריאלי: " השם יהיה: "הרשות הלאומית לקידום מעמד האישה".
ענבל גבריאלי: סעיף 2 – החלפת סעיף 2 בחוק העיקרי "בחוק הרשות לקידום מעמד האישה, התשנ"ח-1998 (להלן – החוק העיקרי), במקום סעיף 2 יבוא: "2 הקמת הרשות (א) מוקמת בזה הרשות הלאומית לקידום מעמד האישה.
ענבל גבריאלי: (ב) הרשות היא תאגיד.
ענבל גבריאלי: (ג) הרשות היא גוף מבוקר כמשמעותו בחוק מבקר המדינה [נוסח משולב], התשי"ח-1958.
ענבל גבריאלי: "" הוחלט להשמיט ציון ספציפי של סעיף 9(2) לחוק מבקר המדינה.
ענבל גבריאלי: דיברנו על כך גם בדיון הקודם.
ענבל גבריאלי: גם בדברי חקיקה אחרים נהוג היום לציין באופן כללי.
ענבל גבריאלי: סעיף 3 – החלפת סעיף 3 בחוק העיקרי "במקום סעיף 3 לחוק העיקרי יבוא: "3.
ענבל גבריאלי: מבנה הרשות ומנהלת הרשות (א) לרשות יהיו מועצה, מנהלת וועדה מייעצת.
ענבל גבריאלי: "" להבדיל ממה שנאמר בישיבה הקודמת, אז דיברנו על ועדה מייעצת, כאן אומרים שההליך שיקדם למינוי, שיבוצע בידי ראש הממשלה, יהיה בידי ועדת איתור.
ענבל גבריאלי: יכול ראש הממשלה לא למנות מנהלת מבין המועמדות ולבקש מוועדת האיתור לשוב ולהביא בפניו מועמדות נוספות.
ענבל גבריאלי: "(ב) תפקידי הרשות יבוצעו בידי מנהלת הרשות, שתתמנה על-ידי ראש הממשלה לפי הצעת המועצה לאחר שקיימה הליך לאיתור מועמדים; תקופת כהונתה של המנהלת תהיה 5 שנים וניתן לשוב ולמנותה לתקופת כהונה נוספת אחת בלבד בת 3 שנים.
ענבל גבריאלי: " שינוי נוסף, הכהונה הראשונה תהיה ל-5 שנים ועדיין ניתן למנותה לתקופת כהונה אחת נוספת של 3 שנים בלבד.
יהודית פלוטקין: זה שינוי.
יהודית פלוטקין: זה היה 5 שנים עם אפשרות להארכה של עוד 5 שנים ועכשיו נקבע 5 3.
רוני טלמור: המבנה הסטנדרטי של תאגידים, וזה גם המבנה שהמועצה לתאגידים ציבוריים מאמצת וממליצה עליו, הוא מבנה של מועצה ומנכ"ל.
רוני טלמור: בחברה רגילה קוראים לזה דירקטוריון ומנכ"ל.
רוני טלמור: תפקיד המועצה להתוות את מדיניות התאגיד הסטטוטורי ולפקח על הניהול השוטף שלו, כאשר מי שעומד בראש הדרג המבצע, ובעצם מוביל את העבודה השוטפת היום-יומית, זה מנהל – במקרה שלנו מנהלת הרשות.
רוני טלמור: ברשות לקידום מעמד האישה, מכיוון שקיימת כבר היום ועדה מייעצת, וכיוון שגברת יהודית פלוטקין, שהתייעצנו איתה בעניין הזה, סברה שיש מקום להשאיר את המודל הזה - - -
יהודית פלוטקין: להשאיר את המודל הזה, בשיפור.
רוני טלמור: אחרי כן נגיע לפרטים.
רוני טלמור: גברת יהודית פלוטקין סברה שיהיה נכון, בעיקר בשל אלמנטים של שיתוף הציבור, להותיר את הקונצפט ושתהיה גם ועדה מייעצת.
רוני טלמור: בניגוד למועצה שסמכותה לפקח על המנכ"ל, סמכויות הוועדה המייעצת הן ייעוץ בלבד.
רוני טלמור: המטרה לעשות פלטפורמה לשיתוף הציבור וגופים שונים, גם מהממשלה וגם מחוץ לממשלה, שרוצים שיהיו חלק מתהליך קבלת ההחלטות ברשות.
