GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנה הרצוג: אני חושב, שזה דבר חשוב וכי אנחנו זקוקים לרגעים של עצירה וחשיבה.
חנה הרצוג: פרופסור שלמה שהם, אני דווקא הייתי רוצה שתגיד "רוצים" ולא "רוצות".
חנה הרצוג: זאת נקודת המוצא הראשונה שלי לחזון.
חנה הרצוג: החזון שלי, הוא שסוגיות של שוויון בין המגדרים, יהיו בעיה של החברה ולא בעיית הנשים.
חנה הרצוג: אם אנחנו רוצים לשנות חברה, אנחנו צריכים להבין שהנשים הן קורבן של היסטוריה ארוכה, אבל לא הן יצרו את מצב הקרבון הזה.
חנה הרצוג: החזון הראשון שלי, הוא כל הנושאים שיידונו בוועדה הזו, ייכנסו לכל הוועדות לכל המקומות בהם יש דיון חברתי.
חנה הרצוג: כשאני מדברת על כך שאני רוצה שתהיינה נשים בפוליטיקה, לא מספיק לי שאלה תהיינה נשים בגלל הפן הביולוגי.
חנה הרצוג: חשוב לי שבפוליטיקה תהיינה נשים, שמביאות מבט אחר, מבט מתוך ההתנסות שלהן כנשים.
חנה הרצוג: הבעיות שהן תעלנה על סדר היום, גם כן תהיינה בעיות מן הזווית הזו.
גדעון סער: היא עומדת מול הסטה פרועה.
12935: זה המבט הנשי.
גדעון סער: חוץ מזה שאת תוקפת אישה, אני לא מבין מה זה קשור.
12935: כאשר אנחנו מנהלות משק בית, אנחנו חושבות על התמונה כולה.
12935: אנחנו חושבות איך לחלק את תקציב הבית, כך שהילדים שלנו, הבעלים, הסבים והסבתות ייהנו.
12935: אני רוצה שהחשיבה של נשים בפוליטיקה תהיה, שהמדינה שלנו היא הבית של כולנו.
12935: צריך לקחת בחשבון, את הילדים.
ענבל גבריאלי: זו צריכה להיות חשיבה של כלל החברה.
12935: זו בדיוק אמירתי.
12935: אני אומרת, שהמקום הזה שאנחנו קורים לו נשי, מקום שדואג לכלל, מתחשב באחרים, לוקח את המקום של החלשים והנזקקים, ייכנס גם לפוליטיקה.
12935: אני רוצה, שאנחנו נביא איכות אחרת לדיון הציבורי.
12935: בעיני, החזון של נשים בפוליטיקה, הוא נשים שישנו את הפוליטיקה ויחשבו אחרת על כל סוגיה.
12935: אני מצטערת, שלקחתי דוגמא רלוונטית מרגיזה.
12935: חשיבה של נשים, היא חשיבה ממקום אחר על בעיות אחרות.
גילה פינקלשטיין: תקרת הזכוכית של הפוליטיקה הישראלית טרם נפרצה.
גילה פינקלשטיין: אם נעיף מבט על מספר חברות הכנסת והשרות, אנחנו נראה כי מדובר באחוז אפסי.
גילה פינקלשטיין: מבחינת המפה העולמית, אנחנו נמצאים ליד רואנדה ולא ליד המדינות הנאורות.
גילה פינקלשטיין: אני חושבת, שהדגש על הגוף והיופי החיצוני בכל עולם הפרסום ובטקס מלכת היופי, משפיל אותנו.
גילה פינקלשטיין: חייבים לעשות משהו בתחום הזה.
גילה פינקלשטיין: גם בספרי הלימוד אנחנו מוצאים שתמיד נותנים דוגמאות גבריות ולא מזכירים את האישה.
גילה פינקלשטיין: אין שמות נשיים.
גילה פינקלשטיין: הגיע הזמן לשנות את זה, ושרת החינוך הסכימה לזה.
מרים שכטר: היא אכן פועלת בעניין.
גילה פינקלשטיין: אנחנו יכולים לקדם את הנושא בשני תחומים.
גילה פינקלשטיין: בחינוך אנחנו צריכים לדאוג להגביר את המודעות לחינוך לשוויון בין המינים.
גילה פינקלשטיין: התחום השני שבו אפשר לקדם את הנושא, הוא בחקיקה.
גילה פינקלשטיין: אני חושבת, שעוד לא היתה כנסת שכל כך מקדמת את הנושאים האלה, וזה בזכות היו"ר.
אתי לבני: האם החברה הדתית-לאומית שונה מהחברה החילונית או בדרישות.
גילה פינקלשטיין: בזמן הבחירות נשים שהן לא דתיות התקשרו אלי ואמרו שהן מצביעות מפד"ל.
גילה פינקלשטיין: שאלתי, למה?
גילה פינקלשטיין: והן אמרו לי בגלל העובדה שהציונות הדתית-לאומית החליטה לשריין מקום לאישה.
גילה פינקלשטיין: חבר הכנסת שנבחר למקום שישי אמר שזה בזכותו, אמרתי לו שזה לא נכון, שזה בזכות שריון לאישה במקום החמישי.
גילה פינקלשטיין: הציבור העריץ את זה שיש מקום משוריין לאישה.
