GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי רחמים: הרעיון של לשאול שאלות הוא חלק בלתי נפרד מהבנת הדברים ומהבחירות שהן עושות אחר כך.
אתי רחמים: ומדובר פה בבנות מאד מוכשרות, מאד חכמות, יש שם ממש חינוך למצויינות כמו שאינני רואה בבתי ספר חילוניים, ויסלחו לי במשרד החינוך, הדבר הזה מאד חשוב.
אתי רחמים: כמו כן חשוב ליישב את הסתירות, וישנן סתירות רבות בדברים שמלמדים את הבנות האלו ברמה ההלכתית ולכן יש לתת עליהם את הדעת, זוהי ראיית הדברים מהמקום שלי.
אתי לבני: הרבנית, ד"ר איילה גליקסברג, בבקשה.
איילה גליקסברג: אני במקצועי דוקטור לפילוסופיה אקזסנציאליסטית, מומחית למיגדר ובתפקידי ההתנדבותי אני אשת הרב הראשי של גבעתיים שהוא גם חבר מועצת הרבנות הראשית לישראל.
איילה גליקסברג: אני היום בכמה כובעים כמו תמיד אבל הפעם ממכון פוע"ה ביקשו ממני שאבוא, אינני יודעת למה אבל כשאני נקראת לדגל אני נענית.
איילה גליקסברג: מבחינה אופרטיבית אני יועצת בכירה על פי חוזה אישי ברשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה כמומחית למיגדר, ואני נמצאת באינטראקציה של הדברים שמניתי.
איילה גליקסברג: דבר אחד אני רוצה לומר, אין לנו דתומטר למדוד מי יותר דתי ומי פחות דתי, וזה הכלל שלי לגבי כל אחד.
איילה גליקסברג: כל אחד בא עם הרעיונות הטובים, וכל אחד יכול להשתייך למיגזר, או שהוא נולד בו או שהוא רוצה להיכנס אליו ולכן אני תמיד מסתייגת מלהיות שיפוטית, מי יותר ומי פחות ובלבד שיכוון ליבו לשמיים.
איילה גליקסברג: אני לא יכולה לפתוח בלי להודות לשירה שמידט שיושבת כאן על המאמר הנהדר שכתבה בשבת בעיתון הצופה שהביא את כל הפרטים על העליהום שהיה על הרב אברג'יל, וגם אני לא רוצה לתת לו ציונים.
איילה גליקסברג: אני מכירה את האיש אבל זה לא נוגע לדבר, הוא אחד מהמון דיינים בארץ, הוא לא ברבנות הראשית, הוא לא הרב הראשי לישראל, הוא דיין בין המוני דיינים, אפשר להסכים אפשר לא להסכים.
איילה גליקסברג: השאלה היא איך מגיבים, מתי מגיבים ועל מה מגיבים והאם זה לאחר בדיקה.
איילה גליקסברג: אני רוצה רק במאמר מוסגר, להתייחס לגברת אתי רחמים שדיברה לפני ולומר למשרד החינוך שהרעיון של בתי ספר נפרדים לבנות, אמרה את זה כבר ג'סי ברנרד לפני למעלה מעשרים שנה, כדי שבנות תצטיינה הן חייבות ללמוד בנפרד כי אז אין להן תחרות.
אתי לבני: בסדר, אנחנו לא עוסקים בזה כעת.
איילה גליקסברג: זאת נקודה מאד חשובה שבתי הספר הנפרדים לבנות הן לטובת הבנות כי הן לא צריכות להתבייש מהבנים מדוע הן מצטיינות.
אתי לבני: אבל זו לא הייתה המוטיבציה לחלק בנים ובנות בנפרד במיגזר החרדי.
אתי לבני: בארצות הברית זה מה שעבד אבל לא פה.
איילה גליקסברג: והיום
איילה גליקסברג: חוזרים לזה.
אתי לבני: להיפך.
אתי לבני: כל הפנימיות לבנות בארצות הברית בוטלו.
איילה גליקסברג: אני מדברת על הלימודים לא על הפנימיות.
איילה גליקסברג: גם בארץ יש מחקר על הנושא אבל נחזור לענייננו.
איילה גליקסברג: קודם כל אני רוצה לברך את חברת הכנסת החדשה שתיראי ברכה במעשה ידייך ובלשוננו אומרים, שתהיה לך סיעתא דשמיא, שלא יפול מכשול תחת ידייך.
איילה גליקסברג: כך אנחנו מברכים את הרבנים ואת הדיינים.
איילה גליקסברג: אראלה גולן: תודה רבה על האיחולים, אם קיבלתי ברכה כבר היה שווה.
איילה גליקסברג: אני הסתכלתי על הנקודות שאת העלית ואני רוצה לציין שני דברים.
איילה גליקסברג: אני ערכתי מחקר כשזה עוד היה פרה היסטורי לפני 25 שנה.
איילה גליקסברג: עבודת המאסטר שלי הייתה מחקר משווה על מעמד האישה ביהדות בהשוואה לפילוסופיות אחרות, וזה היה באמת הסנונית הראשונה, היום זה מאד נפוץ.
איילה גליקסברג: וכמו כל גל על גל, כמו במתמטיקה, בונים בית על בית, ומתייחסים לכולם.
