GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמית נאור: ולקבוע שמי שבאמת קיבל הבטחת הכנסה במשך שנתיים, בין אם הוא הורה יחיד ובין אם כל מקבל הבטחת הכנסה, יתאפשר לו ללמוד, ולא תישלל לו הגמלה, במוסד אקדמאי לימודים לתואר ראשון לתקופה של שלוש שנים ומי שחייב מבחן תעסוקה, הלימודים צריכים להתקיים בשעות הערב, יש מסלולים כאלה, יש לנו את האוניברסיטה הפתוחה, אנחנו מכירים את המסלול הזה.
ברכה ארג'ואני: ואז מה עושים עם הילדים?
אתי לבני: כנראה שיש שחושבים שילדים מעל גיל שנתיים יכולים לדאוג לעצמם.
אתי לבני: יש לכם הערכה תקציבית לדבר הזה?
כרמית נאור: קשה לנו לדעת.
אתי לבני: כמה אנשים כאלה ישנם היום, תשמעו זה מאוד יפה זה רק רחב מדי וגדול מדי.
יורי שטרן: למה זה רק לתואר ראשון?
יורי שטרן: למשל, נשים עולות שיש להן תואר ראשון לפעמים אפילו תואר שני אלא שההשכלה שלהן לא רלוונטית לשוק העבודה הישראלי, את התואר שהן יכולות לעשות, לפעמים זה הסבה עד לתואר שני אבל בהסבה מסוימת לתחומים היותר רלוונטיים, למה להגביל את זה לתואר ראשון?
כרמית נאור: כי כפי שאמרנו קבוצה יכולה להיות מאוד רחבה ואם היא תהיה מאוד רחבה האוצר בברור יתנגד לזה.
כרמית נאור: כרגע אנחנו חושבים שלפחות לנסות, יש אוכלוסייה רבה שאין לה תואר ראשון, אנחנו חושבים שבשלב הראשון צריך להתחיל עם זה.
אתי לבני: כמה מובטלים יש לנו?
אתי לבני: 300,000?
מרים שמלצר: התנאים הם יותר מסובכים, מי שעובד צריך לעבוד במשרה מלאה, החוק יותר מסובך.
אתי לבני: זה חוק של הביטוח הלאומי, שיתמודד איתו.
אתי לבני: אנחנו מדברים על חוק יותר קטן, יותר מוגבל- - -
כרמית נאור: לא, הצעות החוק שלכם הן יותר רחבות.
אתי לבני: שלכם יותר רחב.
כרמית נאור: לא, שלכם הרבה יותר רחב כי אתם לוקחים את כל האמהות חד הוריות.
כרמית נאור: הצעות החוק חלקן מוחלות על אם לילדים וחלקן מוחלות גם על מי שהוא בגיל פרישה, על מי שמקבל השלמת הכנסה שהוא בגיל פרישה ומדובר גם על אדם חדש שהצטרף למערכת ושיוכל עדיין ללמוד.
כרמית נאור: אנחנו דיברנו מתוך המחשבה של צמצום ומגבלה תקציבית על מי שנמצא במערכת הבטחת ההכנסה תקופה של שנתיים שאנחנו רוצים להוציא אותו מהמערכת ולנסות לעזור לו.
כרמית נאור: אין ספק שזה לא הפיתרון האידיאלי אבל צריך להבין, כפי שגם הוועדה מכירה במגבלה התקציבית ולנסות לעזור לחלק מהאוכלוסייה.
אתי לבני: תודה, בבקשה.
ילנה קריצ'בסקי: אני ילנה קריצ'בסקי מראשון לציון.
ילנה קריצ'בסקי: אני מהנדסת בניין ורציתי להחליף את המקצוע.
ילנה קריצ'בסקי: עבדתי כמה זמן במשרד רואי חשבון ורציתי להחליף מקצוע לתחום הזה.
ילנה קריצ'בסקי: הלכתי לאוניברסיטה, יש אפשרות ללמוד פעמיים בשבוע אחרי העבודה וזה בסדר.
רשף חן: מה זה, הנהלת חשבונות?
ילנה קריצ'בסקי: הנהלת חשבונות וגם חלק מראיית חשבון.
ילנה קריצ'בסקי: אני מקבלת מזונות כי בעלי ברח מהארץ.
ילנה קריצ'בסקי: אני לבד, אני עם שני ילדים ורציתי להתקדם בחיים.
ילנה קריצ'בסקי: מה קרה?
ילנה קריצ'בסקי: בביטוח לאומי שמעתי סיפור כזה שקיצצו לי מזונות כי המשכורת שלי די גבוהה, קיצצו עד 900 שקל.
ילנה קריצ'בסקי: המשכורת שלי 2900 שקל.
ילנה קריצ'בסקי: לאם עם שני ילדים.
יורי שטרן: מאוד גבוהה.
ילנה קריצ'בסקי: אז אמרו לי שמקצצים לי מהמשכורת שלי, אמרו לי, אם את רוצה ללמוד מקצצים לך.
ילנה קריצ'בסקי: אם יש לך כסף לשלם עבור לימודים אז יש לך כסף לחיות.
מל פולישוק-בלוך: טוב, זה מה שאנחנו רוצים לשנות.
ילנה קריצ'בסקי: זה פרטי.
ילנה קריצ'בסקי: יש לנו עוד חברה, אם חד הורית, שעובדת עבודה בלילה כי יש לה ילד עד גיל שלוש עם אסטמה.