יולי תמיר: אני רוצה לפתוח ולומר, כי אנחנו לא נמצאים היום בתקופה של פריחה, למרות שבכנסת האחרונה היו לנו הישגים יפים בחקיקה.
יולי תמיר: בראייה כוללת, מעמד האישה בעולם ובישראל אינו נמצא בתהליך של פריחה.
יולי תמיר: לכן, אני לא בונה על שותפות מאוד עמוקה עם המין השני.
יולי תמיר: לדעתי, המאבק רק ילך ויחמיר, במיוחד בתחום של עבודה, השתכרות ושוויון.
יולי תמיר: כאשר המאבק הולך ומחריף, שיתוף הפעולה נשחק.
יולי תמיר: אנחנו לא נמצאים בתקופה של צמיחה, אלא בתקופה של הגנה על מה שהשגנו.
יולי תמיר: בעיני, יש חשיבות אדירה לכך שאנחנו נחרוג מהשיח של האישה החלשה שזקוקה לתמיכה.
יולי תמיר: יש לנו חובה מוסרית להגן על נשים שנמצאות תחת מתקפה של אלימות והטרדות.
יולי תמיר: עם זאת, החזון חייב לחרוג מתחומי ההגנה לתחומי השוויון והמיקום של הנשים בחברה.
יולי תמיר: לחזון הזה יש שלושה מרכיבים: השכלה, השתכרות וייצוג.
יולי תמיר: השכלה- כי זה המקום המרכזי שבו אנחנו מצליחות.
יולי תמיר: המקום שבו נשים בישראל מצליחות יותר מאשר בכל תחום אחר, זה בתחום ההשכלה.
יולי תמיר: הן לומדות יותר, הן מצליחות יותר והן מצטיינות יותר.
יולי תמיר: בזכות הכלים שהן רוכשות בתחום הזה, הן מצליחות לפרוץ חלק מתקורת הזכוכית, אם זה בתחום המשפט, התחום הפיננסי ובתחומים אחרים.
יולי תמיר: הדיונים החשובים היום, הם הדיון על הרפורמה במס ועל תקציב המדינה.
יולי תמיר: זה הדיון הפמיניסטי הכי חשוב שיש.
יולי תמיר: צריך ללכת לשם ולהיאבק על שוויון וחלוקת הכנסות.
יולי תמיר: הדברים האלה הם יותר חשובים מכל דבר אחר.
ג’ודי דון: השאיפה שלי ל-7 שנים הקרובות, הוא שיהיה כבוד הדדי בפוליטיקה, שאחד יכבד את השני ושלא תהיה אלימות מילולית.
ג’ודי דון: הכנסת נותנת דוגמא לציבור כולו.
ג’ודי דון: האלימות שקיימת היום בחוץ, מתחילה מהאלימות שקיימת בקרב נציגי העם, שנותנים דוגמא מאוד שלילית.
ג’ודי דון: אתם לא יודעים לכבד את האנשים שרוצים לדבר איתכם לאחר בחירות.
ג’ודי דון: החלום של החד הוריות, זה שיתנו לנו כבוד ויקשיבו לנו, שיהיה לנו בית ונדע לאן לגשת.
אתי לבני: הוועדה שלנו הוא בית עבורכן.
אתי לבני: אנחנו פועלים בכלים שיש לנו.
ג’ודי דון: אבל לא מיישמים.
עדית דיאמנט: הבעיה העיקרית שלי, היא התאריך של החזון.
עדית דיאמנט: שנת 2012 היא כל כך קרוב, שקשה לחשוב עליה ברמה של חזון.
עדית דיאמנט: אני אתעלם מהתאריך ואתייחס רק לנושא של החזון.
עדית דיאמנט: החזון שלי, הוא מצב בו אנשים בפוליטיקה ירגישו שהן מתחרות גם על פי אותם כללי משחק עם אותם סיכויים שיש לגברים, עם אותה יכולת גיוס משאבים ואותם סיכויי הצלחה.
עדית דיאמנט: אחת הבעיות היום בפוליטיקה, היא שנשים יודעות שהן צריכות לעבוד הרבה יותר קשה מגברים ולהגיע להישגים יותר נמוכים.
עדית דיאמנט: הרבה פעמים באים ואומרים לנו, כי אין מספיק נשים שמתמודדות.
עדית דיאמנט: הסיבה לכך, היא שאנחנו יודעות שהסיכוי שלנו הוא מאוד קטן.
עדית דיאמנט: כמה מאיתנו מוכנות להמשיך ולהתמודד כנגד סיכויים כל כך קטנים בחברה שהיא חברת צבא, שבה שלטון גנרלי, חברה של גברים שמקדמים גברים?
עדית דיאמנט: אם הסיכויים קטנים, רק מיעוט ינסה להתקדם, כאשר הרוב יתייאש בדרך.
אורית קמיר: לפי ניסיון מהארץ ומחו"ל, כאשר נשים מוכנסות באחוז סמלי כמו מקום חמישי, לא רק שזה לא מקדם אותן אלא אף מזיק להן.
אורית קמיר: כאשר נשים נמצאות בקבוצה קטנה, הן מנסות לשחק לפי כללי המשחק של הגברים, והן נהיות יותר גברים מגברים.
אורית קמיר: כולנו מכירות את התסמונת של מלכת הדבורים.
אורית קמיר: זה נכון לגבי כל המערכות, לרבות המערכת הפוליטית.