ענבל גבריאלי: נקבע שניתן להאריך את כהונת מנהלת הרשות לתקופה נוספת של 3 שנים במקום 5 שנים.
רוני טלמור: זאת הערה טכנית.
רוני טלמור: נראה היה ש-5 שנים ועוד 5 שנים זה קצת יותר מדי, לכן הציעו לרדת ל-5 שנים פלוס 3 שנים.
רוני טלמור: קיבלנו את זה, לא היתה לנו בעיה.
רוני טלמור: לגבי אופן מינוי המנהלת, המתכונת של ועדת איתור – מועצת הרשות עושה הליך איתור, כמו ועדת איתור שמקובלת היום מאוד בשירות המדינה, ואז מביאים את המינוי לאישור ראש הממשלה.
רוני טלמור: זו המתכונת הנחשבת היום למועדפת, והיא אומצה גם לגבי מינוי מנכ"ל ברשות הלאומית למלחמה בתאונות דרכים.
רוני טלמור: בעקבות הדיון אתמול אימצנו את המתכונת.
רוני טלמור: בהליך של ועדת איתור אכן יש אלמנטים של גמישות.
רוני טלמור: הכוונה, מצד אחד, להבטיח שתהיה פנייה למגוון רחב של מועמדים, ומצד שני, אם ראש הממשלה בשל סיבה כלשהי לא מעוניין למנות הפתח הזה קיים והוא לא מחויב.
רבקה שקד: הוא גם יכול ליזום פניות.
ענבל גבריאלי: "(ג) מנהלת הרשות תהיה מי שהיא בעל רקע וניסיון אקדמי, מקצועי או מעשי של 3 שנים לפחות בתחום מתחומי פעילותה של הרשות, בנוסף לדרישות כשירות אחרות על-פי כל דין.
ענבל גבריאלי: "
רוני טלמור: סעיף קטן (ג) מדבר על הכשירות של מנהלת הרשות, כשבפועל גם חברי המועצה וגם המנכ"ל של כל תאגיד סטטוטורי צריכים לקבל אישור של הוועדה לבדיקת מינויים, שהיום נקראת "ועדת רביבי".
רוני טלמור: ההוראה הזאת קיימת בחוק החברות הממשלתיות ולא ניתן לשנותה, וגם אין כוונה כזו.
ענבל גבריאלי: הדרישות האלה באות בנוסף לדרישות הקיימות בחוק החברות הממשלתיות.
מרי חדייר: רצינו להוסיף דרישה לניסיון של 5 שנים.
ענבל גבריאלי: לא רצינו להוסיף דרישה לניסיון של 5 שנים.
ענבל גבריאלי: סעיף קטן (ג) מדבר על כשירות מועמדת לניהול הרשות, והוא בא בנוסף לדרישות הכלליות הקיימות היום בחוק החברות הממשלתיות.
רוני טלמור: הכוונה לכוון את הבחירה, כך שהמועמדת תהיה אדם עם רקע שקשור לרשות, ולא כל ניסיון ניהולי או כל ניסיון בכיר בשירות הציבורי יתאימו.
ענבל גבריאלי: אני חוזרת ואומרת, הדרישות האלה באות בנוסף לדרישות הכלליות המופיעות בחוק החברות הממשלתיות.
ענבל גבריאלי: אישה איכותית וראויה ככל שתהיה, אנחנו עדיין רוצים שיהיה לה גם קשר לפעילות שהרשות אמורה לעסוק בה.
ענבל גבריאלי: בישיבה קצרצרה שהתקיימה במשרדי לפני הדיון שאלנו עצמנו האם נכון לקבוע ניסיון של 3 שנים.
ענבל גבריאלי: יכולה לבוא מועמדת שיש לה רק שנתיים ניסיון, אבל היא מין מטאור, הברקה, ודווקא כן נרצה אותה.
ענבל גבריאלי: מבחינת ההיגיון ומתן קרדיט למי שאמור להציע את המועמדות, בוודאי לא תוצע מישהי שאין לה ניסיון או שיש לה ניסיון של חודש.
ענבל גבריאלי: שאלנו עצמנו האם השמטת הדרישה לניסיון של 3 שנים לא תמשוך את הדרישה דווקא כלפי מעלה, כך שייבחנו רק מועמדות שיש להן מינימום 5 או 7 או 10 שנות ניסיון.
ענבל גבריאלי: אני מבקשת שתתייחסו לשאלה הזאת.
