GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'קי בריי: אנחנו מבחינתנו, כפי ששמעתם מנורית, משטרת ישראל עושה רבות בתחום הזה, באמצעים הפנים משטרתיים, לא ניתנו לנו תקנים חיצוניים לטובת העניין הזה, והבעיות שאנחנו עוסקים ביום יום הינם רבות, מגוונות, ובכל התחומים כפי שאתם מודעים, ובכל זאת אנחנו מקדישים לנושא הזה שימת לב מיוחדת, כשמדור נפגעי עבירה למעשה אמור לטפל בכל קורבנות העבירה, גם כאן, בתוך המדור עצמו, לא מעט מהדגשים ניתנים לתחום אלימות במשפחה.
ג'קי בריי: אני חייב לציין אתכן, על שיתוף הפעולה ביום יום, שהוא שיתוף פעולה חיובי, שיתוף פעולה חיוני, שיתוף פעולה שצריך לקדם את צמצום כל מה שנוגע לאלימות בכלל ואלימות במשפחה בפרט.
ג'קי בריי: ואני בהזדמנות הזו קורא לכולם להגיע אליכם או אלינו תחנת המשטרה, אפשר להפסיק את האלימות הזו.
ג'קי בריי: האלימות הזו היא לא דבר שצריך לקבל אותה כמובן מאליו.
ג'קי בריי: כל הארגונים, לרבות המשטרה, ערוכים לסייע.
ג'קי בריי: פשוט צריך להגיע.
ג'קי בריי: הדבר הזה ניתן לפתרון.
ג'קי בריי: תודה.
דוברת: אני בשום אופן לא מבינה בתור ירושלמית ותיקה וגם עובדת הדסה איך זה יתכן שבעיר כל כך גדולה ושיש לה שתי "הדסות" כאן אין מרכז לטיפול מיידי.
דוברת: למה נאנסת בירושלים צריכה לנסוע לוולפסון, איך קורה דבר כזה.
ענבל גבריאלי: התכנית המקורית היתה לפרוש שישה מרכזים ברחבי הארץ,
דוברת: אבל ירושלים לא קטנה מחיפה, איך התחילו חיפה ואין בירושלים.
דוברת: יש סיכוי, יש איזו שהיא תקווה?
ענבל גבריאלי: האמת היא שאני לא אופטימית מטבעי, ואני משתדלת לא להביא את זה הנה.
ענבל גבריאלי: אבל עכשיו להגיד לך אם יש תקווה, דקה וחצי לפני שהכל מתמוטט, אני לא יודעת, לא, אני לא מוכנה להגיד.
ענבל גבריאלי: לא עכשיו.
ענבל גבריאלי: אני לא מוכנה להגיד.
מאירה בסוק: אני מנעמ"ת ואני מברכת את כל התקשורת כאן כי אני חושבת שזה מאוד חשוב.
מאירה בסוק: אני חושבת שיש דבר שצריך להיות שיתוף פעולה, בוועדת חוקה עושים עכשיו איזה שהוא חוק לגבי נפגעי עבירה ואז דיברו לגבי הגדלת התקנים לגבי נושא של טיפול בנאנסות.
מאירה בסוק: אבל למעשה השאלה שלי זה לגבי המשטרה, מה הקשר בין המשטרה לבתי המשפט בנושא של צווי הרחקה.
מאירה בסוק: בהליך האזרחי.
מאירה בסוק: יכול להיות, הלא בסך הכל את הנושא של האכיפה של צו ההרחקה עושה המשטרה.
ענבל גבריאלי: המשטרה לא אוכפת את צו ההרחקה.
ענבל גבריאלי: ברגע שהוא מופר, אין חובת אכיפה, רק במקרה של הפרה או הסתברות להפרה.
מאירה בסוק: זאת השאלה שלי, האם אי אפשר כתוצאה מההפרה של צו הרחקה, בלי התלונה של האישה, כן לטפל בנושא.
