GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רבקה שקד: לאי המילוי שלו, ומה שקורה היום בפרקטיקה, החוק הזה לא ממולא, קודם כל מהטעם שאין גוף מטה שמטפל בזה בצורה מוסמכת ומוסדרת.
רבקה שקד: הרשות לקידום מעמד האישה, מרכז השלטון המקומי גם כן באמצעיו הדלים הוא אולי עוקב אחרי זה, הוא לא מוצא לנכון למשל, להוציא את אותו צו לראש רשות שלא מינה יועצת, ומישהו צריך לדאוג לזה, הוא לא מוצא לנכון להפסיק מינוי, לא לאשר יועצת שממונה בניגוד לחוק, שאין לה כשירויות, שהיא לא באחת מארבע הדרגות העליונות, ושאין לה השכלה, שאין לה נסיון כמו שכתוב פה, שהיא עובדת מדינה, שאישה פרטית שעובדת בהתנדבות אני נותנת דוגמאות לדברים שאני יודעת.
רבקה שקד: הוא לא מוצא לנכון לבטל מימון של אחת שלא עושה שום דבר, הרשות לקידום מעמד האישה, נכנסה ללקונה הזאת בדלית ברירה.
רבקה שקד: זה לא התפקיד הפורמלי של הרשות, היא גם מבחינת כח אדם שלה והיכולות שלה לתפקד, היא לא יכולה לעשות את זה, היא לא יחידת ביצוע, התפקיד שלה לפקח שהדברים האלה יתקיימו, אבל לא לעשות את העבודה בפועל כשאין מי שיעשה אותם.
רבקה שקד: והדבר הכי קשה שיכול לקרות לנו, זה שתשבנה יועצות בשלטון המקומי שהם פועלות בניגוד לחוק, לא כמו שכתוב פה, ואין להם כישורים ויש להם תקציב, ויש להם דרגה, והם לא יכולות לעשות שום דבר, והם בלי הכשרה, והם בלי השכלה ואין מי שיעמיד את הדברים ויתקן אותם ויטפל בזה ויפקח על זה כי זה זילות של מעמד האישה.
נדיה ג'ריפאת: אני רוצה לדבר על הנסיון שלי כיועצת.
נדיה ג'ריפאת: אני הייתי מנהלת להקת דבקה, במחלקת תרבות וספורט ואחראית על חוג קרטה, ורכזת פעילות לנשים.
נדיה ג'ריפאת: וראש המועצה מינה אותי, בנוסף כיועצת למעמד האישה.
נדיה ג'ריפאת: עבדתי הרבה, ומצאתי את הכסף, אבל תרומות, חלק מהמועצה וחלק מהמחלקות במועצה ותרומות, אבל עכשיו אני, התחלף ראש המועצה, ועכשיו אני מנהלת לשכתו, וגם יועצת.
נדיה ג'ריפאת: עכשיו אין לי זמן לעבוד כיועצת, ואני מוכנה לעבוד במשרד - -
רבקה שקד: - - - - אבל היא עשתה את הקורס, אבל זה בניגוד לחוק.
רבקה שקד: אבל אין עובדות בכירות ברשות, אני מתארת לעצמי שאין לו עובדות באחת מארבע הדרגות העליונות ברשות, אז הוא ממנה בניגוד לחוק, את האישה שהוא חושב שהיא מתאימה - -
בת שבע שטראוכלר: אם לא תהיה, אז דובר על זה שאם לא תהיה, תמונה מישהי אחרת.
רבקה שקד: אני עורכת דין, ויש פה חוק, מלאו את החוק לפני שאתם באים עם דרישות.
רבקה שקד: אז הבעיה היא לא רק בסקטור הערבי, זה לא בעיה אישית ספציפית למעמד האישה הערביה.
נדיה ג'ריפאת: אבל אני עובדת בשטח, ואני מוצלחת, ומצאתי את עצמי כעובדת הנשים, לא כמנהלת לשכה.
נדיה ג'ריפאת: וזה מה שאני עכשיו מבקשת, רק לעבוד כיועצת למעמד האישה ולא מנהלת לשכה.
רבקה שקד: את זה את צריכה לגמור עם ראש העיר שלך, לא איתנו.
ואסל טאהא: זו דוגמה חיה ליועצת שעבודתה חצויה בין היותה יועצת ובין היותה מנהלת לשכה.
ואסל טאהא: וזה אוכל את כל הזמן שלה ולא מאפשר לה לצאת לשטח לפעול, לארגן ולשרת.
רוית קלפנר: משרד הפנים.
רוית קלפנר: רציתי רק הערה לגב' שקד, מנהלת לשכה זה כן דרגה בכירה, ברשות מקומית.
נדיה חילו: וזה בסדר, אבל יש בעיה עם הרשויות הערביות וצריך לצייד אותן כמה שאפשר אבל המציאות היא, שאם החוק ימומש רק בארבע דרגות בכירות כלשונו בחוק, יש בעיה ברשויות הערביות וצריך להביא אותם, אני לא יודעת איך לטפל בה, שבחלק מהרשויות הערביות אין נשים בארבע הדרגות הבכירות ואז יש לזה פשרה מסוימת.
אדלה ביאדי: מרכז מוסווא.
אדלה ביאדי: אני עובדת מול רשויות מקומיות בפרויקט שעובד בפיתוח כח אדם ברשויות המקומיות ובין היתר גם הנשים.