מאירה בסוק: יש לי שאלה קודמת על הוועדה המייעצת.
מאירה בסוק: אם אנחנו מסתכלים על תאגידים סטטוטוריים אחרים, לדירקטוריונים יש בהחלט סמכות ליותר מאשר ייעוץ.
רוני טלמור: בוודאי.
רוני טלמור: כאן יש גם וגם, גם דירקטוריון וגם ועדה מייעצת.
רבקה שקד: המועצה היא דירקטוריון.
מאירה בסוק: המועצה יכולה גם לפטר את יושב-ראש התאגיד?
רוני טלמור: על כך נדבר כאשר נגיע לסעיפים הפרטניים.
רוני טלמור: תלוי מה רוצים לקבוע.
רוני טלמור: זה לא מפורט כאן, אלא בחוק העיקרי.
רוני טלמור: אולי כדאי לדבר על זה בהמשך.
אביטל שחר: בחוק החברות חובה שהעומד בראש תאגיד סטטוטורי יהיה בעל השכלה אקדמאית, ואילו מלשון החוק כאן ניתן להבין שזה או...
אביטל שחר: או... או.
רוני טלמור: תנאי הכשירות הם כדלקמן: לגבי דירקטור או חבר מועצה – נדרש שיהיו לו או השכלה אקדמית או ניסיון של 5 שנים בתפקידים בכירים, והדרישות חלופיות.
רוני טלמור: לגבי מנכ"ל ויושב-ראש מועצה – שהם שני הראשים – יש דרישה גם להשכלה אקדמית וגם לניסיון.
רוני טלמור: יש חלופה בחוק – שהוספה בזמנו בשל סיבה שוביניסטית, יותר בשביל כל מיני אנשים שפורשים כאלופים ולא גמרו תואר אקדמי, זה הרקע לשינוי – הוראה הקובעת שאם למישהו אין השכלה גבוהה אבל יש לו ניסיון של 12 שנים שמתאפיינות בסובסטנטיביות של הניסיון זה יכול להיות חלף השכלה גבוהה.
אביטל שחר: הייתי מתעקשת לנסח כך שלא יהיה מקום לפרשנות, אלא באמת לחייב השכלה אקדמית.
אביטל שחר: זה תנאי מינימום שהייתי מצפה שיהיה לדמות העומדת בראש גוף כזה.
אביטל שחר: אני מציעה לכתוב "נסיון אקדמי ומקצועי ומעשי".
ענבל גבריאלי: אני מבינה את זה כדרישה מצטברת, ולא כחלופה כפי שאת סברת.
ענבל גבריאלי: את מציעה לחדד את הניסוח.
אביטל שחר: אם יש מקום לפרשנות אני מציעה להבהיר ולהוסיף את ו"ו החיבור.
רוני טלמור: זה לא משפטי.
רוני טלמור: אם אתם רוצים, אפשר להוסיף.
אביטל שחר: זאת הערה לא משפטית, אלא עניינית.
ענבל גבריאלי: אנחנו רוצים להבהיר שזה לא חלופה.
רוני טלמור: בואו נפרט.
רוני טלמור: בחוק החברות הממשלתיות יש דרישה לתואר אקדמי כלשהו, שיכול להיות גם בנושא רחוק יחסית, למשל יכול להיות מהנדס.
אביטל שחר: לא "ניסיון אקדמי", אלא "בעלת תואר אקדמי", רצוי בתחום מעמד האישה.
רוני טלמור: השאלה מה רוצים לקבוע כאן.
רוני טלמור: האם רוצים באופן כללי שיהיה תואר אקדמי כלשהו, או מעוניינים בהשכלה אקדמית רלוונטית?
אביטל שחר: לימודי מגדר עדיין מצומצמים מאוד וחדשים, לכן הייתי נזהרת מלקבוע "השכלה בתחומים רלוונטיים".
אביטל שחר: הייתי שמחה מאוד אם בראש גוף כזה יעמוד מישהו שמסוגל לקרוא מאזן, אז צריך לדבר על זה בהשכלה כללית.
רבקה שקד: זה לא בדיוק השיקולים של ועדת האיתור.
ענבל גבריאלי: צריך לדרוש השכלה אקדמית, אבל עלינו להיות זהירים מאוד ולא לומר "השכלה רלוונטית", כי אחרת נפתח את זה לפרשנות ואז נישאר בתחום מצומצם מאוד.
