GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מל פולישוק-בלוך: הוא אומר שנשים צריכות להיות שוות בפוליטיקה.
מיכל כפרי: ב-1927 כשהציעו לו להצטרף לוועד העיר בירושלים הוא סירב, יש לי את המסמך אני אתן לך אותו, משום שאין שם נשים.
זהבה גלאון: הבעיה היא לא עם ז'בוטינסקי, הבעיה היא עם הממשיכים שלו ב- - -
מל פולישוק-בלוך: הנקודה השנייה, הוא משווה בין הנשים העדינות שמנסות בדברי נועם והסבר לשכנע שמגיע להן, וגם הן בנות אדם וכו'.
מל פולישוק-בלוך: לעומת אלה שעולות על הבריקדות ושורפות את החזיות, וצועקות אנחנו לוקחות ולא רק תתנו.
מל פולישוק-בלוך: לא מכאן אלא מ- - - והוא אומר אלה שמדברות דברי נועם שום דבר לא יעזור להן, הנשים צריכות להיות חזקות, והן צריכות ללכת בגישה חזקה ולדרוש, ולעמוד על כך, כי זו הדרך היחידה להשיג משהו.
מל פולישוק-בלוך: זה הדבר היחידי דרך אגב שאימצו בליכוד.
מל פולישוק-בלוך: אבל לדבר השלישי הוא מתייחס, וזה דבר מאוד מעניין, הוא מתייחס לגברים הפמיניסטים.
מל פולישוק-בלוך: והוא כתב שם, שהגברים הפמיניסטים משום מה מתייחסים לנושא הזה תמיד בבדחנות, כי זה קצת מביך וקצת לא נוח, וזה לא נעים.
מל פולישוק-בלוך: מה פתאום אני אדאג לזכויות האשה, ולכן כדאי קצת לצחוק, שאם מישהו פעם יתקיף אותי, אז אני אגיד או לא, סתם התבדחתי.
מל פולישוק-בלוך: ואת זה אתם רואים עד עצם היום הזה, גברים שאומרים שהם פמיניסטים.
מל פולישוק-בלוך: תמיד באיזה חיוך כי אולי לא נעים.
מל פולישוק-בלוך: אלה שלושת הדברים שרציתי להביא בשם אומרם של מישהו שלפחות כהוגה דעות דווקא הוא מאוד משמעותי, וזה מראה לכן שאין הרבה חדש תחת השמש.
מל פולישוק-בלוך: כל הכבוד למיכל, אני לא יודעת כמה הצעות חוק יש פה.
מל פולישוק-בלוך: מה שכן משנה, זה ברכות למיכל שמתעקשת על זה ועובדת על זה, כמו שאמרתי, ברוח הנשים המתעקשות.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שצריכים להיות נחושים ונחושות במקרה הזה בנושא.
מל פולישוק-בלוך: לא אכנס לפרטים, אבל אני בהחלט בעד תיגמול ולא בעד עונש, כי העונש בלאו הכי לא יקרה, ותגמול – אני לא בונה עליו הרבה, כי הם ירגישו את המקום שלהם בכנסת או בתפקיד ולא בכסף.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהמלחמה צריכה להיות בו זמנית, והחוק צריך לכלול גם את הרשויות המקומיות.
מל פולישוק-בלוך: כי בצרפת זה הצליח במיוחד.
אתי לבני: רק ברשויות המקומיות.
מל פולישוק-בלוך: רק ברשויות המקומיות.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים ללכת במקביל אולי במה שנצליח על שתי הזירות האלה ולא לוותר.
מל פולישוק-בלוך: אף פעם אף אחד לא הציע לי כסא פה, בכלל, אני תמיד נלחמתי בחיים להשיג משהו.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו כבר אלה שנלחמות על מקומנו, ולא רק אנחנו חברות הכנסת, אני מכירה כאן את רוב הנשים שיושבות בחדר, כל אחת כאן נלחמת, וכל אחת יכולה, ולכן גם ביחד אפשר להצליח.
מרי חדייר: אין ספק שאנחנו חייבות לנקוט בצעדים של העדפה מתקנת, כי אותו השיוויון המיוחל לא יגיע מאליו.
מרי חדייר: החקיקה היא לא שרצויה אלא הכרחית ביותר.
מרי חדייר: אני חושבת שהגיע הזמן שאנחנו גם כרגע נתמקד בנושא של הפוליטיקה וגם במועצות בתחום המוניציפלי, כי זה שלב מאוד נכון, וגם הרלבנטי ביותר.
מרי חדייר: אני רוצה להמשיך את דבריה של עורכת דין תבורי שדווקא העלתה את הדוגמה של חוק החברות הממשלתיות.
מרי חדייר: דווקא שם אנחנו ראינו תוצאות מאוד חיוביות למה?
מרי חדייר: כי שם הוקמה ועדה ולכן אני ממשיכה את דבריה ואני אומרת שלא מספיק אותו חוק, החוק הזה הוא מצויין אבל הוא חייב איזושהי ועדה יישומית, איזשהו מנגנון שאכן לחוק תהיה האפשרות היישומית שלו.
מרי חדייר: בלי זה זה לא יעזור.
מרי חדייר: אנחנו רואים מה שקרה בחוק המינויים בשירות המדינה.
מרי חדייר: החוק הוא מצויין, הוא מדבר על העדפה מתקנת, ולבסוף התוצאות הן לא טובות.
