GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אירית ענבר: אנחנו מדברים על האבחון.
אירית ענבר: ציפי הזכירה את הנושא של האבחון שהוא נושא כאוב מאוד ובישיבה האחרונה דיברנו על הנושא הזה.
אירית ענבר: במרבית העיתונים שלנו אנחנו שוב ושוב מזכירים לציבור ולפעמים גם הרופאים עדיין לא זוכרים שלמשל הסף של סל הבריאות לגבי נשים וגברים, הוא גיל 60 ולא 65.
אירית ענבר: אני נתקלת בהרבה מאוד מקרים שרופאים עדיין אומרים לחולות, רק מגיל 65 מגיעה לך ובעצם זה מגיל 60.
אירית ענבר: אני חושבת שצריך להעביר שוב, וכבר אמרתי זאת פעמים רבות, חוזר בקרב הרופאים עם כל ההנחיות של הסל לגבי מי זכאית וזכאי לבדיקת צפיפות עצם, מי זכאי לטיפולים וזה דבר שצריך פה לעשות עבודה מערכתית בקרב הרופאים ובהחלט ציפי צודקת שהנושא הזה לוקה בחסר.
יוסי פולדש: אולי זה לא רק הרופאים זו אדמיניסטרציה כי באים אלי פציינטים ואומרים, שמע, לא הייתי צריכה לשלם 160 שקל, קיבלתי את זה בחצי מחיר דרך הביטוח המשלים, רק 80 שקל.
יוסי פולדש: בעצם לא היית צריכה לשלם בכלל, גם לא 80 שקל אלא רק את ה-20 שקלים שמשלמים.
יוסי פולדש: אבל היא מרגישה מצוין כי הנה, ניצלתי את הביטוח המשלים.
מאירה בסוק: אבל הקופות רוצות את הכסף.
יוסי פולדש: אבל זה לא חוקי.
יוסי ברגמן: לגבי מכבי, דקסה נשים וגברים בני 60, אנחנו עובדים כרגע כדי להכניס את בדיקות הדקסה כמדד איכות רפואית ולבדוק את המחוזות ברמת ביצוע כשלב ראשון לפני שעוברים אחר כך לתגובה ולטיפול ולתוצאות וכו'.
יוסי ברגמן: אני אתן לך גם שם וטלפון של מישהו במכון הרלוונטי לכם שהוא אחראי במקרה גם על הגריאטריה במחוז וגם על האיכות הרפואית, זו אותה גברת.
ציפי כהן: אנחנו יודעים במי מדובר, פרופ' פולדש הוציא לה מכתב ולא קיבלנו שום תגובה.
יוסי ברגמן: בזה נטפל.
ציפי כהן: והנה יש פה חולה שלא יודעת שכל שנתיים היא זכאית לקבל פוסילן על חשבון הקופה.
ציפי כהן: איזו קופה את?
צפי שמעוני: מכבי.
ציפי כהן: בבקשה.
יוסי ברגמן: בסדר ותודה שמעירים ונבדוק את עצמנו ונטפל.
יוסי ברגמן: עוד נתון אחד שהבאתי, מבין אלה שקיבלו ב-2005 עד כה, עד אוקטובר פוסילן במכבי, 75 אחוז מהמקבלות קיבלו פוסילן שבועי, זאת אומרת העדיפו ללכת לשבועי, לשלם דרך השב"ן ולקבל את השבועי, מה שמוכיח את העליונות של הטיפול הזה לפחות מבחינת העדפת המטופלות ולכן חשוב מאוד שהטיפול הזה יהיה בסל.
ציפי כהן: אז החולה שנמצאת כאן תקבל החזר כספי על כל מה שהיא שילמה?
ורדה אשד: רציתי להתייחס למה שציפי אומרת.
ורדה אשד: אני מהצד של הכללית ואצלנו זה לא נכון.
ורדה אשד: הרופאים הרבה יותר מודעים היום ממה שהיה לפני שנה או שנתיים בכל מה שקשור לתרופות.
ורדה אשד: אני רואה חולים מכל הארץ כולל מירושלים, כולל מאילת, הרופאים בשירותי בריאות כללית יודעים, המטופלים יודעים והם מטופלים בדיוק לפי ההנחיות של הסל.
ורדה אשד: הם עושים את הצפיפויות עצם, בדרך כלל גם אין להם בעיה כי הסל נותן בכלל בלי בעיה והמושלם נותן.
ורדה אשד: יש לנו מכשיר לצפיפות עצם, אני לא רואה כלל שום בעיה טכנית כמו שאת תיארת.
ציפי כהן: בירושלים יש.
יוסי פולדש: אני רוצה להתריע על עוד תופעה.
יוסי פולדש: יש קופות ואני לא נוקב בשמות של קופות שיש להם אינטרס לבצע בדיקות של צפיפות עצם ומתוך מאגרי המבוטחים שלהם הם פונים לציבור שלא מכוסה בסל ושגם אין הצדקה רפואית לעשות את הבדיקה ומציעים להם את הבדיקה דרך הביטוח המשלים.
ענבל גבריאלי: הקופה עצמה פונה ומציעה את הבדיקה?
יוסי פולדש: כן, פונה אלייך.
יוסי פולדש: את יכולה לקבל מכתב מהביטוח המשלים שלך שכדאי לך לעשות בדיקת צפיפות עצם בזול בשעה שאין שום הוראה רפואית וזה כאילו להחזיק את המקל משתי קצותיו.
