GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טליה לבני: דבר נוסף- המלצה אחת שלי היא, שכאשר מנסחים נושא שנוגע לנשים, להעביר אותו לכל ארגוני הנשים באמצעות הוועדה- להביא לוועדה, ולשמוע לפני במקום בדיעבד.
טליה לבני: לא היינו שותפים - אף אחד לא היה שותף - וביקשנו להיות שותפים כשהיינו חלק מהמאבק.
טליה לבני: דבר שני, הייתי מבקשת שתתקבל החלטה שאנחנו קוראים או מחייבים את משרדי הממשלה לתת לנו דיווח על ניצול התקציב כמו שבכל גוף ובכל דירקטוריון, וצריך לעשות את זה במחצית השנה ובספטמבר- שני הרבעונים, לבוא ולקבל.
טליה לבני: ולא רק זה אלא להצביע ולנתח מדוע זה לא נוצל, על מנת שיהיה סיפק בידי כל הצדדים לנצל.
טליה לבני: כי הכוונה, הרי, שהתקציב מוקצה היא שהוא נועד לקיים מטרה, וכשהוא לא נוצל, המטרה לא מולאה.
טליה לבני: זה לא שהכסף נשאר אלא המטרה קוימה.
סיגל שלח: אני מהתמ"ת, מינהל תכנון וכלכלה, שלמעשה הפעיל את התוכנית לשילוב הורים יחידים בשוק העבודה בשנה הראשונה שלה, והיום התוכנית מופעלת על-ידי מינהלת לקידום ופיתוח תעסוקה.
סיגל שלח: אקדים ואומר שלתכנית היו בעצם כמה כלים.
סיגל שלח: כלי אחד - הכלי המרכזי, הכלי שתוקצב בצורה המקיפה ביותר בתכנית - היה תמריצים להורים יחידים להשתלב בעבודה- תמריצים כספיים ותמריצים למעסיקים לקלוט את אותם הורים יחידים לעבודה.
סיגל שלח: סעיפים נוספים הוקצו, היו אמורים להיות מוקצים להכשרה מקצועית והתקציבים האלה התקבלו רק מאוחר יותר במהלך שנת ההפעלה.
אתי לבני: אלה התקציבים שמופיעים לנו כאן בטבלה.
סיגל שלח: כן, יש שם תקציב כולל.
סיגל שלח: תקציבים נוספים היו להנחות במעונות יום, שעד כה לפחות נאמר על-ידי מנהלת האגף למעונות יום שפנתה וקיבלה את העידוד הזה, אבל היא פנתה עם בעיה אחרת במהלך זה, בעצם השתתפות במסגרות תומכות שהן מעבר לשעות הפורמליות של מסגרות החינוך לילדים שבגילאים 4 עד 7 או עד 9, וכאן היתה הסכמה מול האוצר להקצות חלק, או להוסיף חלק מהכספים שלא נוצלו לטובת הפעלה של מערכת צהרונים כזו, והכלי הזה נבנה ואמור להיות מופעל בחודש הקרוב.
סיגל שלח: ממה נובע הניצול הנמוך- כאן אני חייבת להגיד שחלק גדול מהתקציב או כמעט 40 מיליון מתוך התקציב, היה מיועד לתמריצים - תמריצים להורים יחידים, ותמריצים למעסיקים - והתקציב הזה נוצל.
סיגל שלח: הניצול עומד על 35% - 40% של ניצול התמריץ, וזה נובע מאי עמידה בתנאים.
סיגל שלח: במהלך ההפעלה של התוכנית נערכו כל מיני הגמשות ביחד ובהתייעצות עם האוצר, בתנאים מכיוון שחלק מהתנאים היו בלתי סבירים לחלוטין.
סיגל שלח: לדוגמה, על מנת לקבל את התמריץ הורה יחיד אמור להגדיל את שכרו ב-1,200 שקלים בכל חודש במשך שלישון מלא בהשוואה לשכר הקובע שהוא קיבל במהלך החודשים מאי, יוני, יולי 2003.
אתי לבני: כלומר, אם אם חד-הורית הרוויחה 2,000 שקל, היא צריכה כל חודש להגדיל את השכר ב-1,200 שקל?
סיגל שלח: בעיקרון זה נכון, זה היה תנאי שהיה בלתי הגיוני, וראינו שהן גם לא מצליחות להגיע.
אתי לבני: מי קבע את הקריטריונים האלה?
סיגל שלח: אני לא הייתי בגיבוש של הקריטריונים.
סיגל שלח: זה היה האוצר יחד עם משרד התמ"ת.
טליה לבני: האוצר.
טליה לבני: גם כשלתמ"ת היו הסתייגויות, האוצר הכריע.
סיגל שלח: הקריטריון הזה שהיה בלתי הגיוני - אמרת שקשה מאד למישהי שעבדה בשני-שליש משרה להגדיל, על אחת כמה וכמה למי שעבדה במשרה מלאה להגדיל ולקבל - הקריטריון הזה הוגמש, למעשה, החל מההארכה של התוכנית.
סיגל שלח: וכאן המקום להגיד שהתכנית היתה אמורה לפעול מאוגוסט 2003 ועד סוף יולי 2004.
סיגל שלח: היא הוארכה לבקשת המשרד ובהסכמת האוצר בשנה נוספת, רק להורים חדשים שנכנסים לתוכנית.
