GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי שילה: זה לא בנוי ככה וזה לא עובד ככה.
אורי שילה: זו הנהלה שהיא מיקשה אחת שיש לה 3 נציגות.
אורי שילה: לאו דווקא 3 הנציגות באות לייצג את ליגת הנשים, יכול להיות שהן מייצגות את ליגה א' גם.
אורי שילה: זה לא אומר, אם אתם רוצים לעשות אישה מייצגת רק נשים וגברים מייצגים רק גברים, אתם חוטאים למטרה.
ענבל גבריאלי: לא, אנחנו רוצים שבמוקדים הללו שמקבלים את ההחלטות בנושא הספורט בישראל תשבנה גם נשים כי עד שלא תשבנה נשים, ובמיוחד אגב בנושא של תקצוב, עד שלא תשבנה נשים התקציבים לא יגיעו בכלל לנערות צעירות ולילדות ולכל הספורט הנשי ואז לאורך שנים נוכל לשבת סביב שולחן כזה ושולחנות אחרים, תמיד יגידו, אבל אין נשים, וזו הסיבה שאין נשים.
אורי שילה: אני מסכים איתך.
אורי שילה: לעניין התקצוב, תראו.
אורי שילה: זה לא נושא הישיבה אבל רק מילה, ההתאחדות לכדורגל, שתדעו, אתם אומרים, אם תשבנה יותר נשים בהנהלת ההתאחדות יהיה יותר תקציב לכדורגל לנשים ויהיו יותר נערות ואז יהיו יותר בנות - - -
ענבל גבריאלי: הכל יפרח יותר.
אורי שילה: יפה, אבל רק שתבינו דבר אחד בסיסי.
אורי שילה: ההתאחדות לכדורגל לא מתקצבת את הקבוצות.
אורי שילה: היא לא מחלקת כסף לקבוצות, לא לקבוצות גברים ולא לקבוצות נשים, כך שגם אם יישבו 20 מתוך 29 נשים זה לא ישנה.
שלומית ניר-טור: את נבחרות ישראל היא מתקצבת.
אורי שילה: את נבחרות ישראל היא מתקצבת ונבחרת הנשים ונבחרת הנערות מקבלות את כל התנאים שהן צריכות לקבל, הן לא סובלות משום דבר.
ענבל גבריאלי: איזה תנאים ?
אורי שילה: בהתאם לצרכים.
ענבל גבריאלי: הנה, אתה מבין?
ענבל גבריאלי: זה המעגל, הצרכים יכולים להיות אחרים.
ענבל גבריאלי: הצרכים יכולים להיות כאלה שפתאום נוסעים למשחקים באירופה ומעבר לזה אבל צריך לתקצב כדי לקדם אותן.
שלומית ניר-טור: אני חצי שנה באמת רודפת אחרי איצ'ה מנחם שראש ההתאחדות - - -
אורי שילה: אני לא יושב פה בשם איצ'ה מנחם.
ענבל גבריאלי: אם אתה לא אז אני אהיה בשם איצ'ה מנחם שהיה מבין החלוצים והראשונים שדחפו בכלל להקמת קבוצות כדורגל לנשים.
שלומית ניר-טור: נכון, אבל כמו שהוא ידע לייצג בפני המועצה להסדר הימורים את קבוצות הגברים וההסכם, אותו דבר אני מבקשת ממנו, בוא למועצה להסדר הימורים, נסגור את הנושא של כדורגל נשים.
שלומית ניר-טור: זה לא בא לפיתרון כבר למעלה משנה.
שלומית ניר-טור: אז לכן יש משהו בדרישה שאנחנו זקוקות שנשים תהיינה שם.
אורי שילה: אני לא יכול לדבר בשם איצ'ה.
אורי שילה: ברשותכם אסיים בשתיים שלושה משפטים לגבי עובדות ההתאחדות והגופים האחרים.
אורי שילה: מתוך כ-40 עובדים במשרה מלאה בהתאחדות לכדורגל, 75 אחוז הם נשים כאשר, לא נקריא את ה-40, אני רק יכול להגיד לכם שרוב התפקידים בהתאחדות לכדורגל, אין לנו כל כך הרבה אגפים, רוב התפקידים גם של נשים וגם של גברים הם פקידותיים.
ענבל גבריאלי: אתה יכול להקריא לי לא את ה-75 אחוז אלא את ה-25 אחוז?
אורי שילה: שמה?
ענבל גבריאלי: שמאיישים גברים, מה הם אותם תפקידים?
אורי שילה: מנכ"ל וסמנכ"ל וחשב הם גברים.
אורי שילה: אני לא אמרתי שזה ברור, אני מציין עובדה.
אורי שילה: כל אישה שמרגישה מתאימה לתפקיד יכולה להגיש מועמדות, לא אני מחליט מי הם יהיו.
אורי שילה: אני אומר עובדתית, מנכ"ל, חשב וסמנכ"ל כיום מאיישים אותם גברים.
אורי שילה: מנהלת שיווק זאת אישה, מנהלת יחסי חוץ זאת אישה.
אורי שילה: בנוער יש מנהל נוער, באגף המשפטי יש מנהל אגף משפטי, שוב הכל לא בגלל - - -
דפנה לנג: מי אחראי על ליגת נשים?
אורי שילה: בראש ועדת נשים שהיום היושב ראש שלה לא מאוייש, היה שמעון מיימון שהוא האחרון שאפשר להגיד עליו שטובת ליגת הנשים לא בראש מעייניו.