ילנה קריצ'בסקי: היא לא יכולה לעבוד בשעות הבוקר והצהריים כי היא צריכה להיות עם הילדים.
ילנה קריצ'בסקי: עלתה לארץ בהריון ולא לקחה אולפן.
ילנה קריצ'בסקי: ומה עכשיו אומרים אחרי 5 שנים שהיא כאן?
ילנה קריצ'בסקי: אומרים לה שאין לה אפשרות ללמוד כי היא כבר עברה את התקופה.
ילנה קריצ'בסקי: היא ביקשה כמה פעמים ממשרד הקליטה, היא ביקשה מהביטוח הלאומי, ממשרד העבודה, כמה בקשות שלחה במכתב אבל קיבלה תשובה שלא מגיע לה.
ילנה קריצ'בסקי: תעבדי בתחום שלך והיא לא יכולה.
ילנה קריצ'בסקי: אנחנו פשוט מבקשים עזרה קטנה.
ילנה קריצ'בסקי: תנו לנו ללמוד ולהתקדם.
ילנה קריצ'בסקי: 75 אחוז מהאנשים שלנו הם עם השכלה גבוהה.
ילנה קריצ'בסקי: יש רופאים, יש מהנדסים, יש אנשים שעבדו במכון של אנרגיה אטומית.
רשף חן: אני רוצה לשאול.
רשף חן: בא עכשיו משרד האוצר ואומר, את לא תקבלי הבטחת הכנסה, את גם עכשיו לא מקבלת, אלא את תקבלי מלגה שמטרתה לפרנס אותך ואת המשפחה, המטרה של המלגה זה לא הלימודים.
רשף חן: ואת תקבלי את המלגה הזאת.
רשף חן: הם מציעים את זה עכשיו.
רשף חן: מה אכפת לך בעצם אם את מקבלת מלגה כזאת שמאפשרת לך מחייה בזמן הלימודים?
רשף חן: לכאורה מבחינתך זה בסדר.
ילנה קריצ'בסקי: מבחינתי כן.
רשף חן: אותו סכום שהיית מקבלת הבטחת הכנסה.
מל פולישוק-בלוך: אם היא תקבל אז אין לה בעיה.
אתי לבני: מה אכפת לה איך קוראים לזה?
רן מלמד: הבעיה היא החשש שלנו שהיא לא תקבל.
ילנה קריצ'בסקי: מי שמסיים ללמוד, אני לא יודעת למה אבל במשרד העבודה לא נותנים אפילו לכאלה שיש להם דיפלומה מוכרת מכאן, לא נותנים להם עבודה כי אנחנו חד הוריות.
שגיא בלשה: אני רק רוצה להציע לך, במשרד הקליטה יש את אגף התעסוקה ויש שם מישהי בשם קלאודיה כץ.
שגיא בלשה: תפני אליה, יש לה תקציב של 40 מיליון שקל לוואוצ'רים, לתת ואוצ'ר לקורס ראיית חשבון שזה מה שאת רוצה.
שגיא בלשה: יש להם כסף לזה וזה ניתן עכשיו בדיוק בשביל אנשים כמוך.
שגיא בלשה: גם אם את בארץ 10 או 15 שנה ואת עולה חדשה, את יכולה לקבל את זה, ואם לא את זה אז משהו אחר.
שגיא בלשה: מלי פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר, יש המון מצוקות מכל מיני סוגים ואנחנו צריכים למקד את הדיון למשהו מאוד מסוים.
שגיא בלשה: עם כל הכבוד שצריך לעזור למישהו שהוא מהנדס ואין לו עבודה, זה סיפור אחר.
שגיא בלשה: אנחנו רוצים לעזור למי שבכלל לא למד.
שגיא בלשה: אנחנו רוצים לדאוג לכך שאנשים ירכשו השכלה גבוהה כי למי שיש השכלה גבוהה יש לו סיכוי יותר גדול למצוא עבודה ולהשתכר משכורת טובה יותר.
שגיא בלשה: זאת המטרה שלנו בחוק הזה.
שגיא בלשה: זה שיש עוד מצוקות וצריך לעזור בדברים אחרים זה נכון אבל זה לא הדיון הרגע.
שגיא בלשה: אז בואו לא נעשה מיש מש מכל הדיון הזה.
שגיא בלשה: יש לנו כרגע 3 הצעות על השולחן איך להבטיח שאמהות חד הוריות, ושוב, זה כרגע קהל היעד שלנו, תוכלנה לקבל קצבה וללכת ללמוד, זה מה שמעניין אותנו כרגע.
שגיא בלשה: יש את הדרך שהציעו לנו באמצעות המלגות של משרד החינוך, זו אופציה אחת, האופציה שנייה זה מה שהצענו הישגים לזכאות למלגה ויש את האופציה השלישית שאת אומרת בביטוח לאומי של להגדיל את זה מגיל שנתיים לאם לילד בגיל 7.
שגיא בלשה: לא את הצעת אבל אני לוקחת את העניין הזה ואומרת, אפשר לקחת את אותו סעיף שהיום קיים ומאפשר לאם עד גיל שנתיים ללכת ללמוד, זה מה שאמרת לנו - - -
כרמית נאור: לא, מה שאמרתי הוא שאם יתקנו רק את הסעיף הזה - - -
מל פולישוק-בלוך: יש סעיף כזה היום או לא?
