GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הברונית הלנה קנדי: מבחינה מסוימת צריך לעודד נשים לומר, "לא הגיע תורי?
הברונית הלנה קנדי: למה אני לא מקבלת קידום?
הברונית הלנה קנדי: " צריך לעודד נשים ולהכריח אותן לעשות את זה.
הברונית הלנה קנדי: לעיתים קרובות נשים מוכרות את עצמן בזול.
הברונית הלנה קנדי: אל תנהלי בעצמך את המשא ומתן כשאת מנסה לשפר את המשכורת שלך.
הברונית הלנה קנדי: אף פעם אל תעשי את זה בעצמך, נשים גרועות בזה נורא.
הברונית הלנה קנדי: בכל פעם שהייתי מעורבת במשהו שקשור בכישורי השכר של נשים, אם נשים ניהלו את המשא ומתן בשביל עצמן אין להן סיכוי.
הברונית הלנה קנדי: אז אנחנו תמיד חייבים לנסות לוודא שמישהו אחר יטען למענן.
הברונית הלנה קנדי: נשים באמת מוכרות את עצמן בזול.
הברונית הלנה קנדי: היה מעניין להיות עם הקבוצה הזאת של נשים בתפקידים בכירים כי היו לנו שגרירות, האישה שהיתה ראש הממשלה השמרנית, קים קמבל מקנדה והדבר המתמשך הזה שקורה, שהוא שכאשר נשים פשוט הולכות לנאום באירועים לעיתים קרובות הן לא מעבירות תיאור של הנסיון שלהן או מדוע צריך להקשיב להן, מדוע הדעות שלהן צריכות להיות חשובות.
הברונית הלנה קנדי: היא ואחרות, דיברנו על העניין המתמשך, היא היתה הולכת לאירועים ואנשים היו לוחצים את ידו של בעלה ואומרים, "נעים מאוד להכיר אותך, אתה מנהל את קנדה?
הברונית הלנה קנדי: " והוא היה אומר, "לא, זה היא.
הברונית הלנה קנדי: " כאשר היא סיפרה את הסיפור הזה, היה נפלא, כי לכל אישה שם היה אותו הסיפור.
הברונית הלנה קנדי: באופן שבו בירכו את הבעל.
הברונית הלנה קנדי: כאשר פגשתי אותו בפרקליטות של המלכה, אז את בעלי בירכו.
הברונית הלנה קנדי: נשים צריכות לעבוד יותר על רשת קשרים.
הברונית הלנה קנדי: זאת אומרת, סביב השולחן כאן יש הרבה ארגונים, נשים צריכות את זה כי הן לומדות זו מזו.
הברונית הלנה קנדי: ואנחנו צריכות לעשות את זה גם ברמה הבינלאומית.
הברונית הלנה קנדי: הסיבה היא לא , דיברתי אתמול ב- Brook Melulan, אולי בגלל שהייתי מאוד נועזת, לא התביישתי להציע את עצמי.
הברונית הלנה קנדי: אחד מהם אמר, "את יודעת, אנחנו לא רוצים שנשים מערביות יגידו לנו איך לעשות דברים.
הברונית הלנה קנדי: " אני אמרתי, "שמע, אין פה שום עניין של מישהו שאומר לכם איך לעשות דברים, אתם יכולים למצוא את האנרגיה ולעשות דברים למען עצמכם," אבל כשאתם משאירים דלת פתוחה כדי להקשיב לחוויות של אחרים אתם יכולים לאסוף את אותם אוצרות שבהם אתם יכולים להשתמש ולהתאים אותם למצב שלכם.
הברונית הלנה קנדי: אתם יכולים לשייף חתיכה אחת של התצרף הזה, חלק יכולים ליישם את זה וחלק יישמו.
הברונית הלנה קנדי: העניין הזה של פגישות וקיום רשת קשרים, גם ברמה בינלאומית וגם ברמה ארצית, זה חשוב מאוד לנשים בהתמודדות עם כל זה.
הברונית הלנה קנדי: העניין האחר הוא למצוא את הקול שלך, באמת לנצל הזדמנויות למצוא במות.
הברונית הלנה קנדי: בכל אופן נהדר להיות כאן עם כולכן.
הברונית הלנה קנדי: תודה רבה.
מיכל גמליאל: תודה רבה לך.
מיכל גמליאל: אני רוצה לברך את חברת הכנסת מרינה סולודקין ממפלגת הליכוד.
מיכל גמליאל: וגם גילה פינקלשטיין, חברת כנסת מהמפד"ל, המפלגה הדתית הציונית.
גילה פינקלשטיין: קודם כל אני רוצה להחמיא לך, היה תענוג להקשיב ולמדנו הרבה דברים חדשים.
הברונית הלנה קנדי: אני לא בטוחה.
גילה פינקלשטיין: קודם כל אני רוצה להתנצל שאני חייבת ללכת אבל יש לי שתי הערות שאני חושבת שמאוד חשוב שכולם ישמעו.
גילה פינקלשטיין: קודם כל כמי שהיתה מנהלת בית ספר תיכון, אני מאמינה מאוד בחינוך.
גילה פינקלשטיין: אני חושבת שהחינוך יכול להתמודד מול עוני, מול אבטלה ועבורי החינוך הוא ראשון לכל, נשארתי שם בתחום החינוך למעלה משלושים שנה.