איילה גליקסברג: את מציינת אפליה מכוונת של תוכנית הלימודים לבנות.
איילה גליקסברג: את מציינת אפלייה בתחום הזוגיות, המשפחה והתעסוקה.
איילה גליקסברג: אני לא אתייחס לכל.
איילה גליקסברג: תחום המשפחה והתעסוקה זו אפלייה ציבורית ולא דתית.
איילה גליקסברג: ואני מייד אנמק למה אני אומרת זאת.
איילה גליקסברג: אפלייה מתמשכת של הנשים בציבור הדתי.
איילה גליקסברג: אני כאישה דתית לא חשה את זה.
איילה גליקסברג: אני מרגישה אפלייה כאישה במיגזר הציבורי, בכלל לא במיגזר הדתי.
איילה גליקסברג: רק השבת ישבנו לארוחה ליד שולחן אחד עם הרב הראשי לישראל הרב עמאר ואני קיבלתי מחמאות וסופרלטיבים מכאן עד הודעה חדשה, כך שיצאתי גבוהה בעשרה סנטימטר.
איילה גליקסברג: אז אני לא מרגישה אפלייה והקשיבו למה שאני אומרת.
אתי רחמים: המחמאות לא היו בענייני האוכל, אני מקווה.
איילה גליקסברג: בכלל לא, מה פתאום.
אראלה גולן: אבל את נחשבת לאישה מיוחדת, שונה.
אראלה גולן: על זה אני מדברת, זה עדיין בכל זאת לא כלל שנשים יכולות להיות מצויינות.
איילה גליקסברג: אראלה, אני רוצה להתייחס לנקודה שאת אמרת.
איילה גליקסברג: את כותבת שם על המקרים בהן נשים הצליחו, היוצא מן הכלל מעיד על הכלל.
איילה גליקסברג: היוצאים מן הכלל מלמדים על הכלל שכל אחד יכול.
איילה גליקסברג: בבקשה.
איילה גליקסברג: מה שאת ציינת שהנושא טרם נדון באופן מעמיק, אני חושבת כמו שאמרה יושבת ראש הוועדה, אנחנו צריכים להתמקד בדברים מסויימים.
איילה גליקסברג: אני בוועדה הזו הייתי מימיה של נעמי בלומנטל והשרה לימור ליבנת ויעל דיין, שלמרות שההשקפות שלנו שונות לחלוטין מצאנו שפה משותפת וזה מה שאת מבקשת.
איילה גליקסברג: שפה משותפת ואינטראקציה בין השקפות עולם שונות, זו המגמה המרכזית שצריכה להיות.
איילה גליקסברג: לכן, כמו שאמר הרב בורשטיין, יש ללמוד את הנושא לפני שתוקפים אותו כי אולי חבל לבזבז אנרגיות על מיתקפה כשאנחנו יכולים להיות הרבה יותר קואופרטיביים ואופרטיבים כדי להגיע להישגים.
איילה גליקסברג: יש עניין למשל, דברים שהם כלליים ואני לא אחזור על הכל אבל אקח דברים שהם בנפשי שנים, מאז שילדי נולדו.
איילה גליקסברג: אי הכרה בהוצאות של כוח עזר בבית לעומת כוח עזר במשרדים פרטיים.
איילה גליקסברג: זה אותו דבר במיגזר הכללי והדתי.
איילה גליקסברג: במיגזר הדתי זה יותר קשה כי לאישה חסר יום אחד בשבוע.
איילה גליקסברג: יש דבר נוסף ברוך השם, המשפחה היא ברוכת ילדים.
איילה גליקסברג: אז יש עניין כזה של אי הכרה בהוצאות של כוח עזר בבית.
איילה גליקסברג: נקודה שנייה.
איילה גליקסברג: יש עניין שבמעונות לא מקבלים בשכר מופחת, ילדים ממשפחה קונבציונלית.
איילה גליקסברג: זאת אומרת אם יש אבא, אמא וילדים, אין מקום במעון.
איילה גליקסברג: לחד הוריות יש מקום, לכל מיני סוגי משפחות,יש מקום, רק אלו שהם משפחה קונבנציונלית שישלמו שכר מלא, זו אפלייה לרעה של המשפחה המסורתית.
איילה גליקסברג: כלומר האפלייה נובעת לא מתוך המיגזר הדתי אלא מתוך החוק הסוציולוגי.
לורין פוריס: לוקחים את תלושי השכר ופשוט מחשבים את ההוצאות לנפש.
אתי לבני: תעזבו את זה.
אתי לבני: נכון שיש עדיפות לאמהות חד הוריות במעונות באיזורים מסויימים אבל בבני ברק כמות הילדים ממשפחות חד הוריות הוא מאד נמוך אבל זה לא הנושא שלנו.
איילה גליקסברג: אז סגרו מעונות בבני ברק, אבל נחזור לנושא שלנו.
איילה גליקסברג: בשבת זו ישב ליד הסעודה גם ראש עיריית ירושלים והוא אמר לי למשל, מדוע אין מאפשרים הכשרת נשים מנהלות לאחר שסיימו את גיל הפריון.
איילה גליקסברג: לאחר שנשים סיימו את גיל הפריון וזכו גם בעזרת מכון פוע"ה ללדת, ובאמת חשוב לציין שמכון פוע"ה הוא דבר מופלא, חד פעמי והיסטורי.