מל פולישוק-בלוך: אני הבנתי מה את מדברת, אני רק אומרת, יש סעיף כזה שמדבר על אמהות עד גיל שנתיים?
כרמית נאור: הן לא יכולות עדיין ללמוד לימודים להשכלה גבוהה, הן פטורות ממבחן תעסוקה כשהילד הוא עד גיל שנתיים.
כרמית נאור: זה שילוב של תיקון של 2 סעיפים, זה מה שניסיתי להסביר.
מל פולישוק-בלוך: בסדר, אז גם להרחיב את זה להשכלה גבוהה וגם להרחיב את הגיל של הילד.
אתי לבני: וזה לא רק על חד הוריות את אמרת.
אתי לבני: המבחן הוא שנתיים מקבלי הבטחת הכנסה, זה המבחן, לא חד הוריות.
מל פולישוק-בלוך: אלה שלושה ערוצים שאפשר לעבוד עליהם.
מל פולישוק-בלוך: אני מציעה, מכיוון שאנחנו כאן לא כל כך מסכימים להסכמות עם האוצר, אני לא רוצה לקלקל ליורי אבל אנחנו צריכים לעבוד כאן ביחד.
רשף חן: מלי, גם אתם העברתם בטרומית בכפוף להסכמות.
יורי שטרן: ההסכמות האלה מחייבות.
מל פולישוק-בלוך: בסדר, אני לא אומרת לשבור את ההסכמות.
מל פולישוק-בלוך: מה שאני מציעה, עם מי דיברת באוצר?
יורי שטרן: ישבנו עם שגיא בלשה ועם יעל הבוסית שלו ולפני כן זה דובר עם לשכת הסעד וזה היה במגע עם הקואליציה, זאת אומרת עירבנו את כל הגורמים.
מל פולישוק-בלוך: לדעתי צריך לעשות עוד דיונים.
מל פולישוק-בלוך: יש כאן יותר מדי חורים זאת הבעיה כאן.
יורי שטרן: הקו שלי לפחות ומה שאני מציע לכולנו הוא כזה.
יורי שטרן: בואו נמצה בשבועיים שלושה הקרובים, אני רוצה להגיע עם האוצר עד השורה התחתונה בהצעה שלהם, לא בצורה מעורפלת אלא ממש, כמה נותנים, באיזה תנאים, למי ואיך ההחלטה הזאת תיקבע בצורה כזאת שאנחנו יכולים להיות רגועים מבחינת המעמד של ההחלטה שלא תתבטל לנו בסיבוב הבא של הקיצוצים.
יורי שטרן: מבחינת העלות התקציבית, אני רק רוצה להגיד לשגיא, הביטוח הלאומי יכול להגיד כמה נשים כאלה נתפסות על כך שהן המשיכו לקבל סיוע כאשר הן למדו.
יורי שטרן: אני מניח שיש לא יותר מכמה עשרות בשנה.
יורי שטרן: זה כל הרווח התקציבי שיש לאוצר.
יורי שטרן: מהו המצב?
יורי שטרן: המצב הוא שהנשים האלה או הגברים, או שהם מוצאים דרך לרמות את המערכת כי היא אכזרית אליהם והיא אידיוטית, כי באמת, אין דבר יותר אידיוטי מבחינה כלכלית מאשר למנוע מאדם שחי מקצבה של ביטוח לאומי לצאת מהמצב הזה והחוק משאיר אותם במצב זה ולכן הוא חוק אידיוטי.
יורי שטרן: כשיש חוק אידיוטי ויש מערכת שמתאכזרת לאזרח, האזרח הרבה פעמים מוצא דרך איך לרמות את המערכת.
יורי שטרן: אז אלה שמרמים, אתם לא תופסים אותם ולכן אין פה שום חיסכון וגם שום הוצאה בכך שהמעמד הזה יקבל לגליזציה.
רשף חן: יש חיסכון בזה שאתה לא צריך לחפש אותם.
יורי שטרן: בוודאי, אבל את זה כבר לא סופרים.
יורי שטרן: הרי הקימו משטרה כלכלית כדי לרדוף אחרי נשים כאלה וגם לבדוק אם יש להן גבר במקרה.
יורי שטרן: הצד השני של זה זו אותה מסה גדולה שלא מסוגלת, לא רוצה ולא יודעת איך להיות עבריינים ולכן הם פשוט לא לומדים ונשארים לחיות על חשבון המערכת שנים רבות והשנים עושות את שלהן.
יורי שטרן: כלומר, מי שלא למד בגיל מסוים, עוד כמה שנים גם אין סיכוי שילמד או תלמד.
יורי שטרן: בסופו של דבר הנטל על המערכת של תשלומי העברה האלה הוא נטל גדול יותר בגלל המגבלה הזאת.
יורי שטרן: לכן, כעיקרון אין עלות לתיקון שאנחנו מבקשים.
יורי שטרן: אין עלות, כי כל מה שאנחנו אומרים הוא, תנו להם ללמוד.
יורי שטרן: את הקצבאות הם ימשיכו או תמשכנה לקבל, ואתה אומר, זה החשש הקלאסי של האוצר.
יורי שטרן: הרי יהיו רבים כאלה שיעדיפו במקום לעבוד עבודה נורמלית, יגידו, איזה כיף, אם אני לומד או לומדת ומרוויחה בקושי כמה גרושים, ואני יכולה לקבל במקום זה מלגה או קצבה ולהמשיך ללמוד, אז למה שאני לא אפסיק לעבוד ואלך למסלול הזה של בעצם כספי נדבות ממשלתיים.