גילה פינקלשטיין: אז בהתבוננות בתחום החינוך אנחנו רואים שנשים אינן נוכחות בסגל האקדמי וזה באמת מצער.
גילה פינקלשטיין: יש לי מספרים מדויקים, אנחנו יודעים שיש לנו רק 26% של נשים באוניברסיטאות האקדמיות של המדינה בישראל.
גילה פינקלשטיין: יש לנו כמעט 48% כמרצות ורק 12% בדרגת פרופסור.
גילה פינקלשטיין: אני לא יודעת מה המצב באנגליה, אבל זה המצב כאן.
גילה פינקלשטיין: בישראל יש לנו בעייה של אלפי נשים שרוצות להתגרש ולא יכולות לקבל גט.
גילה פינקלשטיין: הבעלים מסרבים לתת גט לנשים ולא האדם הוא הפושע, אלא אנחנו.
גילה פינקלשטיין: אז יזמנו חוק חדש בנושא הזה, עין תחת עין.
גילה פינקלשטיין: הם רוצים לבודד את הנשים שלהם כי בדרך-כלל הנשים האלה לא יכולות להינשא כי הן מחכות לגט.
גילה פינקלשטיין: אז הן מבודדות.
גילה פינקלשטיין: חשבנו לשים אותם בבידוד.
גילה פינקלשטיין: נכון לעכשיו, לפי החוק שיש לנו היום אפשר לשים אותם בבידוד לחמישה ימים.
גילה פינקלשטיין: ברגע שעושים את זה שמים אותם בבידוד לחמישה ימים וזה פשוט כלום, זה מתחיל ונגמר, זה קצר מדי.
גילה פינקלשטיין: זה לא עונש.
גילה פינקלשטיין: מזמן, לפני שנים היינו מכים אנשים שלא רצו לתת גט לנשים, אבל אנחנו מדינה מודרנית ואנחנו כבר לא עושים את זה.
גילה פינקלשטיין: אנחנו יודעים שאנחנו יכולים להתחיל להכות, אבל מדינות כבר לא עושות את זה ואנחנו לא פרימיטיבים לרוע המזל.
רשף חן: מה עם גירושים אזרחיים?
גילה פינקלשטיין: אני חושבת שזה חשוב, המפלגה שלי תפטר אותי.
גילה פינקלשטיין: אז לפי היוזמה החדשה שלנו, גילה ואני שתי התומכות, הכנסנו את הגברים לבידוד לארבעה עשר יום כדי לקבל שבעה ימים בבידוד בכלא ואז לקבל שבעה ימים חופש כי זה לפי החוק.
גילה פינקלשטיין: אולי בשבעה הימים האלה הוא יוכל להרגיש שהחיים כל כך יפים ולשנות את דעתו, אם לא, הוא חוזר לכלא לבידוד לעוד שבעה ימים.
גילה פינקלשטיין: חברה שלי אמרה, "למה רק ארבעה עשר יום?
גילה פינקלשטיין: הוא צריך להישאר שם כל החיים עד שהוא ישנה את דעתו.
גילה פינקלשטיין: "
הברונית הלנה קנדי: אנחנו בדיוק מציגים חוק בפרלמנט בבריטניה בנושא הזה.
הברונית הלנה קנדי: זה אחד הדברים שאני מרגישה שאנחנו מכבדים כי אני בעבר, כשארגון נשים כבולות עשה השקה כשהייתי בבית הלורדים, דורין מילר שהיא חברת בית הלורדים מהשמרנים והיא חברה אמיתית שלי ביקשה ממני לבוא ולדבר בעניין הזה, אתם מבינים, כי עשיתי די הרבה עבודה בנושא הזה.
הברונית הלנה קנדי: היתה הקמה של מקלט לנשים מוכות לנשים יהודיות בלונדון.
הברונית הלנה קנדי: זה היה עניין קצר מאוד כי זה היה קשה מאוד.
הברונית הלנה קנדי: אנחנו מכירות את העניין לגבי אלימות במשפחה, אף אחד לא רוצה להודות שיש אלימות במשפחה בקהילות שלנו ולכן הייתי מעורבת בצורה פעילה מאוד בעניין של הקמת המקלט לנשים יהודיות.
הברונית הלנה קנדי: ואז היתה לנו השקה בבית הלורדים ודורין היתה שם, אבל לגלוריה אחותה היה נסיון עם אלימות במשפחה.
הברונית הלנה קנדי: אז בעלה לא היה מוכן להתגרש ממנה.
הברונית הלנה קנדי: אז עבר חוק שבעצם היה גורם לשופטים אצנו בבית המשפט האזרחיים לומר בעצם, אם מישהו מסרב לתת גט דתי שזה יגזול זמן במשפטים אזרחיים.
הברונית הלנה קנדי: זה מה שעבר בפרלמנט בבריטניה ומי שעבדו עליו היו מחוקקים יהודים.
הברונית הלנה קנדי: זאת אומרת, למה שתהיה לנו דעה בנושא הזה או שנעשה משהו, אבל כל העמיתים שלנו אומרים, "כולנו חייבים לעבוד בעניין הזה ביחד," כי אני חושבת שכולם, זה נוגע לכולנו, אתם יודעים, בתור חברה.