נורית זיו: קודם כל צריכים לדעת שיש הפרה, אז אני לא יודעת איך בדיוק מצפה מישהו מהמשטרה שיידע שיש הפרה.
נורית זיו: אז אם האישה מגיעה ובאמת מתלוננת, אנחנו גוף שאנחנו פועלים על פי חוק, אנשים צריכים להבין, אנחנו פותחים בחקירה על פי ראיות.
נורית זיו: אנחנו לא נכנסים לחיי האזרחים באשר הם.
נורית זיו: זאת אומרת אם אישה בחרה להוציא צו הגנה, ולצערי לא הגיעה למשטרה, אתם צריכים להבין שצוי הגנה בחלקם הגדול יכולים להגיע לא בגלל עצם העובדה שנעברה עבירה, אלא האפשרות היא גם על התעמרות נפשית כזאת ואחרת ועל הצפי.
נורית זיו: זאת אומרת חלק בכלל אין להם נגיעה לעבירות בכלל משפטיות.
מאירה בסוק: אישה ביקשה צו הרחקה במעמד צד אחד, הגיעה אחר כך לבית המשפט, בית המשפט מבטל את צו ההרחקה, למרות שאתם למשל לקחתם נשק.
מאירה בסוק: היתה תלונה, לקחתם נשק, ובכל זאת בית המשפט מחזיר את הנשק.
מאירה בסוק: וקורה מצבים שאתם אפילו לא יודעים אותם.
נורית זיו: תאמיני לי, מאחר שאני היום עובדת מול הנהלת בתי המשפט, הנהלת בתי המשפט היום, מה שקורה, יש פה קצת ערבוב תחומים וחוסר הבנה, סליחה, וגם עובדתית מביאים דברים לא נכונים.
נורית זיו: אז אולי שמעת על מקרה, אבל תופעה לא.
נורית זיו: מה שקורה שהיום בית המשפט, כאשר הוא מוציא צו הגנה, קטגורית, ההיום על פי החוק לוקחים את הנשק, מודיעים למשטרה, נותנים צו ללקיחת הנשק, מודיעים כמובן למשרד הפנים, למשרד הבריאות, למשטרה וכו'.
נורית זיו: התפקיד של המשטרה פה מסתכם, אם אין תלונה, תלונה זה משהו אחר, בלקיחת הנשק, והנשק נלקח.
נורית זיו: צריכים להבין שמבחינה חוקית מרגע שהנשק נלקח לבנאדם אין רישיון.
נורית זיו: ברגע שהנשק נלקח וגם יודע משרד הפנים, משרד הפנים מתלה את הרישיון, אין לו רישיון.
נורית זיו: לא ניתן להחזיר את הנשק לבנאדם שאין לו רישיון.
נורית זיו: משרד הפנים מתלה את הרישיון.
נורית זיו: הוא צריך לפתוח בהליכים מחודשים כדי לקבל חזרה את הנשק.
סמדר סיני: אני מייצגת את התנועה הקיבוצית.
סמדר סיני: מדי שנה אנחנו מתכנסים לציין את היום ואת האירוע בוועדה ואנחנו שומעים את כל האנשים והנשים היוצאים מן הכלל והגופים המתנדבים והלא מתנדבים שפועלים בנושא הזה של אלימות כלפי נשים.
סמדר סיני: ואני חושבת וחוזרת וחושבת ואומרת את זה בקול רם, עובדה שמספר הנפגעות איננו יורד.
סמדר סיני: איננו מצטמצם.
סמדר סיני: להיפך, אם אני יכולה להצביע על מגמה, אולי לא מגמה דרמטית של עליה אבל ראו את התלונות, ראו את הנפגעות.
סמדר סיני: ואני אומרת בקול רם, האם לא היה מן הדין או מן התמונה המציאותית שבעצם ככל שאנחנו אוכפים יותר מבחינה חוקית וככל שיש יותר גופים שמטפלים, ממשלתיים ולא ממשלתיים, הנושא היה צריך להצטמצם.
סמדר סיני: כמובן הוא לא יימוג, אבל הוא היה צריך להצטמצם.