סיגל שלח: כלומר, מי שניצל שנה מלאה של תמריצים או מיצה הטבות אחרות בתוכנית לא זכאי להמשיך ולקבל הטבות.
אתי לבני: בכמה הורים תכננתם, בכמה משפחות כאלה?
סיגל שלח: טופלו הרבה מאד משפחות במסגרת מענקים.
סיגל שלח: שולמו מענקים ותמריצים ל-2100 הורים יחידים שהגישו וקיבלו את התמריץ.
טליה לבני: מתוך 126,000.
סיגל שלח: לא, כאן אני חייבת על מנת להעמיד דברים על דיוקם.
סיגל שלח: התכנית הזאת התייחסה להורים יחידים ששהו במאי 2003, והיא עד היום מתייחסת לאוכלוסייה הזאת במערכת הבטחת הכנסה של ביטוח לאומי.
סיגל שלח: היו כאלה בראשונה 42,000 מקבלות הבטחת הכנסה ועוד 15,000 מקבלות דמי מזונות.
אתי לבני: כלומר, אנחנו מתקרבים ל-60,000 ואתם טיפלתם ב-2,000?
סיגל שלח: "טיפלתם", זה לא נכון.
סיגל שלח: קיבלו תמריצים 2,100.
אתי לבני: כלומר, רק 2,100 הצליחו לעבור את הקריטריונים שנבנו?
סיגל שלח: צריך לשאול כמה ניסו לחפש עבודה, כמה פנו לשרותי התעסוקה, כמה אוישו בעבודה וכו'.
סיגל שלח: אוישו בעבודה- כיום עומד על כ-13,000-14,000 הורים יחידים, וצריך להסתכל על המספר קצת פחות מזה, או באזור ה-11,000, שבעצם אוישו בעבודה על-ידי שרות התעסוקה לפני 4 חודשים, שגם מגיעים למיצוי המענק רק אחרי 4 חודשים.
סיגל שלח: עדיין אנחנו מדברים על שיעור מיצוי נמוך יחסית גם ביחס לאלה שפנו לשרות התעסוקה ואוישו בעבודה.
סיגל שלח: נערכו הגמשות, הגמשות חלקיות.
סיגל שלח: בזמן ההפעלה בשנה הראשונה לגבי העובדות בסיעוד שהתגלו בעיות לגביהן, בעיקר עובדות מט"ב, שעובדות שעות מעטות בשבוע כיוון שהן נדרשות לעבוד בדרך כלל עם אותו קשיש, ובדרך כלל בשעות קבועות במהלך השבוע.
סיגל שלח: והן נדרשו להגדיל את שכרן ב-800 שקל בלבד, שזה בערך אותה הגדלה.
סיגל שלח: כלומר, זה נעשה לפי הגדלה שדיווחו העובדות האלה.
סיגל שלח: כמו כן נערכו הגמשות לגבי הורים יחידים שעבדו במהלך התקופה הקובעת ועבורם החל מאוגוסט 2004 ואילך נדרשות להגדיל או מי שמגדילה ב-800 שקלים בלבד יכולה גם להגיע ולקבל את התמריץ, היא לא חייבת להגדיל ב-1,200 שקלים.
סיגל שלח: מי שעבדה בתקופה הקובעת, והשתכרה 2,000 שקלים או יותר.
סיגל שלח: כמו כן נערכה הגמשה שמאפשרת בעצם כניסה הדרגתית לשוק העבודה.
סיגל שלח: כלומר, הורים יחידים שמשתכרים- נניח שהצליחו להגדיל ב-600 שקלים בשלישון הראשון, ובמידה והם הצליחו בשלישון השני להגדיל ב-1,200 שקלים, הם יקבלו את מלוא ההטבה - עבור שני השלישונים או שלושת השלישונים המועדים לכולם - בחודשים הבאים.
אתי לבני: מה עשתה ההגמשה הזאת?
אתי לבני: כמה אנשים נוספים נכנסו לעבודה?
סיגל שלח: שאלה מצוינת.
סיגל שלח: אבל מכיוון שהגמשה זאת נכנסה לתוקף רק באוגוסט 2004, והתשלום המשולם הוא בעצם אמור להיות עכשיו, אנחנו נדע בחודש הבא.
אתי לבני: יש לכם הערכה כמה?
אתי לבני: ההגמשה היא סודית?
סיגל שלח: סודית?
סיגל שלח: לא.
סיגל שלח: התפרסמו אגרות שהופצו בכל לשכות התעסוקה, הופצו בכל מרכזי ההכשרה, נשלחו לביטוח לאומי, המקורות מעודכנים בכל ההגמשות האלה.
אתי לבני: מה אתם יודעים?
אתי לבני: ההגמשות האלה נתנו פתרון לכמה אנשים.
אתי לבני: אנחנו כבר באמצע ינואר.
סיגל שלח: את זה נוכל לדעת.
סיגל שלח: לפני התשלום האחרון היו 1.600 ובתשלום האחרון נוספו כ-400 הורים יחידים חדשים.
סיגל שלח: כלומר, ההגמשות אכן נתנו, אבל כדי לבחון את הדבר באופן יסודי יותר צריך לראות טווח זמן כי לא כולן מגישות בבת אחת, וזה הולך על פי ההגשה, על פי מועד ההגדלה.
סיגל שלח: נראה את זה בחודשיים הקרובים.