הברונית הלנה קנדי: לא צריכות להיות נשים אומללות, שהורסים להן את החיים ומחזיקים אותן כבנות ערובה.
הברונית הלנה קנדי: אבל אתם יודעים, היה דיון גדול בשאלה, האם מישהו שהוא לא יהודי צריך שתהיה לו דעה בנושא הזה והוא מתגרש.
הברונית הלנה קנדי: זה היה עניין קשה מאוד.
הברונית הלנה קנדי: חלק מהחברים היהודים שלנו הרגישו שלא נוח להם שהעניין הזה בפרלמנט והיו הרבה ויכוחים בעניין.
הברונית הלנה קנדי: אני דווקא מסכימה, אני חושבת שאנחנו באמת מנסים לחוקק סביב בתי המשפט האזרחיים ולוודא שהשופטים האזרחיים יכולים לעסוק בזה ולא לאפשר, אפילו אם בעל רוצה גט אזרחי, אבל לא לאפשר לו אם הוא מסרב לגט דתי.
גילה פינקלשטיין: אנחנו מסכימים.
רשף חן: קודם כל תודה רבה שבאת לכאן, הדברים שאמרת היו מעניינים מאוד בעיני.
רשף חן: מנקודת השקפה של מפלגה, שהיא מפלגה צינית, ובאופן בסיסי אנחנו רואים את בריטניה כמודל, מודל לחיקוי אפילו לגבי הקהילה שהיינו רוצים שתהיה כאן.
רשף חן: היה לי מעניין מאוד להבין שכל כך הרבה מהבעיות שיש לנו זהות לבריטניה בהיקף שלא הייתי מודע לו.
רשף חן: אנחנו הינחנו ששירותי ה-AT יהיו מוכרים לצרכי מס.
רשף חן: חשבנו את זה למובן מאליו ועכשיו אני מבין שזה לא נכון.
רשף חן: עוד דבר שמוביל אותי למסקנה חדשה עבורי באופן אישי, והוא שבעיית האפלייה המינית בארץ, זאת בעייה של החברה המערבית, זאת לא בעייה של מדינה שצריכה להתקדם לעבר החברה המערבית כדי לפתור את הבעיות שלה.
רשף חן: זה לא יפתור את הבעייה, בכל אופן לא כרגע.
רשף חן: למרות כל זאת, בהחלט יש לנו בעיות נוספות, שנובעות מהעובדה שאכן הדת היא חלק מהחוק המקומי שלנו, כחלק מהחוק בתחום המשפחתי.
רשף חן: זאת בעייה אמיתית שנצטרך להתמודד איתה והיא הדת, כמעט כל הדתות ולא מתוך כוונה רעה, אלא פשוט מתוך העובדה שהן נוצרו לפני כאלפיים שנה עם החוקים האלה.
רשף חן: הם שוביניסטיים, זאת עובדה, ואם לוקחים את החוקים הדתיים ומביאים אותם למערכת המשפטית של המאה העשרים ואחת הרי שמכניסים מושגים שוביניסטיים לתוך המערכת המשפטית וזאת בעייה רצינית.
רשף חן: זה מה שגילה אמרה היום זאת לא בעייה בגלל שלפי החוקים שלנו, צריך הסכמה של הבעל כדי לקבל גט ולא של האישה, הוא יכול להתגרש ממנה, אף אחד לא צריך את ההסכמה שלה, אבל צריך הסכמה של הבעל וזה לא אידיאלי לחברה של המאה העשרים ואחת כפי שאנחנו רוצים.
רשף חן: שוב, מה שנכון הוא שאנחנו צריכים לקחת בחשבון את הרגשות והאינטרסים של האוכלוסיה הדתית בחברה שלנו ובגלל שהחוקים הדתיים שלנו הם כאלה שבהם צריך הסכמה של הבעל ואם הם לא שם, אי אפשר לשנות את החוק הדתי.
רשף חן: אז צריך למצוא מערכת כמו זאת שאת הזכרת כדי לוודא שהאישה לא שבויה כבת ערובה בידי הבעל אם היא רוצה להתגרש גירושין דתיים.
רשף חן: אז תודה רבה לך שבאת לכאן.
מיכל ירדני: תודה.
מיכל ירדני: כפי שאמרתי, אנחנו מתמקדות בהעצמה הזאת של נשים לכניסה לפוליטיקה כי במדינה שלנו אתה לא יכול להיות מנהל בכיר אם אין לך קשרים למפלגה הנכונה למרבה הצער.
מיכל ירדני: זאת הדרך שבה המדינה מתנהלת ומעל לכל כפי שצוין כבר קודם אנחנו מדינה צבאית מאוד.
מיכל ירדני: זה יכול להיות במגזר הציבורי, זה יכול להיות במגזר הפרטי, גברים מביאים את החברים שלהם מהצבא; גברים מביאים את החברים שלהם מחיל האוויר.
מיכל ירדני: שוב מהצבא, שוב מהצבא.
מיכל ירדני: אנחנו בראש בכל דבר אחר, אני יכולה לומר שישראל היא דמוקרטיה אבל לאור המגבלות ובכל הנוגע לנשים, המפתח היחיד בשלב הזה הוא העצמה של נשים לכניסה לפוליטיקה, יצירה של מודעות אצל נשים.