אתי לבני: אני מאוד מודה לך שאת מחזקת את ידנו, כאשר אנחנו הולכים לכיוון של חקיקה המדברת על תוספת כספית.
אתי לבני: אנחנו שמענו על כך ביקורת מהכנסת, מהציבור, ואפילו במאמר בעיתון הארץ.
גדעון סער: לא נעים לי להגיד לך מי הזין את הביקורת הזו.
גילה פינקלשטיין: הגברים מ"שינוי", שאמרו לי שאנחנו נקנות בכסף.
אביטל טלי-שחר: כחולמת ידועה, אני שמחה שנקטת במספרים מדויקים.
אביטל טלי-שחר: אני הייתי קצת יותר זהירה וכתבתי, לא פחות מ-40% של אחד מהמינים.
אביטל טלי-שחר: אני חושבת, שצריך לקחת את ההמלצה של שלמה שהם, לחיות בפנטזיה.
אביטל טלי-שחר: עד היום אנחנו עוסקים בכלים עם המון פרגמטיות וחששות.
אביטל טלי-שחר: בחזון צריכים להיות נחרצים.
אביטל טלי-שחר: אני מדברת על 40% ייצוג בכל מקום: במפלגות, בדירקטורים, במשא ומתן בכל תחום וכו'.
אביטל טלי-שחר: במישור של השלטון המקומי, אני חושבת שהגיע הזמן שהוועדה לקידום מעמד האישה תטפל בשינוי עמדתן של היועצות למעמד האישה.
אביטל טלי-שחר: מבחינת היישום של זה, זו בדיחה.
אביטל טלי-שחר: הן עובדות בחינם.
אביטל טלי-שחר: ההסברים בחוק הם מבזים ומשפילים.
אביטל טלי-שחר: צריך לשנות את זה או לבטל את זה.
אביטל טלי-שחר: אסור לעשות צחוק מהעניין הזה של ייעוץ למעמד האישה.
מרים שכטר: השאלה היא, האם אישה אחת יכולה לעשות זאת.
אביטל טלי-שחר: זו תחילתה של הנחלה של תפיסה וחשיבה.
אביטל טלי-שחר: זו פונקציה שיושבת על הברכיים של קובעי המדיניות.
12935: רציתי להעיר ולומר, שצריך להגיד 50% לכל אחד מבני המינים ולא 50% לנשים.
12935: העמדה צריכה להיות, עמדה שאומרת שאנחנו רוצות להילחם על השוויון לא רק מכיוון שאנחנו רוצות לנצח, אלא מכיוון שאנחנו רוצות ליצור חברה אחרת.
12935: לכן, אנחנו צריכים את הגברים כשותפים.
12935: הם צריכים להבין שכאשר אנחנו מדברים, אנחנו מדברים על יחסים בין גברים לנשים.
שלמה שהם: השאלה היא, האם יש לכם אמירה יותר פרקטית.
שלמה שהם: אנחנו אמנם עוסקים בחזון, אבל מה הדבר הזה אומר לגבי מחר בבוקר.
שלמה שהם: האם אתם מתכוונים לחוק שיקבע ייצוג שווה בכנסת?
טליה לבני: שינוי חוק המפלגות.
טליה לבני: צריך לקבוע בחוק מימון מפלגות תמריץ למקומות של נשים.
ברכה ארג’ואני: אנחנו חושבים שהשוויון צריך להתחיל דווקא מהמקומות בהם נמצאות נשים האמורות לטפל בנשים.
ברכה ארג’ואני: כאשר אני הסתכלתי על ההזמנה לדיון, לא ראיתי ייצוג של החד-הוריות.
ברכה ארג’ואני: החזון שלי מתחיל מפה.
ברכה ארג’ואני: אם אנחנו מדברים על ייצוג של נשים בפוליטיקה, אנחנו צריכים לשאול את עצמנו איך חד הורית יכולה לעשות זאת.
ברכה ארג’ואני: אם אין לה הרבה כסף, איך היא יכולה להיכנס לכנסת.
ברכה ארג’ואני: אני מדברת על כלים, שיעזרו לנשים מכל קבוצה להיכנס לפוליטיקה.
ברכה ארג’ואני: אני מתייחסת לקבוצה שאני מייצגת, קבוצת החד- הוריות.
ברכה ארג’ואני: בכדי שאנחנו נתקדם בנושא של חינוך, השכלה, השתכרות וייצוג הולם, אני צריכה שיהיה לי מתן כלים.
ברכה ארג’ואני: הוועדה צריכה לומר, שהיא מחדשת את ועדת המשנה שהיתה לנושא של המשפחות החד הוריות.
ברכה ארג’ואני: במסגרת הזו אנחנו נוכל לטפל בכל מיני דברים שזקוקים לטיפול, כמו חוק המזונות, דיור לנשים חד- הוריות, תעסוקה לנשים האלה, השתלמויות ולימודים מקצועיים.
ברכה ארג’ואני: ג'ודי התייחסה לנושא של בית לחד-הוריות.
ברכה ארג’ואני: אני לא רוצה בית קטן או גדול, אני רוצה מקום שבו ניתן יהיה לטפל בתחום הזה, כפי שמטפלים באלימות במשפחה, בנשים ערביות וכו'.
ברכה ארג’ואני: אני רוצה לגרום לזה שכל הסטיגמות שנדבקו למשפחות החד- הוריות ייעלמו.