מרי חדייר: לכן הפעם צריכות כבר לחשוב שבתוך החוק הזה ייבנה מנגנון וועדת בדיקה.
מרי חדייר: דבר נוסף, כרגע יש רשות לקידום מעמד האשה ב-1998 ומתחילה להתעצם יותר.
מרי חדייר: אני חושבת שסמכויות כגון אלה צריך להעביר אותן לרשות לקידום מעמד האשה.
מרי חדייר: רציתי להוסיף, החוק צריך ערוץ נוסף, בנושא העצמה של נשים שתרצינה להיות מועמדות.
מרי חדייר: התחלנו לטפל בעניין הזה.
אתי לבני: זה לא הנושא, אנחנו דנים בחקיקה.
רבקה שקד: הייתי מעורבת בכל הליכי החקיקה שקשורים לייצוג הולם כאן.
רבקה שקד: אני רוצה לומר שדווקא החוק הזה והקונספט הזה של עשייה חיובית ושל תיגמול – אני חושבת שזה התחיל להתגלגל בוועדת השרים, כאשר גדעון סער היה מזכיר הממשלה.
רבקה שקד: כי אחרי שפיענחנו את כל הקשיים באכיפה בעיקר בחוק שיוויון זכויות האשה, וחוק שירות המדינה מינויים, זה היה די ברור שדבר כזה, וגם לאור הקשיים הפוליטיים, מחייב עשייה חיובית, מחייב תימרון.
רבקה שקד: לכן אני סבורה שהנושא של אכיפה שהועלה כאן לגבי החוק הספציפי, אני לא רואה בו רלבנטיות.
רבקה שקד: אני חושבת שהאכיפה הבסיסית תבוא מתוך המפלגות עצמן שתרצינה יותר כסף—
אתי לבני: ומלחץ ציבורי כמובן.
רבקה שקד: --ומי שלא תקבל את זה היא תפסיד, בהנחה שהחוק הזה יעבור.
רבקה שקד: יש פה מנגנון שאוכף את עצמו, ומהבחינה הזאת לא זאת הבעיה בחוק הזה.
רבקה שקד: אבל אני חייבת לספר פה איזשהו סיפור, כיוון שהועלתה פה בעיית האכיפה, דיברתי עליה בהרבה הזדמנויות אחרות, ואני אמשיך לדבר עליה כי זה שורש הבעיה.
רבקה שקד: אבל את מכירה כי קיבלת העתק מהמכתב הזה.
רבקה שקד: שדולת הנשים נוהגת לשלוח מכתבים לכל מיני גורמים שמקימים כל מיני ועדות.
רבקה שקד: עד עכשיו הגורם היחידי שענה להם בגסות רוח היה לשכת עורכי הדין על מינוי מנכ"ל בזמנו.
רבקה שקד: בשבוע שעבר ראיתי מכתב גס רוח לגבי מכתב של השדולה שלך בנוגע לוועדת חיפוש למינוי יועץ משפטי לכנסת.
זהבה גלאון: אני אראה לך מכתב שיושב ראש הכנסת שלח לי לגבי המכתב שכתבתי לו למה אין אשה.
רבקה שקד: את זה אני לא ראיתי.
רבקה שקד: השדולה כתבה מכתב ליושב ראש הכנסת, כמקובל, וכפי שהיא כותבת לאין ספור גורמים.
רבקה שקד: בדרך כלל כולם לא עונים, ומי שעונה עונה בנימוס, חוץ מלשכת עורכי הדין.
רבקה שקד: עכשיו הצטרף לזה העוזר של ראש הלשכה של יושב ראש הכנסת.
רבקה שקד: הוא ענה לשדולה מכתב כזה, יש גם העתק אלייך אתי וגם אליי, אני פשוט נדהמתי מהסגנון.
רבקה שקד: לא משנה לצורך העניין אם הוא צודק או לא צודק, לתשובה של הכנסת יש גם תשובה משפטית.
רבקה שקד: אבל אני לא נכנסת בכלל לויכוח.
רבקה שקד: אני חושבת שצורה כזאת לענות לשדולת הנשים שזועקת את הנושא של הייצוג ההולם, ושל חוק שיווי זכויות האשה, אפילו אם היא טעתה מבחינה משפטית, ואפילו אם צריך להסביר—
זהבה גלאון: לא, היא לא טעתה.
רבקה שקד: --אמרתי אפילו, כך לא עונים, וזאת הבעיה של האכיפה האמיתית.
רבקה שקד: לא בחוק הזה, כי בחוק הזה משחק כסף, וכסף יענה את הכל.
אתי לבני: זה לא הוכיח את עצמו, זה לא כל כך פשוט.
אסתר ביתן: כיוון שדיברת על צרפת, עדיין המבטא שלי מלווה אותי.
אסתר ביתן: בנושא נשים הרגשתי כל הזמן שאין לי שום בעיה להיות אשה, כי גדלתי עם ז'אן דארק מכיתה ב'.
אסתר ביתן: ראיתי את עצמי כל הזמן ז'אן דארק, וכאשר רציתי לעלות ארצה, אמרו לי תבואי לגור בגילה, כך תרגישי באמת ז'אן דארק, שאת לא תחזירי את השטח אם יום אחד יגידו להחזיר את גילה.
אסתר ביתן: אז באמת מהרגע שעליתי הרגשתי את עצמי שהנושא מעניין אותי מעל הכל.