מיכל ירדני: כמובן חן הוא אחד המעטים בכנסת שתומכים בנו, הרוב מדברים אבל כשמגיע הרגע להצביע משום מה כולם מוצאים מקום אחר והולכים לשם במקום לתמוך בחקיקה.
מיכל ירדני: השאלה שלי היא, קודם כל יש לכם, אני יודעת שהיתה אצלכם חקיקה מסוימת של אפלייה מתקנת.
מיכל ירדני: עכשיו, מה שאנחנו הצגנו מה שגילה הציגה לאחרונה זאת חקיקה של אפלייה מתקנת שמבוססת על העובדה שמשרד האוצר בממשלה והממשלה ממומנת מידי משלמי המיסים, שהם בעיקר נשים.
מיכל ירדני: החוק הוא שמפלגה שיהיו בה למעלה מ-30% של נשים נבחרות, לא מועמדות, תקבל תמריצים כספיים, בהתבסס על העובדה שאם עבור גבר הם מקבלים מליון שקל עבור אישה הם יקבלו מליון וחצי שקל.
מיכל ירדני: אז זה תמריץ כספי למפלגות, זה תמריץ לנשים איכותיות לרוץ לפוליטיקה.
רשף חן: זאת ההצעה שלכם?
מיכל ירדני: כן.
הברונית הלנה קנדי: זה נהדר בעיני.
מיכל ירדני: אז נכון לעכשיו יש עיכוב בגלל הוועדה האדמיניסטרטיבית שמבוסס על העובדה שזה חוק יסוד שצריך לשנות ואנחנו מחפשים דרכים.
מיכל ירדני: כדי שדברים יעלו כסף, זאת אומרת כולם עוזבים.
הברונית הלנה קנדי: כלומר התכוונתי לומר סימן של ליש"ט, אני לא יודעת מה הסימן של השקל, אם אפשר לשים סימן של ליש"ט על גב של סטודנטים עניים, ואני יכולה לספר לכם שזה אחד מהדברים שאני עשיתי בנוגע לשכנוע קולג'ים להכניס אליהם תלמידים מעוטי יכולת.
הברונית הלנה קנדי: לא היה שום תמריץ לאנשים לקבל סטודנטים שהיו מרקע עני וכולי.
הברונית הלנה קנדי: אז הדרך היחידה לעשות את זה היא מתודולוגיה של מימון ששמה סימן של ליש"ט על גב של סטודנטים עניים ואז בתי הספר ילכו וימצאו תלמידים עניים ויכניסו אותם.
הברונית הלנה קנדי: בגלל זה אני אוהבת את ההצעה שלך.
מיכל ירדני: מה ההצעה שלך.
מיכל ירדני: כלומר זה משהו שיגיע עד לבית המשפט העליון אם לא נצליח לעשות את זה בדרך ידידותית.
הברונית הלנה קנדי: טוב, הרעיון מבריק, זה הדבר הראשון.
הברונית הלנה קנדי: כלומר, זה רעיון נהדר, כל הכבוד.
מיכל ירדני: כמה חברות פרלמנט יש בבריטניה בבית התחתון?
הברונית הלנה קנדי: בבית התחתון יש 600 חברי פרלמנט ויש לנו בערך 150 נשים.
מיכל גמליאל: זה נפלא.
מיכל גמליאל: עכשיו ההצעה השנייה שלי.
קריאה: אבל במדינות סקנדינביה?
רשף חן: שם יש מערכת שבה המנצח זוכה בכל אז בסופו של דבר הם מגיעים למצב של אחד מול אחד, אבל הנשים צריכות לקבל 51%.
הברונית הלנה קנדי: כן, יש לנו ייצוג פרופורציוני כמו אצלכם.
הברונית הלנה קנדי: אז מה שקורה במצב שלנו, הדרך שבה אנחנו התמודדנו עם הדבר כי הפרופורציה היא בעיקר נשים ממפלגת הלייבור, בספסלי הלייבור נמצא המספר הגדול של נשים.
הברונית הלנה קנדי: אני רוצה לומר שהבחירות של 97 היו הרבה נשים והסיבה לכך היתה שהיתה לנו אפלייה מתקנת, וזה עלה לבית המשפט וכאשר הפסדנו מה שקרה היה שבמשך תקופה היה דבר שבו היו חייבות להיות רשימות סופיות של נשים למושבים מסויימים.
הברונית הלנה קנדי: בגלל שמה שהיה קורה קודם הוא שכאשר נשים רצו להתמודד לפרלמנט כמעט באופן בלתי נמנע הן הגיעו למקומות לא ריאליים, מקומות שבהם אין סיכוי לזכות.
הברונית הלנה קנדי: כשהדבר הגיע לאותם מושבים שהיו מיועדים ללייבור, המושבים ליד החלון, תמיד היו ערי תעשייה, איגודים מקצועיים, מועדונים של גברים עובדים, אתם יודעים, לנשים לא היה סיכוי לקבל את המושבים האלה.
הברונית הלנה קנדי: אז הדרך היחידה לקרוא תיגר על הגבריות היתה להתעקש שבחלק מאותם מושבי מפתח, שתמיד היו הולכים ללייבור, אם היתה רשימת מועמדים, והיו בה גברים ונשים, פשוט לא היו בוחרים בנשים, מפלגת הלייבור המקומית לא היתה בוחרת בנשים.