אדלה ביאדי: אני מבינה שהנושא הזה חשוב לכולם אבל חשוב לי לדעת מה כל אחד מהאנשים שיושבים פה אומר, ומה הוא חושב, וחשוב לי לשמוע את כולם, לא רק שם.
אדלה ביאדי: ההערה האחרונה של גב' נדיה לגבי הרשויות המקומיות הערביות.
אדלה ביאדי: המחקר שאנחנו התחלנו לעשות אותו כצעד ראשוני, כמו שציינו בהתחלה מה שהוגש לועדה, הוגש רק לועדה כי זה עדיין בשלב של טיוטה.
אדלה ביאדי: אנחנו עובדים עם היועצות באופן שוטף על מנת לקבל ולפתח את זה, וזה ישלח לכל מי שיש לו ענין.
אדלה ביאדי: חשוב בנקודה הזאת, אני עובדת מול הרשויות המקומיות הערביות, ואלה שעדיין לא מבינים את המצב שנמצאות בו הרשויות המקומיות בכלל, וגם הרשויות הערביות ספציפית, אם ראש רשות מקומית, כל האזרחים הערביים במדינה 20% ומקבלים רק 4% מתקציבי הפיתוח, האישה הערביה סובלת כפליים, כי היא נמנית על קבוצה זו שלא מקבלת מספיק תקציבים, ושנית כי יש עדיין בעיתיות מסוימת לתפיסה הזאת של מעמד האישה בחברה הערבית, והצעתי לועדה ללמוד את הדברים האלה בשטח.
אדלה ביאדי: לבוא ולראות, את הדברים שאנחנו עובדים עליהם מול האישה הערביה.
אדלה ביאדי: ומצד שני לא רק עובדים מול הממסד, על מנת לנסות ולקדם את הנושא כי אנחנו מאמינים בו, אלא אנחנו עובדים גם פנימה עם ראשי הרשויות הערביות על מנת לנסות ולקדם את הנושא הזה מבפנים.
אדלה ביאדי: אני מבינה את הבעיתיות שיש בחוק, ואני מסכימה גם מצד שני שמה שנעשה עד עכשיו זה חשוב, אבל צריך לבוא וללמוד את השטח.
אדלה ביאדי: וכמו שהתיחסנו במחקר הזה, אנחנו לא התיחסנו רק על השפעת החוק הזה ליועצות בחברה הערבית אלא גם התיחסנו לבעיתיות ברשויות היהודיות.
אדלה ביאדי: כי אנחנו מאמינים כי הארגונים הערביים והארגונים היהודיים צריכים להתלכד על מנת לנסות ולקדם את הנושא חשוב זה.
עדנה רודריג: לשעבר יושבת ראש הועדה לקידום מעמד האישה בשלטון המקומי.
עדנה רודריג: אני רוצה לומר שאני מכירה את הנושא בשטח של היועצות למעמד האישה בצורה מאד קרובה, ומלווה את זה הרבה שנים עוד לפני שהיתה הצעת חוק.
עדנה רודריג: החוק כמו שהוא היום, הוא טוב כי הוא פרץ דרך, אבל מתוך העשיה בשטח יש בו הרבה פגמים שפוגעים גם ברשות, גם בתפקודה של האישה בשני התפקידים, ולפעמים יש ניגוד אינטרסים בין העבודה שהיא עושה כי המשרה שאליה היא התמנתה, ובין התפקיד שראש העיר הוטל עליה.
עדנה רודריג: בהרבה רשויות זה ניצול של תפקיד לגיוס כח פוליטי של נשים למען ראש העיר, המינוי הוא רק של ראש העיר.
עדנה רודריג: אף אחד אחר לא יכול להציע, וכמובן שראש העיר יבחר את מי שנוח לו, הוא לא יבחר את מי שיתנגד לו.
עדנה רודריג: בוודאי, ואין גם כל כוונה לבחור את מי שיתנגד לו.
עדנה רודריג: אבל לבחור אישה שמתאימה לכישורים ולא בגלל שהיא תומכת בראש העיר.
עדנה רודריג: ולכן, החוק היתה לו כוונה מאד טובה, והוא פרץ דרך והקים דברים שלא היו קודם לכן.
עדנה רודריג: אבל יש צורך בזה לתקן אותו, למסד את התפקיד הזה.
עדנה רודריג: יש לו חשיבות רבה מאד.
עדנה רודריג: מתקופה קצרה מאד של שלוש שנים, נעשו המון דברים, זאת אומרת יש צורך, יש הרבה תפקידים שבכלל לא אוישו ואף אחד לא מרגיש שהם חסרים.
עדנה רודריג: זה לא מתבצע, וזה עובר כדבר שחולף.
עדנה רודריג: עצם העובדה ;שהשטח כל כך פעיל בתחום הזה, ובכל הרשויות הוקמו יועצות, היועצות עושות עבודה נהדרת, חלקם גם אחרי הבחירות הלכו הביתה, לא בגלל שהם לא עשו עבודה טובה, מכיוון שראש העיר היה מחוייב למישהו אחר בזמן עריכת הבחירות.
עדנה רודריג: לכן יש צורך לחזק את החוק, לעגן אותו בצורה מסודרת, יש נם רשויות שיכולות לקחת על עצמן ולעקוב אחרי הדברים.