סיגל שלח: נראה באמת עד כמה זה פעל.
סיגל שלח: אני חייבת לומר שבפגישה האחרונה שלנו עם האוצר נערכו הגמשות נוספות לעוד מגבלות לבעיות בתוך התוכנית שהיוו מגבלות קשות.
סיגל שלח: למשל, הדרישה בתוך התוכנית לרצף עבודה בכל השלישון.
סיגל שלח: כלומר, מי עבדה למשל שלושה חודשים מתוך השלישון, הגדילה את שכרה ובחודש הרביעי לא הגדילה את שכרה, למעשה לא היתה זכאית לקבל את המענק עבור כל השלישון.
סיגל שלח: הדבר הזה טופל, אנחנו גם נראה את הדברים האלה בעוד - - -
נדיה חילו: אין נשים בוועדה.
נדיה חילו: חבל שגורמים כאלה לא נמצאים כי הרבה מאד מהעבודה היתה נחסכת, כי זה גורמים מקצועיים שיש להם הרבה מאד מה להגיד.
אתי לבני: ואנחנו רוצים להפנות את זה לאוצר.
אתי לבני: את אמרת סעיף נוסף לגבי צהרונים.
טליה לבני: האם נשלחה אגרת לאוכלוסייה, אלה שעובדות, על מנת להקביל, האם נשלחה אליהם איזושהי איגרת, מקום אוכלוסיית החד-הוריות - - זה נמצא בלשכות התעסוקה, זה ההבדל, כי מי שעובדת לא הולכת ללשכות התעסוקה, וזה לא מגיע, לכן היא לא יודעת.
סיגל שלח: בלשכות התעסוקה.
סיגל שלח: ראשית, בלשכות התעסוקה היתה בעיה של חלוקה למרות שזה הגיע, ובאגרות הפעם נערכה הפקת לקחים וכל מי שמגיעה, חייבת - יש רשימה - לחתום שקיבלה את האיגרת והיא מקבלת את האיגרת ביד.
סיגל שלח: לגבי נשים שעובדות, קיים מידע באינטרנט.
אתי לבני: אני רואה שצריך לשלוח ולהעביר את האינפורמציה.
סיגל שלח: אני רוצה לומר שכל מי שהיתה חשופה לתכנית הזאת, למעשה קיבלה הבטחת הכנסה במאי 2003, והאיגרות האלה היו במערך ביטוח לאומי.
סיגל שלח: כלומר, נשים שהגיעו בדרך כלל, רובן, לאיזשהו מערך טיפולי של שרות התעסוקה או של ביטוח לאומי- את האיגרות האלה קיבלו.
טליה לבני: הבטחת הכנסה קיבלה גם אישה עובדת.
טליה לבני: חלק הרי מההטעיה הגדולה של שר האוצר בזמנו, שאמר שהחד-הוריות אינן עובדות והנתונים אחר-כך טפחו על פניו, ש-95% מהחד-הוריות עובדות.
טליה לבני: גם אם היא עובדת היא היתה זכאית להבטחת הכנסה כי ההכנסה שהיא הרוויחה לא הספיקה.
טליה לבני: זאת אומרת, כמו שיש פה שתי הגדרות, צריך להבין, מדובר באוכלוסייה שעובדת והאוכלוסייה הזאת לא מגיעה ללשכות התעסוקה.
טליה לבני: יש דרך אחרת, אז צריך לנקוט באמצעים על מנת להגיע אליה, ולכן ההוכחה של הניצול זה כאילו רק לגבי אותו חלק שבכלל לא עבד, אנחנו עוד פעם מוכיחים שזה חלק קטן מאוכלוסיית החד-הוריות, הן היו אלה שחיפשו עבודה ואליהן אולי הגיע המידע.
טליה לבני: זאת אומרת, כשמכוונים לאוכלוסייה, צריך לוודא בראש וראשונה שהאוכלוסייה אכן תקבל את המידע.
סיגל שלח: זה נכון, את צודקת במה שאת אומרת, אבל היו שני קמפיינים פרסומיים ממילא.
סיגל שלח: זה נכון ש-40% ממקבלות הבטחת הכנסה במאי 2003 מביטוח לאומי עבדו באיזושהי חלקיות משרה.
סיגל שלח: חלקן נדרשו להתייצב בשרות התעסוקה וחלקן לא נדרשו להתייצב בשרות התעסוקה.
סיגל שלח: יש לציין שהתמריץ הזה נועד בעצם לעודד נשים גם להגדיל את משרתן ולכן אם היא עובדת בחלקיות משרה סביר להניח שתוכל להיעזר בתמריץ, אבל אם היא עובדת במשרה מלאה יהיה לה קשה מאד להיעזר בתמריץ הזה.
טליה לבני: אבל אם היא עבדה ב-50% משרה, זו בדיוק האוכלוסייה שהיתה מאד זקוקה לתוכנית, והקריטריונים סגרו עליה והמידע לא הגיע אליה וגם ההגמשות לא הגיעו אליה.
זהבה גלאון: אני רוצה להתייחס למסמך באופן כללי, לא להיכנס לנקודות שהועלו כאן, כי אני חושבת שזו נקודה מאד חשובה שהעלתה טליה לבני.
זהבה גלאון: אני חושבת שהמסמך הזה לא משקף את המצב האמיתי לגבי התקציב שמיועד לנשים במשרדי הממשלה.