הברונית הלנה קנדי: אז אמרנו, כל זה היה ברשימת המועמדים, אז היתה אפשרות בחירה ואז הנשים קיבלו את המושבים האלה וכמובן שהן זכו בהם.
הברונית הלנה קנדי: מה שהיה מיוחד זה שבגלל המעבר הגדול ללייבור, אפילו במושבים שוליים שבהם אף אחד לא ציפה שהנשים יזכו, מספרים אדירים של נשים נכנסו.
הברונית הלנה קנדי: אז כך התבטא הגידול העיקרי של המעבר הגדול ללייבור ב-97.
הברונית הלנה קנדי: היתה תביעה לבית המשפט שאמרה שזה לא יכול להיות בגלל שהגברים במפלגת הלייבור אמר, "אני לא קיבלתי את השנה שלי, זה לא הוגן והיתה חקיקה לשוויון הזדמנויות," והם השתמשו בה בצורה הפוכה ואמרו, "היתה אפלייה נגדנו," והם זכו.
הברונית הלנה קנדי: בזמנו אני הייתי מאוד מאוכזבת, חשבתי שצריך להגיש ערעור לפי התקדים הקנדי שאם יש חקיקה של שוויון הזדמנויות צריך לפרש אותה בהתאם לרקע ההיסטורי של אפלייה נגד זכויות אדם.
הברונית הלנה קנדי: זה מנגנון של תיקון, אבל הם לא עשו את זה.
הברונית הלנה קנדי: רציתי שהם יעשו את זה והלייבור לא עשה.
הברונית הלנה קנדי: אבל עכשיו היתה הכרה אפילו ממפלגות אחרות.
הברונית הלנה קנדי: השמרנים הבינו שאחד מהדברים שקרו להם ואחת הסיבות לשפל היתה שנשים רבות הצביעו ללייבור, בעיקר לממשלת לייבור בסגנון בלייר, שהיא הרבה יותר שמרנית, כי הם לא אהבו את החוסר בנשים.
הברונית הלנה קנדי: לא היו נשים במושבים, זאת היתה מפלגה שהיה לה ייצוג גדול של נשים.
הברונית הלנה קנדי: אז השמרנים התחילו לחשוב שהם רוצים לעשות משהו עם נשים.
הברונית הלנה קנדי: גם לדמורקטים הליברלים היה רקורד עם נשים.
הברונית הלנה קנדי: אז העברנו חקיקה לאחרונה, שקבעה שמפלגות יכולות לנקוט בצעדים להתמודדות עם חוסר האיזון והיא התקבלה.
הברונית הלנה קנדי: כל המפלגות, אף אחת מהן לא רצתה שיראו שהיא מתנגדת.
הברונית הלנה קנדי: אז החוק הזה עבר ועכשיו כל מפלגה ומפלגה צריכה למצוא מנגנון משלה לנסות להכניס יותר נשים.
הברונית הלנה קנדי: המפלגה השמרנית מתאמצת מאוד בנושא הזה שאנחנו רוצים יותר נשים כי זאת דרך להחזיר קולות, ולנשים יש אכזבה מסוימת מהלייבור בשלטון.
הברונית הלנה קנדי: הן לא מרגישות את ממשלת הלייבור בתחומי השירות הציבורי למרות כל ההבטחות שלהם.
הברונית הלנה קנדי: אז השמרנים עובדים קשה מאוד על הדרך לנשים והם רוצים עוד.
הברונית הלנה קנדי: אבל הרעיון שלכם, ממש נהדר בעיני.
מיכל ירדני: החלק האחר של השאלה שלי, האם יש לובי נשי בפרלמנט?
הברונית הלנה קנדי: לא.
הברונית הלנה קנדי: היה פעם משהו שליאה דלה אירגנה, כן, והיא המשיכה בדרכה ועכשיו היא עושה דברים אחרים.
הברונית הלנה קנדי: היא עושה דברים מדהימים, אבל היא הניעה את הדבר הזה, זה היה משהו נהדר.
הברונית הלנה קנדי: ואז הלייבור הריץ משהו שהם קראו לו "הרשימה של אמילי" שהם קיבלו מאמריקה, תמיכה כלכלית, הכשרת נשים וכל זה.
מיכל ירדני: אנחנו עושות גם את זה.
מיכל ירדני: לקחת כמה מהמילים שלי, אבל באמת רציתי שמרגוליס יאמר את זה כי לזלי באה לכאן ופגשתי את לזלי לפני כמה שנים כשהבוסית שלי, שהיא שרת החינוך עכשיו, היתה שרת התקשורת וקרן פנתה אליה, פגשנו את לזלי ואני חושבת שהעובדה שהמועצה הבריטית עושה דברים בזווית הזאת של משפחות, נוגעת הרבה לקרן, אפשר לומר, באמת משפחות גדולות.
מיכל ירדני: היא חברה בשדולת הנשים הישראלית וזאת תוצאה שיש לנו.
מיכל ירדני: אני חושבת שבשנה האחרונה למדנו ליצור קשר טוב יותר בין כולנו.
מיכל ירדני: חברת הכנסת שיושבת לידך היא חברה בשדולת הנשים, אני חברה, והשרה חברה.
מיכל ירדני: למדנו באמת לחזק את הקשרים בינינו.
מיכל ירדני: אנחנו עושות תוכניות עם שני הארגונים, כמה תוכניות פמיניסטיות בתוך מערכת החינוך.