עדנה רודריג: נעשו הדרכות ליועצות למעמד האישה, יותר מפעם אחת, גם הרשות למעמד האישה בשיתוף, ואפשר למצוא גוף שיהיה אחראי לכך, אם זה בשלטון המקומי ואם זה ברשות למעמד האישה, אם זה הועדה למעמד האישה בכנסת, ישנם הרבה גופים.
עדנה רודריג: - - -
רבקה שקד: כולם רשות מפקחת במובן הזה.
רבקה שקד: אני יכולה רק לדרוש את הפיקוח - -
עדנה רודריג: הועדה למעמד האישה צריכה לדאוג אולי לתקן את החוק הזה.
עדנה רודריג: אחרי למידה.
עדנה רודריג: למסד את זה.
עדנה רודריג: כמשרה בתקן, לא כמשרה קבועה, וזה זה לא חייב להיות משלוש המשרות הבכירות, כי זה עקב אכילס, שאומרים זה עולה הון תועפות מאין יש לרשות תקציב.
עדנה רודריג: זה לא רשות כחלקת ממשרה מלאה, ישנם רשויות קטנות שאפשר להסתפק בחצי משרה.
עדנה רודריג: בעיריות גדולות שזה משרה, חיפה, ירושלים תל אביב.
עדנה רודריג: בירושלים היתה יועצת עם פעילות למען נשים בלי פוליטיקה, ראש העיר התחלף והיא סיימה את תפקידה.
עדנה רודריג: אני חושבת למסד את זה כתקן, ברשויות יש הרבה מקום להתיעלות, אני לא חושב שזה הדבר מה שישבור את הרשות המקומית, אפשר למצוא לו מקום, אני מכירה את הרשויות טוב מאד, אני הייתי ממלאת מקום ראש עיר במשך שלוש קדנציות, ואני יכולה לקרוא את ספר התקציב בעל פה.
עדנה רודריג: ואני גם יכולה להסביר מאיפה אפשר לקצץ את זה.
עדנה רודריג: להוציא את זה מתחת כפיפות של ראש העיר, זה צריך להיות בתוך אגף הרווחה, או במשאבי אנוש.
עדנה רודריג: בלי כפיפות לראש העיר.
אתי לבני: מה קורה עם תקציבים.
עדנה רודריג: זה פונקציה של הפעילות ואם זה בתוך אגף מסוים בתוך העיריה זה נכנס בתוך תקציב הפעולות של אותו אגף, זה לא יכול להיות בתוך בלשכת ראש העיר, כי לשכת ראש העיר כמו שזה היום, היא עמוסה, זה הסעיף התקציבי שתמיד יש בו חריגה הכי גדולה, בוודאי שראש העיר לא יתן לחרוג בו על פעילות כזו.
עדנה רודריג: לכן זה לא בריא שזה תחתיו.
עדנה רודריג: זה כבילת ידיים, צריך להוציא את זה מאחריותו האישית הישירה, הבלעדית, של ראש העיר ולהעביר את זה לאגף שבו יש תת סעיף תקציבי לצורך זה.
עדנה רודריג: בתוך אגף רווחה או חינוך.
ואסל טאהא: בסופו של דבר זה יביא לעימות.
ואסל טאהא: היא יועצת של ראש העיר.
ואסל טאהא: היא תהיה ביחסים טובים איתו על מנת לקדם את העניינים.
יהודית פלוטקין: קודם כל אני מברכת על רוב הדברים שנאמרו פה, אני רוצה לתת שתי הארות.
יהודית פלוטקין: לדעתי זה חייב להיות בקשר ישיר עם ראש העיר, יועץ לראש העיר, אפילו בעצם ההגדרה אם היא תהיה יועצת למישהו שהוא לא ראש עיר, היא תיעץ לראש אגף משאבי אנוש, מה, כאילו הוא לא זה שצריך לבצע.
יהודית פלוטקין: יועץ מעצם תפקידו צריך ליעץ למי שצריך לקבוע את המדיניות, את המדיניות של מעמד האישה בעיר וראש העיר הוא זה שצריך לקבוע את מעמד האישה בעיר והוא מבחינה זו גם הדמות ההיררכית הכי גבוהה.
יהודית פלוטקין: דבר שני, לגבי הנושא של האכיפה.
יהודית פלוטקין: רציתי לעדכן שבמסגרת היעוץ האסטרטגי שאנחנו עכשיו עוברים ברשות יושב אצלנו צוות, גם רבקה שקד כחברה במינהלת שותפה בו, ונציגי משרד המשפטים, ויושב ראש הועדה המיעצת שלנו ד"ר קדרי מבר אילן ובודקים את כל הלקונות בחוק בכלל, בחוקים בתחום מעמד האישה, בתחום של אכיפה, ומתוך זה לגזור האם יש נושאים שיש מקום להציע שהרשות תקבל והאם יש נושאים שצריך להציע שגורמים אחרים יקבלו, ואנחנו עכשיו לקראת סיום של התהליך הזה, ויש לנו פגישה משותפת עם כל חברות הכנסת גם בנקודה הזאת ואני מקווה שמזה יצאו היבטים מעשיים של תחום האכיפה אם לרשות ואם לגורם אחר.
יהודית פלוטקין: אנחנו לא מחפשים טריטוריות, אנחנו מחפשים שהדברים יבוצעו.
אתי לבני: באופן מובנה הרשות צריכה לפקח על כל זה.