ברכה ארג’ואני: 80% מהנשים החד- הוריות עובדות.
ברכה ארג’ואני: הן אולי משתכרות שכר מינימום וצריכות השלמת הכנסה, אבל זה לא ייתכן שבמקום הזה לא יתנו לנו את הכלים לשבירת הסטיגמות.
ברכה ארג’ואני: לכן, אני פונה ליו"ר ומבקשת, שהוועדה הזו תכריז על ועדת משנה לטיפול במשפחות החד- הוריות, שתתחיל לדון בכל הבעיות של החד הוריות.
ברכה ארג’ואני: אני לא רוצה לנצל את המעמד הזה ולסחוט את המדינה.
ברכה ארג’ואני: אני רוצה שאנחנו נתחיל לחיות בכבוד ולא בחסד.
הילה קרנר-סולימן: אני מסכימה שיש הצדקה כמותית לייצוג הולם של 50% נשים בפוליטיקה, אבל כדי שתהיה לכך הצדקה מוסרית הנשים שנמצאות בפוליטיקה ובמוקדי קבלת החלטות חייבות להביא איתן עמדה נשית-מגדרית.
הילה קרנר-סולימן: הן חייבות להביא איתן את כל הערכים הנשיים, שגם גברים מחזיקים בהם, של חמלה, רגישות, קשב ושיתוף, אחרת אין הצדקה מוסרית לייצוג של נשים.
טליה לבני: אני חושבת שמדובר בשינוי חברתי, ושינוי חברתי צריך להתבצע בכל אחד מהמגרשים שבו אנחנו רוצים לשחק.
טליה לבני: הדרך והכלים לשינויים חברתיים, היא באמצעות תמריצים.
טליה לבני: אם אנחנו רוצים לראות יותר נשים בפוליטיקה, אנחנו לא צריכים לדבר על זה, אלא לשנות את חוק מימון המפלגות ולקבוע שיחידת מימון לאישה תהיה פי 3.
טליה לבני: כל זה, עד שנגיע למצב שלא תהיה ועדה לקידום מעמד האישה אלא ועדה לקידום מעמד הגבר, והוועדה לקידום מעמד האישה תדון רק בשינויים חברתיים.
טליה לבני: התפקיד שלנו בוועדה לקידום מעמד האישה ובארגונים השונים, הוא לאתר את השינויים החברתיים שצריכים להיעשות בכל אחד מהמגרשים.
רבקה שקד: רציתי לשמור את דבריי לפרק שידון בנשים בתעסוקה, אבל עכשיו די ברור לי שהחזון שלי קשור לפוליטיקה או למדיניות.
רבקה שקד: החזון שלי, הוא שהמדיניות של קובעי ההחלטות, של המנהיגות הפוליטית, של שרים שמנהיגים, הנושא של קידום מעמד האישה יתפוס מקום חשוב.
רבקה שקד: הנושא הזה צריך להיות ברשימת הנושאים החשובים שיש לטפל בהם, שהם חלק מאג'נדה פוליטית.
רבקה שקד: ברגע שהחזון שלי יתגשם, זה ברור כי גם הנושא של היועצות בשלטון המקומי ייפתר, גם הנושא של הממומנות על מעמד האישה במשרדי הממשלה, שעושות גם כן את עבודתן בהתנדבות ייפתר, וגם יחזירו לי את כוח האדם שלקחו מהאגף שלי.
רבקה שקד: אני רוצה שנציב שירות המדינה, שר האוצר או שרים אחרים יתייחסו לנושא הזה ברמה של חשיבות, ויקימו מנגנון לאכיפה ראויה, כך שכל הנושאים של ייצוג הולם, של החוק שיוויו זכויות האישה, ייאכפו.
רבקה שקד: כל עוד הם לא ייאכפו, אנחנו נכנסים למערכת של חוקים שיש בהם זילות והופכים למנגנון סימבולי בלבד.
יולי תמיר: את יכולה להירגע, לא רק חוקים בענייני נשים לא נאכפים.
דבורה חסיד: אנחנו מערבבים את הנושא של חזון עם יעדים.
דבורה חסיד: כפי שאמר שהם, החזון זה הארגון במיטבו.
דבורה חסיד: לצורך זה, זו המדינה במיטבה.
דבורה חסיד: אנחנו צריכים להגדיר איך אנחנו רואים את המדינה כמשלבת את הנשים לצד הגברים, ומתוך זה אנחנו נגזור יעדים, מדדים ואכיפה.
שלמה שהם: אני הזכרתי קודם את המרחב של ההישרדות שבו אנחנו מצויים.
שלמה שהם: אנשים אומרים, מה קשה עכשיו ומה צריך לעשות עכשיו.
שלמה שהם: אני הייתי רוצה, שאנחנו נעצור רגע ונחשוב לאן אנחנו רוצים להגיע.
שלמה שהם: אם לא תעשו כך, אנחנו בעצמנו נעשה זאת.
דבורה חסיד: אנחנו גם כן מדברים על שתי זירות.
דבורה חסיד: הזירה האחת, היא הזירה הפרודוקטיבית של ההשתתפות בשוק העבודה, שוויון הזדמנויות אמיתי ולא פורמלי.
דבורה חסיד: בצבא יש שוויון הזדמנויות פורמלי נהדר, אבל יש פער גדול מאוד בין האמירה הפורמלית לשוויון האמיתי.
