GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לאה נס: בעקבות הפנייה שלנו התכנסה הוועדה המיוחדת לקידום מעמדן של הנשים במדע ואני מאוד מקווה שהנציגה של הוועדה תדווח לנו היום אם יש אי אלו חידושים בנושא, כי אלו בעצם מטרות הישיבה, לא רק לערוך ישיבות אלא בעיקר לקדם אותן.
לאה נס: זה בעצם הנושא המהותי החשוב, פחות מההודעה של נשיא אוניברסיטת הרוורד שאני גם רוצה להתייחס אליה במשפט.
לאה נס: אבל אני רוצה שוב להזכיר, סך הכל מבחינת מספר הסטודנטים בהשוואה בין סטודנטים לתארים ראשון, שני וגם שלישי, כבר אין הבדלים, נשים אפילו רבות יותר בתור סטודנטיות, אבל כשאנחנו מגיעים לסגל הבכיר של האוניברסיטה, ובמיוחד זה בולט במדעים, יש ירידה דרסטית.
לאה נס: היו שם באמת כמה צווארי בקבוק, כמו פוסט דוקטורט ועוד תנאים לנשים, אמהות, שבעצם מונעות מהנשים להתקדם, אבל אף פעם לא הייתה חשיבה, ובודאי לא באוניברסיטאות שהן נעצרות בגלל כישוריהן.
לאה נס: כעת, מה שאני יכולה להגיד לאותו נשיא, האוניברסיטה באמת מאוד מכובדת אבל הוא בעצם כלכלן ויכול להיות שדברים הוצאו מהקשרם אבל הבנתי שלמרות התגובות הוא דווקא חזר להודעות הפרובוקטיביות הללו, כנראה הייתה לזה משמעות אישית מבחינתו.
לאה נס: בכל אופן נמצאת פה מומחית, חוקרת בענייני המוח.
לאה נס: וממה שאני יודעת, במחקרים מאוד ברורים, שעשו מיפוי דיגיטלי של המוח, מסתבר שהמוח של נשים שזור הרבה יותר, מכיל ריכוזים הרבה יותר גבוהים של נוירונים שבהחלט אולי נותנים להראות למה נשים מוכשרות יותר.
לאה נס: ואם הן מוכשרות יותר אז להגיד שבמדע דווקא לא, זה אבסורד.
לאה נס: אני מבינה מכל הביקורות ששמעתי של גנטיקאים שאין שום מחקרים שמראים את ההבדלים שבין נשים לגברים, וגם אם ישנו הבדל מסוים, זה עדיין לא אמור להסביר את הפערים הגדולים בכמות הנשים, באחוז הנשים שמגיעות לעמדות מאוד בכירות.
לאה נס: כך שאמנם אנחנו חוגגים עכשיו מאה שנה לפעילותו של אלברט איינשטיין אז בהחלט לא מן הנמנע שגם תהיה לנו אלברט איינשטיין ממין נקבה, זה בוודאי לא תלוי בגנים.
לאה נס: אז נקווה שבמהלך הישיבה נדבר ונקדם את שני הנושאים הללו.
לאה נס: פרופסור טייכר בבקשה.
מינה טייכר: פרופ' סמרס הוא באמת איש מאוד מכובד.
מינה טייכר: הוא היה כאן בארץ לפני כמה חודשים והייתה ארוחת ערב ביחד עם ראשי האוניברסיטאות, ומאוד נהניתי.
מינה טייכר: הוא גם הרשים את כולם, הוא הסביר כיצד יש לנהל אוניברסיטה מצטיינת ורבת תקציבים, כולם נזל להם ריר, אבל הסתבר שהוא לא כל כך חכם כמו שהוא הרשים אותנו באותו יום.
מינה טייכר: זאת אומרת, ברור שהוא לא מבין במתמטיקה, הוא לא מבין גם בגנטיקה.
מינה טייכר: להגיד דבר כזה אומר גם שהוא לא מבין בפוליטיקה אירגונית, אבל הוא גם לא מבין בנשים.
מינה טייכר: בכל זאת, אין לנו ברירה אלא להתייחס אליו.
מינה טייכר: אני לא יודעת אם הוא מתחרט על דבריו או לא מתחרט.
מינה טייכר: הייתי בארצות הברית קצת אחרי זה, ראיתי את ההמולה שהייתה שם בתקשורת, ואז התחילו יותר מאוחר לצטט דברים לא חכמים שהוא אמר קודם, והוא היה כבר אוטוטו בדרך החוצה מהדבר הזה.
מינה טייכר: אז אני לא יודעת אם זה היה חכם מצדו.
מינה טייכר: אבל אנחנו עכשיו מנסים בכל זאת לענות על השאלה.
מינה טייכר: יש פחות נשים במתמטיקה ובמדעים קשים כפי שאנחנו מכנים אותם.