רוני טלמור: נכתוב: "מנהלת הרשות תהיה מי שהיא בעלת השכלה אקדמית וכן רקע וניסיון מקצועי".
רוני טלמור: תיכף נדבר על הרקע.
אביטל שחר: לאחר שעשינו את ההבחנה הזאת, הייתי רוצה להתייחס גם לשנות הניסיון המקצועי-מעשי.
אביטל שחר: בהמשך לדברים של גברת רבקה שקד, אני מוציאה את דבריה מההקשר, אבל בעניין הזילות ובעניין המקצועיות, אני אומרת לכם כמי שחווה את זה, כעת אני מסיימת שנה ראשונה כמנכ"לית שדולת הנשים.
אביטל שחר: באתי מתחום אחר, ואני חווה חוויה קשה, נפלאה אבל קשה, של אי-אוריינטציה, כמי שבאה מהשוק הפרטי, מתעשיית ההיי-טק.
ענבל גבריאלי: את באת מההיי-טק.
ענבל גבריאלי: אם אני מצליחה להבין את סעיף החוק, ונראה לי שאני מצליחה, יש לך ניסיון מעשי של 3 שנים לפחות בתחום מתחומי פעילותה של הרשות.
אביטל שחר: אין לי ניסיון כזה.
אביטל שחר: על-פי הנוסח כאן לא הייתי מתקבלת.
אביטל שחר: באתי עם ידע ניהולי מסוים – אני קוראת מאזנים, מנתחת – אבל באוריינטציה של עיסוק בנושא נשים היתה מידה של חוסר אחריות במינוי שלי.
אביטל שחר: אני מקווה שאני משלימה מהר, אני לומדת ומקפידה.
אביטל שחר: ובכל זאת, מתוך הניסיון הזה אני דווקא אומרת שניסיון מקצועי מעשי בתחום, במאטריה של נשים, חשוב.
אביטל שחר: הייתי יכולה לחסוך כמה חודשים טובים של לימודים.
ענבל גבריאלי: את אומרת שאנחנו צודקים בניסוח הזה, שיהיה ניסיון באחד מתחומי הפעילות של הרשות.
ענבל גבריאלי: אין על כך ויכוח.
עדנה גרוס: אני לא לגמרי מסכימה.
רבקה שקד: היו על כך הרבה דיונים בזמן חקיקת החוק הראשי ב-1998, שלקח כמה שנים לחוקק אותו.
רבקה שקד: קודם כול, למה אז לא נדרשה השכלה אקדמית?
רבקה שקד: גם בשל ההערה שאמרה גברת אביטל שחר, כי יושבת-ראש הוועדה דאז לא סיימה את התואר האקדמי שלה וכל פעם היתה קופצת: מה פתאום אני לא אוכל להתמנות כמנהלת הרשות?
רבקה שקד: היה לה חשוב שלא תהיה חובה להשכלה אקדמית ואז כולן אמרו: בסדר, כי רצו לקדם את החוק, לכן ויתרו.
רבקה שקד: אין ספק שחשוב שתהיה השכלה אקדמית.
ענבל גבריאלי: גם לדעתי זה צריך להיות תנאי הכרחי.
רבקה שקד: דבר שני, לגבי תנאי סף, אנחנו עוסקים בזה מדי יום בנציבות שירות המדינה כי עושים תיאורי תפקיד, ותמיד עולה השאלה מה להרחיב ומה לצמצמם.
רבקה שקד: ובכל זאת, כפי שאמרה גברת אביטל שחר, לדעתי יש כאן לא מעט אנשים – לא כולם – שמכירים היטב את התחום.
רבקה שקד: זה לוקח המון זמן.
רבקה שקד: לרשות יש תפקיד ממלכתי, היא מטפלת בנושא מעמד האישה על כל שלל היבטיו.
רבקה שקד: ניסיון של 3 שנים הוא מינימלי.
ענבל גבריאלי: גברת טליה שקד תיארה את חודשי הגישוש שלה כשלמדה את תפקידה.
ענבל גבריאלי: אנחנו מדברים על התפקיד שגברת יהודית פלוטקין, העומדת בראש הרשות, ממלאת.
ענבל גבריאלי: מבלי לנסות להאדיר גוף אחד על פני האחר, הרשות היא דבר גדול בהרבה, ממלכתי, לאומי, ואנחנו משנים לה את השם לא רק כדי שהשם יהיה יפה יותר, אלא כדי להחדיר תוכן ומשמעות נוספים לגוף.