יורי שטרן: היום הסייגים שיש במערכת כנגד כניסה למעמד של מקבל הבטחת הכנסה הם קשים מאוד.
יורי שטרן: אני כבר לא מדבר על השלכות אחרות של עזיבת העבודה וכו'.
יורי שטרן: לכן אני חושב שהחשש הזה הוא חשש מופרז.
מל פולישוק-בלוך: אבל אם הולכים למבחן של שנתיים, שמי שכבר שנתיים במצב הזה של מקבלי הבטחת הכנסה - - -
יורי שטרן: אם מוסיפים את התנאי הזה אז בוודאי.
מל פולישוק-בלוך: זה מקל עלי, את זה אני מוכנה לקבל.
מל פולישוק-בלוך: תראה, גם אני לא רוצה שיבואו כל מיני אנשים ושהכסף ילך למי שלא צריך ובסוף לא יהיה את הכסף למי שכן זקוק לו.
יורי שטרן: את יודעת מה מלי, אני חושב שאת צודקת.
אתי לבני: שנתיים זה הרבה מדי.
ברכה ארג'ואני: את יודעת, יש כאן מישהי שהגיע למצב נפשי מאוד קשה בגלל עצם זה שהיא כבר שנתיים במצב כזה.
אתי לבני: נכון, שנתיים זה הרבה מדי.
אתי לבני: מה אתם אומרים?
אתי לבני: עינת אלבין: אני חושבת שזה הגיוני שנה שנתיים.
יורי שטרן: בסדר שנה, אבל זה נשמע הגיוני שאדם יעזוב את העבודה, ייקח מלגה, יעשה הפסקה בלימודים וכל זה בשביל להיות מוכר כמקבל הבטחת הכנסה ועוד להוכיח כל פעם מחדש שהוא לא כשיר לעבודה, זה בלוף.
יורי שטרן: כמה ימצאו כאלה במדינה?
יורי שטרן: לכן בצד העלות, אין לזה בעצם עלות.
יורי שטרן: אני מדבר בשמי, אני רק קורא למציעים האחרים לקבל את דעתי לפי הסיכום שסיכמנו.
יורי שטרן: אם ההצעה שלכם תהיה הוגנת - - -
רשף חן: מה לוח הזמנים לדעתך?
רשף חן: אולי נשאל את משרד האוצר פה, תוך כמה זמן משרד האוצר יכול לבוא עם הצעה מסודרת?
שגיא בלשה: יש לנו הצעה מסודרת אני יכול להגיד אותה אבל לפני שאני אומר את ההצעה שלנו אני חייב לציין שההצעה שלנו עדיין נתונה להערות של משרד החינוך ושל הגוף שאחראי לעניין.
אתי לבני: שמתי יגיעו?
רשף חן: לזה התכוונתי הצעה מסודרת, הצעה שהממשלה ממש עומדת מאחוריה.
שגיא בלשה: תאמין לי שאני בעצמי מאיץ בהם וגם אתם יכולים לעזור בכך.
יורי שטרן: תגיד לנו מה הצעת האוצר ואיפה בדיוק משרד החינוך מעורב ואז אולי אנחנו נלחץ במקביל על משרד החינוך.
עינת אלבין: אבל למה הכסף של משרד החינוך צריך ללכת - - -
שגיא בלשה: מה שאני אקריא לכם עכשיו זה מה שאנחנו יחד עם משרד החינוך גיבשנו, יורי שטרן מכיר את זה.
יורי שטרן: אני הערתי אז הערות, אני לא יודע כמה זה התקדם מאז.
שגיא בלשה: מעבר לזה, כמו שאמרתי כבר פעמיים, זה לא עבר את הלשכה המשפטית ולכן אני אומר, זה טיוטה בלבד, אין לזה שום תוקף ויכול להיות שזה יצטרך לעבור שינויים כלשהם אבל זו פחות או יותר רוח הדברים.
ברכה ארג'ואני: יורי סליחה, זה לא צריך לעבור את משרד החינוך ולא את הקבלן, זה נשמע גרוע מאוד.
יורי שטרן: אבל ברכה, מאיפה את יודעת, אני רוצה לשמוע את שגיא.
שגיא בלשה: הקרן מיועדת למי ששנים במערכת הבטחת הכנסה, במשך שלוש שנים ומעלה - - -
יורי שטרן: וואו !
אתי לבני: אמרנו שנה.
עינת אלבין: לכן את זה הוא לא אמר בהתחלה.
אתי לבני: לפי זה אז אין לכם בכלל עלויות על החוק הזה.
עינת אלבין: העלויות הולכות לקבלן.
שגיא בלשה: היא תבוצע על ידי אגף כוח אדם תיאום ובקרה של משרד החינוך.
שגיא בלשה: לקרן תוקם ועדת היגוי שתגדיר את כללי הזכאות למענקים, זאת תוך אחריות על שמירת המסגרת התקציבית שהוקצתה לקרן.
שגיא בלשה: מי שיישב בוועדה הזאת יהיו נציגים של משרד החינוך, ות"ת, נציג הביטוח הלאומי, נציג האוצר - - -
ברכה ארג'ואני: ונציגים של המשפחות החד הוריות לא יהיו שם?