מיכל ירדני: אני חייבת לומר שזה עשה לי הרגשה טובה של אחווה כשהקשבתי לך כי יש לנו אותן בעיות בעיקר בקנה המידה הגדול.
הברונית הלנה קנדי: אחד הדברים הנחמדים במערכת שלנו, אני יודעת שזה מגוחך ונהיה חייבים לשנות את זה באמנות מודרנית.
הברונית הלנה קנדי: בית הלורדים יוצא דופן מבחינה זאת שיוצרים מערכות יחסים עם חברי כל המפלגות בצורה שלא ממש מתרחשת בבית התחתון.
הברונית הלנה קנדי: אנחנו באמת קרובים מאוד.
הברונית הלנה קנדי: כלומר דורי ואני עובדות על דברים שקשורים לאלימות במשפחה וכולי.
הברונית הלנה קנדי: זאת אומרת, הקשרים האלה בין המפלגות הרבה יותר חזקים, שירלי וויליאמס, נשיאת הדמוקרטים הליברלים, יש הרבה יותר עבודה של הנשים ביחד על דברים בבית הלורדים.
הברונית הלנה קנדי: המפלגות והבית התחתון הם יותר, היינו אומרים
מיכל ירדני: אנחנו עובדות בצורה בין-מפלגתית בכנסת כבר יותר מעשר שנים.
מיכל ירדני: יש לי שאלה אליך.
מיכל ירדני: השמאל והימין עובדים כאן יחד בנושאים הנוגעים לנשים, בגלל זה היתה לנו חקיקה טובה כל כך בעשר השנים האחרונות.
רשף חן: מותר להם להסכים שכאשר כל אחת מהמפלגות בשלטון הם לא יעבירו דברים בתקציב.
מיכל ירדני: החקיקה כאן, היה לוקח שנים על גבי שנים, שבע שנים, חמש שנים.
מיכל ירדני: יש לי שאלה.
מיכל ירדני: ב-98 כשהקמנו את הוועדה למצב האישה, התלבטנו כי לפני כן היתה לנו יועץ במשרד ראש הממשלה, ואז החלטנו על רשות.
מיכל ירדני: באופן אישי אני חושבת על זה כבר יותר משנה.
מיכל ירדני: קודם כל אנחנו צריכות לבדוק את זה שוב ולראות עכשיו אחרי כמה שנים טובות, שש שנים, איך זה הולך.
מיכל ירדני: אני חושב שאנחנו צריכות לעזוב את המשרד.
מיכל ירדני: אני עוסקת בפוליטיקה ואני יודעת, אני חושבת שלרשות אין מספיק כוח פוליטי.
מיכל ירדני: גם לא לעזוב, אבל אם זה משרד בפגישת הממשלה ביום ראשון, ככה זה בישראל, היד של השר חשובה.
מיכל ירדני: יש נושאים אחרים שבהם אני חושבת שחסר לנו.
מיכל ירדני: לכם אין אותם.
מיכל ירדני: אני יודעת שככה זה בצרפת.
מיכל גמליאל: אני כתבתי לראש הממשלה שלי מכתב על הנושא הזה ועד עכשיו לא קיבלתי תשובה.
רשף חן: גילה, הדרך הטובה ביותר לפתור את הבעייה היא למנות שרה לענייני נשים עכשיו.
הברונית הלנה קנדי: כן, באמת יש לנו שרה לתחום הזה, אתם יודעים שאחת הנשים בקבינט חובשת את הכובע הזה שהיא השרה לענייני נשים.
הברונית הלנה קנדי: כיום זאת שרת המסחר והתעשייה פטרישה היואיט.
הברונית הלנה קנדי: היינו די מרוצים שזה משרד כל כך חשוב כי הוא עוסק במקומות עבודה וכולי.
הברונית הלנה קנדי: לפני כן, לפניה, השרה לא היתה שרה בקבינט אלא תפקיד של מתחת לשר, כך שזה לא היה מישהו בקבינט, והן היו טסה ג'וול ומרגרט ג'ין בבית הלורדים והן פעלו ביחד.
הברונית הלנה קנדי: בהחלט פירוש הדבר היה שהרבה יותר קרה אז מאשר קודם לכן.
הברונית הלנה קנדי: אבל זה לא ממש היה בראש סדר העדיפויות.
הברונית הלנה קנדי: אז אני חושבת שבהחלט שווה לנסות לחשוב קודם כל למצוא מישהי, אחת מהשרות שתישא את התפקיד כחלק מהתיק שלה.
הברונית הלנה קנדי: הייתי רוצה שתהיה לנו שרה לענייני נשים.
הברונית הלנה קנדי: אבל אתם יודעים, אפילו בממשלה עם אנשי מפתח, ממשלת לייבור שנכנסה והתכוונו לעשות כל מיני דברים בשביל נשים.
הברונית הלנה קנדי: השרה הראשונה לענייני נשים אפילו לא קיבלה משכורת, זה היה תפקיד התנדבותי.
הברונית הלנה קנדי: לא יאמן.
הברונית הלנה קנדי: תמיד מנסים לתחמן את הנשים.
מיכל גמליאל: תודה רבה.
מיכל גמליאל: מרינה.