יהודית פלוטקין: יש לי דעה מאד מגובשת בענין.
יהודית פלוטקין: אי אפשר להיות בחצי בהריון, שהם צריכות לדווח לרשות, למשל הממונות, הם מקצועית כפופות לרבקה שקד, ארגונית הם כפופות למנכ"ל שלהם.
יהודית פלוטקין: פה אין גורם שהם כפופות אליהם מקצועית, כי מטבע הדברים ראש העיר הוא לא מומחה הכי גדול בתחום מעמד האישה, אז אני חושבת שיתכן ויש פה גם מקום שהם תהינה ארגונית כפופות לראש העיר, ומקצועית יש הבדל בין שני הדברים האלה.
יהודית פלוטקין: אם הם חייבות לדווח לנו, גם מקצועית אנחנו נהיה אחראים להם.
יהודית פלוטקין: מכיוון שפה נזרק על ידי מישהי שאלה שהם לא במשרה זה פיקציה.
יהודית פלוטקין: אני חושבת שכל כך לא.
יהודית פלוטקין: מגיע להוריד את הכובע לאלה במשרה ולאלה שלא במשרה, הם עושות ברובם עבודה נהדרת וקשה מאד, ודווקא בגלל זה שהם הראו שהם עושות, צריך עכשיו לראות שהם תוכלנה לעשות, כי הם הראו שאיכפת להם למרות שהם במשרה מלאה על משהו אחר, ובלי תקציב, ואלה שהם במשרה הם גם כן בלי תקציב ולא מוזמנות ברוב המקרים לישיבות מועצת עיר כמו חבר הכנסת אמר, וכן הלאה, צריך להוריד את הכובע בפניהם ועכשיו התפקיד שלנו זה לאפשר להם לפעול.
אתי לבני: אני חושבת שהם צריכות להיות מוזמנות לכל הישיבות של העיריה.
יהודית פלוטקין: אנחנו מקבלות פניות שהם מבקשות והם לא מוזמנות, ואנחנו פונים לראש העיר ואומרים לו, מצביעים על החוק וכן הלאה.
יהודית פלוטקין: הייתי רוצה לסכם במשפט אחד.
יהודית פלוטקין: אני כן חושבת שלמרות ההתנגדויות שיש בעיה כספית, ורבקה צודקת, אני חושבת שאנחנו צריכים לבנות תכנית חומש, ולהתיחס על מה כן אפשר לבינתיים, כולל, כשהמטרה היא כן שזו תהיה משרה, וכן משרה עם תקציב.
יהודית פלוטקין: ולכן אני חושבת שדרגה נוספת לתקופה שהיא בתפקיד זה כן, ושעות נוספות זה כן, וועדת חובה למעמד האישה בעיריה שגם תתן לה את הגיבוי זה כן.
יהודית פלוטקין: ועדה סטטוטורית כמו ועדות עיריה אחרות.
בת שבע שטראוכלר: גם עם זה יש בעיה, יש ועדה למעמד האישה, כחברת מועצת עיר, ויש מועצת נשים - - -
יהודית פלוטקין: זה דבר אחר, אני מדברת על ועדה סטטוטורית, מתוך הועדות שקיימות ברשות למעמד האישה, ועדות החובה, שתהיה ועדת חובה למעמד האישה ושהיועצת תהיה רכזת הועדה ואני בטוחה שחברת מועצת העיר תעבוד איתה בשיתוף פעולה זו שתמונה מטעם הנהלת העיר.
יהודית פלוטקין: גם איפה שיש חברות מועצות עיר שרוצות את הנושא ולא עובדות בשיתוף פעולה עם היועצת הם לא צריכות ועדה כדי לא לפעול עם היועצת.
יהודית פלוטקין: ולהיפך, אם תהיה להם ועדה שיהיו שם נציגי כל הפלגות ולא רק המפלגה שלה יהיה לה הרבה יותר קשה לחבל בעבודה של היועצת, לדעתי מנסיון של שלוש פעמים חברת מועצת עיר, בעיר גדולה.
יהודית פלוטקין: סעיף תקציבי חובה אפילו להתחיל עם פסיק, אבל שמתוך האין תקציב שיהיה איזה שהוא סעיף לנושא הזה חובה.
ואסל טאהא: רציתי להתיחס למה שאמרה החברה עדנה, שכנתנו היקרה.
ואסל טאהא: לגבי היועצת, אני חושב אם היא לא תעבוד ביחד ולצידו של ראש הרשות, הענין יקרוס.
ואסל טאהא: היא לא תוכל לעבוד, ומי כמוך יודע כשראש רשות רוצה לנטרל עובד, מנהל מחלקה, הוא יכול לעשות את זה תוך 24 שעות.
אורית רשפי-לביא: למה זה לא יעבוד?
ואסל טאהא: זה לא יעבוד, מפני שהיא יועצת שלו.
ואסל טאהא: ומתי שאני רוצה להתיעץ איתך, אני מתיעץ.
ואסל טאהא: היום אני לא רוצה להתיעץ איתך.
ואסל טאהא: מחר אני לא רוצה להתיעץ איתך.
ואסל טאהא: גמרנו.
ואסל טאהא: קוראים לה יועצת של ראש העיר, וזה מינוי אישי שלו, ולכן אני חושב, שאם אנחנו רוצים לחזק את מעמד האישה, לפי דעתי אנחנו צריכים לא להסתכל שיש תחרות אחרי קדנציה, אחרי שינוי של הנהלה, להפך, אני מעונין שתהיה תחרות.