אסתר ביתן: ויותר מהכל דווקא היה נושא הנשים.
אסתר ביתן: אני אישית טיפלתי בכמה מישורים כאשר התחלתי בנושא, מכיוון שפתאום הזכירו לי שהייתי עולה חדשה, פתאום נזכרו כולם שהייתי מרוקאית לכן אני עושה את המימונה, וכל מיני דברים למיניהם שפתאום היו מכיוון שאני אשה.
אסתר ביתן: מה פתאום בתור אשה אני באה להילחם למען נשים?
אסתר ביתן: עד היום ההוכחה שאני יו"ר חברות במפלגת העבודה, לא התייאשתי ולא אתייאש גם כן.
אסתר ביתן: כאשר דובר על נושא הבחירות המוניציפליות בצרפת, עקבתי אחרי זה, כי הערוץ הצרפתי מעניין אותי, לראות מה עושים.
אסתר ביתן: תאמינו לי, לפני כמה שנים הגברים הם שעזרו להעביר את החוק של הבחירות המוניציפליות.
אסתר ביתן: יומיים דיונים, כאשר הגברים שלטו בדיונים, אלה גברים, הם שאמרו שנשים יהיו 50% בכל הבחירות המוניציפליות.
אסתר ביתן: וכאשר יש בחירות מוניציפליות, אם אין 50% הם לא מקבלים מימון, לא מקבלים שום דבר.
אסתר ביתן: אז הייתי מסתכלת על זה, ומתה מקינאה, כפי שאתן יכולות לתאר לעצמכן.
אסתר ביתן: סיפרתי זאת כל הזמן, אמרתי רגע, למה אצלנו אף אחד לא קם ואף אחד לא עוזר לנו.
אסתר ביתן: אם אנחנו מדברים על הנושא של החשיבות, החשיבות שצריכה להיות היא של המפלגה.
אסתר ביתן: עם כל הכבוד לכל הגופים שירצו לעזור.
אסתר ביתן: אם לא בתוך המפלגה לא נעשה, תאמינו לי, שום דבר לא יעזור עם כל הכבוד, מכיוון שרק בתוך המפלגה.
אסתר ביתן: מאז שאני נבחרתי, אני רוצה להזכיר לכן, מהוועידה ב-1997 שאז כל החברות נלחמו, ואז עבר כחוקה, עברנו מ-25 ייצוג חברות במוסדות ל-35% עם דירוג של השנים ומ-2001 היינו חייבים ליישם את ה-35% עד 2005.
אסתר ביתן: תאמינו לי עד כדי כך, שבכל הוועדות שאני נמצאת כדי לשמור על ליישום של ה-35% אמרו לי גברת, 35%.
אסתר ביתן: אמרתי, אתם לא יודעים מה מחכה לכם, מכיוון שלפי אותה חוקה, עכשיו, ואמרתי את זה אתמול בועדה מתמדת לקראת הועידה ב-30 לחודש, תתחילו כבר לקרוא לי גברת 40% מכיוון שעכשיו אנחנו חייבות את היישום של ה-30%.
אסתר ביתן: אז אם אנחנו לא נעשה מתוך המפלגות, ותאמינו לי אין לי פחד מאף אחד.
אסתר ביתן: אין לי פחד לא במבטא, לא בטעויות בעברית בשום דבר.
אסתר ביתן: אם אני מאמינה במשהו אני מעבירה אותו.
אסתר ביתן: בנושא של הייצוג לכנסת, גם בבחירות האחרונות ישבתי עם קבוצת חברות ובראשן יעל דיין ועבדנו על כך שצריך באמת לעבוד על ה-25%, מכיוון שלפני כן היו 20%.
אסתר ביתן: עכשיו כבר הודעתי אתמול שלפחות את ה-30% נעבוד על כך.
אסתר ביתן: זאת אומרת שאם לנו יש את ה-40% ואם לנו יש את ה-30% מי אומר שאנחנו לא נקבל יותר, הכל תלוי בנו.
אתי לבני: תודה רבה, אותנו את שיכנעת.
סימי מור: מה שאני רוצה לומר כבר נאמר, ללא הכללת האכיפה בנוסח החוק עצמו זה לא יעבוד.
סימי מור: זה הדבר שלדעתי הוא החשוב ביותר.
מיכל יודין: זו אחריות כולנו.
גליה ציון: אכיפה לצערי זו מלה שאפשר עוד מעט למחוק מהמילון.
גליה ציון: אנחנו כמי שמתמודד כמעט יום-יום בכל הנושאים, בכל חוקי השיוויון, רואים שאכיפה זה אחד הצדדים הקשים ביותר.
גליה ציון: בנעמ"ת עכשיו כמכלול הולכים יותר לכיוון הגזר, למרות שדווקא בחוק הזה בשלב ראשון צריך להעביר אותו כגזר, בשלב השני בהחלט הוא צריך לבוא עם מקל למי שלא יעמוד בסטנדרטים האלה.
גליה ציון: אבל שיטת הסלאמי היא שיטה טובה ביותר.
אתי לבני: גליה, אנחנו מדברים על אכיפה, איזה מנגנוני אכיפה יש לנו חוץ מהגזר בחוק הזה?
גליה ציון: בשלב ראשון זה לא יעבור,
אתי לבני: החקיקה שאנחנו הולכים - - -
גליה ציון: בסדר, מפלגה שלא עומדת בתנאים מינימליים, להוריד לה.