ענבל גבריאלי: נראה לי שזה חייב להיות.
רבקה שקד: 3 שנות ניסיון – זה היה גם קודם, וזה חיוני.
עדנה גרוס: אני יושבת לא רק ברשות הזאת אלא נציגת משרד הרווחה גם ברשות אחרת.
עדנה גרוס: לאור הניסיון שלי, אני מוכרחה לומר שלדעתי יש יתרון גדול מאוד כשאדם לא מגיע מהתחום, לא מגיע מקובע, לא מגיע עם דעות של "כזה ראה וקדש", ויש לנו דוגמאות כאלה.
עדנה גרוס: מה שיקבע זה תוצאות הטיפול שלו בעניינים.
אביטל שחר: דווקא מכיוון שמדובר בענייני מגדר ונשים, ויש זילות בעניין המקצועי – כולם מבינים בנשים, כמו שכולם מבינים בחינוך וכולם מבינים בתקשורת – לכן אני לא רוצה.
אביטל שחר: בעוד 5-6 שנים כאשר זה יהיה נורמטיבי, כשלעיסוק במגדר תהיה הערכה מקצועית, אפילו מהזווית העסקית, אז הייתי מוותרת אולי ביתר קלות.
עדנה גרוס: נבחן את מה שאת עשית, את התוצאות, ונלך אחורה ונראה אם מישהו שבא מתוך התחום היה עושה טוב יותר.
רבקה שקד: דרישה של 3 שנות ניסיון היא דרישה מועטה מאוד לארגון ברמה כזאת.
אביטל שחר: אם את רוצה להוריד את הניסיון המקצועי אז הייתי דורשת השכלה אקדמית ניהולית, במשפטים או בראיית חשבון או משהו כזה.
רבקה שקד: אין שום סיבה להוריד את הדרישה לניסיון מקצועי בתחום.
ענבל גבריאלי: גברת עדנה גרוס, את יכולה להביא 10 דוגמאות, וגברת אביטל שחר וגברת יהודית פלוטקין ואני – ובנושא הזה אני מסכימה איתן – נביא 100 דוגמאות ואז את תביאי עוד 200 דוגמאות.
ענבל גבריאלי: נראה לי שאת בדעת מיעוט.
ענבל גבריאלי: אבל עדיין לא החלטנו על מספר השנים.
טליה לבני: האם דוקטור למגדר, שלא היתה פעילה בשום גוף ניהולי, זה ניסיון מספיק?
רבקה שקד: זה ניסיון אקדמי.
טליה לבני: הפכנו את זה להשכלה אקדמית, ובנוסף נדרש ניסיון מקצועי.
רבקה שקד: אפשר לפרש את זה כניסיון מעשי, תלוי בראש הממשלה או בוועדה המאתרת.
טליה לבני: אם ד"ר לפיסיקה תגיש מועמדות לוועדת האיתור זה יכול להיות דבר אדיר.
טליה לבני: היא יכולה לקחת את הרשות למקום שהיא לא נמצאת בו היום.
טליה לבני: אתן דוגמה אישית.
טליה לבני: באתי מתחום המשפטים והתמודדתי לקבל תפקיד בנעמ"ת.
טליה לבני: לא היה לי שום רקע בעסקנות נשים.
ענבל גבריאלי: היה לך קל בהתחלה?
טליה לבני: לא היה לי קל, לא בהתחלה, לא באמצע וגם לא יהיה לי קל בסוף.
ענבל גבריאלי: כל אחד יכול ללמוד.
ענבל גבריאלי: גם אני, אף אחד לא סיפר לי איך זה להיות חברת כנסת ואין בית-ספר שמלמד את זה.
ענבל גבריאלי: אבל מדובר כאן על גוף שאמור להוביל מדיניות, שאמור לייעץ לממשלה, שאמור לעשות דברים גדולים וחשובים.
טליה לבני: פרופ' חגית שמדברת על קידום נשים במדע לא תענה לקריטריון.
טליה לבני: יהיה לה רקע אקדמי, אבל לא יהיה לה ניסיון בתחום.
רבקה שקד: היא עסקה המון בקידום נשים במדע.
טליה לבני: כל הפעילות שלה היתה אקדמית.