דפנה לנג: הוא הודח באמת.
אורי שילה: לא מסיבה זאת, בוא לא ניכנס לענייני שמעון מיימון, הוא גם לא נושא הוועדה.
אורי שילה: בוא נגיד ששמעון מימון מודע לקיומו של הבג"ץ המדובר.
אורי שילה: אני לא מנסה לרמוז כלום, שאלו אם הוא חתום על הבג"ץ אז אני אומר שהוא יודע עליו.
אורי שילה: דבר נוסף, הוכנסה דיינית לבית הדין העליון של ההתאחדות.
אורי שילה: יושבת ראש ועדת התקנון של ההתאחדות עורכת הדין ד"ר דנה פורקש נכנסה.
אורי שילה: ולמה אני אומר את הדברים האלה?
אורי שילה: לא כדי להראות הנה הכנסנו נשים.
אורי שילה: כדורגל ספורט וכדומה זו מטרייה מאוד ספציפית, זו מטרייה שצריך להבין בה כמו ש-99 אחוז מהגברים היום לא יכולים למלא מספר תפקידים בהתאחדות לכדורגל כי אין להם מושג במטרייה הזאת, ככה גם אחוז מסוים של נשים.
אורי שילה: ברגע שיש נשים מתאימות, ברגע שיש יושבת ראש ועדת תקנון שמכירה את התקנון, את המטרייה, משפטנית בספורט, היא תיכנס.
אורי שילה: ברגע שיש דיינית שיכולה לשבת בבית הדין העליון, היא תיכנס וככה גם גבר, זה הכל לפי כישורים.
ענבל גבריאלי: זה אותו כנ"ל לגבי גברים, ברגע שיש גבר שיכול לשבת בבית הדין הוא יישב.
ענבל גבריאלי: העניין הוא שברגע שמראש אנחנו מגדירים את זה כמטרייה ספציפית אנחנו כבר בתפיסה הולכים לשייך את זה לגברים.
דפנה לנג: אבל בבג"ץ, 10 נשים, כולן מנהלות קבוצות, כולן בתוך הכדורגל אומרות, הנה, תבחרו בנו, אנחנו אותנטיות, אנחנו באות מתוך פעילות של הכדורגל, למה אתם לא לוקחים אותם?
דפנה לנג: רק העברנו את הכפפה, למה הן צריכות ללכת לבג"ץ?
אורי שילה: אני צריך להסביר לך איך עובדות בחירות ומה זה אספה כללית של קבוצה?
אורי שילה: אולי את חושבת שיושב ראש ומנכ"ל יושבים ומנהלים את העניינים?
אורי שילה: זו אספה כללית.
דפנה לנג: יושב פה מנכ"ל מכבי, יש הסכם, וזה דברים ידועים, בין מכבי לבין הפועל של ועדה מסדרת, הסכם שאני מקווה שבג"ץ יאמר את דברו, שבו כל בחירות מכבי והפועל מסדרים ביניהם את רשימת הנציגים וככה זה נסגר, הכל קבוע מראש ומכבי והפועל שולטים בהתאחדות לכדורגל.
דפנה לנג: אז אולי על זה ישיב מנכ"ל מכבי.
רבקה שקד: גם ועדה מסדרת יכולה לשריין.
אורי שילה: שומו שמיים והמערך והליכוד אף פעם לא עשו הסכמי רוטציה, והממשלה לא עשתה אף פעם?
ענבל גבריאלי: לפחות 120 חברי הכנסת נבחרו בבחירות כלליות, שוות, דמוקרטיות, זה לא היה בוועדה מסדרת.
חיים שושן: בתקנון עליו דיבר אורי באף מילה לא מוזכר מכבי.
חיים שושן: נכון הוא שישבה ועדת מינויים, הוא קורא לה ועדה מסדרת, מה הסיבה?
חיים שושן: שכך ביקשו הקבוצות.
חיים שושן: אם היה רוצה היום מישהו לבנות את הרשימה לבד, שיאסוף לו את מי שהוא רוצה ויעשה, אף אחד לא מפריע לו.
דפנה לנג: האם זה דמוקרטי שצריך 20 אחוז בשביל להיבחר?
דפנה לנג: מה הם עשו?
דפנה לנג: כשמדברים שתהיה לפחות אישה אחת ברשימה כשידוע מראש ומנוי וסגור שיש שתי רשימות, אין אפילו שתי רשימות, יש רשימה של הפועל ומכבי.
דפנה לנג: זאת אומרת בוא נגיד שספורט הכדורגל במדינת ישראל, אני חוזרת על הדברים, סגור היום בפני ילדות, נערות ונשים וזה דבר מאוד קשה.
דפנה לנג: אני מלווה כבר כמה שנים את השחקניות שלפני כל עונת משחקים מתדפקות על שערי בית הדין של הכדורגל, מבקשות שיפתחו להן את הליגה.
דפנה לנג: באוגוסט יתחילו הגברים לשחק, עד היום ליגת הנשים לא נפתחה.
דפנה לנג: שתבינו מה המשמעות שאין נשים בהנהלות.
דפנה לנג: זה מצב שאי אפשר לחיות איתו.
דפנה לנג: זה מצב הכדורגל היום ויושבים פה אנשים בצורה זחוחה - - -
אורי שילה: זחוחה, את נותנת לי גם תיאורים?