זהבה גלאון: ברפרוף קל, ממה שאני מכירה, אני יכולה להגיד לכן - ראיתי גם את המסמך הקודם עברתי עליו - למה הוא לא משקף, ואני חושבת שצריכה להיות כאן איזושהי תביעה.
זהבה גלאון: הוא לא משקף כי מרבית התקציבים אינם יעודיים, אינם צבועים לנשים.
זהבה גלאון: העובדה שתקציבים אינם יעודיים מאפשרת לשחק.
זהבה גלאון: לדוגמה, כל אחד קרוב אצל עצמו, לכן אוכל לספר על דברים שאני נתקלת בהם- עברתי היטב על כל תקציב משרד הרווחה, והדבר הזה חותך את כל המשרדים.
זהבה גלאון: העברתי בזמנו חוק שקובע שנשים שתצאנה ממקלט לנשים מוכות תקבלנה תגמולים להן ולילד לאפשר להם להסתגל לחיים חדשים.
זהבה גלאון: פתאום, ביום אחד, מסתבר לי שהחוק הזה לא מיושם, ומנהלות המקלטים מצלצלות אלי ועומדות בפני שוקת שבורה, אין תקציב.
זהבה גלאון: משרד הרווחה החליט באופן חד-צדדי, שהוא לא מעביר את התקציב.
זהבה גלאון: כי משרד האוצר לא העביר לו את התקציב.
זהבה גלאון: מה אני רוצה לומר בדוגמה הקטנה הזאת, ואני משקפת בעיני את כל מה שקורה לגבי נשים- ברגע שאין תקציב מסומן, אפשר לשחק בזה.
זהבה גלאון: תמיד יש דברים יותר חשובים מדברים שנוגעים לענייני נשים.
זהבה גלאון: ולדעתי, מעבר לניתוח הפרטני שאני משוכנעת שכל אחד מתמחה בתחומו, אחת התביעות שכל אחד יוכל להגיד על המשרדים השונים- אני חושבת שהתביעה צריכה להיות, שבנושאים שקשורים לנשים התקציב צריך להיות יעודי ומסומן, אחרת תמיד זה לא משקף.
זהבה גלאון: אפשר לתת עוד דוגמאות שאני יודעת שבעצמי התעסקתי בהן, איך קיצצו בדברים שקשורים לנשים, ותמיד בסופו של דבר כשזה מגיע לנשים, הן אלה שמשלמות את המחיר.
זהבה גלאון: לדעתי, במסגרת ההכנות לדיונים לתקציב זו צריכה להיות אחת התביעות.
אתי לבני: אולי תגידי על עוד נושאים שאת יודעת שבאופן פרטני - -
זהבה גלאון: אני יודעת על משרד הרווחה, אני מודה שזה התחום שאני בקיאה בו יותר.
זהבה גלאון: אני מתנצלת, אני לא עוסקת לא בתמ"ת ולא באחרים.
אתי לבני: אני רוצה לומר שבעניין שיקום האסיר ותמיכה בנשות אסירים ואסירות משוחררות בנייר הראשון שקיבלנו, שהוא נכון עד אוקטובר, יש רק 75% ניצול ויכול להיות שזו הסיבה, ועכשיו כשאנחנו מקבלים את כל התקציב יש לנו מעל ניצול יתר.
אתי לבני: השאלה היא האם את יודעת אם הכספים האלה הועברו במשך החודש חודשיים האחרונים?
זהבה גלאון: אני לא יודעת להגיד, וזה שכתוב כאן ניצול יתר, אני לא מציעה להתרגז, שלא יבואו ויגידו היה לכם ניצול יתר.
זהבה גלאון: אני יודעת בדיוק מה העבירו, העבירו לפה וגרעו במקומות אחרים כדי להראות.
זהבה גלאון: אנחנו יודעים איך "השיתופים" האלה עובדים.
זהבה גלאון: ולכן לדעתי התביעה צריכה להיות ממש קומפונזציה של תקציב שמיועד לנשים.
יהודית פלוטקין: אני חושבת שהנושא של הדיון היום הוא אחד הנושאים היותר חשובים.
יהודית פלוטקין: כי דרך התקציב של נשים משפיעים בצורה דרמטית על כל הנושאים של השוויון בין המינים, וההתייחסות של הציבור ושל הממשלה ושל משרד האוצר.
יהודית פלוטקין: ופה יש על כתפיהם אחריות מאד גדולה, כי זה משקף את ההתייחסות לנושא של מעמד האישה.
יהודית פלוטקין: ואני רוצה להציע פה את השרותים, אני הולכת להפגש עם שר האוצר בעניין הזה, של הרשות למעמד האישה במשרד ראש הממשלה שאני עומדת בראשה.
יהודית פלוטקין: וארגוני הנשים האלה יושבים אצלנו במינהלת ובוועדה המייעצת, וכדי שלא ייצא שהכוונות טובות, כי הרי מה אתם רציתם בכנות- לעזור לחד-הוריות.
יהודית פלוטקין: אני לא מצטרפת פה לאמירות, היה רצון אמיתי לפתור בעיות.
יהודית פלוטקין: אני מאמינה, היה רצון אמיתי לפתור בעיות.
יהודית פלוטקין: קודם כל, כל אחד מאיתנו יכול לטעות, אנחנו צריכים לתקן בדרך.