דבורה חסיד: אין שוויון מהותי בצה"ל.
דבורה חסיד: הזירה השניה, היא תחומי הזהות של נשים: האלימות, ההטרדות המיניות וכו'.
אתי לבני: החזון שלנו הוא 50% ייצוג של נשים.
אביטל טלי-שחר: אני ממש מוחה על זה, כי נאמרו כאן עוד דברים שהייתי שמחה אם הם היו נכללים בפוטנציאל של החזון.
אביטל טלי-שחר: אם נאמרת דעה אחרת, גם זה צריך להילקח בחשבון.
אביטל טלי-שחר: ישנה גם האופציה של ייצוג שלא יהיה פחות מ-40%.
דבורה חסיד: למה להגדיר זאת במספרים?
דבורה חסיד: אפשר להגיד, השתתפות רחבה ומשמעותית.
אביטל טלי-שחר: אבל זה עקרוני כחזון.
אביטל טלי-שחר: זו התעקשות אמיתית על חזון ולא על פרקטיקה.
ענבל גבריאלי: אם זה עקרוני מבחינת החזון, אין שום סיבה לרדת מ-50%.
אביטל טלי-שחר: זה לא מעשי.
אביטל טלי-שחר: את יכולה להגיע למצב שבו במפלגות מסוימות יהיה ייצוג של פרד או זוג.
גדעון סער: בחזון, זה מה שצריך להיות.
גדעון סער: בפרקטיקה, זה אחרת.
גדעון סער: גם עכשיו בחוק שעבר, נתקלנו בבעיה הזו.
גדעון סער: אני דחפתי לאחוז יותר גבוה, אבל כל הזמן היה מתח.
גדעון סער: ברגע שאנחנו קובעים תמריץ למי שעבר את ה-50%, אתה מגיע למצב שאף אחד לא יקבל את זה.
גדעון סער: אנחנו רוצים להגיע למצב שבו כאשר מישהו עובר מינימום מסוים, הוא יתוגמל.
גדעון סער: החזון הוא נכון, אבל במקום בו אנחנו נמצאים היום, 18 נשים מתוך 120 חברי כנסת, אנחנו לא יכולים לדבר על ייצוג של 50%.
גדעון סער: אם זה מה שנגדיר, אף מפלגה לא תעמוד ביעד ונתקע באותו חזון הזה.
אביטל טלי-שחר: מבחינה אריתמטית זה לא אפשרי.
שלמה שהם: זה לא אומר כלום לגבי מחר בבוקר.
שלמה שהם: יכול להיות שמחר בבוקר המצב יהיה שונה.
גדעון סער: אני אמרתי, שאני מקבל את זה בתור חזון.
גדעון סער: חזון זה טוב, אבל אם אין לך דרך להתקדם למקום הזה, אז הכל נשאר בתיאוריה.
אורית קמיר: החזון העתידי יכול להיות 50%, כאשר אנחנו מעל 55% מהאוכלוסייה.
אורית קמיר: אם אנחנו רוצים לתרגם את זה למציאות, אני יכולה להציע שני עקרונות מנחים.
אורית קמיר: העיקרון האחד הוא לראות מה עבד בעולם.
אורית קמיר: מה שלא עבד, זה ייצוג של 20%.
אורית קמיר: זה עבד נגד.
אורית קמיר: קביעה לייצוג של 40% לפחות, עבד ופתר את הבעיה שכאשר נשים עוברות סף מסוים לא צריך לעשות להן מבחני פמיניזם.
אורית קמיר: הן נרגעות ומתפקדות כעצמן ולא מנסות להיות מישהו אחר.
שלמה שהם: המקום של החמלה והרגישות, הוא הפתרון לחידת העולם.
אתי לבני: אנחנו סיימנו עכשיו ישיבה בדיון בחוק שמדבר על ייצוג הולם לנשים בכל גוף שמנהל משא ומתן בנושאים מדיניים.
עדה: אני רוצה להמשיך את קו המחשבה של אורית.
עדה: אנחנו חיים במדינה, שמוקדי הכוח בה הם לא רק הכנסת והמדינה והמוקדים הפורמליים של הרגולציה.
עדה: למשל, לשכת עורכי הדין היא ארגון סטטוטורי במדינת ישראל.
עדה: אני הגשתי הצעה ללשכת עורכי הדין, שיהיה ייצוג לנשים, לפחות של 40%.
עדה: כך גם בארגונים אחרים, כמו איגוד התעשיינים, ארגון לשכות המסחר וכו'.
עדה: אלה הם הגופים שמסדירים את החברה האזרחית, והם תורמים למהלך החיים, לאווירה, לציפיות של נשים מהחברה, לציפיות של נערות לתפקידים שהן תמלאנה בעתיד וכו', יותר מגוף סטטוטורי אחר.
עדה: אם נשים תהיינה חלק גדול מהגופים האלה, הנושאים שיבואו לידי ביטוי בתוכניות העתידיות של אותם המקומות יהיו נושאים שייצגו את העניין הנשי.
עדה: אני חושבת, שהנושא של חוץ וביטחון הוא נושא פמיניסטי, כיוון שאם יהיו יותר נשים יהיה יותר שלום.
עדה: אני חושבת, ששלום הוא נושא פמיניסטי.
ענבל גבריאלי: אני רוצה להעיר לגבי ייצוג פוליטי של נשים, ועל הדרך שבה נשים מתנהלות היום.