אורי שילה: את רוצה שאני אתאר איך את נראית בעיני?
ענבל גבריאלי: אנחנו לא יורדים לפסים כאלה.
ענבל גבריאלי: עורך דין שילה, אני לא אפנה אליך שאלה בנוגע למה שנאמר כאן משום שעוד בטרם הייתי יושב ראש הוועדה וכחברת כנסת, אני חושבת שכמעט בתחילת הקדנציה, אפילו לפני הבחירות הכלליות לכנסת, נפגשתי עם הבנות הכדורגלניות, הן היו במצוקה נוראית.
ענבל גבריאלי: ניסיתי לעזור, לצערי לא ממש הצלחתי כי זה היה כרוך, בין היתר, ואלו דברים שעשיתי עד שנה שעברה בללכת ולשבת עם הבעלים של הקבוצות ולהתחנן בפניהם שלא יסגרו את קבוצת הנשים, בין אם זה היה במכבי, בין אם זה היה בבית"ר ירושלים שבסופו של דבר אני חושבת שהם סגרו.
אורי שילה: קודם כל ליגת הנשים לא נפתחה מכיוון שתאריך הפתיחה עדיין לא הגיע.
אורי שילה: כל ליגה יש לה תאריך אחר.
ענבל גבריאלי: אני מבקשת גם את הביקורת שיש, במעט כבוד.
ענבל גבריאלי: לפני שאתה ממשיך אני רוצה באמת לשאול אותך, ואתה יודע שאני מכירה את התחום מעט מקרוב, האם עולה על דעתך שליגת הגברים לא תיפתח?
ענבל גבריאלי: אני מחייכת, אני לא יכולה לא לחייך כשאני שואלת את זה.
ענבל גבריאלי: עולה על דעתך שזה יקרה?
אורי שילה: עולה בדעתי כי זה קרה שנה שעברה.
אורי שילה: למה זה נדחה בחודש?
אורי שילה: בגלל זכויות שידור.
אורי שילה: למה הנשים לא רוצות לפתוח, הליגה בנויה אחרת, הליגה בנויה לחצי שנה.
אורי שילה: ליגה א' וליגה ב' של הגברים גם כן לא נפתחו, זה פשוט תאריכים.
אורי שילה: אז אפשר לצחוק כי לא מבינים את המטרייה וחושבים שאני עושה פה משהו בדלת האחורית.
אורי שילה: ליגת הנשים יש לה תאריך פתיחה, כל עוד זה קשור להתאחדות לכדורגל היא תיפתח, היא פשוט בנויה משני סיבובים, 22 קבוצות, זו ליגה של חצי שנה, ולכן על מנת שתסתיים במאי היא נפתחת בסוף נובמבר ולא יחד עם ליגת העל באוגוסט.
אורי שילה: זה דבר עובדתי, אבל, ושנה שעברה כשהליגה הופסקה היא הופסקה לא על ידי ההתאחדות לכדורגל אלא על ידי הנשים, ולמה?
אורי שילה: כי אין כסף.
אורי שילה: ולמה?
אורי שילה: מועצת ההימורים.
אורי שילה: לא קשור להתאחדות לכדורגל, אני חוזר לתקצוב.
אורי שילה: ההתאחדות לא מתקצבת לא את ליגת העל ולא את ליגת הנשים.
אורי שילה: הקבוצות הפסיקו את הליגה בגלל שהם לא קיבלו כסף ממועצת ההימורים, הם עשו שביתה והם הפסיקו מיוזמתם את הליגה.
דפנה לנג: אבל איפה קולה של ההתאחדות שהן באות בפני המועצה?
דפנה לנג: האם ההתאחדות מייצגת אותן?
דפנה לנג: למה צריך להגיש בג"ץ גם נגד ההתאחדות שבאמת תפעל עבור האינטרסים של ליגת הנשים?
דפנה לנג: זו הבעיה של ייצוג הולם, לא תצליח לטאטא את זה.
אורי שילה: אני לא מנסה לטאטא אני רק מסביר את העובדות.
ענבל גבריאלי: עו"ד ליאת מרגלית, בבקשה.
ליאת מרגלית: לאור מה שנאמר כאן ובתוספת למה שאמרה רינת שפרן ממשרד החינוך בתחילת הדיון, אני מתחום התמיכות במשרד המשפטים, ובהקשר הזה של מה שרינת אמרה בנוגע למבחני התמיכה של משרד החינוך ואיגודי הספורט, אני חושבת שאין לזלזל בתיקון הזה שעומד להיכנס לתוקף כנראה בתחילה שנה הבאה ב-2006, כיוון שהסנקציה שתקבע במבחן התמיכה היא סנקציה שלא תלויה באם יתלוננו במשטרה או לא.
ליאת מרגלית: אם גוף הפר את הוראות החוק הוא יקוצץ.
ליאת מרגלית: צריך עוד להחליט, צריך ששיעור הקיצוץ יהיה סביר אבל מדובר כאן על כסף גדול, זה לא גרושים שהם מקבלים מבחינת התמיכה.
ענבל גבריאלי: מה זאת אומרת שיעור הקיצוץ יהיה סביר?
ענבל גבריאלי: אם יש איגוד או אגודה שהפרו הוראת חוק באופן בוטה.