יהודית פלוטקין: אתן דוגמה- דובר פה הנושא של חד-הוריות, שעובדות במט"ב, הורידו להן מ-1,200 ל-800 - אני כמובן לא מעורה בפרטים, אני רק נותנת דוגמה, שאם אנחנו היינו שותפים או ארגוני הנשים היו שותפים לדיון הזה היינו שואלים על איזה 800 מדברים.
יהודית פלוטקין: האם מדברים על 800 של מט"ב או על 800 שלה כי היא מרויחה בערך 60% מהכסף שמט"ב מקבל.
יהודית פלוטקין: זאת אומרת שה-800 שלה זה 1,500, זה לא 1,200.
יהודית פלוטקין: בשבילו זה עליה לא ירידה.
יהודית פלוטקין: דוגמה.
יהודית פלוטקין: והסיכוי גם שבסוף היום היא מרימה את הרגליים עם הוורידים - שכל היום היא עזרה לקשישים לעשות אמבטיה ולקום ולרדת - היא תשב על האינטרנט ותקרא שם את הפרטים, זה עוד דברים שמי שמכיר את הקהל יכול לעזור לכן ולכוונות הכנות שלכן לכוון את הפעילות, לכוון את הכללים, לשדרג אותם וליידע את הנשים שבעצם כולנו רוצים שהן תיהנינה מהעניין הזה.
יהודית פלוטקין: אני שמחה שהרשות למעמד האישה לכל אורך הדרך עמדה ב-100% מהתקציב.
אתי לבני: אנחנו נלחמנו על התקציב שלכן והנה אני רואה שהגדילו לכן.
יהודית פלוטקין: לא, התקציב עוד לא הוגדל.
יהודית פלוטקין: תקציב הפעילות ל-2005 היום עומד על 826,000 שקל.
יהודית פלוטקין: אני אסביר מה המספרים האלה.
יהודית פלוטקין: אפרופו, מה שקורה כשיש לך פעילות בסוף 2003, והמשרד עוד לא מספיק לשלם לספקים ב-2003, הכסף, נאמר 400,000 שקל מ-2003 עוברים ל-2004, והם מוצאים ב-2004 אבל זה לא פעמיים 400, או אם הם לא שילמו שכר דירה של 2003, הוא עובר ל-2004.
יהודית פלוטקין: שורה תחתונה, ב-2004 תקציב הפעילות שלנו היה כמיליון שקל, ב-2005 תקציב הפעילות שלנו היום עומד על 820,000 שקל, ואני מקווה שלכשיעבור התקציב הוא יגדל בצורה משמעותית.
טליה לבני: כדאי אולי ללמוד על מה מדובר.
טליה לבני: משרד ראש הממשלה, הרי שליש, תקציב 2004 על שינוי יהב, 2,608,000 שקל, תקציב 2005 אכן יש ירידה, 1,829,000 שקל.
יהודית פלוטקין: זה לא פעילות.
יהודית פלוטקין: יש להם כמיליון שקל הוצאות ספירת מפרטים, תקורות ששמים עלינו, טלקונים, הוצאות שוטפות.
יהודית פלוטקין: מה שנשאר לנו ביד, זאת אומרת לפעילות, בשנה שעברה ב-2004 כמיליון שקל, ול-2005 מה שקיבלנו זה 820,000 שקל ואני מקווה מאד שיהיה פה שינוי.
יהודית פלוטקין: היתה פניה שלך, אתי.
אתי לבני: אולי גם תתני לנו פילוח של המספרים האלה כדי שנדע על מה מדובר.
אתי לבני: כי כאן המספרים ששולטים מאד מרשימים, 2,600,000 שקל.
יהודית פלוטקין: הוצאות קבועות, תשלום שכר דירה, שכר וכו'.
יהודית פלוטקין: שנה שעברה החזרי פעילות של 2004, הוא כמיליון שקל.
יהודית פלוטקין: 1,043,000 שקל.
יהודית פלוטקין: זה תקציב 2004.
יהודית פלוטקין: 2005 תקציב פעילות, אני מדברת על פעילות לא הוצאות קבועות ולא משרדים, זה מה שאני מקבלת, אני לא קובעת.
טליה לבני: אני אגיד לך איך עושים חשבון.
טליה לבני: אם היה לה ב-2004 מיליון לפעילות, ואת רואה פה שהתקציב על שינויו ב-2004 הוא שלושה מיליון ומשהו, אז תביני ששני מיליון זה בערך מה שנקרא שכר דירה, ותקורות ומשרדים וטלפונים וכו', ושכר, ונשאר לה מיליון לפעילות.
יהודית פלוטקין: אני אגיד לך מה ההפרש של המיליון הזה.
יהודית פלוטקין: כפי שאמרתי, בסוף השנה, נובמבר, היתה פעילות מרובה, אז יש כמו 400,000 שקל של השנה שלפני זה שהועבר לכאן.
יהודית פלוטקין: בנובמבר השנה קיבלנו תוספת מעודפים, 150,000 שקל, והוצאנו אותם בשביל תשדיר שרות ברדיו בנושא של המאבק באלימות שכולכם שמעתם.
יהודית פלוטקין: אבל זה לא מופיע בתקציב, אני לא יכולה לבנות על זה.