מרינה סולודקין: כן, שמחנו מאוד לפגוש אותך כאן ולשבת איתך וכבוד לנו לשבת כאן ולשמוע את האנגלית של המלך ולא מבטא אמריקני.
מרינה סולודקין: אני עליתי מרוסיה לישראל בגל גדול של הגירת יהודים רוסים ב-1991 ואני חושבת שישראל היא המדינה היחידה בעולם שחמש שנים אחרי שבאתי לכאן נכנסתי לפרלמנט ועכשיו זה העתיד שלי.
מרינה סולודקין: את מבינה, אנחנו מדברים כאן על בעיות, אבל אני חייבת לומר שיש משהו טוב מאוד בישראל ודמוקרטי מאוד שעולה חדש יכול להיכנס לפרלמנט.
מרינה סולודקין: אני הייתי יו"ר הועדה הזאת וכל הנושאים שעליהם אנחנו מדברים, זאת וועדה לוחמת מאוד ומה שחשוב מאוד, זאת ועדה שעובדת מקיר לקיר, שמאל וימין ביחד, שמאל קיצוני וימין קיצוני ואת רואה והמרכז.
מרינה סולודקין: אני באמת חושבת שהרבה מהדברים שהישגנו הם בגלל שזה המצב כאן.
מרינה סולודקין: עכשיו ניקו כאן את החדר אבל אני הייתי היו"ר שאמרה שלגבי זה מוזר מאוד שיש לנו עכשיו בוועדה ציור של גולדה מאיר שהיתה האישה הראשונה בתפקיד ראש הממשלה.
מרינה סולודקין: היא היתה ראש הממשלה של מפלגת העבודה, היא באה ממפלגת העבודה אבל זה היה סידור של העבודה.
מרינה סולודקין: היה לנו ציור בוועדה הזאת ומי עזר לי?
מרינה סולודקין: היתה לנו מפלגת ימין די קיצונית, מולדת, שהיתה מאוד ימנית ומנהיג הימין הקיצוני תמך בי ובא לכאן, רחבעם זאבי ז"ל שנרצח בידי מחבלים, הוא נרצח על ידי מחבלים והוא אמר שהיא היתה אישה נהדרת, אישה דגולה, אבל האנשים שהובסו ב-1973 שהיו הגברים והגנרלים האשימו אותה במפלה שלהם.
מרינה סולודקין: את מבינה, היא היתה חזקה.
מיכל ירדני: אבל הם גם אמרו שהיא היתה הגבר היחיד בממשלה.
מרינה סולודקין: כן, היא היתה מאוד קשוחה.
מרינה סולודקין: את מבינה, דיברנו כאן על הבעיות שלנו.
מרינה סולודקין: כן, בהשוואה לאיחוד האירופי, כמובן שקשה מאוד כאן, כי אנחנו צריכים לציית למוסדות הדת ולמדינה, דת ומדינה.
מרינה סולודקין: כמובן, אם היה מדובר בייצוג במערכת הפוליטית יש לנו גם בעיות כמו בכל מדינה, אפילו בדמוקרטיה שלך.
מרינה סולודקין: אבל אתמול ראיתי עוד בעייה ואי אפשר לפתור אותה כאן, בפרלמנט.
מרינה סולודקין: דיברתי עם עיתונאי מעיתון טוב מאוד, בעיתון הזה כתוב שזה עיתון לאנשים חושבים, כן.
מרינה סולודקין: אני עמדתי והוא ישב, את מבינה, זאת הבעייה.
גליה צור: שמי גליה צור ואני עורכת דין במחלקה המשפטית של נעמ"ת.
גליה צור: נעמ"ת הוא אחד הארגונים הגדולים בישראל.
גליה צור: נעמ"ת מפעילה מעונות יום עבוד נשים עובדות, מעונות יום מסובסדים.
גליה צור: קודם כל אני מתנצלת על האיחור.
גליה צור: ההתנצלות השנייה שלי כאן היא על הפטריוטיות.
גליה צור: אני בדיוק חוזרת מגרמניה ואני שומעת אתכם כאן ואני מבינה שהמצב שלנו לא נורא כל כך, כי חשבנו שיש לנו ענייני בטחון ויש העניין היהודי.
גליה צור: מסתבר שלמרות כל העניינים האלה, אנחנו במקום טוב באמצע ובהחלט לא בסוף הרשימה.
גליה צור: מצד אחד אני מרגישה טוב, אבל מצד שני אני מרגישה רע מאוד בגלל שאני רואה שנושא הנשים הוא נושא ואני באמת מתחברת עם מה שאמרתם על הקמת רשת, כמו רשת בינלאומית של נשים וזאת אולי הדרך היחידה.
גליה צור: אני חייבת להכניס כאן משהו אישי.
גליה צור: חמי וחמותי אהבו לשחק קלפים ויש מושג במשחק קלפים שצריך לשים את כל הקלפים על השולחן.
גליה צור: אנחנו חייבים לשים את כל הקלפים על השולחן ולחשוב מחדש על כל העניין ולנסות למצוא דרך באמת לשבור את תקרת הזכוכית כי אם יהיה עוד משרד ממשלתי לענייני נשים או עוד נושא של נשים, תמיד מספיק טוב בפינת ענייני הנשים ואי אפשר לשבור את התקרה, זה ממש קשה וזה מסתכל, לגבי לפחות.
גליה צור: הייתי רוצה לשאול אותך כמה שאלות.