יוסי פולדש: גם מצד אחד למי שמגיע לא לתת, ולמי שלא צריך להציע לו את זה ולהרוויח עליו כסף, זה משהו מזעזע.
אורית חדד: רק תיקון אחד קטן.
אורית חדד: ד"ר איש שלום אמרה שבמכבי היום זה ב-15 אחוז.
אורית חדד: זה ב-15 אחוז במושלם.
אורית חדד: זה שוב, זו החלוקה של אלה שמגיע להם ואלה שלא מגיע להם כשאנחנו אומרים לכולם, זה ההבדל.
אורית חדד: וההחלטה של הסל תגרום להם להכניס את זה רגיל כי אנחנו מציעים את זה, זה בדיוק ההבדל.
מאירה בסוק: יש לי שאלה למשרד הבריאות, למה כל שנה כשיש החלטה לגבי סל הבריאות, לא מוציא משרד הבריאות בעיתון איזושהי הודעה לגבי כל התרופות שבסל, כל הטכנולוגיות שבסל, כדי שאנשים יראו את זה.
אסנת לוקסנבורג: אולי אני אסביר.
אסנת לוקסנבורג: מה שאנחנו עושים, אנחנו מוציאים חוזר מנכ"ל משרד הבריאות, שהוא החוזר שמגיע לכל הרמות בתוך מערכת הבריאות והוא מגיע לרופאים בשטח, לקופות, לכל הגורמים המקצועיים המטפלים עם ההנחיות הרפואיות.
אסנת לוקסנבורג: בנוסף לזה אנחנו מעלים את זה על אתר האינטרנט של משרד הבריאות.
אסנת לוקסנבורג: אנחנו מוציאים הודעה של דובר לעיתונאים וכל העיתונים משתפים פעולה וברגע שזה נכנס זה מפורסם בגדול מה נכנס ומה לא.
ענבל גבריאלי: כידיעה חדשותית.
אסנת לוקסנבורג: נכון.
אסנת לוקסנבורג: יש ניסיון במקביל במועצת הבריאות להעלות את המודעות של האזרח לגבי הזכויות שלו, באופן כללי לגבי הסל.
אסנת לוקסנבורג: יצאה כבר חוברת של הכנסת האינסרטים לכל העיתונים בעבר.
אסנת לוקסנבורג: ממשיכה עכשיו פעילות לנסות ולהעביר את המידע כך.
אסנת לוקסנבורג: אנחנו כמשרד בריאות מנהלים עכשיו פרוייקט של להפוך את הסל ליותר ידידותי.
אסנת לוקסנבורג: אנחנו ממחשבים כרגע את כל הפרטים שנמצאים בסל מה-1.1.94 ועד היום, ומנסים ליצור איזושהי תוכנה שתאפשר חיפוש יותר ידידותי למי שירצה בתוך אתר האינטרנט.
אסנת לוקסנבורג: זה מה שכרגע אנחנו יכולים להציע, אני חושבת שהאינטרנט הוא כלי מצוין, אני יודעת שהוא לא נגיש לכולם אבל זה מה שאנחנו יכולים לעשות כרגע.
צפי שמעוני: אני באתי מטעם העמותה, אני חולה במחלה, אני מטפלת במחלה דרך זה שאני עוזרת לנשים בהתעמלות וגם עוסקת בצד התרופתי ובכל דרך אחרת שאני יכולה לעזור.
צפי שמעוני: דיברו על המחלה הזאת שהיא רק לקשישים.
צפי שמעוני: צר לי, אני לא מרגישה קשישה, אני רוקדת, אני רקדנית, אני מופיעה על במות ובכל זאת אני חולה במחלה הזאת.
צפי שמעוני: אני שואלת את המחליטים ומקבלי ההחלטות, למה באמת כל הטיפול במחלה הוא רק מגיל 60 ומעלה ולא קודם.
צפי שמעוני: אני יודעת שזה לא נושא הדיון.
צפי שמעוני: אבל אני פשוט רוצה להודות לכל הרופאים שנמצאים כאן ולכל ראשי העמותה ולראות שמישהו באמת מטפל בנושא הזה כי זו מחלה שקטה, היא נקראת מחלה שקטה.
צפי שמעוני: היא גם שקטה במודעות של הציבור אליה.
צפי שמעוני: אנשים בכלל לא יודעים מה זה.
צפי שמעוני: עד שלא חליתי בה לא ידעתי מה זה האוסטיאופורוזיס בכלל, לא שמעתי עליה בשום מקום.
צפי שמעוני: ואם אני לא שמעתי והיא קיימת אצלי, אני מניחה שציבור גדול מהאנשים אינם מודעים למחלה, וכל זמן שיש משהו שלא מודעים אליו הוא גם לא מטופל.
צפי שמעוני: אני מאוד מודה לכל הרופאים שיושבים פה ושמחה לראות שמישהו אכן אכפת לו.
צפי שמעוני: ואני מאוד מבקשת שכמו שאכפת לכל הרופאים הנכבדים שנמצאים כאן אז שיהיה גם אכפת למקבלי ההחלטות בנושא הזה.
ענבל גבריאלי: יש לי שאלה אלייך, האבחון הוא חלק מהטיפול שאת צריכה לקבל.
ענבל גבריאלי: את מימנת אותו בעצמך בגלל מגבלת הגיל?