מינה טייכר: אז בכל זאת יש סיבה למה יש פחות נשים.
מינה טייכר: כשאנחנו אומרים קידום נשים במדע, בכל ארץ מדע זה משהו אחר.
מינה טייכר: בארץ זה לא ברור, באנגליה זה ברור מאוד.
מינה טייכר: מדע הכוונה פיזיקה כימייה, ביולוגיה ומתמטיקה.
מינה טייכר: לא כולל הנדסה ולא כולל לימודי רפואה.
מינה טייכר: בארצות אחרות באירופה זה כולל את ההנדסה ואת הרפואה.
מינה טייכר: בארצות אחרות זה כולל גם מדעי הרוח ומדעי החברה, את כל המדעים.
מינה טייכר: כשאנחנו רוצים לקדם נשים במדע וטכנולוגיה בארץ, אנחנו בוודאי רוצים לקדם אותן בכל השטחים.
מינה טייכר: אם הייתה מצליחה שוש ברלינסקי להגיע לפה ולהראות לנו את הנתונים שלה אז היינו רואים שיש פחות נשים בכל האקדמיה בארץ, בכל המדעים אבל במיוחד פחות נשים במדעים ובהנדסה.
מינה טייכר: אם הממוצע הוא בערך סדר גודל של 20 אחוזים נשים בסגל הבכיר באקדמיה, יש שני אחוז בהנדסה ובמדעים.
מינה טייכר: אז ברור שפה הבעיה היא יותר חמורה ואנחנו במקום הזה נדרשים בנקודה הזאת.
מינה טייכר: ראשית אנחנו נדרשים לנושא הראשון של הישיבה הזאת עם התייחסות לסתור את דבריו של סמרס, וגם לנושא השני של קידום נשים באקדמיה, או הגדלת מספר הנשים באקדמיה במדעים האלה.
מינה טייכר: סמרס כשהוא אמר את הדברים האלה, חלק מההגנות שהוא אומר היום הן, לא התכוונתי וכו'.
מינה טייכר: אבל כמו שאמרתי, ואני חוזרת על משפט אחד שאמרתי, בגלל יושבת ראש ועדת החינוך שנכנסה כעת, מה הסיבה שיש פחות נשים במדע וטכנולוגיה, זה מתחיל בתקופה של בית הספר.
מינה טייכר: סמרס במסגרת ההגנה על דבריו יכול להגיד, כן, זה מה שהתכוונתי.
מינה טייכר: אבל בכל זאת הוא אמר דברים הרבה יותר חמורים.
מינה טייכר: אחרי שהדברים התפרסמו, בגלל שאני גם מתמטיקאית וגם היום עושה מתמטיקה מודלס של חקר המוח, נדרשתי לעניין ואמרתי למי שאני יכולה מה דעתי בנידון.
מינה טייכר: כמובן שאין שום הוכחה מדעית לדבריו שיש איזושהי בעיה מולדת שבגללה נשים אינן יכולות להתקדם במדע וטכנולוגיה.
מינה טייכר: יתר על כן, בדברים מסוימים כשיש הבדלים בין גברים ונשים, ההבדלים האלה יכולים רק לעזור לנשים.
מינה טייכר: זה מוכח שבהרבה מאוד פעילויות שגברים עושים עם צד אחד של המוח, נשים עושות את זה עם שני הצדדים.
מינה טייכר: זאת אומרת שאנחנו מצליחות להשתמש ביותר כלים חזקים.
מינה טייכר: אז אם במתמטיקה יש גם גיאומטריה וגם אלגברה, לנשים יש יותר סיכוי לעשות דברים מורכבים.
מינה טייכר: מצד שני יש פה פוקוס, יש הבדלים.
מינה טייכר: לא ברור איך הגנים האלה עוזרים בכלל בחיים.
מינה טייכר: במתמטיקה זה ברור שאין שום מידע על כך.
מינה טייכר: לכן אני חוזרת על כך שיש פחות נשים במדע וטכנולוגיה, למה?
מינה טייכר: במצגת שנראה כעת נלך לסיבות הראשוניות מדוע קיימים הבדלים, והסיבות הראשונות הן בהתחלה, בחינוך הטכנולוגי למדעים.
מינה טייכר: לא רק אנחנו מודאגים.
מינה טייכר: כולם מודאגים.
מינה טייכר: מה שרואים פה זה צילום מעיתון גרמני אחרי שפורסמו הנתונים של פיזה.
מינה טייכר: פיזה מדבר על כשלונות במתמטיקה בעולם המפותח, לאו דווקא לנשים וגברים, בעוד שמה שאני הולכת לדבר פה זה על ההבדלים בין נשים וגברים.
מינה טייכר: אבל, בכל זאת העולם המערבי מודאג.