איילה גליקסברג: מדוע אין קורס לנשים מנהלות לאחר גיל הפריון.
איילה גליקסברג: אומרים, זה מאוחר מדי.
איילה גליקסברג: כאן אנחנו צריכים לעשות הקבלה לעניין של חוק לנשים בדירקטורים.
איילה גליקסברג: נשים בדירקטוריונים לא היו עד שלא היה חוק והיום בזכות החוק נשים מכהנות בדיקרטוריונים, לכן יש לנקוט באפלייה מתקנת לגבי נושא זה.
אתי לבני: את צודקת במאה אחוזים שיש אפלייה על בסיס של גיל.
אתי לבני: אני רק רוצה לומר לך שאחת ההסתייגויות שהגשנו עכשיו לתקציב כאשר מורידים את הביטוח הלאומי באחוז וחצי, זה יהיה מותנה בקבלה לעבודה של כל מיני נשים עם כל מיני פרמטרים, בין היתר מעל גיל ארבעים וחמש או דברים אחרים.
אתי לבני: אבל איילה, בואי תחזרי לנושא שלנו.
איילה גליקסברג: כעת אני רוצה לומר.
איילה גליקסברג: אני כיועצת לרשות לקידום מעמד האישה יודעת, ואני חייבת לציין את יהודית פלוטקין, רק במילים טובות וחכמות וחשובות.
איילה גליקסברג: איך אנחנו אומרות, יש לה גם ראש וגם לב.
איילה גליקסברג: אנחנו נכנסנו למיגדר הדתי והחרדי כדי לקיים את תוכנית אלף המנהיגות ולפתוח קורסים לנשים בבית אל ובבני ברק.
איילה גליקסברג: דבר שלא היה בעבר.
איילה גליקסברג: כלומר, יש מוכנות.
איילה גליקסברג: פתחנו קורס מדהים של מאה נשים ויש קורס נוסף ועל כך בהזדמנות אחרת.
איילה גליקסברג: אבל חשוב לדעת שקיימת פתיחות בציבור הדתי והחרדי.
איילה גליקסברג: אבל, מה שחייבים לציין זה שבמיגזר הדתי והחרדי יש לקסיקון שונה.
איילה גליקסברג: כשאת אומרת פמיניזם היום זה באמת לא משמעותי אבל פעם זו הייתה באמת מילה לא יפה.
איילה גליקסברג: כעת, אם תבואי למיגזר הדתי ותגידי, נשים פורצות דרך.
איילה גליקסברג: באמת, לאן הן פורצות?
איילה גליקסברג: כלומר, אפשר להעניק ולתת לאישה הדתית והחרדית את כל הכלים, ואם זה יעניין אותך אני מוכנה להעביר לך המון חומר.
איילה גליקסברג: יש לי כאן את תוכנית העבודה של הקורס שמדבר למשל על כלים ומיומנויות לניהול מעצב ומשפיע.
איילה גליקסברג: כלומר יש מוכנות.
איילה גליקסברג: אבל כאן יש בעייה.
איילה גליקסברג: אין תקציבים.
איילה גליקסברג: וזה מה שאני מבקשת, לסיום, מבחינה אופרטיבית.
איילה גליקסברג: יש לי אמנם מספר נקודות נוסף אבל אסתפק בזה.
איילה גליקסברג: אני חוזרת ומברכת גם את יושבת ראש הוועדה וגם אותך חברת הכנסת החדשה.
איילה גליקסברג: הרשות לקידום מעמד האישה עומדת בצמצום.
איילה גליקסברג: ובקשתי היא לתת תקציב מיוחד,
אתי לבני: לא מיוחד, יש בקשה להגדלת תקציב.
איילה גליקסברג: אתי אני אסביר לך למה אני מתכוונת.
איילה גליקסברג: כמו שיש מיגזרים מיוחדים ואני לא אזכיר את הבדואים והדרוזים וכו', יש מיגזרים מיוחדים שאנחנו רוצים לתת להם פוש וזינוק.
איילה גליקסברג: אם אתן רוצות זינוק בעלייה, תידאגנה לתקציב.
איילה גליקסברג: אני מתחייבת כאן בעזרת השם לפתוח את הדלתות עם הסכמה של הרבנים, החל מויז'ניץ וההמשך אינני יודעת.
איילה גליקסברג: ויש בקורס הזה בת של הרבי מויז'ניץ שזה מדהים כי לפני שנים לא יכלו לחשוב על זה.
איילה גליקסברג: לכן יש עבודה ברוכה ויופי שמעלים את זה אבל ארוכה הדרך לחירות.
אתי לבני: הדוברת הבאה בבקשה.
יהודית שילת: שמי יהודית שילת אני סגנית יושבת ראש תנועת אמונה, תנועת האישה הדתית לאומית.
יהודית שילת: בעבר לפני כחמש עשרה שנה הייתי יועצת שר הדתות בנושאים של מעמד האישה.
יהודית שילת: כשזבולון המר זכרונו לברכה היה שר הדתות.
יהודית שילת: פתחנו אז את האפשרות לנשים דתיות לעסוק במקצוע של הטוענת הרבנית.
יהודית שילת: אני בכוונה מציינת את זה כי חשוב לדעת שזה כבר סיפור של 17 שנה שהנושא קיים בשטח.