צפי שמעוני: למזלי הרב, אני לא יושבת כאן כי אני לא יכולה לממן, מזלי הטוב שאני יכולה לממן כל מה שאני רוצה, גם את הפורטאו.
ענבל גבריאלי: אבל מימנת בעצמך כי לא הגיעה לך?
צפי שמעוני: הכל מימנתי בעצמי, ושאלתי את עצמי, אם אני בת 50, קיבלתי את המחלה.
צפי שמעוני: הרי קל וחומר שאני צריכה להיות הראשונה שתקבל את התמיכה, כי מה יהיה איתי בעוד 10 שניים.
צפי שמעוני: בגיל 60, יש פה אנשים בגיל 60 זה אנשים צעירים.
צפי שמעוני: אז איך אני בגיל 50 שאני חולה במחלה.
צפי שמעוני: אם אני בת 54 חולה במחלה, קל וחומר שאני צריכה לקבל קודם כל את הטיפול המיידי.
צפי שמעוני: כי מה אני אעשה, בעוד 7 שנים, יש מחקרים שאי אפשר לקחת פוסילן רצוף הרבה שנים.
צפי שמעוני: אז מה אני אעשה בגיל 60?
צפי שמעוני: מה אני לא אחיה?
צפי שמעוני: כבר אין לי קיום בעולם הזה?
צפי שמעוני: אם אני בת 60 ולקחתי 7 שנים פוסילן וזה כבר אולי לא בריא לי ומחקרים שקראתי אומרים שמותר רק עד 7 שנים, אז מה אני אעשה בגיל 60?
צפי שמעוני: אני שואלת את השאלה הזאת את כל המומחים פה.
אסנת לוקסנבורג: אני רוצה לתקן פה איזושהי הנחה שיכול להיות שקיימת בגלל פחות מודעות אבל הסל לא מתייחס אך ורק לנשים מגיל 60 ומעלה אלא גם לקבוצת אוכלוסיה צעירה יותר והסל לקח בחשבון שיש נשים עם שברים או עם מחלות כרוניות או עם מחלות קשות אחרות שבגלל זה חולות במחלה והוא נתן להם וזה נמצא בתוך הסל, גם האבחון וגם הטיפול נמצאים בתוך הסל.
צפי שמעוני: אני משלמת גם את כל הבדיקות וגם את הפוסילן.
אסנת לוקסנבורג: אני מתחברת עם מה שאת אומרת ולצורך החיוני במודעות בנושא הזה, אבל אני אומרת שמשפטית או לגבי מה שנמצא בסל הזה, גם הזכות לנשים יותר צעירות נמצא בתוך הסל.
אסנת לוקסנבורג: יש פה מקרה שהרקע לזה הוא חוסר מודעות שאני מסכימה שצריך לפעול כדי לשפר אותו בהקשר הזה.
אסנת לוקסנבורג: אבל מבחינת הסל, התרופות נמצאות גם לנשים היותר צעירות שסובלות מהמחלה על רקע של מחלות אחרות.
אורית חדד: היא בטח לוקחת את הכדור השבועי ואותו אין לה בסל.
אסנת לוקסנבורג: אני כרגע מדברת על התכשירים שנמצאים לכל האוכלוסייה ומנסה לבוא ולומר שיש מענה.
אסנת לוקסנבורג: הייתה חשיבה של המומחים שאחר כך התקבלה גם על ידי הוועדה הציבורית שבאמת יש פלח של אוכלוסיה צעירה יותר שגם בה צריך לטפל.
ענבל גבריאלי: כלומר מה שבעצם צפי משלמת עליו היום באופן פרטי מגיע לה בסל.
ציפי כהן: גם מגיע לה אחת לשנתיים בדיקת צפיפות עצם על חשבון הקופה, כי אי אפשר לממן את כולם, זה הגיוני.
ציפי כהן: הלכו לקראת אלה עם האוסטיאופורוזיס הקשה כי ככה זה אחת לחמש שנים, אז מישהי אומרת לי, ביי, ניפגש בשנת 2010.
ציפי כהן: אני אומרת לה, לא ב-2010.
ציפי כהן: את משלמת, ב-2010 מגיע לך אבל את צריכה לבוא לעשות את הבדיקה כל שנה או שנתיים על חשבונך ולראות שינוי לטובה או לרעה.
ציפי כהן: צפי שגם הייתה בין הראשונות באוסטיאופורוזיס אצלנו, מאז שהוחל סל הבריאות ב-2004, מגיע לה על חשבון הקופה פעם בשנתיים אולי כדי להגיד לקופה תודה שנתת לי משהו אבל גם את הפעם בשנתיים היא שילמה מכיסה בגלל חוסר במידע, הרופא לא הסביר לה את זה שהיא זכאית לקבל את זה.
תמר יקותיאל: אני לא באתי בתור חולה אבל אני חולה.
תמר יקותיאל: אחרי 40 שנה אחות חדר ניתוח בתל השומר, נפלתי, שברתי את היד, פעמיים באותה יד, חוליות עמוד השידרה.
תמר יקותיאל: רק לעמוד ליד הכיור, לקבל מכה הכי קטנה, אני שוברת צלע, עד כדי כך.
תמר יקותיאל: ולא רצו לתת לי לעשות את הבדיקה.
תמר יקותיאל: בפעמים הראשונות אני שילמתי מכיסי.
תמר יקותיאל: אני בטיפול אצל ד"ר ורד בתל השומר.