ואסל טאהא: ויהיה שינוי, כל ראש רשות הוא יבחר את היועצת שלו, אך אם הוא נכשל או אם בחרו במישהו אחר שיבחר במישהי אחרת, העיקר שתהיה מקצועית ותענה על הדרישות ותענה על הסעיף שאנחנו מעמידים.
ואסל טאהא: לכן תחרות רק מחזקת את המשרה הזאת.
ואסל טאהא: אי אפשר לעבוד בלי תמורה.
ואסל טאהא: אין עבודה בלי תמורה.
ואסל טאהא: על מנת גם לחזק את המשרה הזאת, לחזק את העשיה הנשית בישוב וגם במוסד, בכל מוסד, אנחנו חייבים גם שהיועצת תקבל תמורה.
ואסל טאהא: זאת אומרת, חצי משרה, מהתקנים ויהיה ברור שזה שתקן או מתקציב פעולות אפשר להוציא מתוך התקציב, המסגרת של התקציב, אפשר ליחד להקצות תקציב מיוחד למען חיזוק המעמד הזה.
אודליה לוי אטינגר: נציגת לשכת עורכי הדין.
אודליה לוי אטינגר: כדי לא לחזור על דברים שנאמרו, אני אקצר.
אודליה לוי אטינגר: אני מצטרפת לדעה שחייב להיות תיגמול על ביצוע התפקיד, אני מצטרפת לדעה שחייב להיות תיקצוב מעבר לנושא הפרקטי שהוא מובן מאליו.
אודליה לוי אטינגר: ללשון החוק יש משמעות נורמטיבית, ערכית, חינוכית.
אודליה לוי אטינגר: אני חושבת שכשמחוקקים חוק לקידום מעמד האישה וממנים יועצת, אבל לא נותנים לה לא תקציב ולא תיגמול, אז במידה מסוימת זה גול עצמי וזה הנצחת המצב של כאילו איזה תפקיד שהוא סוג ב' או נחות או נושא שהאמירה החברתית לגביו היא שהוא לא בראש סדרי עדיפויות.
אודליה לוי אטינגר: וזה טעון תיקון.
אודליה לוי אטינגר: הדבר השני שמפריע לי, ואני מניחה שהיתה חשיבה מאחוריו, זה הגדרה של רשות מקומית, שהיא עיריה או מועצה מקומית, אני במקרה תושבת מועצה אזורית, ולשון החוק לכאורה משאירה פה פתח לראשי רשויות שלא רוצים לא למנות ולפעמים דווקא במועצה אזורית שיש ישובים וישובים שקרובים בפריפריה, רחוקים מהערים הגדולות, לפעמים שם יש את הבעיות הכי קשות בנושאים של זכויות נשים ומעמד האישה.
אודליה לוי אטינגר: אני חושבת שזה טעון תיקון.
עדנה סבאג קריבוי: יועצת למעמד האישה.
עדנה סבאג קריבוי: קודם כל אני רוצה להודות לך ולפרגן לך.
עדנה סבאג קריבוי: היינו אצלך בישיבה ב-22 לנובמבר, ופלשנו עם הבעיה של היועצות בנושא שכר נשים ברשויות.
עדנה סבאג קריבוי: והבטחת לנו שזה יעלה לדיון והנה זה עלה, ואני גאה בך ואני בטוחה שאת תהיי גם זו שתוביל את התיקון לחוק.
עדנה סבאג קריבוי: היו איתי עוד כמה נשים מהוותיקות, כשיעל דיין ישבה במקומך.
עדנה סבאג קריבוי: ויעל כל הזמן אמרה לנו, קודם כל שנעלה האניה נצא מהים ונברח מהכרישים, ולא משנה אם יהיו לחוק הרבה בעיות.
עדנה סבאג קריבוי: ואכן הצליח.
עדנה סבאג קריבוי: אבל לשטח יש את ההוכחות שלו, בעירית באר שבע אני התפלאתי לגמרי מהתפקיד שלי, ואמרו לי את בכלל לא עושה אותו, את כל הזמן במעמד אישה, ומאבקים קשים אני הולכת עכשיו להשיג 80% משרה.
עדנה סבאג קריבוי: לעומת זה במקומות אחרים בנגב אף פעם לא צריך להפגע, יש לי כאן רשימה, יש המון יועצות שלא מתפקדות, עברו את הקורס לא מתפקדות ולא עושות כלום.
עדנה סבאג קריבוי: יש כמה חזקות שלמרות ועל אף חוסר תקציב וחוסר הגדרה שלהם היקף משרה, קמו ועשו.
עדנה סבאג קריבוי: אני דוגמה.
עדנה סבאג קריבוי: אני דוגמה ואת מעידה עלי.
עדנה סבאג קריבוי: ויש גם את אלה שאמרו, סליחה, לא נותנים לי דרגה לא נותנים לי תקציב, לא מגדירים היקף אני לא עושה, והן יושבות.
עדנה סבאג קריבוי: אני לא רוצה לנקוב בשמות.
עדנה סבאג קריבוי: בודדות, אבל יש.
עדנה סבאג קריבוי: כלומר, מה הוכיח לנו השטח, שחייבים שתעלי לנו את לתיקון, ולא להיפגע מהדברים, ללמוד מהשטח.