יהודית שילת: נראה לי קצת מיותר להתחיל לדבר על הדברים הטובים שקורים ממילא.
יהודית שילת: חשבתי שדווקא הנייר הזה שקיבלנו כולנו כבסיס לדיון הנוכחי, היה יכול להיות נקודת מוצא מצויינת לדיון מסוג אחר.
יהודית שילת: כשקראתי אותו חשבתי הנה הזדמנות לעשות דיאלוג על חוסר ההבנה בינינו.
יהודית שילת: פחות על הנושא עצמו מאשר על חוסר ההבנה.
יהודית שילת: כי כשאני מקבלת נייר בו כתוב, דברי הסבר, פסקי הלכה כגון אלו של הרב אברג'יל, בסוגריים מעריב ינואר 2004 אני אומרת לעצמי, ריבונו של עולם, מהיכן אני מתחילה לדבר עם חברת הכנסת החדשה הגברת אראלה גולן.
אראלה גולן: אבל בעצם זאת המטרה.
אראלה גולן: פתחתי את השיחה בכך שבסופו של דבר אינני רוצה שיהיה את הנתק הזה .
יהודית שילת: אז זו ממש הזדמנות נהדרת אפילו שהיא יוצאת בהפוך על הפוך, זו הזדמנות נהדרת להיפגש ולדבר על איך אנחנו יכולות לדבר ביחד על אותם הדברים שהם מאד חשובים לנו.
יהודית שילת: למשל, אישה דתית ואיש דתי לעולם לא יתייחסו לפסק הלכה כפי שהוא כתוב בעיתון מעריב 2004.
יהודית שילת: לא משם האדם הדתי לומד את פסק ההלכה.
יהודית שילת: האדם הדתי פותח את ספר עם פסקי ההלכה, מחפש את המקור ומסתכל מה כתוב שם.
יהודית שילת: הסיפור הזה עם הרב אברג'יל והשמלה האדומה הוא פשוט מזעזע מבחינת הנזק שהוא גרם למה שחשוב גם לכן וגם לנו והוא בכלל לא מתייחס לסוגייה שאנחנו מעלות אותה כאן.
יהודית שילת: הרעיון העקרוני שעומד מאחורי הסיפור הזה של השמלה האדומה לא נוגע למעמדה של האישה, שלא לדבר על כך שהעיתונאי עשה שירות לרעיון שהוא רצה עם משהו שאינו רלבנטי לרעיון שהוא רצה.
יהודית שילת: אז נעזוב את הסיפור של השמלה האדומה שהוא לדעתי גילוי מאד עצוב למה שעיתונאי יכול לעשות לא טוב בסוגייה שחברה אמורה להיות מאד רגישה אליה.
יהודית שילת: אין ספק שיש לנו מכנה משותף עמוק מאד ובגלל שהזכרת את הקלטת של אלימות במשפחה אני באמת חושבת שהנשים הדתיות אמורות להיות אסירות תודה לאירגוני הנשים הלא דתיות ולחברות הכנסת הלא דתיות שבעשרים השנה האחרונות הן היו הראשונות שהעלו את הסוגייה הזו על סדר היום הציבורי, והנשים הדתיות לא בדיוק עשו את זה.
יהודית שילת: הן הצטרפו אחר כך והן מצטרפות עדיין.
יהודית שילת: יש לנו באמת דברים רבים שאנחנו לומדות מהחברות הלא דתיות וישנם דברים רבים שהחברות הלא דתיות יכולות ללמוד מהחברות הדתיות וזה היה מאד מעניין אותי לשמוע פעם מה הן לומדות מאיתנו אם אנחנו רוצות להמשיך ולעבוד ביחד כדי לקדם את הנושאים.
יהודית שילת: מה שצריך להיות ברור, כשאנחנו מתעסקים במעמדה של האישה, רוב הנשים הדתיות, לא כולן, יש ודאי אחרות, בוודאי בקולך יש זרם כזה ואני לא מדברת על היהדות המתקדמת שמתייחסות לאישה בלי הקשר לנושא המשפחה.
יהודית שילת: אנחנו הציבור הגדול של נשים דתיות מתייחסות לכל הסוגייה של מעמד האישה בהקשר ישיר לנושא המשפחה.
יהודית שילת: המשפחה יקרה לנו כפי שמעמדה של האישה יקר לנו ואנחנו לעולם נדון בסוגייה זו, אנחנו דהיינו אני מדברת בקולה של תנועת אמונה כאן או בקולה של האישה הדתית המודרנית הרגילה.
יהודית שילת: לא נפסיק לעסוק בהעצמת המשפחה כשאנחנו עוסקים בהעצמתה של האישה.
יהודית שילת: אם יתפתחו הרגישויות המתאימות לעמדה הזו של האישה הדתית אני בטוחה שתהיינה מעט מאד מחלוקות בין הנשים הדתיות לנשים הלא דתיות ולא רק ביניהן אלא בין הנשים בכלל לבין פוסקי ההלכה, כי אחד מהנושאים המאויימים ביותר בסוגיית מעמדה של האישה הוא נושא המשפחה.
יהודית שילת: ובעם ישראל נושא המשפחה הוא אבן יסוד.
אראלה גולן: גם אצל הנשים החילוניות המשפחה חשובה, אני לא יודעת למה את חושבת שזו סוגייה בין הנשים החילוניות והדתיות?