תמר יקותיאל: אחר כך עם הרבה מכתבים ועם הרבה הלוך ושוב, אני מקבלת פעם בשנה את הבדיקה.
תמר יקותיאל: כרגע אני מייצגת את נשות הדסה ישראל.
תמר יקותיאל: אני יודעת שאין לזה קשר אבל בזמנו נתנו לנשים מגיל זה וזה לעשות בדיקת שד.
תמר יקותיאל: היום אנחנו מתחילות לרדת.
תמר יקותיאל: אנחנו נשות הדסה נלחמות על זה להתחיל לרדת, לעשות את הבדיקה בגילאים יותר צעירים.
תמר יקותיאל: אז למה אנחנו לא יכולים לעשות אותו דבר גם באוסטיאופורוזיס?
תמר יקותיאל: למה צריך לחכות שאני אפול ואני אשבור מכף רגל ועד הראש את העצמות כדי שיגלו שיש לי אוסטיאופורוזיס?
תמר יקותיאל: לא היה בבית, לא היה לאמא, לא היה לאף אחד.
תמר יקותיאל: אני אחות מוסמכת, אני אחראית חדרי ניתוח בתל השומר.
תמר יקותיאל: עכשיו אני בפנסיה אבל למה צריך לחכות לזה, ורק פעם בשנתיים אני אקבל בדיקה?
תמר יקותיאל: גם את התרופות לא קיבלתי רק אחרי הרבה מכתבים לקופת חולים.
תמר יקותיאל: לא הסתדרתי עם פוסילן משום שקמתי בלילה והקאתי את נשמתי מהפוסילן.
תמר יקותיאל: עד שעברתי לאוויסטה, אני לא יודעת מה היה צריך לעשות בשביל להגיע לאוויסטה.
תמר יקותיאל: אפשר לחשוב מה זה כבר?
תמר יקותיאל: האדון שם אמר, הדרכה, הדרכה ועוד פעם הדרכה.
תמר יקותיאל: כמו שאנחנו מדריכים בסכרת, אני אישית מדריכה בסכרת, להתחיל מגיל מוקדם.
תמר יקותיאל: למה להגיע לשלב?
תמר יקותיאל: בואו נתחיל לחנך את העם.
תמר יקותיאל: אני מדברת על עצמי.
תמר יקותיאל: אם אני הייתי בורה בתור אחות, אז כל שכן האדם הרגיל.
תמר יקותיאל: הדבר הראשון זה הדרכה.
אירית ענבר: העמותה מקבלת כ-70 הרצאות בשנה ברחבי הארץ אבל זה בוודאי לא מקיף את כל האוכלוסייה.
תמר יקותיאל: למי זה מיועד גברתי?
תמר יקותיאל: זה מיועד לחולות.
תמר יקותיאל: אני מדברת על אלה שעוד לא הגיעו למצב הזה, או שהן לא יודעות שהן במצב הזה.
צופיה איש שלום: תמר אמרה שהיא סבלה משברי גפיים והיא מטופלת באוויסטה.
צופיה איש שלום: זו רק הדגמה לנושא של הפורטאו כרגע.
צופיה איש שלום: היא מטופלת באוויסטה כי זו ברירת מחדל שמצויה כרגע בסל לגביה.
צופיה איש שלום: אוויסטה לא מונעת שברים בגפיים.
צופיה איש שלום: למשל חולה כזאת כדי למנוע שברי גפיים, ואם היו לה שברים חוזרים, הייתה צריכה לקבל פורטאו וכרגע היא לא יכולה לקבל אותו.
תמר יקותיאל: אני ירדתי 7 ס"מ בגובה.
צופיה איש שלום: שברים מרובים היא באינדיקציה לפורטאו, כרגע תמר מקבלת תרופה שלא נותנת לה את המענה המלא, היא אפילו לא הזכירה את זה מבלי לדעת, אבל זאת אחת הדוגמאות של חולה שצריכה לקבל פורטאו ואני חוששת שאם זה לא יכנס לסל, כל השלד שאיננו שלד הציר, לא מוגן אצלה כרגע על ידי הטיפול הנוכחי.
יהודית שטיין: גם אני מוגדרת כחולה אם כי אני לא מרגישה שאני חולה.
יהודית שטיין: אני היום בת 64.
יהודית שטיין: המחלה אובחנה אצלי בגיל 41.
יהודית שטיין: אני מסתובבת עם העניין הזה כבר למעלה מ-20 שנה והגעתי למצב שהיום אני לא לוקחת שום דבר.
יהודית שטיין: אמרו לי להפסיק את הפוסילן, אמרו לי להתחיל בפורטאו.
יהודית שטיין: אין סיכוי בעולם שאני אוכל לממן את זה, פשוט אין לי את הכסף.
יהודית שטיין: אמרו לי להפסיק לטייל שזה התחביב שלי.
יהודית שטיין: אני לא מפסיקה אבל אני חוששת כל טיול שאני אנחת באיזשהו מקום.
יהודית שטיין: יש לי שברים בכל מיני מקומות בגוף.
יהודית שטיין: לקחתי 9 או 10 שנים את הפוסילן, עוד מימנתי לפני שהוא נכנס לסל הבריאות, לקחתי אותו יומי כי שוב, בגלל העלות, אבל זה פשוט נגמר.
יהודית שטיין: אני לא יכולה לקחת עכשיו שום דבר.
יהודית שטיין: אסור לי.
יהודית שטיין: זהו, הגעתי לסוף.