יהודית פלוטקין: גם עכשיו ה-826, יכול להיות שבנובמבר יבואו ויגידו לי, "קחי עוד 100,000 שקל".
יהודית פלוטקין: אני לא יכולה לבנות על זה תקציב.
אתי לבני: אמרו לי במשרד הפנים - למשל מנכ"ל משרד הפנים אחרי שאנחנו עזבנו את המשרד - שבסוף דצמבר, בשבוע האחרון, באו עם 200 מיליון שקל, ואמרו, "קחו 200 מיליון שקל, תוציאו אותם בשבוע".
טליה לבני: יש פה משהו משונה.
טליה לבני: מצד שני, משרד התמ"ת אמר שאין להם תקציבים בלתי מנוצלים.
טליה לבני: אני דיברתי בשבוע האחרון, כי אמרתי באותה הזדמנות שישנם כל כך הרבה צרכים בתחום של עידוד תעסוקה, ובקטע גם של המעונות, הרי מדובר על אזרחים שמפעילים מעונות על מנת לאפשר לנשים לצאת לעבודה.
טליה לבני: הקטע הזה כידוע איננו מתוקצב בכלל על-ידי מדינת ישראל.
טליה לבני: לא על-ידי התמ"ת ולא על ידי איש.
טליה לבני: האמהות מסובסדות, אבל כל הארגונים אינם מתוקצבים אפילו בשקל אחד, נקודה.
טליה לבני: אני כבר כמה שנים, כל הארגונים מתריעים בקטע הזה כי חלים שינויים בחברה, וחלים שינויים בתעריף.
טליה לבני: המחיר הוא מחיר בפיקוח, אבל במחיר בפיקוח לא נכלל בכלל כל נושא השינוי, שינוי מתקנים, דרישות בטיחות חדשות שקופצות כל שנה, ובוודאי שלא החזקת מבנים ושיפוץ מבנים וכו'.
טליה לבני: וכמובן יש עניין של תקנים.
טליה לבני: כולם קוראים בעיתונים על הנושא של התקנים שהוא לא בסטנדרטים המתוקנים שמכתיב משרד התמ"ת לאותם מעונות, ואינם בסטנדרטים המקובלים בעולם.
טליה לבני: יש פה נניח צורך שכל תקציב לא מנוצל בקטע הזה, אם הוא היה הולך לנושא הזה, זה תנאים פרופר.
קריאה: יש לנו פה תקציב של מעונות יום השתתפות, יש ניצול של 11% מהתקציב, זה השתתפות מהמשרד להקמת המעונות.
קריאה: פיתוח תשתית ומבנים.
קריאה: משרד התמ"ת יש פיתוח מעונות יום.
טליה לבני: את דוגמה, תקצבו בשנה שעברה 3 מיליון לבניית מעונות חדשים.
טליה לבני: מזאת אף ארגון לא ידע על זה.
טליה לבני: לא ידעו על זה.
טליה לבני: אבל אף ארגון לא בונה היום מעונות, כי כפי שידוע מי שבונה היום מעונות במדינת ישראל זאת הסוכנות.
טליה לבני: בשנת 2005, היה מאבק די גדול וניסו להרחיב את הסעיף ולבוא ולומר שהסעיף הזה יכלול לא רק בניה אלא יכלול רק שיפוצים.
טליה לבני: והוא יעמוד לא על 3 מיליון אלא הוא צריך לעמוד, לפי הערכתי, על מינימום כמו 35-34 מיליון, לפי הצרכים.
טליה לבני: גם התמ"ת הופיע עם דרישות חדשות מאד בחוזה, שאנחנו תרגמנו אותו למה המשמעות הכספית של הדרישות, ואני עושה פחות או יותר הרחבה לגבי ארגונים אחרים, יחסית למספר הילדים, אני יודעת שמדובר בכמה עשרות מיליונים.
טליה לבני: שום דבר לא זז.
אתי לבני: זאת אומרת רוצים להטיל את זה על הארגונים.
טליה לבני: מה קורה, מה זאת אומרת להפיל על הארגונים?
טליה לבני: להפיל על הארגונים זה אומר שכאשר אמא רוצה לצאת לעבודה, והיא באה מסתכלת, אז היא מסתכלת ואומרת, רגע, הסטנדרטים הממשלתיים אינם עונים היום לדרישות החינוך, המראה, כמו בדירה להשכרה השכנים נחמדים בעיניה, אבל הדירה לא יפה והמתקנים לא נמצאים באותה רמה וכו', ואז היא הולכת ונאלצת לשקול אלטרנטיבה של, נניח, מעונות פרטיים.
טליה לבני: ושם בכלל הסכומים, ואז היא מחליטה לוותר עליו.
טליה לבני: בקטע הזה הראיה צריכה להיות מערכתית.
טליה לבני: אני לא חושבת, אני מסכימה עם יהודית, אני לא חושבת שמישהו במדינת ישראל ברמה של משרדי ממשלה, לוקח על עצמו תפקיד של ראיה מערכתית של צרכי שילוב של נשים, הורות ועבודה.
טליה לבני: הנושא הזה מבחינתי הוא הנושא החשוב ביותר לדור הצעיר במדינת ישראל.
אתי לבני: זה כבר לישיבה אחרת, ויש לנו גם ישיבה על כל נושא המעונות.
יהודית פלוטקין: מה שאני רוצה לומר, שצריך לעשות גם ניתוח לגבי סעיפים אחרים בתקציב שהם לא צבועים נשים.