ענבל גבריאלי: שמעתי כאן אמירה, כי כל עוד הייצוג הוא באחוזים כל כך נמוכים, אנחנו משחקות לפי כללי המשחק הגבריים.
ענבל גבריאלי: זה נכון.
ענבל גבריאלי: העובדה היא, שאנחנו לא צריכות להגיע לייצוג של 30%-70% כדי לשחק לפי הכללים שלנו.
ענבל גבריאלי: מי שנכחה בדיון הקודם של הוועדה, יכול להבין למה אני מתכוונת.
ענבל גבריאלי: היו"ר הזכירה קודם את הצעת החוק שדנו בה, הצעת חוק שמדברת על ייצוג הולם לנשים בתהליכים מדינים ובכלל בעיצוב מדיניות לאומית בכל תחום.
ענבל גבריאלי: כרגע, הצעת החוק הזו היא הצהרתית בלבד.
ענבל גבריאלי: יש בה כל כך הרבה פתחים לאי אכיפה על ידי הממשלה.
ענבל גבריאלי: היא כבר לא מדברת על ייצוג הולם, אלא על ביטוי הולם, וגם הביטוי ההולם הזה יינתן בנסיבות העניין.
12935: ככל שעובר הזמן, יש מקום לדיון עמוק יותר.
12935: השיח שלנו צריך להיות על ייצוג הולם של נשים בפוליטיקה, אבל גם על האמירה האחרת שאנחנו יכולות להביא לפוליטיקה.
12935: יש לנו מאוד הרבה אמירות, וזה לא בגלל גופנו הביולוגי אלא כיוון שאנחנו ממוקמים במקומות אחרים.
12935: לכן, אם אנחנו נוכל להביא את נקודת המבט הזו שבאה ממקום אחר, זו תהיה הדרך הנכונה.
12935: ברמה של החזון, אני רוצה שנשים כגברים יוכלו לדבר על הנושא של חוץ וביטחון.
12935: גם בתחומים שהם מאוד נשיים במירכאות, כדאי שנשמע גם קולות אחרים.
12935: אנחנו כנשים עברנו תהליך גדול, ואנחנו מבינות יותר את העולם מהמקום שבו אנחנו חוות את האפליה, הקיפוח וכו'.
12935: אנחנו סימנו את הגברים כאויבים, ועכשיו אנחנו צריכים לעשות תהליך של פיוס, של עבודה משותפת, כדי שיהיה ברור שהאינטרס של כולנו.
12935: גלשנו לתחומים אחרים, כי הפוליטיקה עוסקת בהגדרת העולם החברתי שלנו, שעוסק בביטחון, ברווחה, בחמלה וגם בשיקולים כלכליים, למרות שלא צריך להסתכל תמיד דרך חוק הלירה.
אתי לבני: אז אנחנו מסכמים שהכל פוליטי.
טליה לבני: לכל נושא יש תו מחיר, וזה התקציב.
טליה לבני: צריכים להסתכל מקרוב על כל תקציב, ולראות האם הוא משרת נשים באותה רמה שהוא משרת גברים.
טליה לבני: צריך לבדוק לגבי כל תקציב, את מי הוא משרת, מי מבצע את השירות ומה הם ההיבטים וההשלכות של זה.
טליה לבני: לחבר אכיפה לתקציב, הוא שלב מאוד חשוב.
אתי לבני: אנחנו עוברים עכשיו לנושא אחר, שוק התעסוקה, שוק העבודה, מיסוי וכו'.
טליה לבני: שוק העבודה יכול להוות תסכולים רבים כאשר אנחנו בוחנות את ההישגים.
טליה לבני: קיימים פערי שכר בין גברים לנשים בשיעור של בין 30% ל-40%.
טליה לבני: השאלה היא מאיזו נקודת מבט מסתכלים.
טליה לבני: הנתונים הם מנקודת ראות של שכר הגבר.
טליה לבני: מלמעלה למטה, מדובר רק על 40%.
טליה לבני: אנחנו משכילות יותר.
טליה לבני: בין בוגרי תואר ראשון, שני ושלישי באוניברסיטאות, יש רוב נשי.
טליה לבני: בין עובדי המגזר הציבורי, אנחנו 70%.
טליה לבני: למרות זאת, בדרגות הבכירות, אנחנו מהוות רק 4%-6%.
טליה לבני: האם אין לנו חוקי עבודה שוויוניים?
טליה לבני: האם אנחנו לא רוצות להתקדם בעבודה?
טליה לבני: אנחנו רוצות.
טליה לבני: הנושא לא תלוי בנו.
טליה לבני: הבעיה היא, שאנחנו מנסות לשחק במגרש שלא התאים את עצמו לצרכים שלנו.
טליה לבני: אנחנו נדרשות להיות סופר-מן, כי כללי המשחק בשוק העבודה לא מתאימים לשילוב בין הורות ועבודה.
טליה לבני: אם ניקח גבר ונטיל עליו את גידול הילדים, הוא יגיע בדיוק למקומות שאנחנו הגענו אליהם.
טליה לבני: הוא יסיים תואר שלישי, הוא לא יוכל להישאר שעות נוספות וירוויח שכר שנמצא בפער של 40% מאישה שיכולה להישאר בעבודה שעות נוספות.
טליה לבני: זו לא בעיה נשית, זו בעיה חברתית.