גליה ציון: מפלגה שיש לה רק גברים, להוריד לה.
נדיה חילו: לא רק לתת את המיכסה, אלא להוריד לה מהמיכסה לחבר כנסת.
מרי חדייר: צריך להקים ועדה בראשות של שופט בדימוס, כמו דורנר למשל.
מרי חדייר: היא תבחן את כל הדברים האלה.
אתי לבני: אין מה לבחון.
אתי לבני: יש לנו רק גזר.
אתי לבני: צריך להיות ברור, צריך ללכת גם פוליטית ולנסות ולהעביר את זה, ולכן המקל לא צריך להיות כאן, בשלב הזה אני חושבת.
גליה ציון: אין ספק שבשלב הזה עם מקל זה לא יעבור.
גליה ציון: אפשר ללמוד מנסיון טוב ומנסיון רע.
גליה ציון: מנסיון רע – הייתי לפני שנה בגרמניה במשלחת, שם יחסית המצב טוב.
גליה ציון: יש שם 30% נשים במחיר אדיר.
גליה ציון: שיעור הילודה בקרב נשים שהן לא מהגרות הוא פחות מאחוז אחד.
גליה ציון: המחיר אדיר, כל מי שנפגשנו שם או ברווחה, או בחינוך, או בדברים שהם באופן סטנדרטי קונבנציונלי קונסרבטיבי משוייכים לנשים.
גליה ציון: אז אנחנו צריכים לשאוף מעבר לזה.
גליה ציון: הדבר השלישי שאני רוצה להגיד, זה בנושא מה אפשר ללמוד מגברים – NET WORK, זה מה שיש להם ואין לנו.
גליה ציון: אני רוצה לספר לכם על נסיון אחד מוצלח שהוא גם רלבנטי בימים אלה, ואולי יצטרכו לחשוב עליו גם בכנסת, בעתיד הקרוב, הממש קרוב, בטווח של השבוע הקרוב, אלא אם השתנה משהו בעקבות החקירה של הרב הראשי.
גליה ציון: עתידה להתכנס הוועדה למינוי דיינים.
אתי לבני: אנחנו מטפלים בזה.
אתי לבני: יש הפגנה ביום רביעי.
גליה ציון: אני יודעת מכל העניין הזה.
גליה ציון: אנחנו עמדנו לא על מדרגות הרבנות, אבל מדרגות בג"צ, כאשר ניסינו למנוע את המינוי של דיין לבית הדין הרבני הגדול בגילגול הקודם.
גליה ציון: וכשעמדנו שם הבנו שהמשחק זה לא שם, לנסות לרוץ אחרי הרכבת, אלא להיות עליה.
גליה ציון: היתה התארגנות של קואליציית נשים שנקראת "עיקר" להכניס לוועדה למינוי דיינים עורכת דין מטעם לשכת עורכי הדין, העבודה כקואליציה שזה משהו לצערי די נדיר בעולם הנשי, זה משהו שאפשר ללמוד ממנו.
גליה ציון: זה משהו שבלעדיו כל החוקים היפים שאנחנו נכתוב לא יבואו לידי ביטוי אמיתי.
גליה ציון: אנחנו חייבות לפתח רשת של קשרים ותמיכה אמיתית, ובזה אני די מתחברת למה שאמרה חברת הכנסת ענבל גבריאלי, זה בדיוק העניין.
גליה ציון: אם לא נחבור ביחד בנושאים הנשיים ולקדם נשים לאו דווקא למקומות שהם בהגדרה מקומות נשיים, כל זה יהיה יפה וזה יהיה עוד אות ותו בספר החוקים.
גליה ציון: תודה רבה.
שרי דיסקין: אני חרדית, הגעתי לכאן במקריות כי הרמתי טלפון לפני שבוע למיכל.
שרי דיסקין: היא זו שנתנה לי ירי בתוך המוח, היא הכניסה לי את הנושא של הדיינים.
שרי דיסקין: חבר'ה, מי שאשם בנושא הדיינים הם דווקא אלה שיושבים לכם כאן בפרלמנט ולא החרדים.
שרי דיסקין: אני לא רוצה שתתפלאו על הנושא, בדיוק אמרתי ונתתי לזה הגדרה, שמי שממנה את הדיינים לפי איך שבא לו ברמה הפוליטית, אם הוא יקח מנתח שייבחר ברמה הפוליטית, ויינתח אותו בניתוח לב פתוח הוא יסכים, הוא יחתום על זה, אני מוכנה שגם את הדיינים הוא יביא באותו סגנון.
שרי דיסקין: אני רוצה רק להגיד לכם בתור חרדית, אחרי מה שאמרה נדיה אין לי הרבה מה להוסיף.
שרי דיסקין: רק אני יכולה לומר שבעצם בציבור החרדי אין אפילו אחת, זה ההבדל בינינו.
שרי דיסקין: לפני שבוע הגעתי למקום שהוא נטו חרדי, יושבת שם מזכירה.
שרי דיסקין: בשלב מסויים הייתי צריכה להעביר פאקסים.
שרי דיסקין: היא אומרת לי תשמעי – אני מדברת על בחורה חרדית חסידית מחסידות בויאן.
שרי דיסקין: היא אמרה הגעתי לטופ, אני יושבת כאן בלשכה הכי גבוהה, אני לא אוכל יותר מזה, איך, מה, הרי אין לנו מה לעשות.