יהודית פלוטקין: אבל אם למשל יש הכשרה מקצועית, ש-50% מהאנשים שעוברים הכשרה מקצועית הן נשים, אנחנו יודעים שפוטנציאל כח עבודה בלתי מנוצל הוא בעיקר של נשים, אז פוגעים בסעיף כזה, פוגעים בנשים הרבה יותר מאשר פוגעים בגברים.
יהודית פלוטקין: לאור זה אני הבאתי את זה בפני ראש הממשלה את כל הנושא, רק לפני שבוע או עשרה ימים, והיתה החלטה שאני שמחה להגיד עליה שתהיה בקרה מסודרת על הנושא של ניצול התקציבים, ויהיה חיתוך של התקציבים של נשים במשרדים ואנחנו ננסה לעזור איפה שיש את צווארי הבקבוק האלה כשיגיע דיווח לראש הממשלה, על הניצול של התקציב, צווארי הבקבוק הם הרבה פעמים לא באשמת משרדים.
יהודית פלוטקין: אם יש מצב שהחד-הוריות, לדוגמה, לא לוקחות את הכסף אז אנחנו צריכים לבדוק למה הן לא לוקחות ולא לחכות - - -
אתי לבני: מה את אומרת לנו שהגעתם להסכמה שיהיה דיווח מסודר לרשות - -
יהודית פלוטקין: במשרד ראש הממשלה יש מחלקת בקרה, ותיאום בינמשרדי, הוטל על ידי ראש הממשלה על המחלקה הזאת להביא לראש הממשלה ולרשות דיווח מסודר, - -
אתי לבני: גם אנחנו רוצים לקבל את הדיווח.
יהודית פלוטקין: אני מדברת על 2005.
יהודית פלוטקין: ואם תעשה עבודה גם מעבר לזה, של זיהוי סעיפים שזה יקח קצת זמן, הדבר הזה אפשר לעשות יחסית במידי, פה גם מרי עזרה למ.מ.מ בכנסת לעשות את זה.
יהודית פלוטקין: זה אפשר לעשות מידית.
יהודית פלוטקין: אנחנו רוצים לעבור עוד שלב, ולנסות, ביקשנו מהם לעשות עבודה יותר יסודית לזהות תקציבים של נשים שנמצאים בתוך סעיפים כלליים בתחום הזה.
יהודית פלוטקין: ואנחנו מקווים שיהיה מזה שידרוג, וחלק, לדעתי, מהניצול המוגבר הזה בסוף השנה לפחות חלק ממנו נובע מזה שאת עוררת את המודעות הציבורית בישיבה הקודמת שלך, שנאלצו כל המשרדים, פנו אליהם, ואמרו להם ניצול תקציב, ופתאום זה פורסם, ופתאום היה בתקשורת.
יהודית פלוטקין: זה היה טריגר, ואני חושבת שזה מאד חשוב שהטריגר הזה באמת כמו שאמרה חברתי טליה לבני, שהדיווח הרבה יותר מוקדם בשנה יכול להשפיע הרבה מאד.
אתי לבני: אני בהחלט חושבת שחלק מהמסקנות הן לדרוש מאותה מחלקה במשרד ראש הממשלה, שיתנו גם לנו את הדיווח ונגיב.
אתי לבני: אני לא יודעת כמה הדיווח ריאלי, זה שלוש פעמים בשנה, פעמיים בשנה, פעם בשנה, איך לדרוש את זה.
אתי לבני: כל רבעון, שלוש ארבע פעמים בשנה.
אתי לבני: אפשר לבקש.
איריס גינזבורג: אני רכזת אגף רווחה באגף התקציבים.
איריס גינזבורג: קודם כל אני רוצה לומר, לא חשבתי שאני אפתח במחאה, מאחר ונשמעו פה כל מיני טענות, כאילו משרד האוצר אינו מעונין לקדם נשים, להיפך, יש לו עניין להפלות אותן, אני אומר שאפילו - - -
קריאה: כולם רוצים לקדם נשים.
איריס גינזבורג: אפשר לומר יותר מזה, לא מהתפיסה הפמיניסטית, אלא מהתפיסה הכלכלית, ראוי שנשים שהיום שיעור ההשתתפות שלהן הוא נמוך יותר בשוק העבודה מאשר גברים, אבל להבדיל מגברים זה שיעור השתתפות שעולה.
איריס גינזבורג: שיעור ההשתתפות של הגברים יורד.
איריס גינזבורג: דווקא בגלל שנשים הן בנקודת פתיחה נחותה בשוק העבודה יש לנו עניין בטח לקדם את השילוב של יותר נשים בשוק העבודה.
איריס גינזבורג: אני יכולה לומר שלהבדיל אולי מהתעסקות אפילו קטנונית לטעמי, בתקציבים, נעשו שם מהלכים גדולים שאולי היו בהתחלה קונטרוורסלית שמשרד האוצר הוביל אותם, לדוגמה לא לקבל כנתון שאישה עד שהילד הקטן ביותר שלה בגיל 7, לא מצופה בכלל שתצא לעבוד, היא בכלל לא צריכה להתיצב בשרות התעסוקה.
איריס גינזבורג: זה שינוי שאנחנו הובלנו, היום זה כבר לא קיים, היום כשילד מגיע לגיל שנתיים מצופה שאישה תצא לעבוד.