טליה לבני: עולם העבודה לא מתאים לשילוב של הורות ועבודה.
לינוי בר גפן: 40% מהנשים האקדמאיות בגרמניה לא מביאות ילדים.
טליה לבני: אנחנו צריכות להפנים את העובדה, שזה לא נושא של קידום נשים אלא נושא חברתי.
טליה לבני: כאשר אנחנו מסתכלות על תחום שבו אנחנו לא מיוצגות ב-50% לפחות, כאשר חוקי השוויון קיימים, אנחנו צריכות להציע פתרון לבעיה.
טליה לבני: אנחנו נראה שבאמצעות תמריץ נכון, הדברים יזרמו מאליהם.
טליה לבני: ברגע שאנחנו פועלים לשינוי החברה, אנחנו נתקדם.
טליה לבני: הדבר השני, הוא שיכירו בעובדה שאותו בן זוג שצריך לטפל בילדים, יושב בשעה 21:00 יושב לעבוד אל מול המחשב.
טליה לבני: לפרקליט או לפרקליטה, מוכרות 50 שעות נוספות.
טליה לבני: בכל יתר המקצועות העבודה בבית לאחר שעות העבודה, לאחר שהשכיבו את הילדים לישון, איננה מוכרת.
טליה לבני: אין שום סיבה בעולם שיחייבו אותנו לשבת כל הזמן במשרד, מבלי לתת לנו את האפשרות לדאוג למשפחה.
טליה לבני: אני פותחת את המעונות של נעמ"ת גם עד שעה 19:00, אבל אני לא חושבת שאנחנו מביאים ילדים לעולם כדי שיהיו כל יום עד שעה 19:00 במעונות.
טליה לבני: אני מדברת על שינוי עולם העבודה.
טליה לבני: זה יתרום למשפחה ולחברה כולה, וזה ישפיע על קידומן של נשים.
טליה לבני: כאשר אנחנו מועמדות למכרזים, אחת השאלות היא, האם תוכלי לעבוד שעות נוספות.
טליה לבני: אין הרבה תביעות משפטיות על הנושא, אבל אנחנו שומעים את זה בלשכות המשפטיות השקם וערב.
טליה לבני: אם תשתנה הנורמה החברתית והעבודה שנשקלת לצורך קידום לא תהיה רק בשעות הדגירה במשרד, הכל ישתנה.
טליה לבני: אנחנו צריכים ללכת בדרך של עידוד המעסיקים.
טליה לבני: קיימנו דיון בנושא בוועדה.
טליה לבני: הבאנו מחקר שמראה קיימים עד 100% הנחה מתשלומי ביטוח לאומי למעסיקים שמקבלים נשים לאחר גיל 45, או נשים עם ילדים עד גיל 3.
אתי לבני: אני מבינה שהכיוון הוא ליצור חקיקה, שכל מקום עבודה גדול יחויב במעונות.
טליה לבני: אני אומרת, שאם אנחנו נעודד מעסיק, שיקים מעון ומועדונית במקום העבודה וניתן לו מענק מיוחד מאותה קרן, זה יעבוד.
אתי לבני: וזה חוץ מניקוי ההוצאות.
טליה לבני: הצעת חוק עידוד מעסיקים בנויה על עידוד מעסיקים, כך שהמענקים מאותה קרן יהיו לאותם מעבידים שימנעו מקיום ישיבות עבודה לאחר שעה 15:00, שיכירו בחוק עבודה, שיקימו מעונות יום ומועדוניות במקום העבודה ויקלטו לעבודה נשים מעל גיל 45.
טליה לבני: אני חושבת שמדינת ישראל צריכה לדאוג לחינוך חינם לגיל הרך.
טליה לבני: זה יעשה שינוי חברתי דרמטי בכל נושא עולם העבודה.
טליה לבני: כנשים, אנחנו נהנה מזה יותר, כי החלק הפסיכולוגי שקיים במשפחה, הוא שזוקפים על כרטיס החובה והזכות שלנו את הוצאות המעונות.
טליה לבני: עדיין לא הצלחנו להעביר את זה, שזה ייזקף רק לזכות או לחובת הגברים.
טליה לבני: כאשר גבר יוצא לעבודה, אף אחד לא אומר שיש לו שני ילדים במעון.
טליה לבני: אם הוא היה נשאר בבית ורק היא היתה הולכת לעבודה, לא היו הוצאות המעון.
טליה לבני: אם יהיה חינוך חינם, לא יהיה ויכוח מי לא יצא לעבודה.
אתי לבני: מעל 40.
טליה לבני: אני מסכימה.
טליה לבני: אני מדברת על קליטת עובדות שהן אמהות לילדים עד גיל 3, על עובדות בשכר שלא יפחת מפעם וחצי השכר הממוצע.
טליה לבני: אם אנחנו רוצים שמעסיקים יקדמו נשים, בואו ניתן להם תמריץ.
טליה לבני: זו דרך טובה לעודד מעסיקים להעסיק נשים בתפקידים שבגינם משתלם שכר גבוה יותר.
טליה לבני: אני מדברת גם על העסקת עובדות, אשר לא עבדו מחוץ למשק ביתן ב-12 החודשים שקדמו להעסקתן.
טליה לבני: צריך גם לעודד מעסיקים לקלוט עובדות שנמצאות אצלו דרך כוח אדם, בתנאי העסקה שלו.