שרי דיסקין: גם נמאס לי, זה לא שייך.
שרי דיסקין: אמרתי לה, תשמעי עומדים להעביר חוק כזה וכזה על ייצוג נשים.
שרי דיסקין: היא אמרה, איך זה יכול, איך זה יעבור אצלנו.
שרי דיסקין: אנחנו עושות את כל העבודה בלשכה, מי שקוצר את החיטין הם אותם הגברים שאף פעם לא למדו שום חומר ושום נושא.
שרי דיסקין: לי אישית אין זמן, אבל אם היו לי הכוחות, הייתי יושבת ומסבירה לחברות, אתן אלה שיושבות בסמינר קורעות את עצמכן, ואחרי זה אותו בחור שישב ולמד בכולל שאני לא מזלזלת, אבל למד בכולל, לא ייתכן שהוא יבוא ויקצור את כל החיטין ואת הכסף.
אמל זיאדה: אני ממרכז מסאווה.
אמל זיאדה: אנחנו מסתכלות על הצעת החוק, אבל אנחנו לא מתלהבות הרבה.
אמל זיאדה: בעד ייצוג נשים אין על זה ויכוח, וייצוג הולם כמובן.
אמל זיאדה: מדובר כאן בהצעת חוק שהיא פוגעת בעיקרון אחר וזה עיקרון השיוויון של מינוי מפלגות.
אמל זיאדה: מפלגות קטנות שהן מפלגות ערביות, אמנם אני ערביה, אבל אני בעד הצעת החוק הזאת כהצעה שאולי יכולה לתת איזה פוש מסויים, אבל אני לא יכולה להתעלם גם מהעובדה שהיא פוגעת בעיקרון אחר.
אמל זיאדה: הרי אני שייכת לחברה, אני לא יכולה לבוא ולהגיד שאני רוצה לקדם נדבך מסויים, ונדבך אחר אני פוגעת בו.
אמל זיאדה: אני לא יודעת למה יש כאן תמימות דעים.
מיכל יודין: מדובר ב-40%.
אמל זיאדה: אני בחיים לא אוכל להגיע למצב של מפלגה גדולה.
אמל זיאדה: אז מה עושות המפלגות הקטנות?
אמל זיאדה: זה פוגע - - - חוק של מימון מפלגות יכול לאפשר את זה, חוק מפלגות יכול לבסס את עיקרון הדמוקרטיה.
אמל זיאדה: דמוקרטי זה גם לתת שיוויון מגדרי, אז אפשר להכניס את זה שם.
נדיה חילו: אין שום דרך אחרת.
נדיה חילו: כמו שהיה במרצ, אין שום דרך.
אמל זיאדה: מרצ זאת לא דוגמה.
מיכל כפרי: הגיע הזמן שבכל המפלגות, כמו שחברי כנסת ערבים במפלגת העבודה, יכולות להיות גם נשים חברות כנסת ערביות במפלגת העבודה.
מיכל כפרי: זה לא עניין פה רק של מפלגות ערביות.
אמל זיאדה: מדובר פה על משהו אחר לגמרי.
מיכל כפרי: לדברי עורכת הדין גליה ציון, יש לי שתי הערות.
מיכל כפרי: אני עוסקת בנושא קידום והעצמת נשים הרבה מאוד שנים, המון שנים.
מיכל כפרי: עוד טרם תחילת הבית הזה.
מיכל כפרי: הנושא כאן ב-1992.
מיכל כפרי: אני חושבת שאני מכירה הרבה מאוד קואליציות בנושא קידום מעמד האשה, מעבר לעיקר שההתחלה היתה דרך שדולת הנשים, הרבה מאוד קואליציות, חלקן הצליחו יותר, חלקן פחות.
מיכל כפרי: אבל אני לא חושבת שיש הבדל גדול בנושא הזה, להיפך.
מיכל כפרי: אני חושבת שאצל נשים אני מוצאת הרבה מאוד קואליציות.
מיכל כפרי: ההערה לגבי מה שראית בגרמניה בנושא המחיר האישי.
מיכל כפרי: בארצות אירופה לגבי ילודה הוא שונה לחלוטין, ולכן אני לא חושבת שזה כל כך רלבנטי.
מיכל כפרי: גם אני פגשתי פוליטיקאיות בגרמניה וחלקן נשואות עם משפחות מטעמים שונים לחלוטין.
מיכל כפרי: אני חושבת לעניין שנדיה העירה בנושא של הרשויות המקומיות, צריך לתת את הדעת שם.
מיכל כפרי: הדעת מאוד חשובה שם, משום שהבחירות ברשויות המקומיות הן פחות פוליטיות מאשר בכנסת.
מיכל כפרי: וכאן הנושא של תיגמול כספי, יכול להיות מאוד מאוד חשוב.
אתי לבני: יפה, הערה חשובה.
עדי ברשדקסי: לתומי חשבתי גם שלא צריך צריך העדפה מתקנת.
עדי ברשדקסי: הייתי בצבא - - -
אתי לבני: עכשיו יש לנו חוק להעדפה מתקנת בצה"ל שקיבל אישור של הצבא.
אתי לבני: בימים אלה עולה לוועדת שרים.
עדי ברשדקסי: היום אני חוזרת בי, ואני אומרת ללא חוק לא יהיה שום דבר בצבא, כי כל רמטכ"ל מוסיף עוד אלוף משנה אחת, והיא תתהדר בקידום ובזה זה נגמר.