מינה טייכר: גם הצילום הזה הוא מעיתון נורבגי שאומר שיש סקנדל גדול, נפילה גדולה של כל המערכת הנורבגית כי בנתוני פיזה הנורבגים יצאו במיקום אמצעי.
אתי לבני: הם יצאו לפנינו?
אתי לבני: כי אנחנו יצאנו מקום שלושים ומשהו,
מינה טייכר: הם יצאו לפנינו ובכל זאת הם מאוד מודאגים.
מינה טייכר: אבל אנחנו יודעים שיש נוכחות נמוכה של נשים בעולם המדעי והטכנולוגי וזה מתחיל בתקופה של בית הספר כי יש נוכחות נמוכה של נערות.
מינה טייכר: למה יש מיעוט נערות, ואנחנו רוצים לא רק לשאול למה, אלא גם לעשות משהו כפי שאמרה חברת הכנסת לאה נס.
מינה טייכר: אנחנו רוצים להגדיל את מספר הנערות במגמות האלה, אבל איך עושים את זה?
מינה טייכר: אנחנו לא יכולים לתת פקודה לאנשים, תלכו ללמוד מדעים.
מינה טייכר: אנחנו נמצאים במדינה דמוקרטית ופקודה גם לא הייתה עוזרת.
מינה טייכר: אבל צריך לכוון יותר נערות ללכת לכיוון זה אבל לא בכוח.
מינה טייכר: בשביל לכוון אנחנו צריכים לדעת מה משפיע על הבחירה של נערות ונערים באיזה כיוון להתמחות, והאם המערכת יכולה להשפיע על הבחירה הזאת.
מינה טייכר: אם נדע מה משפיע נראה האם אנחנו יכולים להשפיע על הבחירה הזאת.
מינה טייכר: עכשיו, האם היכולת של נערות ללמוד מתמטיקה ופיזיקה גורמת לבחירה.
מינה טייכר: מסתבר שיש נערות רבות שיכולות להצליח מאוד במתמטיקה ובמדעים מדוייקים ובוחרות בכל זאת ללמוד מגמות אחרות בתיכון, כך שלא היכולת מונעת מהן לבחור במדעים.
מינה טייכר: צרכים לאומיים, אנחנו יודעים שזה טוב למשק וטוב לכלכלה שיותר אנשים יילכו ללמוד מדע וטכנולוגיה, אבל זה לא משפיע על הנשים.
מינה טייכר: המשק של מדינת ישראל בעוד 20 שנה, אינו מהווה גורם בהחלטה למה הם יחליטו באיזה כיוון להתמחות.
מינה טייכר: אז מה כן משפיע עליהם?
מינה טייכר: משפיע עליהם נושאי התעניינות.
מינה טייכר: הם מתעניינים בנושאים מסוימים והולכים לפי העניין.
מינה טייכר: זה לוקסוס מסוים של צעירים וכשאנחנו מבוגרים אנחנו לא מרשים לעצמנו ללכת רק לפי העניין, אבל אצל הצעירים העניין משפיע, הערכים משפיעים עליהם, המטרות שלהם בחיים וההכרה העצמית, כיצד הם רואים את עצמם.
מינה טייכר: עומד לצאת מחקר השוואתי חובק עולם שמצביע על המגמות האלה.
מינה טייכר: אני מצטטת מתוך התוצאות של המאמר את ארבעת הדברים האלה.
מינה טייכר: הייתי גם אומרת אותם קודם אבל המחקר הזה מראה באמת את ההבדלים המגדריים בין נשים וגברים.
מינה טייכר: זה עדיין לא מחקר פורמלי שיצא החוצה אבל כמו שאנחנו יודעים להגיד, פיזה, שהיא מילת המפתח במחקר קודם, אנחנו נדע בקרוב להגיד כל הזמן, רוז.
מינה טייכר: זאת מילת המפתח שאנחנו נלמד אותה אולי בשביל לדעת מה לעשות ואולי רק בשביל להשוות, וישראלים תמיד רוצים לדעת היכן הם עומדים.
מינה טייכר: החודש הזה עדיין לא כל הארצות עשו עיבוד של האינפורמציה.
מינה טייכר: וכשלא כל הארצות עושות עיבוד של האינפורמציה, גם העיבוד הכללי עדיין לא מוכן, ובכל זאת, במפה הזאת מסומנות בכחול כל הארצות שיש עליהן את כל האינפורמציה, ובאדום, כאלה שעדיין לא סיימו את עיבוד החומר.
מינה טייכר: אני מאוד שמחה שבישראל הבדיקה כבר הסתיימה.
מינה טייכר: במחקר זה יש יותר פוקוס על אירופה.
מרית סלוין: כמה ארצות משתתפות במחקר?
מינה טייכר: חמישים ומשהו.
אראלה גולן: באיזה גילאים?
מינה טייכר: בגיליאי בית ספר, חטיבת ביניים ותיכון.