טליה לבני: גם מעסיק שהעביר עובדת ממשרה חלקית למשרה מלאה יקבל עידוד.
אתי לבני: אני הייתי רוצה שתתייחסו לא רק לעולם של השכירות, אלא גם לעולם של נשות עסקים.
אתי לבני: נדמה לי, שזה כיוון שיותר ויותר נשים נכנסות אליו.
גילה פינקלשטיין: אני מחזקת את דבריה של טליה, שאמרה שהמבנה החברתי מקשה על האישה.
גילה פינקלשטיין: מקומות העבודה תופסים כי הגבר הוא האדם שקשור לעבודה ולא האישה.
גילה פינקלשטיין: יש לפני סקר של מכון שווקים פנורמה, לפיו 85% מהאמהות דיווחו שהן אחראיות להוציא את הילדים מהגן או מבית ספר, ורק 4.7% מהגברים אחראים על איסוף הילדים.
אביטל טלי-שחר: ברמת החזון ההגדרה שלנו צריכה להיות, עידוד יציאת נשים לעבודה.
אביטל טלי-שחר: אני יודעת שמסתובבות באוויר כמה הצעות חוק שמתייחסות לזה.
אביטל טלי-שחר: יציאה של נשים לעבודה, או הגדלת המשרות שלהן למשרות מלאות, היא עניין חברתי חשוב ומעצים, שחותר לקראת שוויון.
אביטל טלי-שחר: אני מסכימה שfamily Friendly הוא כיוון שצריך להתייחס אליו, כי הוא גם תורם לשוויון הפנים ביתי שהוא נכון.
אביטל טלי-שחר: לפי המחקרים שערכנו, מצאנו שיש שינוי בעניין הזה.
טליה לבני: אבל האחיות לא סובלות מפערי שכר.
טליה לבני: אח או אחות מרוויחים אותו דבר.
אביטל טלי-שחר: אני חושבת, שחשוב שנטפל בנושא של אכיפה של החוקים הקיימים.
אביטל טלי-שחר: החוקים הקיימים הם חוקים טובים.
אביטל טלי-שחר: העניין של נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, שעלה בהצעת החוק שנוסחה בשדולה עם פרופסור בן ישראל, הוא כלי מצוין.
אביטל טלי-שחר: רק השבוע היא אמרה, די כבר עם הצעות חוקים.
רבקה שקד: היא אמרה שצריך להתמקד באכיפה.
אביטל טלי-שחר: אני חייבת להתייחס לנושא של עבודה דרך קבלני כוח אדם.
אביטל טלי-שחר: לפי מחקר שערכנו, רוב העובדים אצל קבלני כוח אדם, הן נשים.
אביטל טלי-שחר: יש כאן אפיון מגדרי מדהים.
אביטל טלי-שחר: אחד הכלים שנראים לי מאוד אפקטיביים, זה הטיפול באחריות של המעבידים ושל המעסיקים בפועל.
הילה קרנר-סולימן: גם בנושא הזה יש חוק שאינו נאכף.
אביטל טלי-שחר: צריך לטפל בחוקים במנגנוני אכיפה מרשיעים יותר.
טליה לבני: זה לא עובד.
טליה לבני: לעומת זאת, תראו איך זה עובד בנושא השקעות הון.
אביטל טלי-שחר: האבסורד הכי גדול, הוא שהמדינה היא המעביד הכי גדול על ידי קבלני כוח אדם.
אביטל טלי-שחר: היא מפרסמת חוזים במחירים, שלא מאפשרים לתת אפילו שכר מינימום לאותן עובדות של חברות כוח אדם.
אביטל טלי-שחר: צריך למצוא מנגנון אובייקטיבי שיטפל בעניין הזה.
סמדר סיני: בשבילי חזון מבחינת שוק העבודה, זה עצמאות כלכלית לנשים.
סמדר סיני: אני לא מדברת רק על עידודן לצאת לשוק העבודה, אלא עידוד לעצמאות כלכלית מלאה.
סמדר סיני: לכל אחד צריך להיות חשבון בנק עם כרטיס אשראי, שלא לדבר על רשיון נהיגה.
סמדר סיני: זה צריך להיות הצעד הראשון.
טליה לבני: כי יש שם חינוך חינם מהגיל הרך.
סמדר סיני: כפי שאמרה קודם פרופסור הרצוג, הנשים יכולות לשלוט על הפרטים הקטנים ויש להן יכולת לראות תמונה הוליסטית כוללת.
סמדר סיני: עסקים קטנים ויזמויות מאוד מתאימים לתפיסה הזו, הרבה יותר מאשר מפעל שמנוהל בצורה היררכית גברית.
סמדר סיני: ראינו את זה בתעשייה הטכנולוגית שהיא מאוד גברית.
סמדר סיני: אני רוצה לומר, כי עידן הגלובליזציה והכלכלה הגלובלית הוא המקום הקשה, החלש, הפגיע שבו נמצאות הנשים.
סמדר סיני: לכן, הפתרון צריך להיות בהתאם למה שקורה סביבנו, כהשקפת עולם חברתית.
סמדר סיני: את הצגת חזון חברתי, אבל הוא איננו עולה בקנה אחד עם העידן הגלובלי.
סמדר סיני: הגלובליזציה מדרדרת את מצבן של הנשים ושמה אותן במקום אחר לעומת מדיניות רווחה סוציאל- דמוקרטית.