יהודית שטיין: מבחינה רפואית זה מה שאמרו לי ואני מחכה.
ענבל גבריאלי: אמרו לך שאת לא יכולה לקחת כלום למעט הפורטאו?
יהודית שטיין: ככה אמרו לי, אני מניחה שזה נכון.
צפי שמעוני: ואני שואלת את זה 8 שנים קודם.
צפי שמעוני: מהמקום הזה אני שואלת, מה יהיה כשאגיע למצב של יהודית?
יוסי ברגמן: מטרת עובדי הקופות ובתי החולים היא שיהיה הכי טוב לחולים.
יוסי ברגמן: נוצר מצב, הוא קיים והוא גדל כי הטכנולוגיות גדלות ואנחנו צריכים כל הזמן לבדוק את עצמנו שמוצרי המדף שאנחנו מציעים למטופלים בתור בית חולים, כדי להגדיל את הפעילות של בית החולים, יהיו באמת ענייניים והבדיקות שתוצענה תהיינה הבדיקות שבאמת יש קונצנזוס שצריך לחזור.
יוסי ברגמן: למשל, על הדקסות החוזרות למישהו שמטופל, כי שם זאת כבר קבוצה שזכתה להגיע להדסה, נבדקה, מטופלת, יודעת איך להתנהג, ולא בטוח שאנשי המקצוע בנושא כל כך בטוחים שהדקסות החוזרות זה מה שחייבים לעשות, כי יכול להיות שזה מה שמקשה על אחרים להיכנס למעגל המודעים והמטופלים, זה הדבר הראשון.
יוסי ברגמן: דבר שני, למי שסובלת או סובל מאוסטיאופורוזיס והוא רוצה להיות נייד ולטייל, עוד נקודה למודעות, מגיני הירכיים, הגמישים.
יוסי ברגמן: דבר יוצא מהכלל, דבר מוכח, מונע למי שמשתמש בזה, 60 אחוז מהשברים בירך.
יוסי ברגמן: הבעיה היא בהיענות בקהילה.
צופיה איש שלום: אתה ניסית ללכת עם זה?
יוסי ברגמן: אני לא רוצה להסית ולוותר על אף טכנולוגיה אבל אני אומר את זה בתור טיפ.
יוסי ברגמן: יש דגמים רכים, ספוגיים, אפשר ללכת עם זה.
יוסי ברגמן: זה אסטטי, נעים ויחסית לשבר בצוואר הירך זה עדיף.
יוסי פולדש: רק לצורך הדיוק המדעי, לא כל העבודות הוכיחו את היעילות שלהם.
יוסי פולדש: יצא פירסום לא מזמן שלא הצליח להדגים שהשימוש במגיני ירך אכן מפחית את השברים.
יוסי ברגמן: בכל המקומות שהיה קהל שבוי, למשל במוסדות לתשושי נפש שהחליטו לתת לכולם להלביש אותם, חד משמעית הייתה הפחתה.
יוסי ברגמן: הבעיה בקהילה היא המודעות והקומפליינס.
יוסי ברגמן: אנשים צריכים ללכת עם זה.
יוסי ברגמן: זה לא פיתרון, זה לא במקום טיפול ומניעה באוסטואופורוזיס.
צופיה איש שלום: יש הצלחה רק עם מאה אחוז לבישה, קצת קשה להגיע למאה אחוז לבישה של הדבר הזה.
אירית ענבר: אני רק רוצה לסיום לבקש מכם במיוחד, בגלל שהטרחנו כל כך הרבה אנשים להגיע להפגנה בחוץ, לפחות לבקש את התמיכה של כולכם במאבק שלנו למען החולים הקשים באוסטיאופורוזיס, וממך יושבת ראש הוועדה ענבל גבריאלי, באופן מיוחד אני מבקשת שתגיעי להזדהות עם ההפגנה שלנו.
ענבל גבריאלי: אני בהחלט אשתדל להגיע.
ענבל גבריאלי: ראינו שיש כמה בעיות בנושא של המודעות, גם מבחינת הטיפול שמגיע לחולים, לפעמים מודעות בתוך קופות החולים שהמידע שעובר ממשרד הבריאות לקופות החולים לא מצליח לחלחל כל כך טוב או שיכול להיות שהשבר הגדול או הכשל הגדול זה המידע שלא מצליח לחלחל מהקופות אל החולים.
ענבל גבריאלי: בכל מקרה, ברגע שישנם חולים וישנן חולות, שלא מודעות למה שמגיע להם, וכרגע אני לאו דווקא מדברת על העובדה שהן משלמות מכיסן, כי זו אגב יכולה להיות הבעיה הפחות גדולה מאשר לא לדעת על טיפול מסוים שהן זכאיות לקבל.
ענבל גבריאלי: הוועדה תפנה לקופות החולים כדי לבדוק מהם הצעדים שננקטים כדי להביא את המידע הזה, גם לכלל הרופאים בקופות החולים וכמובן גם לכלל המבוטחים כדי באמת ניתן יהיה להגיע למצב האופטימלי שבו חולים שצריכים ללכת לקבל טיפול, יודעים בדיוק מה מגיע להם, יודעים בדיוק מה הם יכולים לקבל והיכן.