שגיא בלשה: ההטבות יינתנו לתלמידים במעמד של תושבי קבע בארץ שהם חד הוריים לילד אחד או יותר ושלילדים עדיין לא מלאו 18 שנים והלומדים במוסד שהוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה או שניתנה לו תעודת היתר על ידי המל"ג לקראת תואר ראשון, או במכינה קדם אקדמית.
שגיא בלשה: לא יינתנו הטבות בעבור יותר מתואר אחד לבעלי תואר ראשון.
שגיא בלשה: ההטבות יינתנו אך ורק ללומדים בתוכנית לימודים מלאה - - -
רשף חן: זאת אומרת, מי שיש תואר ראשון אחד יכול ללמוד לעוד תואר ראשון אחר?
יורי שטרן: זאת אומרת שאת העולים אתה מוחק.
עינת אלבין: אבל חבל להגביל את זה רק לתואר ראשון.
עינת אלבין: אני יכולה לספר לך על לקוחה שלי שעשתה סך הכל תעודת הוראה - - -
מל פולישוק-בלוך: לא עכשיו, אנחנו צריכים ללכת לישיבה נוספת.
עינת אלבין: אבל זאת הערה חשובה.
עינת אלבין: למה דווקא על תואר ראשון של שלוש שנים ולא תעודת הוראה?
רשף חן: אנחנו רק שומעים עכשיו, יש די הרבה הערות על העניין אני חושב, בואו נשמע אותו.
שגיא בלשה: ההטבות יינתנו אך ורק ללומדים בתוכנית לימודים מלאה כהגדרתה לצורכי שכר לימוד.
שגיא בלשה: ההטבות יינתנו רק בעבור זמן הלימודים התקני לפי הגדרתו במועצה להשכלה גבוהה.
רשף חן: גם זה בעייתי.
רן מלמד: ומה עושים בחופשות?
שגיא בלשה: הקרן תעניק מענקים תלת שנתיים מקסימליים שישתלמו שלוש פעמים בשנה בחודשים דצמבר, אפריל ואוגוסט, כאשר בדצמבר זה עבור לימודים של סמסטר א', באפריל יינתן עבור לימודים בסמסטר ב' ובאוגוסט בעבור חודשי הקיץ סכום מופחת.
שגיא בלשה: הגובה יהיה זהה לגובה של הבטחת הכנסה רק שזה יינתן עבור 3 חודשים.
שגיא בלשה: בדיוק כמו בהבטחת הכנסה גם פה, עבור כל שקל שמקורו בהכנסה ממקורות אחרים עד 487 שקלים שזה ה- disregard הידוע בחודש מסוים, יבוצע קיזוז בשיעור של 40 אחוז מגובה המלגה של הסמסטר העוקב לסמסטר בו נרשמו ההכנסות, וזו השיטה שקיימת בהבטחת הכנסה.
מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת שיעבירו למציעים את הנוסח הזה שמתגבש, שגם אנחנו נוכל להביע את דעתנו, זה לא רציני ככה, חלק כבר לא קלטתי.
שגיא בלשה: עוד שתי נקודות חשובות, החל מהסמסטר השני ללימודים יינתן המענק בכפוף להגשת גיליון ציונים מהסמסטר הקודם, שהאדם יוכיח שהוא לא סתם נרשם ללימודים - - -
מל פולישוק-בלוך: שיהיה אפקטיבי, בסדר גמור, שהאדם עבר את השנה.
שגיא בלשה: עוד דבר, שהמלגה לא תממן שכר לימוד אבל היא גם לא תמנע קבלת מלגה לשכר לימוד אחרת במקום אחר.
אתי לבני: טוב, אנחנו מסכמים את הדיון הזה.
אתי לבני: למעשה אנחנו מסכמים אותו כי אנחנו צריכים מכאן ואילך לבדוק את הנושא הזה.
אתי לבני: תעביר לנו שגיא בבקשה את ההצעה הזאת.
אתי לבני: אני מציעה שכל מציעי החוק נשב וננסה לראות מה העמדות שלנו קודם כל לגבי הנייר הזה, וכמו כן לראות אם אנחנו מתעקשים באמת על חקיקה או הולכים עם האוצר לגבי המתכונת הזאת, ובאיזו צורה לעגן את זה כךשזה לא יהיה דבר בר חלוף או שלא יתבצע.
יורי שטרן: אני רוצה לשאול שתי שאלות הבהרה לפני כן.
יורי שטרן: ראשית, בשביל מה צריכה להיות ועדת הגוי?
מל פולישוק-בלוך: אל תתחיל, לי יש עשרים שאלות לפחות.
אתי לבני: למה צריך להיות שלוש שנים?
אתי לבני: למה צריכה להיות קצבה מופחתת בקיץ?
אתי לבני: יש אלף שאלות.
יורי שטרן: את זה אני מבין.
אתי לבני: אני לא מבינה.
אתי לבני: אדם צריך לאכול, למה, בקיץ הוא לא אוכל?
יורי שטרן: ההיגיון הוא מעוות אבל הוא כאילו קריטריון.
אתי לבני: בקיץ לא אוכלים?
אתי לבני: תגידו לי.
אתי לבני: אז אנה בבקשה, בוא תשאיר לנו שגיא את המתווה הזה, אנחנו נתכנס היום, מחר מחרתיים, נעיר את הערותינו ונחליט מה אנחנו עושים בכיוון הזה.
אתי לבני: יורי, מקובל עליך?