ענבל גבריאלי: אם ניקח את ההתאחדות או כל איגוד אחר שיש שם שתי חברות או שלוש חברות מתוך 29 או 28, זו הפרה בוטה, או אם אין בכלל חברות.
רינת שפרן: אנחנו נקבע בקריטריונים כמה אחוזים יגרע להם מהתקציב, 20 אחוז, 50 אחוז או 30 אחוז.
ענבל גבריאלי: שזה יהיה אחוז קבוע שיגרע מהתקציב בכל מקרה ומקרה?
רינת שפרן: כן, יכול להיות שבשנים הראשונות זה יהיה קביעה של 10 אחוז או 20 אחוז לגרוע, ואחר כך נעלה את זה, זה נמצא כרגע בדיונים אבל לקראת שנת 2006 זה ייסגר.
ליאת מרגלית: זו צריכה להיות סנקציה באמת משמעותית כיוון שהם מקבלים תקציבים משמעותיים ביותר.
חיים שושן: אתן מדברות על תקציבי מדינה?
ליאת מרגלית: יכול להיות שמדובר כאן על כסף שהוא מאוד גדול והם מקבלים גם מכל מיני גופים אחרים אבל הכסף של משרד החינוך הוא משמעותי מאוד לכל הגופים האלה.
ליאת מרגלית: יכול להיות שיש להם עוד תקציבים רבים אחרים, אני לא מזלזלת בזה אבל הסנקציה הזאת היא סנקציה שאין לזלזל בה.
ענבל גבריאלי: דפנה הר-אבן, הפועל, בבקשה.
דפנה הר-אבן: אני אומנם פה בכובע של הפועל אבל אני רוצה להגיד שאני האישה היחידה בהנהלת הוועד האולימפי.
דפנה הר-אבן: אני רוצה לציין שלפני 20 שנה מצב הנשים היה יותר טוב בלי החוק ממה שהוא היום ואני אתן דוגמא.
דפנה הר-אבן: בשנות ה-80 הייתי מנהלת ספורט הנשים במרכז הפועל.
דפנה הר-אבן: וזה היה בגלל גחמה, בגלל הרצון שלי כמנכ"ל המרכז אז ואיציק אופק שהחליט שצריך להיות ספורט נשים.
דפנה הר-אבן: הוקמו קבוצות נשים, תוקצבו על ידי הפועל, הייתי מנהלת ספורט נשים, הייתה לי משרה מלאה.
דפנה הר-אבן: רק החסר היה שאין המשכיות לדברים.
דפנה הר-אבן: כי אם אנחנו בנינו את הקבוצות וציפינו אחר כך שהם יקבלו סכום כדי להמשיך הלאה, הסכום הזה לא הגיע.
דפנה הר-אבן: וכשהסכום הזה לא הגיע, הקבוצות האלה נפלו.
דפנה הר-אבן: ושוב ניסינו להקים קבוצות, אני אתן דוגמא מהכדורגל שלפני שנה.
דפנה הר-אבן: 6 קבוצות מרכז הפועל ניבנו לפני שנה לליגה, כל קבוצה קיבלה ממרכז הפועל 20 אלף שקל כהתחלה לצורך הפעילות.
דפנה הר-אבן: אבל הפעילות הזאת שוב, לא היה המשך, לא נבנה משהו.
דפנה הר-אבן: ולכן אנחנו רואים שהכל הולך ודועך.
דפנה הר-אבן: שאין המשך בספורטאיות, אין המשך בפעילים, אין המשך בשופטים, אין המשך במאמנים, זה רץ אחד אחרי השני.
דפנה הר-אבן: כך שצריך להיות איזשהו חוט מקשר שיאחד את הכל.
דפנה הר-אבן: היום במשרות הבכירות, אני לא מכירה שום גוף ספורט במדינה שהמנהלים שלו הן נשים, לא מכירה.
דפנה הר-אבן: אז נכון הן חשבות וכו' אבל לא מנהלות.
דפנה הר-אבן: לגבי ההנהלות, אז את באמת הקראת אותם מכתבים שהגיעו אלייך.
דפנה הר-אבן: דווקא מכתבים שהגיעו אלייך הם אלו ששמחו לענות כי הם אלו שיש להם נשים.
דפנה הר-אבן: מה עם כל האחרים שאין להם נשים בכלל?
דפנה הר-אבן: הם לא הגיעו אלייך, הם לא הגיעו לשולחן הזה.
דפנה הר-אבן: דווקא במרכז הפועל שהיו באמת 2 נשים בקדנציה הנוכחית, מתוך 21 3 נשים, ושוב, לפעמים אנחנו מחפשים את הפעילות ולא את העסקניות במובן השלילי אלא אלו שיש להם את הגישה ואת הידע כי הם מקבלים החלטות מאוד חשובות שמי שאין לו ידע ורקע, פשוט חבל שיהיה שם ופה אני פשוט מסירה את הכובע בפני התאחדות הקליעה בישראל.
דפנה הר-אבן: 1975 יושב ראש התאחדות הקליעה בישראל עימנואל בן עמרם, אני הייתי עוד חיילת צעירה, אמר, צריכה להיות אישה בהנהלה שלי, בתוך 9.
דפנה הר-אבן: ואני ב-1975 נבחרתי להנהלה, האישה הראשונה של אותם שנים בהנהלת איזשהו איגוד בישראל.
דפנה הר-אבן: ואז בתקנות כבר הגדרנו את זה, ועל כן, זה שוב, לפי גחמה של מישהו אחד, ואני אומרת מישהו ולא מישהי.