עדנה סבאג קריבוי: מהשטח אנחנו לומדות שחייבים לעיר גדולה משרה מלאה נקודה.
עדנה סבאג קריבוי: מהשטח אנחנו לומדות שחייבים להגדיר תקציב, נקודה.
עדנה סבאג קריבוי: כי אחרת יבואו הפוליטיקאיות שממונה על הנושא ויעשו עם התקציב כבשלהם, וגם הועדה לקידום מעמד האישה היא בעיתית, כי על פי מפתח פוליטי, וגם היא לא עושה שום דבר שהוא לא עם צרכים פוליטיים.
עדנה סבאג קריבוי: כלומר, צריכה להתמנות יועצת שהיא אשת מקצוע רצינית שהיא תתוגמל בכסף, תוגדר היקף המשרה שלה, ואז היא תוכל להיות פעילה למען נשים.
עדנה סבאג קריבוי: והיועצת הזו לדעתי צריכה להיות כפופה אך ורק לראש העיר, לא למישהו אחר, כי הוא הדם שלה, כשראש העיר מגיע ורואה את העשיה של יועצת הוא מתגאה בזה, ואם זו תהיה אישה פוליטית איזה חברת מועצה וכל הקטע הוא הפוך הופכים את הקרדום לקדם ראש עיר או להפיל ראש עיר.
עדנה סבאג קריבוי: לא זו הכוונה.
עדנה סבאג קריבוי: הכוונה שיהיה משהו כמו קורס מנהיגות שאתם נתתם לנו את התקציב והיום כל היום המדינה שלנו מוצפת בקורסים.
עדנה סבאג קריבוי: לי, סיפרתי כבר אז, יש 108 נשים, כולל בדואיות מהפזורה, מכל הנגב, אבל אני עושה את זה בדם יזע ודמעות.
עדנה סבאג קריבוי: אני זאת שכותבת להם את הקבלות, אני זו שרצה בדיוק למחרת בגשם, ביום שישי להפקיד צ'קים כי אחרת הגזבר צורח עלי איך אני מעיזה להחזיק אצלי צ'קים, את מבינה לאן הגענו, אז מה יקרה לנשים חזקות שיש עוד קצת אחרות, יגידו סליחה, אני לא נשארת וישארו אלה שקשה להם לעשות.
עדנה סבאג קריבוי: ואני בונה עליך, ואני בונה גם על שר הפנים החדש שלנו, אני גם בטוחה שדלתו תהיה פתוחה בפנינו לעשות את עצמנו, לעשות את התיקון, ולוא אני אומרת לך אישית, ואני לא מאיימת פה על אף אחד, לא רק שאני אקום ואעזוב את התפקיד, אני אחזיר לו את הכל, אני עובדת סוציאלית בכירה בעירית באר שבע, אלא אני גם אמריד יועצות אחרות.
עדנה סבאג קריבוי: כי אני חושבת שעשו לנו הנשים בדיוק מה שתמיד עושים לנו.
עדנה סבאג קריבוי: נותנים לנו עוד עבודה למי שהיא חרוצה ללא תמורה.
אתי לבני: אז את עושה תפקיד בלעדי ב-80% משרה.
עדנה סבאג קריבוי: עוד לא, אני במאבק קשה, אני הייתי עובדת סוציאלית של העובדים ובא מנהל חדש ואמר לי, סליחה, זוזי את לא עושה עבודה סוציאלית.
עדנה סבאג קריבוי: ומי שהגן הלי, יושבת כאן יהודית פלוטקין שהתערבה, אבל זה צריך היה להגיע למצב הזה, למה אי אפשר היה להגיד, עדנה, עם עיריה של 190 אלף תושבים צריכה להיות משרה מלאה.
עדנה סבאג קריבוי: וטרנר הגן עלי, ראש העיר שלי, למה היינו צריכים להגיע למצב הזה?
עדנה סבאג קריבוי: למה לא מראש, היה ברור שלעיר גדולה צריך היקף משרה במיוחד שאני עושה עשיה מבורכת.
עדנה סבאג קריבוי: ויעשו את זה לכל היועצות שאין להם את הגיבוי.
רבקה שקד: הצעה אופרטיבית, בחוק כתוב ששר הפנים ממונה על ביצוע חוק זה.
רבקה שקד: והוא רשאי להתקין תקנות.
רבקה שקד: יש פה כל מיני דברים שאפשר להסדיר בתקנות, למרבה הצער במשך השנים שחלפו מאז חקיקת החוק, גם היו נסיונות של הרשות לקדם דברים, במשרד הפנים, בדברים האלה משרד הפנים לא טיפל.
רבקה שקד: יש דברים שאולי אפשר להסדיר בתקנות ולא מוכרחים תיקון חקיקה ראשית, שיכול להיות בעיתי בגלל כל הנושא של התקצוב.
בת שבע שטראוכלר: הנהלת שדולת הנשים בישראל.
בת שבע שטראוכלר: כמי שהיתה מזכ"ל מועצת, קראו לזה אז אחרת לא יועצת, ב-93 כשראש עירית תל אביב היה רוני מילוא הוא הגהה את הרעיון בעירית תל אביב להקים מועצת נשים, ואני במרכז עברתי, היה אז מכרז, וקבלתי להקים את מועצת הנשים כמעט הראשונה בארץ, כמעט, היו עוד שתיים שלוש, במתכונת אחרת.