יורי שטרן: כן, בהחלט.
אתי לבני: בוקר טוב .
אתי לבני: אני פותחת את הישיבה.
אתי לבני: על סדר היום: השפעתם של הסכמי סחר בינלאומיים על נשים בעולם.
אתי לבני: לגבי החשש מהסכם הנשים המועסקות בסקטור הציבורי בישראל, לדעתי אין ממש בחשש זה, ראשית, ההסכם אינו חל על שירותים במסגרת הפעלת סמכות שלטונית, שנית, מחויבות ישראל בהסכם אינו בא לפתוח תחרות בינלאומית, תחום שאין בו תחרות כזאת היום.
אתי לבני: אני לא רואה כל פגיעה בנשים בהסכם בכלל, ובהצעת ישראל במסגרת סדר המשא ומתן הזה בפרט.
אתי לבני: אני חוזר ומדגיש את החשיבות שמייחס משרדי לנושא סחר ושירותים וחשיבותן של נשים ותרומתן למעגל העבודה.
אתי לבני: אני חושבת שיש פה איזה שהיא התחייבות מסוימות, או לפחות תמיכה בכך שנושא השירותים המסופקים על ידי הסמכות השלטונית לא נפתחים, כמו שהם לא נפתחים במקומות אחרים בעולם.
אתי לבני: אני אבקש את ברברה סבירסקי, ידידתי, מנהלת מכון אדווה, שבאמת מחויבת לנושא הזה, מתעסקת בו הרבה, הביאה לנו אותה.
ברברה סבירסקי: בלי לברבר יותר מדי, אני רוצה להודות לך אתי, על שלקחת את הנושא הזה, השאיפה שלנו זה לעקוב אחרי – זה לא לקחת נושא וזבנג וגמרנו, טוב, אמרנו משהו, די, וי, עוברים לנושא הבא.
ברברה סבירסקי: הרעיון הוא לעקוב כל שישה חודשים לראות מה התחדש.
ברברה סבירסקי: אומרים לנו שאין כרגע סכנה ואני שמחה, ואני אומרת שצריך לעקוב, בשביל זה הזמנו אנשים שיוכלו לעזור לנו לעקוב אחרי זה.
ברברה סבירסקי: הפגישה הראשונה התקיימה בנושא השירותים החברתיים, שירותי חינוך, שירותי בריאות, שירותי רווחה.
ברברה סבירסקי: הגענו למסקנה שבינתיים המצב אצלנו טוב מאוד ושאין כרגע סכנה לנשים, לעבודת נשים, אבל צריך לעקוב.
ברברה סבירסקי: יש עוד נושא שהוא יותר רלבנטי בשלב זה של התפתחות הסכמי השכר וזה שירותים הפיננסיים.
ברברה סבירסקי: נאמר לנו על ידי אנשים במשרד האוצר ושוחחנו איתם די הרבה בנושא, שדווקא השירותים הפיננסיים מיטיבים עם הנשים.
ברברה סבירסקי: התחלנו בבדיקה בנושא הזה ומה שאני מציגה היום זה רק ההתחלה של הבדיקה הזאת.
ברברה סבירסקי: אם זה די מוסכם בעולם, שסחר בשירותים חברתיים עלול לפגוע בנשים, אין כמעט כלום השפעה של סחר בשירותים פיננסיים, מה זה שירותים פיננסיים המילה הזאת, זה בעיקר השירותים שנותנים בנקים וחברות ביטוח.
ברברה סבירסקי: מה זה ולנשים?
ברברה סבירסקי: כדי לבדוק את הנושא הזה צריך לבדוק כמה דברים.
אתי לבני: האם ההשמה של תוכנית ויסקונסין על ידי חברות –
ברברה סבירסקי: אני אתייחס לזה בסוף.
ברברה סבירסקי: אם אנחנו רוצים לבדוק את השפעת הסחר על נשים, אנחנו צריכים לבדוק קודם מה היו השינויים בתעסוקת נשים בענף השירותים הפיננסיים, אם זה הנושא שלנו, מה היו השינויים בסחר חוץ בשירותים פיננסיים, בנקים זרים, חברות ביטוח זרות והאם יש קשר בין השינויים פה והשינויים פה.
ברברה סבירסקי: זאת אומרת זאת בדיקה שדורשת שלושה שלבים, אנחנו רק בשלב הראשון ובאתי להציג לכם מה מצאנו בשלב הראשון.
ברברה סבירסקי: בדקנו סקרי כוח אדם, בינתיים בדקנו את הנשים בשירותים הפיננסיים.
ברברה סבירסקי: לפני שנסת
ברברה סבירסקי: כל על הנשים בשירותים הפיננסיים, בואו נסתכל בנשים בכללותן, תעסוקת נשים.
ברברה סבירסקי: אנחנו בדקנו מ-1985 עד 2003.
ברברה סבירסקי: מצאנו דבר שהרבה מכן יודעות, ב85 נשים היום 38% והיו פחות או יותר הן 46% אפילו קצת יותר.
אתי לבני: ארבעים ותשע כבר,
ברברה סבירסקי: זה עולה, אז עכשיו נגיע קצת לשירותים הפיננסיים.
ברברה סבירסקי: אם מסתכלים על השירותים פיננסיים, נראה שגם פה הייתה עלייה בחשיבות של הענף עבור הנשים, זה הכול נשים, אין פה גברים זה פשוט אחוז הנשים המועסקות בכל ענף.