דפנה הר-אבן: מה שקורה בפועל היום בגופים שנמצאים בטופ של הספורט, אי אפשר להאשים אותם באי ייצוג לנשים משום שהגופים האלה, ואני לוקחת עכשיו את הוועד האולימפי, אני קדנציה שלישית בוועד האולימפי.
דפנה הר-אבן: זו הייתה גחמה של יורם אוברקוביץ שהחליט שבין 4 מקומות שהוקצו למרכז הפועל תהיה אישה אחת, וזאת הייתי אני במקרה הזה.
דפנה הר-אבן: לגופים האחרים שמשלחים לתוך הוועד האולימפי אין נשים.
דפנה הר-אבן: זאת אומרת, אי אפשר לבוא בטענה לוועד האולימפי, אין לך נשים.
דפנה הר-אבן: צריך ללכת לגופים המשלחים.
דפנה הר-אבן: אותו דבר בהתאחדות לכדורגל, אותו דבר בהתאחדות לכדורסל.
ענבל גבריאלי: כן, אבל הועד האולימפי יכול לכלול כתנאי.
דפנה הר-אבן: בתקנון שלו יש נשים אבל הוא בנוי מזה שמשלחים אליו מהאיגודים.
ענבל גבריאלי: הוא יכול להחזיר חזרה, כל רשימה, אם הייתה מגיעה אליו קבוצה מהפועל של 4 נציגים ללא אישה, לא מקבל את הנציגות הזו, שולח בדרישה לנציגות נשית.
דפנה הר-אבן: הגיעה קבוצה של עמיתי, של מרכז מכבי, 4 נציגים בלי אף אישה.
דפנה הר-אבן: אז שוב, זה להעביר למרכזים.
דפנה הר-אבן: אני בכלל טוענת שכל מי ששולח לוועד האולימפי 3 נציגים, לפחות אחת מהן צריכה להיות אישה.
דפנה הר-אבן: אז יש בכדורגל, יש בכדורסל, אף אחד מהם.
דפנה הר-אבן: לכן, מה שאני באה ואומרת, החוק הוא נהדר.
דפנה הר-אבן: אבל פה צריך לקשור את כל החוטים.
דפנה הר-אבן: אם כל הקצוות לא יהיו פה קשורות אנחנו מפספסים הכל.
יאיר דווידוביץ: יש לי בקשה קטנה מהוועדה.
יאיר דווידוביץ: שלומית הזכירה את ה-80 מיליון המפורסמים לטובת פרוייקט הנשים, 8 מיליון לשנה.
יאיר דווידוביץ: שנה שעברה הלכה לאיבוד, שקל לא הגיע לספורט.
יאיר דווידוביץ: השנה הזאת הולכת להסתיים, שקל לא הגיע לספורט.
יאיר דווידוביץ: אולי הוועדה תעשה משהו גם עם זה.
שלומית ניר-טור: הכסף משוריין במועצה להסדר הימורים והוא לא הולך לאיבוד.
שלומית ניר-טור: הוא לא כמו כספי מדינה שאם לא השתמשת בהם אז אי אפשר יותר להשתמש בהם.
ענבל גבריאלי: בתחילת 2006 יהיו כבר 24 מיליון?
שלומית ניר-טור: בעצם 20.
שלומית ניר-טור: ב-2006 יהיו שם 20 מיליון שייצבעו לנושא הזה ברגע שתוקם המועצה הציבורית כבר אפשר יהיה תוך חודש חודשיים להעביר את הכספים.
ענבל גבריאלי: יועבר הכסף של כל ה-3 שנים?
ענבל גבריאלי: זאת אומרת, השנה הקודמת 2004, 2005 ול- 2006 יעברו כל הכספים?
שלומית ניר-טור: מ-2006 זה יתחיל להצטבר.
חיים שושן: זה 3 עונות ספורט, זה בדיקה של שנה.
חיים שושן: עונת הספורט מתחילה בספטמבר 2004, זו עונה שלישית עכשיו.
ענבל גבריאלי: למה הכסף עדיין לא הועבר?
שלומית ניר-טור: כי הרגע מאשרים את המועצה הציבורית ויש איזושהי התנייה שרק המועצה הציבורית לספורט נשים היא זו שמאשרת את התקציבים לאותם ענפים למועצה להסדר הימורים.
שלומית ניר-טור: הכסף נמצא במועצה להסדר הימורים.
שלומית ניר-טור: המועצה לקידום ספורט נשים שהקימה השרה לימור ליבנת היא זו שתאשר את התוכניות ועל פיה יתקבלו הכספים.
שלומית ניר-טור: מכיוון שהיא עוד לא אושרה סופית פה העיכוב חל אבל זה יהיה ממש בימים האלה.
לאה מלמד: העיכוב הוא בעיקר כי חשוב לנו מאוד שכל שקל שיצא מהתוכנית הזאת יגיע לייעודו.
לאה מלמד: אנחנו מכירים כבר על הרבה כספים שחולקו ונבלעו בסך הכל.
לאה מלמד: רק היום הסתכלנו על כספים שניתנו לקבוצות כדורגל וברגע שהכסף הזה נגמר, כי שלושה רבעים ממנו הלך לבנים, אז הקבוצות סגרו את קבוצות הנשים על אף שהעלות שם הייתה זניחה, אבל סך הכל כסף שהם קיבלו עזר להם לממן דברים אחרים.