בת שבע שטראוכלר: ולמרבה הפלא יעל דיין שהיתה אז חברת כנסת, ולימור לבנת שגם היתה אז חברת כנסת, הם מונו על ידי ראש העיר להיות יושבות ראש מועצת הנשים שאני הקמתי בעירית תל אביב.
בת שבע שטראוכלר: זה לקח שבע שנים, עשיתי את התפקיד שבע שנים, התחלפו ראשי ערים, גם שם בתל אביב, ואני לא צריכה לספר לכולם פה, מה קורה כשמתחלף ראש עיר.
בת שבע שטראוכלר: ואכן, יעל דיין חוותה על עצמה, כמו שאני חוויתי על עצמי, התחלף ראש עיר התחלפה מנכ"ל מועצת הנשים, והתחלפו גם יושבות ראש מועצת הנשים, גם יעל דיין וגם לימור לבנת וגם אני, הלכנו הביתה.
בת שבע שטראוכלר: יחד.
בת שבע שטראוכלר: ואז, יעל דיין החליטה שהיא עושה את החוק הזה, של מינוי יועצת ויהיה מה שיהיה.
בת שבע שטראוכלר: היא כינסה כמה נשים שעסקו כבר בנושא הזה, ופה ישבנו, השולחן היה הרבה יותר קטן, נדמה לי שהוא גדל פה, ופה ישבנו ועשינו את החוק, אפשר לראות את זה בכתובים, ואני הערתי אז ליעל, גם נדיה היתה היו יחד, הערנו לה, יעל, אבל זה לא יתפוס מפני שיועצת בלי שכר ובלי משרה ובלי ובלי, זה ילך לטמיון, אני הייתי בחצי משרה, עם תקציב של עשרת אלפים שקל לשנה, הייתי עשירה, מתקציבו של שראש עירית תל אביב.
בת שבע שטראוכלר: אחרת זה לא עבד.
בת שבע שטראוכלר: זה היה מעט מאד, אבל יותר טוב מכלום.
בת שבע שטראוכלר: ואני אז עשיתי הרבה מאד כנסים, והבאתי נשים שידחפו להקים מועצות נשים, עוד לא היה חוק, גם עדנה היתה אז יושבת ראש מועצת נשים בעירית נצרת, שיתפנו פעולה, עשינו הרבה דברים ביחד.
בת שבע שטראוכלר: אני רוצה להגיד, שהיום זה פסה.
בת שבע שטראוכלר: החוק הזה לא יכול להמשיך במתכונת הזאת.
בת שבע שטראוכלר: רצנו איתו, איך יעל אמרה, היא אמרה בת שבע אין ברירה, נכניס את הרגלים למים ואחר כך נשחה.
בת שבע שטראוכלר: בואו נכניס את הרגלים למרים במתכונת הזו.
בת שבע שטראוכלר: היום זה כבר בשל, יש 180 יועצות, חלקם הגדול עושה עבודה נפלאה, אולי יש קומץ קטן שבאמת מתקשה, מטעמי תקציב, מטעמים אחרים, אבל חלקם הגדול, במיוחד יש לציין את המגזר הערבי, הם עושות עבודה נהדרת, ובהרבה מקומות מה שקרה, שראש עיר פתאום ראה שכדאי, זה שווא, ואז הוא לקח את היועצת והפך אותה מהתפקיד האחר שלה לתפקיד יועצת, ראה דוגמה בחולון, ראה דוגמה בראשון לציון.
בת שבע שטראוכלר: שלא נדבר על חנה יאול שהיא מהוותיקות עוד מלפני שיצא החוק.
בת שבע שטראוכלר: היא היתה אז אצלי בעירית תל אביב, אמרתי לה, את אל תוותרי, רק חצי משרה.
בת שבע שטראוכלר: והיא התעקשה וקיבלה ויש לה אותה עד היום.
בת שבע שטראוכלר: אבל עכשיו היא רוצה משרה.
בת שבע שטראוכלר: אני אומרת שהרשות לקידום מעמד האישה היא בחוק, אמורה להיות אחראית על הנושא הזה, ואין בעיה, וצריך לעשות קצת שינויים לא נעשה בגדול, אפשר לעשות מעט שינויים ואחרי 4 שנים עוד פעם נרוץ לעשות שינויים.
בת שבע שטראוכלר: אין ברירה, זה המציאות של מדינת ישראל.
אורית רשפי-לביא: מהרצליה ומעמותת כ"ן.
אורית רשפי-לביא: לא נחזור על מה שנאמר, ואני בטוחה שנעשית עבודה, אני לא מכירה מקרוב את כל העבודה שנעשית אבל בטוח נעשית עבודה גם טובה וגם מצוינת.
אורית רשפי-לביא: והחלק העצוב הוא שזה נעשה בדם יזע ודמעות.
אורית רשפי-לביא: אבל אני יושבת עכשיו ושומעת, ואני בטח האחרונה שאהיה חשודה שאני נגד למסד ולחזק ולתגמל, ולשים את כל הכסף שאפשר בשביל לקדם את הנושאים של הנשים.
אורית רשפי-לביא: אבל אנחנו יושבים כרגע בוועדת חקיקה, לדעתי בהמשך לדברים של גב' שקד אנחנו רוצים לחזור לחוק קודם כל, ולראות מה כתוב בחוק.