טליה לבני: לכן לדעתי זה צריך להיות העדפה להשכלה אקדמית, ואחר-כך ניסיון אקדמי או מקצועי-מעשי בתחומים הללו.
טליה לבני: בכך נפתח את הדרך לפרופסורית שעסקה בנושאים של נשים במדע ולא יאמרו לה: רגע, לא היית יושבת-ראש נעמ"ת 2-3 שנים.
ענבל גבריאלי: אין כאן רשימת מכולת שעושים עליה "וי" ומחליטים אם כן או לא.
ענבל גבריאלי: בכל זאת יש שיקול דעת.
ענבל גבריאלי: אין כאן חסימה.
ענבל גבריאלי: אותה דוקטור לפיזיקה שאין לה ניסיון מעשי באחד מתחומי פעילותה של הרשות, האם אנחנו חוסמים בפניה באופן מוחלט את הדרך?
רוני טלמור: קודם כול, דוקטור לפיזיקה תעלה שאלה אחרת.
רוני טלמור: כאן דרשנו השכלה אקדמית כלשהי.
רוני טלמור: בחוק החברות הממשלתיות נדרשת השכלה אקדמית בתחומים המפורטים בחוק או בתחום אחר מתחומי פעילות הרשות.
רוני טלמור: אני לא יודעת אם השכלה בתחום הפיזיקה תיחשב רלוונטית לרשות.
רוני טלמור: הדרישה בחוק החברות הממשלתיות לא מחייבת שהניסיון יהיה בתחום הקשור לנשים.
רוני טלמור: יתכן וזה ניסיון בהיי-טק, או ניסיון בצבא, או ניסיון בכל מקום, כל ניסיון ניהולי או פיקודי או אחר, כל ניסיון.
רוני טלמור: זה נדרש בכל מקרה.
רוני טלמור: השאלה כאן, האם מעבר לדרישות הללו אנחנו רוצים להוסיף עוד דרישה, שמטרתה לכוון את סוג המועמדים, שבנוסף לכך יהיה להם גם ניסיון אחר.
רוני טלמור: אם מישהו היתה במשך שנים רבות בתפקיד בכיר בארגון נשים ומעוניינת לאחר מכן לעבור לרשות אז הדברים מתמזגים, יש לה ניסיון שעונה גם על הדרישות בחוק החברות הממשלתיות וגם על הרקע הנדרש כאן, אבל יתכן שהדברים לא יתמזגו.
רוני טלמור: אולי תבוא מישהי עם רקע בתחום ההיי-טק שמבקשת לעבור לרשות.
יהודית פלוטקין: מה עם קצינה בכירה בצה"ל, למשל?
ענבל גבריאלי: אולי במקום "מקצועי או מעשי" נכתוב "מקצועי, ניהולי או מעשי".
ענבל גבריאלי: זה ירחיב ויאפשר לפתוח דיון במועמדוּת של דוקטור לפיזיקה.
רוני טלמור: אני מציעה למחוק את המילה "ניסיון" ולכתוב כדלקמן: "מנהלת הרשות תהיה מי שהיא בעלת השכלה אקדמית ורקע אקדמי, מקצועי או ניהולי".
יהודית פלוטקין: "או מעשי".
רוני טלמור: מה זה "רקע מעשי"?
רוני טלמור: ניסינו להבין מה עומד מאחורי זה.
רוני טלמור: מקצועי ומעשי זה אותו דבר, וגם ניהולי ומעשי זה אותו דבר.
רוני טלמור: הצענו לכתוב "ניהולי" במקום "מעשי", זה מונח ברור יותר.
ענבל גבריאלי: אנחנו רוצות את המילה "ניסיון".
רוני טלמור: "רקע מקצועי" זה ניסיון.
יעל אחילאה: דרישות לניסיון קיימות כבר בחוק החברות הממשלתיות.
ענבל גבריאלי: נשארה פתוחה שאלת ה-3 שנים.
ענבל גבריאלי: אני מסכימה עם גברת רבקה שקד, שלא נוכל לאפשר זילות של הגוף או של העומדת בראשות הגוף.
ענבל גבריאלי: לא נגיד: מכל הבא ליד.
ענבל גבריאלי: ועדיין, האם יש הכרח לדרישת מינימום של 3 שנות ניסיון?
ענבל גבריאלי: הרי לא יושב מישהו ללא שיקול-דעת, עושה "וי" על הקריטריונים בחוק ומחליט את מי לבחור, אלא יש ועדה מייעצת שמחליטה על איתור.