לאה מלמד: ובגלל זה הדבר מתעכב.
לאה מלמד: אני מצטערת שזה מתעכב כי אנחנו באמת כבר מוכנים עם תוכניות, חלק מהאיגודים.
לאה מלמד: כל גרוש יושקע בדיוק למטרה של תשתיות של ילדות ונערות ולא לשום דבר אחר.
חיים שושן: גברתי היושבת ראש, רציתי שתברכי כיושבת ראש את הגברת לאה מלמד שהולכת לקבל תפקיד חשוב והיא מצטנעת.
חיים שושן: מנכ"לית של כל הגוף הזה, היא תפעיל את כל הפרוייקט של הנשים.
ענבל גבריאלי: ברכות חמות לך בשם הוועדה.
ענבל גבריאלי: לפני סיום מישהו רוצה להוסיף עוד משהו?
מישל מדר: אנחנו ההתאחדות לטאקוונדו מתייחסים בצורה מאוד רצינית לנושא של קידום נשים בכל המוסדות של ההתאחדות, הבעיה שלנו היא למצוא את הנשים.
מישל מדר: אני פונה לנשים להיות נציגות בהנהלה או בוועדות וזה מאוד קשה.
מישל מדר: יש לנו היום מזכ"לית ההתאחדות שזה מספר 2 אחרי הנשיא של ההתאחדות, וכמה חברות בוועדות טכניות או בוועדת נשים אבל מאוד קשה להשיג את הנשים.
מישל מדר: גם אחרי הרבה פניות וגם שיש אצלנו לפחות 30 אחוז ספורטאיות בענף, ובכל זאת קשה להשיג את הנשים.
מישל מדר: אנחנו ענף צעיר במדינת ישראל ולמרות זאת יש לנו תוצאות בין לאומיות טובות אבל עדיין הנשים לא באות.
ענבל גבריאלי: אז שוב אני יכולה להפנות אליך את אותה שאלה שהפנינו לעמרי טלמון.
ענבל גבריאלי: עד כמה אתם חושפים את עצמכם לנשים צעירות, לנערות, מציעים את הספורט, מסבירים על הספורט, חוגים.
מישל מדר: אנחנו חושפים את עצמנו באופן מקסימלי, אנחנו עושים את זה.
שלומית ניר-טור: אני עדה שהם עושים עבודה מאוד יפה.
גילה זדה: היום אני מרכזת תוכניות ענפיות בתוכנית הלאומית ואני גם חברה בהנהלת התאחדות הקליעה וקלעית לשעבר בנבחרת.
גילה זדה: אני רוצה רק להגיד כרגע שמה שאני עושה זו עבודה מאוד אינטנסיבית.
גילה זדה: לרוץ בין האיגודים ולסגור את התוכניות שלהם כי האיגודים בהתחלה חשבו שיופי, יש הרבה כסף ואני רוצה להגיד על השולחן הזה, 10 מיליון בשנה זה לא כל כך הרבה כסף לאור המשימות שעומדות לפתחו של ספורט הנשים בישראל שהוא ברמה מאוד מדורדרת.
גילה זדה: היום אנחנו רצים לאיגודים והם מבינים את הצרכים, הם יודעים שאנחנו עובדים איתם, מתחילים להבין שזה לא יהיה ככה שמחלקים לזה ולזה ותעשו מה שאתם רוצים.
גילה זדה: אנחנו בפעילות מאוד אינטנסיבית כדי שביום שתתכנס המועצה הציבורית היא תוכל להביא את התוכניות לאישור ומייד לתת את הכסף ולקדם את הספורט ואני באמת מאמינה, אני חודשיים בתפקיד, ראיתי את כל העשייה, אני באמת מאמינה שזה ישנה את פני ספורט הנשים בישראל.
גילה זדה: זו תוכנית שאף פעם לא הייתה, לא בארץ, ואת יודעת מה?
גילה זדה: גם לא בעולם.
גילה זדה: תוכנית כל כך סדורה ומסודרת.
גילה זדה: עניינים של מועצה ציבורית ושל לעבוד עם האיגודים ושל לדעת לאן כל שקל הולך - - -
ענבל גבריאלי: גם אם יש 200 מיליון אפשר לעשות סדר ולדעת לאן כל שקל הולך.
גילה זדה: נכון, אבל אני רוצה להגיד שאם התוכנית הזאת לא תקבל את התמיכה של אכיפת החוק, אנחנו לא נגיע רחוק גם עם התוכנית היפה הזאת.
גילה זדה: ובגלל זה החשיבות של הוועדה הזאת שאת עומדת בראשה, ואני באמת מקווה שתהיה אכיפה.
חיים שושן: קודם כל צריך גם להגיד גם לך כבוד יושבת הראש מילה טובה.
חיים שושן: אחת הבעיות שקורות לנו ואת יודעת את זה, היא שמתחילים מהלך לפני שנתיים, ומחליפים את יושבי הראש בתוקף ההתחלפויות שקורות בשלטון.
חיים שושן: וחבל שמי שבאמת מסור לעניין לא ממשיך בעקבות הנסיבות ואת מבינה היטב למה אני מתכוון.