אורית רשפי-לביא: ואחר כך נזכר במציאות.
אורית רשפי-לביא: ובמציאות אני לא זוכרת יועץ או יועצת ברשות מקומית שגם עושים עבודה של מפעילה קהילתית כזאת או אחרת עם תקציבי עתק או תקציבים קטנים, ונכנסים כאן לפעילות שהיא בעצם פעילות יום יומית של הרשות.
אורית רשפי-לביא: ואני חושבת שקודם כל יש לנו בעיה בגבולות או בהגדרה ואלי שם יש חלק מהפתרון.
אורית רשפי-לביא: יועצת זה יועצת.
אורית רשפי-לביא: ומבצעת זה משהו אחר, מול הרשות.
אורית רשפי-לביא: מה שאנחנו רוצות כאן, צריך אולי למצוא דרך אחרת, אבל אולי ההגדרה הבעיתית, הרי כבר שמענו, ומי שלא מכירה את הזירה מהצד של הרשות המקומית, הפוליטיקה משחקת משחק עצום, וזה נורא נחמד ששנה אחת, ראש העיר אוהב אותי אז אני אקבל תקציבים ויהיה נפלא ואני אתנהג יפה, ותהיה העשיה הפמניסטית נפלאה בעיר.
אורית רשפי-לביא: וארבע שנים אחר כך ראש העיר לא אוהב אותי אז לא יהיה?
אורית רשפי-לביא: או יתחילו מחדש דברים?
אורית רשפי-לביא: צריך לקבל החלטה עקרונית האם מדובר באיזה שהיא ישות של יעוד מקצועי, ואם כך, צריך לחזור לתנאי סף, אולי אפילו מרכז אולי איזו הכשרה מסודרת, אם הולכים לכיוון אחר ואומרים זה לא יועצת למעמד האישה, זה משהו אחר שאני לא יודעת לקרוא לו כרגע בשם, אלא מחלקה, חובה, אגף, ראש אגף, כמו שיש תמיד גזבר, חובה, אולי צריך ראש אגף.
אורית רשפי-לביא: מה שנשמע לי כרגע מתוך מה שאני שומעת, אני יושבת וחושבת כי הרי אנחנו בבעיה ואנחנו שומעות פה כל מיני הסברים וכל מיני הצעות נראה לי שהגענו אחרי התחלה טובה.
אורית רשפי-לביא: עלינו על האניה חתרנו חזק עם המשוטים, הגענו רחוק.
אורית רשפי-לביא: ועכשיו צריך לעשות סדר, ואני חושבת שזה בעוכרינו העימות הזה אם זה יועצת- - -
ואפא שהין: עוד פעם אני רוצה להדגיש את חשיבות התפקיד, ולחשיבות שנפעל לשנות את החוק ולהקציב חצי תקן או משרה לתפקיד וגם מסגרת תקציבית לפעולה בשטח.
ואפא שהין: שזה יהיה במשרה, לא מינוי על ידי ראש העיר.
ואפא שהין: שזה יהיה במכרז.
רחל הרניק: יועצת ראש עירית ירושלים לקידום מעמד האישה, אני בסך הכל חצי שנה בתפקיד, אבל בחצי השנה המשימות הן אין סופיות.
רחל הרניק: אני עובדת במשרה מלאה בתפקידי הרגיל, אני עובדת סוציאלית בכירה בארבע הרמות הגבוהות, אני עובדת 100% משרה יש לי תואר ראשון ושני בעבודה סוציאלית, כל ההכשרה של נשים וכו', וראש העיר החדש אכן, הודיעה לחברתי הקודמת שהוא רוצה להעביר אותה מתפקידה, ובחרו אותי כיועצת ראש העיר.
רחל הרניק: לכן אני לא נכנסת לכל הדברים וכו'.
רחל הרניק: מה שאני רוצה להגיד, שהתחלתי בעשיה, והעשיה היא עצומה, גם הנושא של מנהיגות נשים, גם אתר אינטרנט לתושבות ירושלים, יש המון דברים.
רחל הרניק: כששאלתי לתומי אם יש איזה שהיא תוספת תיגמול, כי אני ב-100%, ענה לי ראש המינהל, ואני רק אקריא לכם, החתום מטה רואה במשרה שבנדון שליחות ואני מקווה שגם היועצת רואה בזה שליחות.
רחל הרניק: וכותב את זה ראש מינהל משאבי אנוש בעירית ירושלים.
רחל הרניק: אני פשוט רוצה שתבינו את הגיחוך שבענין.
רחל הרניק: אני עובדת, אבל בעבודה שלי יש כח, כי הוא יודע והכנסתי לו את זה בפרצוף שכל רגע נתון אני גם יכולה ללכת וזה יתפרסם בעתון אם כך מדברים אל עובד בכיר אחרי 25 שנה בעיריה.
רחל הרניק: את יכולה ללכת, את לא חייבת, כך שיש לי כח היום להגיד את זה.
רחל הרניק: אבל אני באמת מקווה שיהיה שינוי כי זה באמת אבסורד וכו'.
רחל הרניק: לדעתי אפשר גם ללכת במהלכי ביניים.
רחל הרניק: קודם כל להשוות את הרשויות למה שקורה במגזר הציבורי, אני לראשונה שומעת שמקבלות דרג נוספת לתקופה, שעות נוספות, - -
רבקה שקד: אני דיברתי פה דברים ברורים.