גליה צור: קודם כל בקשר לדמי מזונות ילדים.
גליה צור: יש לכם חקיקה בנושא הזה?
גליה צור: לא זיכויי מס אלא סנקציות המופעלות על ההורים שאינם משלמים מזונות ילדים?
הברונית הלנה קנדי: כן, יש לנו.
הברונית הלנה קנדי: יש לנו סוכנות מזונות, שמאפשרת, אם אב או אם הנדרשים לשלם מזונות ילדים ולא עושים זאת, אפשר לעצור את זה לפני שהם מקבלים שכר.
הברונית הלנה קנדי: אפשר להוריד את הכסף מהמשכורת שלהם.
הברונית הלנה קנדי: אז יש מנגנון לעשות את זה באמצעות מערכת המיסוי והתעסוקה.
גליה צור: אז עכשיו זה מנגנון שעובד אוטומטית?
הברונית הלנה קנדי: זה היה מסובך מאוד.
הברונית הלנה קנדי: הנושא היה במרכז מחלוקת ערה מאוד בעיקר בגלל שאנשים הבינו אותו לא נכון.
הברונית הלנה קנדי: לעיתים קרובות התלונה מגיעה מבעלים שנמצאים במערכת יחסים שנייה שאומרים שההערכות לגבי מה שהם צריכים לשלם מקשות עליהם וזה כל כך לא הוגן שהמשפחה השנייה מרוששת בגלל זה וכל זה.
הברונית הלנה קנדי: אז יש הרבה ויכוחים בנושא, אבל בהחלט המנגנונים קיימים.
הברונית הלנה קנדי: אחת הדרישות הקשות בנוסף היא שהנשים צריכות לספק מידע נגד האנשים שאמורים לפרנס את ילדיהן.
הברונית הלנה קנדי: לפעמים אלה נשים מוכות או אם הבעל מתעלל בהן, הרי שהאישה עצמה מפחדת.
הברונית הלנה קנדי: אנחנו חייבים לשים הגנה סביב נשים במקום לומר פשוט, "את אישה, את תיענשי אם לא תמסרי את המידע על מי הוא אבי הילד, כי לא צריכה להיות לך בעייה של כסף.
הברונית הלנה קנדי: " אז היו דיונים בעניין אבל יש לנו מנגנונים.
רשף חן: כאן בישראל רק גברים משלמים מזונות ילדים.
הברונית הלנה קנדי: נשים אף פעם לא משלמות?
רשף חן: אפילו אם אישה עשירה מאוד ובעלה עני לגמרי, זאת אחת התוצאות המוזרות של החוק החדש.
גליה צור: רק עוד שאלה אחת.
גליה צור: יש לכם חקיקה ועידוד להשתתף במעגל החיים של המשפחה, לא רק לאפשר אותם, אלא ממש לעודד?
הברונית הלנה קנדי: הדבר החדש הוא שהכנסנו תשלומי העברה קבועים המיועדים לגברים כדי שיוכלו לקחת חופש מהעבודה כשנולד להם תינוק.
הברונית הלנה קנדי: יותר ויותר אבות צעירים לוקחים חופש ונמצאים יותר בבית.
הברונית הלנה קנדי: אני לא יודעת כמה בדיוק, אבל זה כמה שבועות והכוונה היא להרחיב את זה.
הברונית הלנה קנדי: גברים מנצלים את ההזדמנות ובאמת לוקחים חופשת לידה, לא צוחקים עליהם ומקבלים את זה כזכות של אנשים.
מיכאל אטלין: הרעיון של נציבות שוויון זכויות לנשים מפתה, אנחנו לא נגד זה, אני יודע ששר המשפטים לא מתנגד, אבל אני לא יודע אם אתם מודעים לכך שהמסר היסודי של השיחה שלכן על ערך קצת מעורב.
מיכאל אטלין: זאת אומרת יש לכן את זה כבר 25 שנה.
מיכאל אטלין: המצב פחות או יותר זהה.
מיכאל אטלין: אז נראה שזה לא המקום שמהווה חלק חיוני של הפתרון.
הברונית הלנה קנדי: יכול להיות שיש מין התפתחות של כל זה, שאנחנו רואים במדינות אחרות, שהן מתקדמות, ואני כוללת את ישראל בתוכן.
הברונית הלנה קנדי: אנחנו עוברים את השלב הראשון של כל הטיעונים האלה שחייבים להיות על שכר שווה ומקבלים שוק חופשי מבחינת חקיקה כמו שאמרת.
הברונית הלנה קנדי: כל הדברים האלה נמצאים במקום, שאיפות גדולות; נשים צעירות לומדות באוניברסיטאות; נשים צעירות רוצות להיות המון דברים.
הברונית הלנה קנדי: אבל עדיין לא התמודדנו עם העניין של איזון תחומי האחריות במשפחה, הציפיות מתפקידי הגברים והנשים עדיין שונות.
הברונית הלנה קנדי: האופן שבו רשת הקשרים הגברית עדיין מאפשרת לדברים לקרות בשביל גברים.
הברונית הלנה קנדי: הדברים האלה, הם קיימים, אבל הגישות משתנות, אני חושבת, והיישום לא תמיד משתנה.
הברונית הלנה קנדי: אז הקיום של הדברים וגרימה לשינויים חדשים חשובים מאוד.