חיים שושן: אני רוצה להגיד גם מילה טובה לשלומית שהיא מהחלוצות שהתחילה מהלך לנשים לפני כמה שנים וזה הרבה בזכותה, חלק מהגדול מהדברים האלה זה גם תרומה של שלומית שהייתה בעצמה ספורטאית אולימפית, ומי שלא יודע אז שיידע.
חיים שושן: הבעיה שהיושבות ראש ועדה שלי שולחות אותי עם הפה המגומגם שלי והן לא באות, אני צריך לדבר בשמן.
ענבל גבריאלי: האמת היא שזה פחות פופולרי שתשבנה לפנינו נשים ותספרנה לנו על תת הייצוג ומכבי, אז הן שולחות אותך.
דפנה לנג: אם אפשר ישנו גוף שאני חושבת שהיה חשוב שהוא גם ישתתף פה וחבל שהוא לא נמצא וזה רשם העמותות שנותן אישורים על ניהול תקין לעמותות שלא מקיימות את החוק.
ענבל גבריאלי: וברגע שהן לא תקבלנה את האישור הן לא יוכלו להמשיך לפעול.
דפנה לנג: נכון, באותו רגע פתרת את כל הבעיות, כולם יתיישרו לפי החוק.
דפנה לנג: אז אני שואלת האם לא צריך לעשות ישיבה, לזמן את רשם העמותות את היועצים המשפטיים שלו ולהבין איך הם חיים עם הפרות של החוק?
ענבל גבריאלי: כמה דברים לסיכום הישיבה.
ענבל גבריאלי: כפי שהדיווח היה צריך להתקבל מכ-50 גופים ולא התקבל, וגם לאחר שהוועדה פנתה פעמיים לא התקבלו 50 מכתבי תשובה, כך גם לא ראינו כאן 50 נציגות ונציגים של כ-50 הגופים שהוזמנו.
ענבל גבריאלי: בכל מקרה אותם מכתבי תשובה שהוועדה קיבלה בעבר ואמרנו שהם לא מספקים, לצערי הרב במהלך הדיון דעתי על המכתבים עוד התחזקה כשלחלק מהמכתבים הצטרפו דברים שנאמרו כאן בישיבה.
ענבל גבריאלי: בכל מקרה שמענו את התוכנית של משרד החינוך על בניית הקריטריונים ואם הבנתי נכון, בתחילת 2006 זה יוצא לדרך.
שלומית ניר-טור: יכול להיות שהסנקציה תופעל באמצע 2006 אבל הקריטריונים מוכנים בימים אלה לאור העובדה שאנחנו צריכים להודיע לאיגודים והם צריכים להתארגן, אז יכול להיות שזה ייקבע ביוני 2006.
ענבל גבריאלי: בכל מקרה הדברים הללו יכולים להתנהל במקביל, הסנקציות שמשרד החינוך כמשרד ממשלתי יוכל להפעיל וגם כמובן האופציה של רשם העמותות שאת הדין ודברים עם רשם העמותות אני לא אקיים במסגרת דיון רב משתתפים אלא אני אבדוק אותו בעצמי, וכמובן יש את סעיף 15 לחוק שקובע את הקנס.
ענבל גבריאלי: כדי לא לומר שלא הזהרנו, כדי לא לומר שהוועדה מגיעה משום מקום, מה שיקרה בזמן הקרוב זה כך.
ענבל גבריאלי: ושוב מעבר לקריטריונים האלה ולנוהל שקובע משרד החינוך שברגע שזה יקבע אנחנו נקיים ישיבה כדי לשמוע את הדברים ולראות איך הדברים הולכים להיות מופעלים.
ענבל גבריאלי: אבל בינתיים יצאו מכתבים לכל הגופים, כ-50 גופים שבהם הפעם יוסבר מה אומר החוק על פי פרשנות של היועצת המשפטית שלנו שכמובן בין היתר, סומכת את חוות דעתה על פי פסיקה של בית המשפט וזה לא דעה אישית של חברת ועדה זו או אחרת או של יושבת ראש הוועדה.
ענבל גבריאלי: יוסבר מה אומר סעיף החוק, כמובן שניידע בדבר הסנקציה, ניידע גם על המגעים שאני מקווה שאני אספיק לקיים עם רשם העמותות ולשמוע את דעתו ואת הנכונות שלו לשתף איתנו פעולה.
ענבל גבריאלי: ואם צריך, כי לפי המכתבים שקיבלנו כתגובה מהגופים השונים, אז הבקשה לא הייתה מספיק ברורה, אז הפעם אני אפרט איך בדיוק אני רוצה לקבל את הנתונים ואם מציינים לי שיש 3 עובדות קבועות, אני אשמח לדעת גם באיזה תפקידים, מתוך איזה תפקידים, כדי לקבל את התמונה האמיתית.
ענבל גבריאלי: אני לא מבינה את החשש, ואני מרשה לעצמי לומר חשש, של חלק מהגופים, אלה שציינו את זה בלשון חצי לשון או אותם גופים שבכלל לא השיבו על הפנייה של הוועדה.
ענבל גבריאלי: אנחנו מדברים על משהו שהוא תהליכי.
ענבל גבריאלי: נכון, החוק משנת 2003, הצורך בשוויון הוא זכות בלתי מנויה שהפסיקה הכירה בה כבר מזמן אבל עדיין, אנחנו עוברים כאן איזשהו תהליך.
ענבל גבריאלי: חלק מהגופים עשו את התהליך או יעשו את התהליך מהר יותר מאחרים.