עדי ברשדקסי: בלי חוק לא יקרה פה שום דבר.
עדי ברשדקסי: הדבר השני הוא, מישהו ניסה להעלות את זה וקצת השתיקו.
עדי ברשדקסי: אותה ועדת רביב שהיום מקפידה על המינויים, אני היום חברה בדירקטוריון.
עדי ברשדקסי: אני בטוחה שכאשר הציעו אותי, הציעו עוד הרבה דברים אחרים שכנראה לא נפלו ממני, או פחות טובים או יותר טובים ממני.
עדי ברשדקסי: אבל היו חייבים לבחור אישה לדירקטוריון, אני קודמתי ואני תורמת שם לא פחות ממישהו אחר.
עדי ברשדקסי: ולכן כאשר את שואלת חברת הכנסת אתי איך לאכוף את זה, חייבים למנות את המנגנון הזה.
עדי ברשדקסי: כי גם הכספים לא תמיד הם יהיו הגורם שיסייע למפלגות עשירות שלא כל כך צריכות את הכספים האלה.
אתי לבני: זה דבר אחר, זה לא אותם כללים.
עדי ברשדקסי: בסדר, אז אני לא יודעת איך מחפשים את המנגנון הזה, אבל זה עובד.
עדי ברשדקסי: זה עובד היום בהרבה מאוד דירקטוריונים, וזה עובד במרכזים נשיים.
עדי ברשדקסי: אני לא מכירה את כל הפעילות של הכנסת והוועדות, ותסלחו לי.
עדי ברשדקסי: אבל ועדה כזאת היא כל כך חשובה, באו לכאן הרבה נשים, ואני מאוד מכבדת את זה, איפה הגברים?
עדי ברשדקסי: היה פה גבר שכל כך התהדרנו בו כל הזמן.
עדי ברשדקסי: זאת בושה.
עדי ברשדקסי: צריך לזכור שכאשר נרצה לשכנע ולהעביר את החוק הזה, צריך לשכנע את הגברים שהם לא פה.
עדי ברשדקסי: נצטרך לראות איך אנחנו מטפלים בהם, כי זו דרך לא פשוטה.
עדי ברשדקסי: כי אנחנו מאיימים על הגברים האלה על המקומות שלהם, בעיה שאנחנו צריכים לחשוב עליה ולטפל בה.
עדי ברשדקסי: הדבר האחרון הוא שעם הכסף כנראה שאין ברירה.
עדי ברשדקסי: אני אישית – החיבור הזה שבין כסף לבין זה שנגרום לחוק לאכוף אותו נראה לי פגום.
אתי לבני: אני אשמח לשמוע רעיונות אחרים.
אודליה לוי-אטינגר: נציגת הוועדה לקידום מעמד האשה בלשכת עורכי הדין.
אודליה לוי-אטינגר: שתי הערות – אחת כללית ואחת ניסוחית.
אודליה לוי-אטינגר: ההערה הכללית היא, יחד עם התמיכה בהצעה הזאת, ואני חושבת שהיא צעד מאוד חשוב, לי מפריע שההצעה הזאת באיזשהו מובן עושה הפחתה של חשיבות העניין.
אודליה לוי-אטינגר: בעצם מה שההצעה הזאת באה לעשות, זה לתת איזשהו תיגמול כספי קטן יחסית, לזרוק סוכריה למי שמקדם נשים.
אודליה לוי-אטינגר: באיזשהו מובן זה הופך את הנושא המאוד חשוב והעקרוני שלנו למשהו של התחשבנות כספית קטנה.
אודליה לוי-אטינגר: בעניין הזה הייתי חושבת על חוקים אחרים שבהם הייתי מבססת את העיקרון של ייצוג נשים ההולם לנשים בתוך מפלגות, בתוך סיעות, וזה רק עוד כלי אחד ליישם את אותו עיקרון.
אודליה לוי-אטינגר: אבל כצעד ראשון, להכניס את כף הרגל לתוך הדלת, ואחר כך להתחיל את הירייה.
אודליה לוי-אטינגר: הנושא השני הניסוחי, אני מבינה שהכוונה כאן היתה להבטיח 40% ייצוג, והניסוח הזה לא לגמרי נותן את זה.
אודליה לוי-אטינגר: הוא נותן את זה בחמישיה הראשונה, הוא לא בהכרח נותן את זה אחר כך.
אודליה לוי-אטינגר: אם נחשוב על סיעה של 9-8 חברים, אז אנחנו נהיה במצב של שתי נשים, ואז השגנו לא את מלוא המטרה.
אודליה לוי-אטינגר: יכול להיות שעם קצת משחק ניסוחי פה אפשר להגיע לתוצאה טובה יותר, ואנחנו מציעות את עזרתנו בעניין הזה.
אודליה לוי-אטינגר: הכוונה מבורכת.
מיכל יודין: לגבי כל ההצעות שיש לכן, בקרוב נדון על זה פה.
אתי לבני: מסמך זהה בכל אחת מחמישיות המועמדים.
אתי לבני: זאת אומרת שאם יש תשעה, אז אנחנו מספר זהה.
וופא שהין: בעניין תמיכה בהצעה זו, אני חושבת שחשוב לנו לצאת מנקודת זכות, שזו הזכות שלנו שיהיה לנו ייצוג שווה.
וופא שהין: לא חשוב אם זה עם תמריץ כספי למפלגות, או לא.