ענבל גבריאלי: בלי לנקוט בשמות הספציפיים של התרופות או לומר או לא לומר טיפול שבועי או טיפול יומי או את התרופה הזאת או אחרת, אבל בהחלט שמענו מהמקרה של יהודית שלה יש מוצא אחרון, שמענו מהמקרה של צפי וגם תמר, שזה המקום להודות להן על ששיתפו אותנו בסיפורים האישיים שלהן.
ענבל גבריאלי: יהודית נמצאת כבר בשלב הזה, צפי חוששת שמא תגיע לשלב הזה, שלא תיוותר להן ברירה אלא שהן תזדקקנה לתרופה האחת והיחידה שאין בכוחן לממן.
ענבל גבריאלי: בנקודה הזו כמובן אנחנו לא מעבירים דרישה אבל בהחלט הוועדה לקידום מעמד האישה קוראת לוועדת הסל לעשות, נדמה לי, את המובן מאליו וזה באמת לשקול את כל השיקולים המקצועיים וקודם כל את טובתן של החולות ושל הרופאים כשכמובן כולי תקווה שנצליח.
ענבל גבריאלי: ציינה את זה ד"ר לוקסנבורג, אנחנו כרגע נמצאים בשלב שהוא לא ברור, או שאנחנו יודעים שאנחנו בפני שלב לא ברור מבחינת המצב המדיני פוליטי.
ענבל גבריאלי: ספק אגב אם התקציב יוגש, דבר שיכניס אותנו לבעיה גדולה מאוד, גם לגבי תרופות אחרות וטכנולוגיות אחרות שנדונו כאן בוועדה.
ענבל גבריאלי: בכל מקרה, אני מקווה שנצליח לדלג מעל המכשול הזה או שהוא בכלל לא יוצב בפנינו, ושכן נצליח לשנה הקרובה ואילך להביא לחולי וחולות האוסטיאופורוזיס את מיטב הטכנולוגיות החדשות כדי לאפשר להם באמת את הטיפול המתאים ביותר והחדשני ביותר.
ענבל גבריאלי: תודה רבה, הישיבה נעולה.
ענבל גבריאלי: הבוקר אנחנו מעלים להצבעה הקמת ועדה מייעצת בנושא הטיפול בעגונות ובמסורבות גט.
ענבל גבריאלי: הקמת הוועדה הזאת, ההחלטה לגביה התקבלה בהמשך לפגישתי עם הרבנים הראשיים ועם נציגות של ארגונים רלוונטיים.
ענבל גבריאלי: חברי הוועדה המוצעים - חבר הכנסת רוני בר-און, חברת הכנסת יולי תמיר, חבר הכנסת משה גפני, הרב אליהו בן-דהן, שהוא מנהל בתי הדין הרבניים, הדיין בנימין בארי מאשקלון, רחל עזריה מארגון מבוי סתום ואנוכי.
ענבל גבריאלי: אני רוצה להעלות את הנושא - - -
אמנון כהן: אין נציג מכוחותינו?
ענבל גבריאלי: מה זאת אומרת?
ענבל גבריאלי: גפני מהיכן הוא?
אמנון כהן: קצת מצד אחר.
רוני בר-און: ואני מה?
אמנון כהן: אתה מאה אחוז.
ענבל גבריאלי: כן, בבקשה.
אתי לבני: הוועדה הזאת התחילה, או הרעיון לוועדה הזאת התחיל - - -
רוני בר-און: זה דיון או הצבעה?
אמנון כהן: אם זה דיון - אני באתי רק להצביע.
ענבל גבריאלי: זה לא דיון.
ענבל גבריאלי: הערה קצרה.
יולי תמיר: קראו לכם שאפשר יהיה להצביע.
אמנון כהן: קראו להצבעה.
רוני בר-און: אבל קראו לנו להצבעה, יולי, או שיש כללי משחק או שאין כללי משחק.
יולי תמיר: יש אנשים שרוצים לדבר.
ענבל גבריאלי: חברת הכנסת לבני רוצה לדבר, והיא מדברת.
אתי לבני: הוועדה הזאת קמה בעקבות ישיבה משותפת שעשו הוועדה לביקורת המדינה והוועדה למעמד האישה בראשותי ובראשות יורי שטרן, כדי לבדוק את כל מה שקורה בנושא העגונות.
אתי לבני: קיימנו ישיבה מאד ארוכה ומפורטת יחד עם הרבנים הראשיים, ואז הוחלט להקים ועדה שתפקח, תבדוק, תציע הצעות, תראה מה ניתן לשפר, בכל הנושאים של העגונות ומסורבות הגט ובכל הנושאים שמסביבן.
אתי לבני: למשל, הסכמי קדם נישואים, מעבר מבתי הדין הרבניים לבתי המשפט האזרחיים ונושאים אחרים.
אתי לבני: הוועדה הזאת היא ועדה מאד מאד חשובה, שצריכה לתת כיוונים ופתרונות של אכיפת חוקים והקלת המצב.
אתי לבני: על הישיבה הזאת נודע לי אתמול, במקרה.
ענבל גבריאלי: זה לא פורסם אתמול.
ענבל גבריאלי: זה פורסם כבר ב - - -
אתי לבני: זה נדחה.
רוני בר-און: מה הטענה?
רוני בר-און: שהוועדה לא רצינית?
אתי לבני: רגע.
אתי לבני: פנו אלי נציגות הארגונים שמתעסקים בעגונות - - -
ענבל גבריאלי: טוב, חברת הכנסת לבני, אם לנציגות הארגונים היה מה לומר, הן היו יכולות, גם הן, להגיע.