ענבל גבריאלי: כך או כך יש היום חוק ולסעיף החוק הזה כדי ליישם אותו, צריך ליישר קו, אין שום אופציה אחרת.
ענבל גבריאלי: אני כיושבת ראש הוועדה, הכנסת בכלל, מדינת ישראל בכלל לא תאפשר בטיעונים כאלה ואחרים של אני לא מוצא נשים מתאימות או אין לי, לא נאפשר לא ליישם את החוק.
ענבל גבריאלי: זה הכל, תודה רבה לכולם על ההשתתפות, הישיבה נעולה.
ענבל גבריאלי: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הדיון בכוונה לשנות את ביטול חזקת הגיל הרך.
ענבל גבריאלי: לפני שנגע בגופם של דברים ברור לי לחלוטין ואני מבקשת להבהיר שהדיון הולך להיות יצרי, אני לא מתכוונת להעיר לאף אחד מהנוכחים יותר מפעם אחת מי שיפר את הסדר בדיון פשוט ימצא את עצמו בחוץ, לא הולך להיות פה קרנבל כמו שמעתי שחלק מהנוכחים צופים, יהיה סדר למרות היצרים וההתרגשויות והכעסים וההתנגדויות.
ענבל גבריאלי: סעיף 25 לחוק הכשרות המשפטית דן בקביעת בית המשפט באין הסכם בין ההורים וזו לשונו: "לא באו ההורים לידי הסכם כאמור בסעיף 24, או שבאו לידי הסכם אך ההסכם לא בוצע, רשאי בית המשפט לקבוע את העניינים האמורים בסעיף 24 כפי שייראה לו לטובת הקטין, ובלבד שילדים עד גיל 6 יהיו אצל אמם אם אין סיבות מיוחדות להורות אחרת".
ענבל גבריאלי: במילים אחרות, התרגלנו לקרוא לסעיף הזה חזקת הגיל הרך.
ענבל גבריאלי: סעיף החוק הזה נחקק בשנת 62 ברפרוף ולא מתוך קריאה מעמיקה שלנו את דברי ההסבר אבל היום ברור לנו שהראייה שהייתה אז, מה עמד לנגד המחוקק כשקבע את סעיף החוק הזה היו אותן נורמות חברתיות משפחתיות שהיו מקובלות אז, האם הייתה המטפלת העיקרית ובמקרים רבים המטפלת היחידה של הילדים ולכן היה טבעי שבמקרה של גירושים, ילדים קטנים בעיקר עד גיל 6 ילכו עם אמם.
ענבל גבריאלי: בחלוף השנים, הגישה מעט השתנתה, לא שהיא לא עולה בקנה אחד עם חזקת הגיל הרך, אבל היום במדינת ישראל ובמדינות רבות ברחבי העולם העיקרון המנחה בכל מה שקשור לנישואין לגירושים מה שסביבם בתוכם ומחוצה להם זה עיקרון טובת הילד.
ענבל גבריאלי: אנחנו יכולים להתווכח על זה, יטענו הגברים שטובת הילד היא לפתוח את הדיון ולבדוק לגופם של דברים האם טוב יותר לילד ללכת עם אמו או עם אביו ואנחנו הנשים רובינו נמשיך ונטען שטוב לה לחזקת הגיל הרך שתמשיך ותתקיים.
ענבל גבריאלי: ישנם לדעתי טיעונים רבים למה אנחנו לא צריכים לבטל את חזקת הגיל הרך.
ענבל גבריאלי: למה אותה ועדה שהוקמה לפני כשנה במשרד המשפטים ברשותו של הפרופסור דן שניט שכל מטרתה היא ביטול או שינוי חזקת הגיל הרך, ואגב הוועדה עומדת להגיש את המלצותיה.
ענבל גבריאלי: ..
רונית צור: אני פקידת סעד ראשית לסדרי דין ממשרד הרווחה וחברה בוועדה.
ענבל גבריאלי: כך לפחות על פי העיתונות, אני מקבלת שממש לא.
ענבל גבריאלי: עדין יש מספיק רוחות סביב הנושא כדי שיצדיקו את הדיון.
ענבל גבריאלי: בכל אופן ברגע שתבוטל מבחינתי, ואני לא מייצגת שום דעה או עמדה של גוף או ארגון כזה או אחר של נשים או גברים, ברגע שנבטל את חזקת הגיל הרך לדעתי זו יכולה להיות קטסטרופה בכמה מובנים.
ענבל גבריאלי: אם אמרנו שהעיקרון שאמור להנחות אותנו כפי שמנחה במקומות רבים בעולם, העיקרון שאמור להנחות אותנו הוא עיקרון טובת הילד הרי שבעצם פתיחת הדיון אנחנו נחשוף את הילד למאבק משפטי נוסף מכוער רק שהפעם הוא עומד במרכזו.
ענבל גבריאלי: כולנו מכירים גירושין, הסטטיסטיקה כפתה עלינו להכיר גירושים מקרוב וכל הכעס וכל הנקמנות, שברוב המקרים הגירושים מעלים מעל פני השטח, הרי בסך הכול מתמקדים בשני עניינים עיקריים רכוש וילדים.
ענבל גבריאלי: לא הייתי רוצה לראות ילד יושב בבית משפט לא מתחת ולא מעל לגיל 6, עד וחשוף לכל המאבקים המכוערים שמתנהלים בין הוריו.