וופא שהין: אבל זה יהיה מנקודת זכות בשבילנו.
וופא שהין: חשוב לנו לכלול גם את הרשויות המקומיות שיהיה לנו ייצוג נשים ברשויות המקומיות.
וופא שהין: נקודה אחרת שאני רוצה לדבר עליה, שבמקביל לתכנית, או להצעת החוק, גם להקצאת תקציבים ייעודיים לרשויות המקומיות לפיתוח אזורי למען קידום נשים והעלאת המודעות שלהן, פיתוח הכישורים שלהן לעניין הפוליטי.
וופא שהין: תודה רבה.
אתי לבני: זה נושא מאוד חשוב אבל לא במסגרת הזאת, ולא בסוף הישיבה.
אתי לבני: נשמח לדבר איתך על זה.
עדי דימאנט: אני חברת הנהלה בשדולת הנשים, ויושבת ראש פורום נשים של "יחד" במפלגה.
עדי דימאנט: אני רוצה לדבר על שתי נקודות בהיבט של היום שאחרי.
עדי דימאנט: למזלי אני נמצאת שם.
עדי דימאנט: הראשון הוא בקטע שהמפלגה אצלנו.
עדי דימאנט: נושא של 40% לנשים בכל המוסדות כבר הרבה זמן.
עדי דימאנט: עכשיו העברנו בתקנון לפני מספר חודשים שתי נשים בכל חמישייה ברשימה לכנסת.
עדי דימאנט: אני רוצה לספר לכם שזה מאבק פנימי קשה, הצלחנו לעשות את זה, אבל עד היום ישנם הרבה חברי כנסת שרואים אותי בתור מי שהוציאה אותם מהכנסת.
עדי דימאנט: כי כל אשה בפנים זה גבר אחד בחוץ.
עדי דימאנט: אבל זה אפשרי.
עדי דימאנט: זאת אומרת אפשר לעשות את זה עם נשים בתוך המפלגה.
אתי לבני: 40% בכל חמישייה, איך אתן בניתן?
עדי דיאמנט: 40% בכל חמישיה.
עדי דיאמנט: יש לנו בעייה כי החמישיות שלנו מתחילות אחרי היושב ראש.
עדי דיאמנט: אז אפילו אנחנו לא מצליחים לעמוד בתנאים.
עדי דיאמנט: היה ויכוח גדול, ואיכשהו המתנגדים הצליחו להגיד שהיתה הבנה שמתחילים אחרי היושב ראש.
עדי דיאמנט: רק שתבינו איזה מאבק זה, מכל פינה ומכל מקום מנסים לקעקע.
קריאה: אבל אלה חברי הכנסת, לא חברי המפלגה.
עדי דיאמנט: חברי המפלגה.
עדי דיאמנט: המאבק מאוד גדול, ופשוט מעניין להגיד שגם אחרי שהחוק קיים, עדיין יש מאבקים ברמה מאוד מאוד אישית.
עדי דיאמנט: המקום השני זה דווקא הרשויות המקומיות.
עדי דיאמנט: אני חברת מועצה ברעננה, שזו עיר שיש בה היום במועצת העיר 8 נשים מ-19.
עדי דיאמנט: זאת אומרת אנחנו נמצאים בדיוק ביום שאחרי.
עדי דיאמנט: גם ב"יחד" ישנה החלטה שהבטחת ייצוג אומרת על כל שלישייה, כי במועצות מקומיות אי אפשר ללכת על מספרים גדולים.
עדי דיאמנט: בכל שלישייה ייצוג לכל אחד משני המינים.
עדי דיאמנט: במקרה בפריימריס אצלנו נבחרו 3 נשים במקומות הראשונים, ואז צריך לעשות הקפצה של גבר.
עדי דיאמנט: אבל נבחרנו רק 2.
עדי דיאמנט: אני חושבת שזה נכון להגיד על היום שאחרי.
עדי דיאמנט: מה קרה במועצת העיר?
עדי דיאמנט: במועצת העיר היתה הבנה לא ממשלתית, אלא מתוך רחשי לב של הציבור, ומישהי אמרה את זה, שרוצים לראות יותר נשים.
עדי דיאמנט: הבינו בקדנציה הקודמת כבר ראשי המפלגות שצריכים להציב נשים ברשימות.
עדי דיאמנט: הן באו והציעו, כמו שאמרה חברת הכנסת גבריאלי.
עדי דיאמנט: הציעו לנשים להיכנס לרשימות, ובקדנציה הקודמת היה ייצוג יפה של נשים שנבחרו במקום שני או שלישי ברשימות שהציעו להן.
עדי דיאמנט: מה קרה בקדנציה הזאת, בקדנציה הזאת הנשים הבינו שיש פה אפשרות, והבינו שלהיכנס ולנסות להילחם זה לא מאבק חסר סיכוי, בפריימריס היו מאבקים קשים בין הנשים והגברים.
עדי דיאמנט: התמודדו נשים בתוך הפריימריס ברעננה בכל המפלגות, מספר 2 של המפד"ל זו אשה.
עדי דיאמנט: מספר 2 ברשימה עצמאית זו אשה.
עדי דיאמנט: מספר 2 בליכוד זו אשה.
עדי דיאמנט: אצלנו יחד 1 ו-2 נשים.
עדי דיאמנט: בשינוי אשה מקום ראשון.
עדי דיאמנט: ברשימה של ויאלסקי ריצ'-רצ'.