יהודית שילת: אני לא בטוחה שהעמדה שלנו ביחס למשפחה,
אראלה גולן: אני משוכנעת שהיחס שלי למשפחה והקשר העז לבן הזוג שלי והיחס שלי לילדים זהה לחלוטין לשלך.
יהודית שילת: לא זה מה שאמרתי.
יהודית שילת: מה שהתכוונתי לומר שלא נדון בסוגיית מעמד האישה בלי ההקשר של נושא המשפחה וכיצד זה משפיע על המשפחה.
יהודית שילת: אני לא יודעת למה אני לא מובנת אבל בואי נדבר לפחות על התוצאות.
יהודית שילת: את יודעת שהעולם המערבי ככל שהוא מתעסק יותר בסוגיית מעמד האישה כך המשפחה הולכת ומתפרקת בו.
אתי לבני: כלומר אתם לא יכולים לקבל חלוקת תפקידים אחרת בתוך המשפחה?
אתי לבני: נניח שהאישה תצא לעבודה.
יהודית שילת: ממש לא זה העניין.
יהודית שילת: מה שאני מתכוונת לומר שסוגיית מעמד האישה בשבילי כאישה דתית תלוייה בהקשר שלה של מעמד המשפחה, מצבה של המשפחה והיכולת של המשפחה להתקיים.
יהודית שילת: אחת מהנחות היסוד של האישה הדתית המודרנית היום היא שסוגיית המשפחה אינה יכולה להיות רק סוגייה של נשים, היא חייבת להפוך להיות סוגייה של הגברים גם.
יהודית שילת: וזה מה שאנחנו מנסות להוביל במערכת החינוך הממלכתי דתי.
יהודית שילת: שהנושא של המשפחה הוא לא רק אחריותה של האישה הוא גם אחריותו של הגבר.
יהודית שילת: אבל בזה אנחנו לא מורידות מעל עצמנו את האחריות שלנו לנושא של המשפחה.
יהודית שילת: ככל שהמימסד הדתי או נושאי עולם ההלכה הדתי יהיו משוכנעים שאין איזושהי חתרנות בסוגייה של הפמיניזם תחת מוסד המשפחה הקלאסית בעינינו כאנשים דתיים, כך תהיה נינוחות יותר גדולה ויותר רחבה לדון בסוגיות ההלכתיות הטהורות בהן נראה, על פניו, שהן לא עומדות בהתאמה למצבן של הנשים היום.
יהודית שילת: יש באמת מקום לדיאלוג.
יהודית שילת: השפה היא מאד שונה.
יהודית שילת: עולם הערכים לכאורה נראה מאד שונה אבל את כבר אמרת, זה לא ברור יכול להיות שזה לא שונה כלל.
אראלה גולן: הערכים הבסיסיים של משפחה, של ילדים של יושר, אפילו המושג אמונה, בבסיס זה אותו מושג.
יהודית שילת: אצלנו מוסד המשפחה הוא מוסד מחוייב המציאות למציאות חיינו.
אראלה גולן: גם לנו.
יהודית שילת: אני לא בטוחה כי אצלכם יש קולות אחרים בחברה החילונית.
אראלה גולן: גם אצלכם יש קולות אחרים.
מנחם בורשטיין: אין ביהדות האורתודוכסית אפשרות של נישואי נשים או משפחה חד הורית וכדומה.
יהודית שילת: או שותפות בהולדה אבל לא נישואין.
יהודית שילת: בואי נגיד אני מקווה שאת מעודכנת במה שקורה בחברה שלך.
אראלה גולן: בוודאי שאני יודעת אבל בכל זאת אני חושבת שהערך הבסיסי של משפחה עדיין אותו ערך.
יהודית שילת: אז אני אומרת שהעיסוק בסוגיית מעמדן של נשים ככל שיהיה פחות לוחמני ומתנפל על עולם ההלכה, שאין בו זדון, שהוא תוצאה של דורות של דורות של תרבות מסויימת, אך יש בו אוזן שמאזינה לשינויים, אבל היא יכולה להיות מאזינה רק אם היא מרגישה שהקרקע לא נשמטת תחת רגליה.
יהודית שילת: אם היא מרגישה שמישהו רוצה לשמוט את הקרקע תחת רגליה, האוזניים נסתמות.
יהודית שילת: והרב בורשטיין ציין נכון, כמו שציינו גם נשות קולך, הסוגייה של טיפול בהטרדות מיניות.
יהודית שילת: אנחנו הובלנו מהלך מקסים שהקדים בהרבה את מה שקרה עכשיו עם המורה והתלמידים שלה בבית הספר.
יהודית שילת: ממש בשבועות הקרובים עומד לצאת לאור תקנון שמתייחס באופן מפורט ביותר למותר ולאסור ביחסי מחנך ותלמידתו או מחנכת ותלמידה.
אתי לבני: או מחנך ותלמידו כי אני מבינה שיש מקרים רבים מהסוג הזה.
יהודית שילת: ציינו בפירוש את כל האופציות מבחינת הלוכסנים.
יהודית שילת: בכל אופן עומד לצאת תקנון מפורט שניבנה ביחד עם החברות בקולך כשההישג האדיר שלו הוא שהוא נוצר מתוך דיאלוג בפורום של כחמישים אנשים שכלל חצי נשים וחצי גברים מראשי המנהיגות הדתית, הגברית והנשים.