ברברה סבירסקי: אם נסתכל נראה למשל שבשירותים פיננסיים יש עלייה, חקלאות יש ירידה גדולה, תעשייה יש ירידה גדולה, חשמל ומים, פחות או יותר אותו דבר.
ברברה סבירסקי: מסחר, שירותי אוכל והארחה, יש עלייה, תחבורה, אכסנה ותקשורת, יש קצת עלייה.
ברברה סבירסקי: מינהל ציבורי ירידה, חינוך, מחקר, ירידה, בריאות רווחה וסעד , עלייה.
ברברה סבירסקי: והיתר הם ענפים קטנים והם נעלמו לנו.
ברברה סבירסקי: קודם כל אנחנו צריכות לדעת ששירותים פיננסיים זה אחד הענפים שהיה הגידול –
בתיה פודרביטל: ירידה זה לא אומר שהייתה ירידה במספרים, זה רק בחלק היחסי מכלל הנשים.
בתיה פודרביטל: אולי יש יותר נשים שעובדות.
אתי לבני: אבל רק במקצועות השונים.
ברברה סבירסקי: אנחנו מדברים על חשיבות הענף עבור הנשים, אנחנו לא מדברים פה עכשיו על מספרים גולמיים, עשר במקום חמש עשרה, אנחנו אומרים עשרה אחוז, לעומת חמישה עשר אחוז.
בתיה פודרביטל: איזה אחוז מהנשים עוסקות בתחום הזה?
ברברה סבירסקי: היום 15.6% בדיוק, אז אם נסתכל על כל, שוב, כאשר מסתכלים על ענף, חייבים להשוות אותו, איך אנחנו יודעים מה זה גבוה, מה זה נמוך?
ברברה סבירסקי: מסתכלים ומשווים.
ברברה סבירסקי: אז בריאות רווחה וסעד, אם אנחנו מסתכלים על 85 לעומת 2003, אנחנו נמצא עלייה של 38%, מסחר שירותי אוכל והארחה, אנחנו יודעים שהענף הזה גדל, זה מלונאות בעיקר, 35%.
ברברה סבירסקי: שירותים פיננסיים לא הרבה אחריהם, 29% ושירותים קהילתיים, חברתיים ואישיים ואחרים, 14%.
ברברה סבירסקי: זאת אומרת ארבעת הענפים האלו נעשו חשובים יותר, לתעסוקת נשים, בשנים האחרונות.
ברברה סבירסקי: אנחנו יודעים, אם קראנו את הדברים הקודמים של מרכז אדווה ולא רק, ושל שדולת הנשים ועוד כמה ארגונים טובים, אנחנו יודעים שהשירותים החברתיים היו פרוזדור כניסה של הנשים לשוק העבודה.
ברברה סבירסקי: עכשיו אנחנו רואים שחלק מהשירותים האלו נהיו פחות חשובים יחסית ושיותר נשים נכנסות לעבוד בבנקים, בחברות ביטוח.
ברברה סבירסקי: כמובן, אי אפשר להסתכל רק על נשים, עד עכשיו הסתכלנו רק על הנשים, עכשיו מה אם משווים את הנשים ואת הגברים, ופה אנחנו מוצאים משהו מעניין, וזה שהאחוז, החלק של הנשים בשירותים הפיננסיים, לעומת הגברים לא השתנה מאז 85.
ברברה סבירסקי: לפני 85 לא היה כמעט סחר חוץ, גם השירותים האלה לא היו כל כך מפותחים, ועכשיו יש סחר חוץ והשירותים האלה מפותחים והנשים עדיין מהוות ארבעים ושישה אחוז מהמועסקים בענף.
ברברה סבירסקי: מעניין, זאת אומרת החלק של הנשים וגם של הגברים גדל בהתאם.
ברברה סבירסקי: ציפינו לראות איזה הבדל, אבל לא מצאנו את זה.
ברברה סבירסקי: עכשיו לא מספיק להסתכל אם הם בשירותים הפיננסיים, כי בבנקים כמו בבית ספר יש כל מיני תפקידים, אז איפה עובדות הנשים.
ברברה סבירסקי: השווינו את כל הענפים עם שירותים פיננסיים.
ברברה סבירסקי: התורים הראשוניים, מקצועות אקדמיים ומקצועות חופשיים וטכניים, זה בעצם נשים שיש להן השכלה אקדמית.
ברברה סבירסקי: חברות עם קצת היסטוריות, המקצועות חופשיים זה עורכי דין, רופאים, רופאות, טכנאים, הנדסאים, מהנדסים, מקצועות אקדמיים זה כל מיני, זה פיזיקאים, ביולוגים, זה הרבה מאוד מקצועות.
ברברה סבירסקי: שוב, ההגדרה לא כל כך חשובה, זה אקדמי וזה אקדמי.
ברברה סבירסקי: אנחנו רואים שבאחד מהם אם מסתכלים על כל הענפים, יש עלייה של חלק הנשים המועסקות במקצועות האקדמיים, יש קצת ירידה במקצועות החופשיים, שוב, זה מורות, עורכות דין, טכנאים והנדסאים, דברים כאלו, יש עלייה במנהלות, זה מוצא חן בעינינו, זה קצת ירידה בפקידות, אולי זה מוצא חן בעינינו.
ברברה סבירסקי: אם מסתכלים על כל השירותים רואים שיש קצת ירידה בעובדות בלתי מקצועיות.