עדי דיאמנט: כל זה בא בעקבות זה שנשים הבינו שהן יכולות לעשות את זה, ואם הן יכולות לעשות את זה, הן לא מבזבזות אנרגיה על פול גאז בניוטרל.
עדי דיאמנט: ברגע שאנחנו יכולות לעשות את זה, התעוררו כל אותן נשים שאמרו שלא רוצות, הן כן רוצות.
אתי לבני: רעננה זה מקרה מיוחד במינו.
מיכל יודין: אפשר בכל מקום, גם בהר-אדר, ראש העין, יותר נשים.
גליה גולן: ברגע שיש חוק, אם יש אפשרות כבר רואים את זה.
גליה גולן: זה העניין הזה של התמריץ לנשים בעצמן להתמודד כשמשנים את התנאים, כשהן רואות שיש אפשרות.
מיכל יודין: בהר-אדר יש יותר נשים במועצה מגברים.
קריאה: בכל אזור השרון היתה התמודדות גדולה של נשים.
לאה מלול: רק לעזור ליושבת ראש הוועדה לסיים את הישיבה בנימה של בדיחה, ויסלחו לי הגברים פה.
לאה מלול: אדם נכנס לניתוח, יוצא המנתח ואומר למשפחה, תשמעו אין ברירה צריך להחליף את המוח.
לאה מלול: שאלו כמה זה יעלה, הוא אמר, מוח של גברים 2,000 דולר, מוח של אשה 1,000 דולר.
לאה מלול: אחד מהגברים של המשפחה יוצא בגאווה למנתח ואומר לו, תשמע, רק לידיעה אישית שלי, מה ההבדל.
לאה מלול: הוא אמר דבר מאוד פשוט, המוח של הגבר חדש, והמוח של האשה משומש.
לאה מלול: שיהיה לכן בהצלחה.
מיכל יודין: אני קוראת פה לכל אחת ואחת שגם מייצגת ארגונים אחרים.
מיכל יודין: אנחנו צריכות כמו שנאמר לפעול בקואליציה.
מיכל יודין: אני חושבת שהיום מעבר להצעת חוק שתנוסח, תגישו הצעות נוספות, תיקונים.
מיכל יודין: כל מי שיש לה היום מה לומר, תעבירו את זה, או לאתי או אלינו, ואנחנו מייד ומהר נתחיל לעבוד על זה.
מיכל יודין: שנית, תדעו דבר אחד, שהציבור היום מוכן לייצוג גדול יותר.
מיכל יודין: זה בעצם יביא, כאן צריך להציג בפני המפלגות, זה צריך להיות אינטרס של המפלגות.
מיכל יודין: יש להן סיכוי להגביל את מספר המנדטים, וזאת צריכה להיות האמירה כלפי ראשי המפלגות וחברי הכנסת.
מיכל יודין: הציבור רוצה לראות יותר, וכך יגדילו את כוחן בכנסת.
מיכל יודין: יש סיכוי לקבל יותר מנדטים.
מיכל יודין: שלישית, כל מי שיש לה קשר לחברי כנסת, לובי, לובי, לובי.
מיכל יודין: כל מי שיש לה קשר שיודעת לשבת היום על חברי הכנסת.
מיכל יודין: לתת להם להבין שזה האינטרס שלהם, כי התדמית כל כך שלילית, והציבור מאס, וכך ברגע שאנחנו נשתף אותם במחשבה הזאת, זה יתן להם מעמד אחר.
מיכל יודין: אז לובי, ולובי.
מיכל יודין: אני פונה לכל אחת ואחת מכן, בואו נעבוד יחד על זה.
אתי לבני: תודה לכן, זו היתה ישיבה מאוד חשובה.
אתי לבני: אנחנו יוצאים ממנה עם הצעת חוק שאנחנו הולכים במהירות האפשרית לקדם אותה.
אתי לבני: אני אבדוק מה קורה ברשויות המקומיות.
אתי לבני: אני מזמינה את כולכן ביום רביעי בשעה שש, אנחנו עושות הפגנה מול משרדו של השר חיים רמון לגבי מינוי דיינים חרדיים לבתי הדין.
אתי לבני: אנחנו נשלח לכל הקואליציות, נעמוד שם עם שלטים, ונקרא לו לא למנות רבנים מהמגזר החרדי.
גליה ציון: בפעם הבאה כשיהיה מינוי בכנסת, שיהיו נשים שתשבנה בוועדה הזאת.
גליה ציון: צריך פשוט לשלוח נשים לכל המקומות המשפיעים.
גליה ציון: זאת השורה התחתונה.
אתי לבני: אני שמחה לארח את כולן וכולם פה בכנסת, באירוע מאד חגיגי וחשוב, שהנושא שלו – כולם יודעים - השקת אתר האינטרנט של מרכזי סיוע לנפגעי ולנפגעות תקיפה מינית.
אתי לבני: האתר הזה עולה ממש – אני לא יודעת אם ברגעים אלה, אבל בוודאי בשבוע זה לאוויר, ואני בטוחה שהוא ילך וישרת את מטרתו יותר ויותר.
אתי לבני: מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי עבירה מינית זה פרוייקט אדיר של החברה האזרחית, וכמו ששמעתי עכשיו, מתחיל להיות מימון ממשלתי – יש לאורך השנים, אבל עכשיו הוא מתחיל להיות משמעותי.