יהודית שילת: ומה שהיה חידוש פה זה הדיאלוג שנוצר בין הגברים לנשים.
יהודית שילת: אנחנו רוצות ליצור בקרוב בעזרת השם גם דיאלוג כזה בין קבוצה של דיינים לקבוצה של נשים בפגישה משותפת.
אראלה גולן: למה לא להזמין חילוניים למיפגש כזה?
יהודית שילת: בתור מאזינות?
יהודית שילת: את יודעת, אני שומעת את הרעיון.
יהודית שילת: אנחנו נשקול אותו בהקשר לרגישויות המרכיבות את כל הסיפור הזה ויכול להיות שנקבל את ההצעה שלך ויכול להיות שבשלב זה לא.
יהודית שילת: אבל זה בהחלט רעיון ששווה לחשוב עליו.
יהודית שילת: את התיחסת להמון נושאים שמבחינתנו הם כבר פסה.
יהודית שילת: כולנו כבר עברנו אותם.
יהודית שילת: וישנם נושאים נוספים רבים שעומדים על הפרק.
יהודית שילת: אנחנו גילינו שהדרך הנכונה ביותר לעשות שינויים היא לא דרך מהפכות אלא דרך יצירת תהליכים של הידברות שנותנים את התחושה הבטוחה לכל אחד שלא הולכים לשמוט את השטיח תחת רגליו.
יהודית שילת: אני חושבת שגם נכון לעשות את הדיונים בסגנון הזה בוועדה למעמד האישה לא מתוך נקודת מוצא של התקפה, כי דווקא בסיפור של הרב אברג'יל, זה לא נעים לומר, אמרתי לחברתי מרים כשבאנו לפה שלא יצאתם מזה טוב, תפשתם את הסיפור הלא נכון בשביל להעלות נושא לדיון.
אתי לבני: מרים בבקשה.
מרים גולדפישר: אני מרים גולדפישר, טוענת רבנית ומייצגת את אמונה.
מרים גולדפישר: קודם כל אני רוצה להודות לחברות הכנסת שהתגייסו להגנה על זכויותינו הנשים הדתיות.
מרים גולדפישר: רק מעניין שהגבר היחידי שהתגייס לעזרתנו זה דווקא רב אורתודוכסי.
מרים גולדפישר: אני חשבתי שיגיעו לכאן גם חברי כנסת.
מרים גולדפישר: מה שאני רוצה לומר זה שלנו יש פה, ויש כאלה מבינינו שיש להם פה יותר גדול ויש כאלה שיש להם פה פחות גדול.
מרים גולדפישר: אנחנו בחרנו בדרך שאנחנו חיות בה, וגם מי שנולדה למשפחה דתית חונכה שיש בחירה חופשית ואנחנו בחרנו בטוב.
מרים גולדפישר: למי שעדיין לא יודע, ביהדות יש גוונים שונים ורבנים שונים.
מרים גולדפישר: מי שכוונתו טהורה ובא ממקום של רצון לדעת ולהיות טוב יותר שואל ולומד.
מרים גולדפישר: הרב אברג'יל נשאל את השאלה על ידי מישהו שזה עניין אותו, שהשאלה הזו הטרידה אותו.
מרים גולדפישר: הרב לא פסק את הפסק שלו לכלל הציבור וגם דבריו סולפו כפי שאמרו כאן כמה מהדוברות.
מרים גולדפישר: גידרי הצניעות הם נושא שיש מה ללמוד בו.
מרים גולדפישר: יש בו דברים סובייקטיבים וישנן הנהגות שנקבעו בחוגים השונים.
מרים גולדפישר: בידי כל אישה האפשרות לבחור לאיזה חוג היא משתייכת.
מרים גולדפישר: ברגע שבחרה להשתייך לאותו חוג היא בוחרת לקבל את הכללים הנהוגים שם.
מרים גולדפישר: לגבי מערכת החינוך וההשכלה שהתייחסתם אליה.
מרים גולדפישר: לי יש תואר ראשון במתמטיקה ותעודה של טוענת רבנית.
מרים גולדפישר: בבית הספר שאני למדתי הייתה מגמה הומנית ומגמה ריאלית.
מרים גולדפישר: בדור הזה מדברים על חמש יחידות.
מרים גולדפישר: הבנות שלנו עושות, על פי בחירתן, חמש יחידות במתמטיקה, בפיזיקה, בכימייה בכל מה שהן בוחרות.
אראלה גולן: אבל יש הרבה בנות של מיגזרים אחרים שאינן לומדות ומשכילות.
מרים גולדפישר: לפי בחירתן של הבנות הן בוחרות.
מרים גולדפישר: אני חושבת שיש אפלייה מכוונת בתוכנית הלימודים המועברת לבנים ובנות חילוניים.
מרים גולדפישר: שם לא מלמדים אותם את הבסיס ליהדות.
מרים גולדפישר: רק לפני שבוע סיפרה לי אחותי שהיא אחות במקצועה, שהגיעה למחלקה בבית החולים אחת האחיות שעושה את הדוקטורט ובאה לשאול, לצורך הגשת עבודה שלה, מה הם חמישה חומשי תורה.