ברברה סבירסקי: זה בעיקר מנקות, גם דברים אחרים, אבל זה המקצוע הגדול בקטגוריה הזאת.
ברברה סבירסקי: אם נסתכל על שירותים פיננסיים נראה שזה קצת שונה.
ברברה סבירסקי: פה נראה גם מקצועות אקדמיים וגם מקצועות חופשיים וטכניים, יש עלייה של נשים.
ברברה סבירסקי: זאת אומרת יותר נשים אקדמיות עובדות בשירותים פיננסיים.
ברברה סבירסקי: זאת אומרת, זה מקצוע שהוא טוב, או מישהו אמר נכנסות אליו נשים שיש להן תואר, שהן בעלות מקצוע.
ברברה סבירסקי: תסתכלו על המנהלות, זה עדיין כמובן מנהלות, אין כל כך הרבה, אבל בכל זאת זה 4.3% בכל הענפים, ובשירותים פיננסיים 6.2%, זאת אומרת אולי יש פה, קורה פה משהו מעניין עם נשים, אחוז יותר גדול שלהן עובדות בתור מנהלות, זה דבר טוב.
ברברה סבירסקי: פקידות יש ירידה גדולה, מעניין, נכון?
ברברה סבירסקי: ובסוף גם מעניין, עובדות בלתי מקצועיות יש עלייה גדולה.
ברברה סבירסקי: זאת אומרת כאשר ענף מעסיק יותר אנשים בעלי השכלה, ובתפקידים שדורשים השכלה, מישהו צריך לשרת את האנשים האלה, מישהו צריך לנקות את המשרדים, מישהו צריך להגיש את הקפה.
ברברה סבירסקי: אז יש גם יותר מנקות, ויותר מגישות.
ברברה סבירסקי: אז מצד אחד האמצע מצטמצם, יש פחות פקידות, שזה האמצע, אבל בעלות השכלה, יש יותר, וגם אלו שאין להם השכלה ואין להם מקצוע, הן בעיקר מנקות ומגישות תה.
ברברה סבירסקי: מעניין מה שקורה פה.
ברברה סבירסקי: יש פה, נראה שיש פה פוטנציאל לנשים.
אלה גרא: עשית גם ניתוח של השכר?
ברברה סבירסקי: לא עשינו ניתוח של השכר, ואני יכולה בכל זאת לזרוק לך משהו, כי קראתי את זה באיזה מחקר של בנק ישראל שקראתי לפני יומיים, או של הלמ"ס גם כן, זה המקצוע השני בדירוג השכר הגבוה, איך זה נשים גברים, זה צריך לעשות עבודה יותר מעמיקה.
ברברה סבירסקי: ענף החשמל והמים, זה איפה שהשכר הגבוה ביותר והשני זה השירותים הפיננסיים , אז יש פה פוטנציאל, אני לא יודעת אם אנחנו השגנו את זה או לא.
מאירה בסוק: אנחנו מכניסים גם את הנושא שחלק מהשירותים הפיננסיים מעסיקים דרך חברות כוח אדם ושם יש את ההבדל הגדול ביותר בשכר?
ברברה סבירסקי: אנחנו לא בדקנו שכר עדיין, שוב, אנחנו בדקנו סקרי כוח אדם של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ושם זה לא כל כך חשוב איך את מועסקת, זה קשור איפה את מועסקת.
ברברה סבירסקי: אז אפילו אם את עובדת בחברת כוח אדם, אבל את מנקה בנק, אז את עובדת בבנקים, בשירותים הפיננסיים, צריך לדעת איך זה נעשה, כדי להבין את המשמעות שלו.
ברברה סבירסקי: הגרף הזה הוא בעצם דרך אחרת לראות גרף קודם, טבלה קודמת, ששוב, יש עלייה, אם מסתכלים, זה נשים אקדמיות, נכון?
ברברה סבירסקי: אם נסתכל על אלו שיש להן 13 עד 15 שנות לימוד, נסתכל על רווחה, חינוך, תעשייה, ופיננסים, אולי נסתכל רק על 2003, נראה שיותר נכון בואו נסתכל על הפיננסים לאורך השנים, יש עלייה.
ברברה סבירסקי: אם נסתכל על נשים עם 16 פלוס שנות לימוד, גם כן נראה – עשר, חמש עשרה, חמש עשרה.
ברברה סבירסקי: זאת אומרת יש –
קריאה: עלייה משמעותית,
ברברה סבירסקי: כן, מאוד,
מאירה בסוק: זה ברור גם למה, כי שם משלמים יותר כסף מאשר ברווחה ובחינוך.
מאירה בסוק: לכן כנראה הן הולכות לשם.
ברברה סבירסקי: שוב, לא בדקנו את זה, אבל ההיגיון אומר זאת.
ברברה סבירסקי: יש דברים שלפעמים השכל הישר טועה, אבל עד שמוצאים שהוא טועה, כדאי ללכת איתו, כך אני אומרת.
יעל ערמי: אבל השאלה אם זה לא משקף מגמות בשוק, של העניות יותר מול עשירות יותר,
ברברה סבירסקי: זה אין ספק, עכשיו פשוט כדי להשוות משהו, בואו נסתכל על חינוך.
קריאה: למה יש ירידה בחינוך?
מאירה בסוק: כי משלמים פחות כסף, למה שתלך להיות מורה בשלושת אלפים שקל?