ענבל גבריאלי: האם הכרח לקבוע ניסיון של 3 שנים לכל הפחות?
רבקה שקד: אלה שאלות שנדונו בהליך החקיקה של החוק העיקרי.
רבקה שקד: כאשר ממנים תפקידים בכירים כאלה בשירות המדינה, ואפילו פחות מהתפקיד הזה, מבקשים לפעמים 7 שנות ניסיון ואף 10 שנות ניסיון.
רבקה שקד: 3 שנים זה ממש אלמנטרי, זה מעט מאוד.
רבקה שקד: לכן הוכנסה הדרישה הזאת.
רבקה שקד: להוריד את המינימום שנקבע בגרסה הקודמת נראה לי לא רציני.
יהודית פלוטקין: בנושא המנהלת אני מגבילה עצמי מלהביע דעה.
אביטל שחר: בעקבות הוספת המילה "ניהולי" אני תוהה האם אכן יש לנו אמירה שהארגון הזה צריך להיות גם מנוהל.
אביטל שחר: כמי שעומדת בראש ארגון כזה אני שואלת, האם באמת יכולות ניהול לא צריכות להיות מוכחות?
רבקה שקד: תפקיד ועדת האיתור לשקול את כל הדברים הללו.
אביטל שחר: בדרך כלל אנחנו מזניחות קצת את העניין הניהולי.
אביטל שחר: כאשר מישהו בא לתעשיית ההיי-טק והוא לא ברמת מתכנת אלא רוצים שיהיה סמנכ"ל שיווק, נבדקות לא רק ההשכלה האקדמית, ה-M.BA שלו בהתמחות בשיווק, אלא גם יכולות הניהול שלו.
אביטל שחר: מעבר למקצוע פרופר נדרשת רמה ניהולית אם רוצים שהעניין הזה יהיה אפקטיבי ויעבוד כשורה.
אביטל שחר: אף פעם לא עשינו את זה, כנשים יש לנו נטייה קצת לזלזל בזה.
רוני טלמור: הדרישה לניסיון בתפקידים בכירים קיימת בכל מקרה, על כך אין דיון.
רוני טלמור: בנוסף, יש הבדל בין גופים פרטיים ובין גופים ציבוריים הפועלים מכוח חוק, במובן הזה שבגוף פרטי יש הרבה יותר מרחב תמרון ופעולה וחוק החברות וחוק העמותות לא קובעים את מי לבחור.
רוני טלמור: בחוקים נהוג לכתוב אמות מידה כלשהן, ומנסים שיהיו אפקטיביות אבל לא מכבידות, כדי לכוון את מי שלאחר מכן מפעיל שיקול דעת, כדי שיהיה נכון מבחינה ציבורית.
רוני טלמור: צריך לזכור שיש כאן ועדת איתור, שמוסמכת לקבוע עוד תנאי סף אם היא סבורה שצריך, ולמיין לאחר מכן אנשים לפי קריטריונים שהיא קובעת.
רוני טלמור: היא יכולה לומר שהיא נותנת ניקוד גבוה לניסיון ניהולי.
רוני טלמור: המועצה, שתהיה ועדת האיתור או תקים את ועדת האיתור, מחויבת מבחינת חובות אמון לפעול לטובת התאגיד ולמצוא את המועמד המתאים ביותר לתפקיד.
אביטל שחר: כאשר אמרת שנדרש ניסיון בתפקיד בכיר, ענית לי פחות או יותר.
יעל אחילאה: חוק החברות הממשלתיות דורש שלמנכ"ל יהיה ניסיון ניהולי.
רבקה שקד: ועדת האיתור היא המועצה לפי מה שכתוב כאן?
רוני טלמור: יתכן, אבל לא חייב להיות כך.
רבקה שקד: בשירות המדינה נקבע הרכב ועדת האיתור.
רוני טלמור: כתוב כאן שאת הליך האיתור עושה המועצה.
רוני טלמור: אם היא רוצה לעשות אותו בעצמה או רוצה להקים ועדת-משנה ואז לדון בכמה מועמדים אחרונים, זה עניין שלה.
ענבל גבריאלי: בסעיף קטן 3(ג) נשאיר "3 שנים".
ענבל גבריאלי: סעיף 14 – החלפת סעיף 22 בחוק העיקרי "במקום סעיף 22 לחוק העיקרי יבוא: "22.