מרים גולדפישר: אף אחד מהצוות במחלקה לא ידע לענות על השאלה הזו.
איילה גליקסברג: כנראה שאלו עולים חדשים, שלא קיבלו את התרבות בארץ.
מרים גולדפישר: נכון שאחוז גבוה של הנשים הדתיות בוחרות לעבוד במקצוע שנקרא עקרת הבית.
מרים גולדפישר: עקרת הבית שהיא כמובן עיקר הבית.
מרים גולדפישר: הן עושות זאת מתוך בחירה והכרה והן מסופקות מזה.
מרים גולדפישר: הן חושבות, וגם אני חושבת ככה כמו שיהודית שילת אמרה שהמשפחה זה הערך החשוב בחייהן והן מסופקות בלהתעסק רק בזה.
מרים גולדפישר: נשים דתיות משתתפות בהנהגה הציבורית ויש לכן דוגמא של כמה מהן כאן.
מרים גולדפישר: נכון שבאופן יחסי לגברים הן מיעוט אך הדבר הזה נכון גם בחברה החילונית.
מרים גולדפישר: כמה שרות יושבות בממשלה היום?
אתי לבני: כמה חברות כנסת דתיות יש?
איילה גליקסברג: וכמה חברים יש?
איילה גליקסברג: וכמה חברות כנסת חילוניות יש?
אתי לבני: זה לא משנה.
אתי לבני: זה אפס לעומת חמישה עשר.
יהודית שילת: המפלגה היחידה שיש בה בסך הכל שישה חברי כנסת ושריינה מקום לאישה היא המפד"ל.
יהודית שילת: תראי לי עוד מפלגה אחת שיש לה שישה חברי כנסת ויש לה חברת כנסת.
אתי לבני: לא, אבל איפוא בש"ס, איפוא בחרדים?
מנחם בורשטיין: ש"ס באופן עקרוני לא תבחר אישה.
מנחם בורשטיין: זו דעתם ההלכתית.
אתי לבני: גם החרדים לא.
מרים גולדפישר: הנשים אצל החרדים לא רוצות, הן בחרו להשתייך לחברה כזאת ששם הן לא רוצות.
אתי לבני: המילה לא רוצות היא מאד בעייתית.
אתי לבני: אם מרביצים לו הוא לא רוצה.
אתי לבני: אהבתי את אדוני, אמר העבד.
אראלה גולן: אתן יושבות כאן, למדתן, השכלתן, יש נשים שלא נותנים להן את האפשרות הזו בכלל.
אתי לבני: הייתה אצלי הבת של הרב עובדיה יוסף.
אתי לבני: עדינה, שכולן מכירות אותה.
אתי לבני: ואני מזכירה את שמה כי היא מתבטאת באופן חופשי.
אתי לבני: והיא אמרה לי, אני רוצה להיות בכנסת, אני רוצה להיות מנהיגה פוליטית.
אתי לבני: אני יכולה להיות מנהיגה פוליטית, ולא נותנים לי.
אתי לבני: תעזרו לי.
אתי לבני: היא באה אלינו, כמו שאת אמרת, אתן נעזרות בחילוניות כדי להוביל מאבקים.
אתי לבני: היא אמרה לי, תעזרו לנו לבוא אל הרבנים ולהסביר להם שאנחנו גם רוצות להיות, אנחנו גם יכולות אבל זה בלתי אפשרי מבחינתנו.
מנחם בורשטיין: התשובה היא מאד פשוטה.
מנחם בורשטיין: תשבי עם הרבנים הקובעים בש"ס, הם יסבירו את הצדדים ההלכתיים ואת האפשרויות ואז תדעי אם יש אפשרות או אין אפשרות.
אתי רחמים: זה רק מראה שהבחירה היא בחירה מאד בעייתית.
מרים גולדפישר: שני משפטים לסיום.
מרים גולדפישר: כמה נשים יושבות בוועדה למינוי דיינים?
אתי לבני: אני עשיתי מאבק בשביל שללשכת עורכי הדין תהייה נציגה.
מרים גולדפישר: גם אנחנו היינו שותפות למאבק.
מרים גולדפישר: אבל זה עדיין לא שקול.
מרים גולדפישר: יושבים שם עשרה גברים ויושבת שם אישה אחת.
מרים גולדפישר: וזה בהחלט תלוי בהשפעה של חברות הכנסת שיושבות כאן.
מרים גולדפישר: גם בבחירת הדיינים יש לחברות הכנסת השפעה רבה ואם הדאגה היא אמיתית לנשים הדתיות הרי שלא היו סוגרים דיל להבטחת שישה דיינים חרדים בשביל להיכנס לממשלה, כאשר הסובלות העיקריות מכך הן הנשים הדתיות.
מרים גולדפישר: אני פעילה למען מסורבות הגט ואשמח מאד אם בעקבות ישיבה זו יפעלו חברות הכנסת היושבות כאן נגד הדילים שפוגעים בעבודת נשות אמונה למען בחירת דיינים ראויים שיפסקו על פי ההלכה שכן דואגת לנשים.
אתי לבני: הדוברת הבאה, תציגי את עצמך.
שירה ליבוביץ שמידט: שירה לייבוביץ שמידט.