אתי לבני: עכשיו, אנחנו - כל הרעיון של הוועדה למעמד האישה הוא לעבוד עם הארגונים שעובדים בשטח, ולתת להן את הכבוד הראוי - - -
ענבל גבריאלי: אתי, תקשיבי - - -
אתי לבני: אני לא תוקפת אותך, אני אומרת - - -
ענבל גבריאלי: אני גם לא מנסה לגונן על עצמי, אני מנסה לענות לך, כדי שנמשיך בסדר היום.
אתי לבני: דיברו אתי לפחות חמש מנשי הארגונים האלה וביקשו, אל"ף, לשתף את כולם.
אתי לבני: בי"ת, לדחות את הישיבה כדי להציג את כל מכלול הנושאים, וגימ"ל, לא לעשות מזה מחטף פוליטי, לצערי.
ענבל גבריאלי: טוב, אז קודם כל תקשיבי - - -
אתי לבני: אני באה בשמם של הארגונים.
ענבל גבריאלי: אתי, אני לא מתווכחת אתך, אני עונה לך כי אנחנו עומדים מיד - - -
אתי לבני: אבל רגע.
אתי לבני: יש שריפה?
אתי לבני: רגע, מה קרה?
אתי לבני: למה צריך להצביע?
ענבל גבריאלי: קודם כל, את לא באה בשם הארגונים.
אתי לבני: אני, ביקשו ממני - - -
ענבל גבריאלי: הארגונים היו יכולים לבוא הנה, לומר את דברם.
אתי לבני: אי אפשר.
אתי לבני: כל הארגונים ראו את זה כמחטף, כדבר לא ראוי.
אתי לבני: אני יכולה לצטט מפי שמות, אחד אחד.
אתי לבני: אי אפשר לזלזל באנשים האלה.
אתי לבני: אני מאד מכבדת אותך - - -
ענבל גבריאלי: אני מבטיחה לשוחח אתך אחר כך, לתת לך לצטט את זה.
ענבל גבריאלי: אוקי?
ענבל גבריאלי: זה כרגע לא מן העניין.
אתי לבני: לא, אני צריכה להיות בוועדה אחרת.
אתי לבני: אני באתי להביע את דבר הארגונים ואת דברי.
אתי לבני: עשינו עבודה, את צריכה לכבד את מה שנעשה, אי אפשר לעשות מחטף.
אתי לבני: דובר על זה עם הרב עמר, מה הנושאים, על מה מדובר - - -
ענבל גבריאלי: טוב.
ענבל גבריאלי: את היית יושבת ראש - - -
אמנון כהן: אבל זה לא סותר, אפשר להקים את הוועדה.
אתי לבני: לא יכול להיות שכל הארגונים שפעילים בדברים האלו מתנגדים לדבר.
אתי לבני: לא יכול להיות דבר כזה.
אתי לבני: כל הרעיון של הוועדה למעמד האישה הוא לעבוד עם ארגוני השטח.
ענבל גבריאלי: אתי, עכשיו סיימת?
ענבל גבריאלי: את היית יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה בישיבה המשותפת בין הוועדה לענייני ביקורת המדינה והוועדה לקידום מעמד האישה.
ענבל גבריאלי: מדוע הישיבה הזאת התקיימה עם הוועדה לביקורת המדינה?
ענבל גבריאלי: מכיוון שבתי הדין הרבניים הופיעו בדוח המבקר, כשהבעייתיות הייתה מבחינת המנהלה, לא מבחינת רעיונות, עצות ופתרונות מהותיים למסורבות גט ולעגונות.
ענבל גבריאלי: אני באופן אישי נכנסתי לתפקיד, נפגשתי עם הרבנים הראשיים, אמר לי הרב עמר שהרעיון עלה בדרך כזו או אחרת - זה היה רעיון שלו - אני מקימה את הוועדה.
ענבל גבריאלי: מי מהארגונים שהיה לו מה לומר יכול היה לפנות - - -
אתי לבני: אז מה, הם בעונש עכשיו?
ענבל גבריאלי: זה לא עלה על סדר היום לפני חמש דקות, זה גם לא פורסם ב - - -
אתי לבני: על איזה סדר יום?
אתי לבני: אנחנו רוצים לעשות דבר שיהיה קונסטרוקטיבי, שיהיה משמעותי לכל העגונות ומסורבות הגט.
ענבל גבריאלי: נורא חבל שאת חושבת שזה לא קונסטרוקטיבי וזה לא מהותי.
אתי לבני: את אומרת שזה טכני.
ענבל גבריאלי: אני אמרתי שזה טכני?
אתי לבני: גם אני דיברתי עם הרב עמאר, גם הוא רצה לשתף - - - בדברים המהותיים.
יולי תמיר: אני רוצה לתת הצעה - גם אלי פנו ארגון אחד או שניים - שיהיה מקום, כיוון שאני מבינה שיש נציגים לרבנות, ולארגונים, יש כרגע נציגה אחת, אני חושבת שזה גם נכון מבחינת האיזון, שאפילו אם לא - - -
אתי לבני: גם ביקורת המדינה.
ענבל גבריאלי: מה ביקורת המדינה?
ענבל גבריאלי: אם יורי שטרן היה יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, היית דואגת ככה לביקורת המדינה?
ענבל גבריאלי: איפה את בדיונים?
אתי לבני: עובדה שעשינו אז את הישיבה הזאת.
אתי לבני: מה זה איפה?