איריס גינזבורג: זה השינוי האמיתי, זאת אומרת לא להסמך לא צורך שנשים יצטופפו על שולחן המדינה.
איריס גינזבורג: וכל הכנסותיהן תהינה מקופת הציבור אלא שיוכלו לעמוד בזכות עצמן, זה כמובן אנחנו מקדמים.
איריס גינזבורג: לגבי התקציבים, אני אתיחס לתכנית של החד-הוריות, כי היה פה שיתוף פעולה יוצא מן הכלל, בין משרד האוצר למשרד התמ"ת, היתה פה אמירה של משרד האוצר הוביל, כמי שהשתתפה בכל הדיונים האלה ובסופו של דבר בגיבוש של ההסכם, אני יכולה לשתף אתכן כשכל ההסכם הזה נוסח במשותף, משרד האוצר ומשרד התמ"ת, מעבר לזה אמרה סיגל, שיש היום פעילות פורה ומשותפת בינינו, שכשמשרד התמ"ת כמי שאמון מקצועית על ישום התכנית, בא ומתריע ואומר שיש מה לשפר, אז אנחנו יושבים ועושים את התיקונים בנדרשים בהסכמה.
איריס גינזבורג: להסתכל על התקציב שהיה במקור - - -
אתי לבני: היתה כאן הערה, למה לא שיתפו אנשי מקצוע לתוך הקריטריונים.
אתי לבני: הרי היו כאן כשלים, רואים את הכשלים האלה, למה אתם - - - -
איריס גינזבורג: מי שאמון מקצועית על התיקונים ואמור לבצע זה משרד התמ"ת, אין שום מניעה שמשרד התמ"ת לפני שהוא אפילו מגיע לדבר איתנו על שינויים והתאמות אין שום מניעה שהוא ישב עם ארגוני הנשים, יותר מזה, אני גם אשמח להשתתף בפגישות האלה ולשמוע את ארגוני הנשים.
איריס גינזבורג: עד כה לא נעשתה פניה אלינו.
אתי לבני: אנחנו ניצור את החיבור הזה.
איריס גינזבורג: ישנה טעות בסיסית בהנחת המוצא שקיים תקציב וצריך לראות איך מנצלים אותו.
איריס גינזבורג: כי התקציב הזה לא אומר שום דבר.
איריס גינזבורג: ולמה?
איריס גינזבורג: אמנם בסיכום יש כמה מרכיבים שהם מותנים תקציב, כלומר, שבסיכום נאמר בדיוק כמה כסף יש לכל סעיף וזה התקציב שיש, וזה התקציב שיכול להיות מנוצל ולא מעליו, אלא אם כן בחוק התקציב יתקבל דבר מה אחר.
איריס גינזבורג: לגבי התקציבים האלה מה שלא נוצל ב-2004, עובר ל-2005, וזה לא טריוויאלי, כי הסיכום הזה אמור היה להיות עד יולי 2004, ואנחנו הארכנו אותו לעוד שנה בגלל שהרגשנו במשותף שלא מיצינו.
איריס גינזבורג: עיקר התקציב נועד לתמריצים.
איריס גינזבורג: פה אנחנו עשינו איזו שהיא הערכה של כמה ינוצל ב-2004 ותקצבנו, באותה מידה יכולנו לתקצב חצי, ויכולנו לתקצב כפול.
איריס גינזבורג: זאת אומרת, מבחינת תמריצים מי שעומד בקריטריונים ולפי השילוב הקיים מעת לעת מי שעומד בקריטריונים יקבל את הכסף.
איריס גינזבורג: זאת אומרת, אותו לא משנה מה כתוב היום בתקציב משנה מה יהיה איתו.
איריס גינזבורג: אם יהיה פחות או אם תהיה תוספת תקציב.
איריס גינזבורג: ואם כך, לצאת מתוך הנחת המוצא שיש תקציב והוא לא נוצל, זה קצת - - -
אתי לבני: אני רציתי לשאול, החלוקה הבלתי שוויונית של ניצול תקציבי כאשר חלק מהניצול הוא בנובמבר – דצמבר, זה דבר שהוא מראה על פעילות מסוימת, מה זה אומר.
איריס גינזבורג: את שואלת פה שאלה שהיא יותר בתחומי החשבויות של המשרדים השונים, בתחום של החשב הכללי, אני פה כנציגת אגף התקציבים, אני יכולה לומר רק, שאפילו אני רואה כמשהו לא תקין את העובדה שיש תקציבים שמנוצלים רק בסוף השנה, אני לא יודעת ממה זה נובע.
איריס גינזבורג: זה נובע אולי מרצון של המשרדים לנצל את התקציב, שוב, בגלל שזו אולי המוטיבציה שחשופים בפניה.
איריס גינזבורג: שוב, זו אל שאלה אלי, אני לא חושבת שזה צריך להיות ככה אבל אני לא חושבת שזה משהו שיחודי לתקציבי נשים.
אתי לבני: לא, הוא לא ייחודי אבל הוא בולט מאד.
אתי לבני: עוד שאלה שעלתה כאן, האם אפשר לסמן תקציבים בתוך התקציב שהוא פחות או יותר תקציב שיש בו הרבה נשים, כל הנושאים שמנויים לנו כאן, לסמן כדי שנוכל לפקח על ניצול התקציב.