שירה ליבוביץ שמידט: אנחנו יושבים כאן בגלל פרשת השבוע תצווה שאנחנו קוראים שם על הצבעים בביגוד של הכהנים.
שירה ליבוביץ שמידט: ודווקא שם אם הוא לובש בגד לא נכון או צבע לא נכון, דינו מיתה.
שירה ליבוביץ שמידט: מהר לעיתונות.
שירה ליבוביץ שמידט: עונש מוות.
שירה ליבוביץ שמידט: אני בוגרת הטכניון תואר שני.
שירה ליבוביץ שמידט: כתבתי ספר בעל פרס נובל לכימייה בנושא של צבעים.
שירה ליבוביץ שמידט: תכלת, ארגמן ועל הכימיה בנושא של צבעים.
שירה ליבוביץ שמידט: למדתי גם הנדסה.
שירה ליבוביץ שמידט: עכשיו אני על תקן של מתרגמת.
שירה ליבוביץ שמידט: לכן באתי לכאן.
שירה ליבוביץ שמידט: אני כותבת עבודות אקדמיות בנושא של תירגום שפה רבנית לשפה בת זמננו.
שירה ליבוביץ שמידט: אפילו כתבתי לך אראלה גולן, ב 7 לפברואר, רציתי לדבר איתך להסביר לך כיצד זה נראה.
אראלה גולן: כי אני לא אצליח לקרוא לבד את אומרת, זה מסובך.
שירה שמידט: כן.
שירה שמידט: אני נתתי הרצאה עכשיו באיגוד של המתרגמים בחיפה על השפה של הרב עובדיה יוסף, והצלחתי להסביר בשקט ובצורה אקדמית על מנת שיבינו שזה בעצם מונחים רבניים, למה שחמי זכרונו לברכה, פרופסור לייבוביץ, היה אומר אותו דבר אבל בשפה אקדמית.
אראלה גולן: פרופסור ישעיהו לייבוביץ לימד אותי.
אראלה גולן: זכיתי עוד לשמוע הרצאות ממנו.
שירה שמידט: כתבתי לך שאני גרה בנתניה בקריית צ'אנז.
שירה שמידט: אני גם חברה טובה של עדינה בר שלום, בתו של הרב עובדיה שהוזכרה כאן, וזה לא מדוייק מה שציטטו אותה, אז שוב עניין של תירגום.
שירה שמידט: היא מאד מוכשרת והיא הקימה מכללה.
שירה שמידט: גם חמי ישעיהו ליבוביץ, אמר, מה להיות חברת כנסת זה כבוד?
שירה שמידט: אז עדינה עושה הרבה יותר בתור זו שיזמה את המכללה החרדית ללימוד אקדמי תואר ראשון לבנות חרדיות.
שירה שמידט: וגם יש שם תוכנית העצמה.
שירה שמידט: זה עניין של השפה.
שירה שמידט: אראלה, אני באמת רוצה שתבקרי בקריית צאנז ותראי את הנשים שם שיש להן כוח ומזיזות דברים בלי תואר של מנהיג או מנהיגה.
שירה שמידט: הרבה נעשה מאחורי הקלעים.
אראלה גולן: בסדר גמור.
שירה שמידט: מישהי רוצה לעיין בכל הכתבות שהיו בעיתון בעניין הרב אברג'יל והבגד האדום.
שירה שמידט: חבל שזה מתפרסם בכל העולם, בשמונים אתרי אינטרנט היו השמצות על ישראל שאינן נכונות אם מישהי מעוניינת אני מוכנה לשבת עכשיו ולהראות לה .
שירה שמידט: תודה.
חנה פסטרנק: מכיוון שאנחנו למעשה לקראת הסוף, אני ממש מרגישה צורך וקיבלנו עצה מהרב בורשטיין שיישבו כאן רבנים.
חנה פסטרנק: אני חייבת לומר שאני מאד מתקוממת.
חנה פסטרנק: הייתי מצפה שהרבנים יהיו אלה שיתחילו ויעמדו על כל העוולות שיש נגד נשים.
חנה פסטרנק: על חוסר השיוויון.
חנה פסטרנק: נכון, יש גם דברים יפים וכולנו מכירות אותם אבל אין מה לעשות האישה מקופחת.
איילה גליקסברג: חנה, אז מה אנחנו נעשה?
איילה גליקסברג: גם את זה את רוצה שהגברים יעשו?
איילה גליקסברג: תשאירי לנו משהו.
חנה פסטרנק: אני רוצה שהם יעשו יחד איתנו.
חנה פסטרנק: אני חושבת שזה השילוב הנכון.
חנה פסטרנק: אז בבקשה מכן ידידותי חברות הכנסת,אתי ואראלה, צריך לשמוע רבנים אבל גם לראות כיצד אנחנו יכולות להתקדם כי יש לנו כאן
חנה פסטרנק: בעיות רציניות מאד ובכוחות משותפים נוכל לשפר את המצב.
אתי לבני: לא כולכן חושבות שיש בעייה.
אתי לבני: אני שמעתי פה שאין בעייה.
אתי לבני: אתן שתיכן מאמונה אמרתן שזאת בחירה, שזאת החלטה, תהליך, אף אחד לא רוצה לצאת מהמצב בו הוא נמצא.
אתי לבני: זה מה ששמעתי.
אתי לבני: והנשים נשים משכילות ורציניות.