אתי לבני: חבל לעשות את זה מחטף.
אתי לבני: זה רציני מדי.
רוני בר-און: חברי הכנסת ייצגו את הארגונים, יולי.
יולי תמיר: אבל רגע - - -
ענבל גבריאלי: אני לא מפקפקת, לא באינטרסים שלי ולא באינטרסים שלך כחברת ועדה.
רוני בר-און: הוועדה יותר מורכבת מנציגות הארגונים.
רוני בר-און: זאת ועדה הרבה יותר מורכבת.
יולי תמיר: אני לא מפקפקת בייצוג שלי, אני מפקפקת בידע שלי.
יולי תמיר: אני חושבת שארגונים שמתמחים בתחום הזה - אני חושבת שהיה ראוי, ולא פוגע בשום דבר, אני חושבת שהיה אפשר וזה היה טוב, אם היינו משאירים אפילו מקום פתוח ומחליטים אחר כך איזה ארגון ייכנס ויתווסף.
יולי תמיר: שיהיו שני נציגים מהארגונים ושני רבנים.
יולי תמיר: זה ייתן להם הרגשה של שותפות שווה.
גילה פינקלשטיין: יש את רחל עזריה.
רוני בר-און: את דואגת למקום לארגונים.
רוני בר-און: תני ליושבת ראש הוועדה להצביע על ההצעה שלה, ואני מתחייב לפרוטוקול שאם היא תרצה להכניס נציג ארגון, אני אפנה את מקומי כדי לאפשר את הוורסטיליות.
אתי לבני: למה אי אפשר להצביע על זה בשבוע הבא ולשמוע את הארגונים?
ענבל גבריאלי: כי כך אני החלטתי.
ענבל גבריאלי: כי הארגונים - - -
אתי לבני: למה לא לשמוע אותם?
ענבל גבריאלי: אתי, תקשיבי.
ענבל גבריאלי: זה עמד על סדר היום לא מלפני חמש דקות, זה כבר כמה ימים על סדר היום, מי שרצה יכול היה להגיע לוועדה, עם כל הכבוד.
ענבל גבריאלי: אז זה היום.
אתי לבני: כמה ימים - - -
אראלה גולן: רגע, אני רוצה להוסיף, לפרוטוקול.
אתי לבני: זה דבר כל כך מהותי, על מסורבות גט; כוחנות על גבן - למה?
ענבל גבריאלי: לא כוחנות.
ענבל גבריאלי: תצטטי מה שאמרת בפעם הקודמת - - -
אתי לבני: מה אמרתי?
ענבל גבריאלי: זה יותר יאה.
ענבל גבריאלי: חצופה.
אראלה גולן: אפשר לקבל את רשות הדיבור לשניה?
אראלה גולן: אני רוצה לפרוטוקול.
אראלה גולן: אני קיבלתי הודעה על הקדמת הישיבה לפני חצי שעה, כשהייתי בדרכי הנה.
אראלה גולן: אני חושבת שזה לא ראוי, מותר לי לדעת יום קודם.
דלית אזולאי: ההודעה יצאה אתמול בערב.
אראלה גולן: אני מצטערת, היא לא הגיעה אלי.
אראלה גולן: זה חשוב מדי - - -
רוני בר-און: אלף דברים כאלה קורים ביום.
רוני בר-און: את פה?
אראלה גולן: אני פה, אבל אני - - - לדבר עם עוד כמה אנשים הבוקר.
אראלה גולן: - - -
ענבל גבריאלי: אני מעלה את ההצעה להצבעה.
ענבל גבריאלי: מי בעד?
ענבל גבריאלי: מי נגד?
ענבל גבריאלי: מי נמנע?
ענבל גבריאלי: בעד ההצעה - רוב
ענבל גבריאלי: נמנעים - אין
ענבל גבריאלי: תודה רבה, ההצעה התקבלה.
אתי לבני: אני לא נגד הוועדה, אלא דחייה לשבוע ימים - - -
ענבל גבריאלי: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה הבוקר.
ענבל גבריאלי: על סדר היום הצעת חוק הרשות לקידום מעמד האישה, תיקון הרשות כתאגיד סטאטוטורי התשס"ה 2005, הצעת חוק שמספרה 3678 של חברות הכנסת: נעמי בלומנטל, לאה נס, זהבה גלאון, יולי תמיר, אילנה כהן, גילה פינקלשטיין, אתי לבני ואנוכי.
ענבל גבריאלי: הצעת החוק עברה במליאה בקריאה טרומית וכעת אנחנו בשלב של הכנתה לקריאה ראשונה.
ענבל גבריאלי: אני רוצה שנעבור על הצעת החוק, כל סעיף וסעיף, אלא אם כן מישהו רוצה להתבטא, לומר, להציג את עמדתו באופן כללי לפני שאנחנו יורדים לגופה של הצעת החוק.
טלי שחר: אני הבנתי שהגיעה אתמול איזו חוות דעת של רות קדרי הלפרין?
ענבל גבריאלי: היא מונחת על שולחן הוועדה, גם על שולחנכם.
דלית אזולאי: לא.
טלי שחר: אז אני אשמח לראות כי היא חשובה.
ענבל גבריאלי: זה הגיע בלילה.
טלי שחר: א-קיי, האם אפשר לקבל אותה תוך כדי הדיון, כי בכל אופן דעתה כיושבת-ראש הוועדה המייעצת חשובה לנו.