מינה טייכר: השאלון מורכב מ 250 שאלות.
מינה טייכר: לכל שאלה יש תשובות מ 1עד 4.
מינה טייכר: זה כאילו מבחן אמריקאי אבל זה לא מבחן אמריקאי כי זו דעתך.
מינה טייכר: אז אתה יכול להגיד, מסכים, לא מסכים אף פעם או תמיד.
מינה טייכר: יש 7 נושאים ששאלו את הילדים עליהם.
מינה טייכר: האחד, מה קורה מחוץ לבית הספר, על מה אני רוצה ללמוד, מקצועי העתידי, אני ואיכות הסביבה, שיעורי המדע בבית הספר, דעתי על מדע וטכנולוגיה והאחרון, אני כמדען.
מינה טייכר: פה זה היה תשובה חופשית ולא 4 אפשרויות.
מל פולישוק-בלוך: ככה זה נשאל, אני כמדען או אני כמדענית?
מינה טייכר: בלועזית אין הבדל.
מינה טייכר: זה תרגום שלי.
מינה טייכר: ככה נראה פורמט של שאלה, כמו שכולם יודעים שאלה במבחן אמריקאי, הסטודנט, התלמיד עונה מה שהוא רוצה מ 1 עד 4.
מינה טייכר: זו דוגמא לשאלה ראשונה, האם מדע וטכנולוגיה חשובים לחברה, ופה אנחנו רואים את התשובות.
מינה טייכר: הקו האדום באמצע של 2 וחצי זה קו ניטרלי.
מינה טייכר: אנחנו רואים שכל הארצות נמצאות מימין לקו וזה אומר שכולם חושבים שמדע וטכנולוגיה חשובים לחברה.
מינה טייכר: אדום זה נערות וכחול זה נערים.
מינה טייכר: אתם רואים שיש הבדל בין נערות ונערים.
מינה טייכר: יש ארצות שזה ממש קרוב, יש ארצות כמו מלזיה שנערות חושבות שמדע יותר חשוב מאשר נערים שחושבים כך.
מינה טייכר: מזה רואים שכולם מסכימים באופן חזק שמדע וטכנולוגיה חשובים לחברה.
מינה טייכר: לקחתי פה דוגמא קטנה של שאלות מתוך ה 250 שאלות שמרכיבות את המחקר.
מינה טייכר: שאלה נוספת, האם המדינה צריכה מדע וטכנולוגיה כדי להיות מדינה מפותחת.
מינה טייכר: גם על הדבר הזה כולם מסכימים שמדע וטכנולוגיה חשובים.
מינה טייכר: אך בנים בכל זאת חושבים את זה קצת יותר מבנות.
מינה טייכר: השאלה הבאה, בעזרת המדע ניתן למצוא תרופות למחלות קטלניות.
מינה טייכר: פה יש היפוך.
מינה טייכר: הבנות חושבות יותר מאשר הבנים, כמעט בכל מקום בעולם, שבעזרת המדע ניתן למצוא תרופות למחלות קטלניות.
מינה טייכר: שאלה נוספת, מדע וטכנולוגיה יפתחו הזדמנויות חדשות לדורות הבאים?
מינה טייכר: פה יש מגמות מעורבות.
מינה טייכר: יש מקומות שהאדום יותר ימינה ויש מקומות שהכחול יותר ימינה.
מינה טייכר: באופן כללי כולם חושבים שהמדע חשוב לדורות הבאים.
מינה טייכר: קצין הדורות הבאים צריך לדעת את זה.
מינה טייכר: אבל יש פה משהו מעניין.
מינה טייכר: בארצות המפותחות יותר, ביפן ובארצות הסקנדינביות, הרבה פחות חושבים שמדע וטכנולוגיה חשובים לחברה מאשר בארצות אחרות.
מינה טייכר: השאלה הבאה.
מינה טייכר: טכנולוגיות חדשות יהפכו את מקום העבודה ליותר מעניין?
מינה טייכר: פה אנחנו כבר רואים הרבה יותר היסוס.
מינה טייכר: ברוב הארצות הילדים כן חושבים שמדע וטכנולוגיה יהפוך את מקום העבודה ליותר מעניין, אבל שוב פעם, ביפן ובארצות הסקנדינביות הרבה פחות חושבים כך ונערות בארצות האלה חושבות עוד הרבה פחות שמדע וטכנולוגיה יהפכו את מקום העבודה למקום מעניין.
מינה טייכר: שאלה אחרת, יתרונות המדע עולים על ההשפעות המזיקות.
מינה טייכר: תראו כיצד הנקודות מתקרבות לקו של הניטרלי.
מינה טייכר: עדיין רוב הארצות הן מימין לקו של הניטרלי, אבל ביפן רואים באמת שדווקא בארץ טכנולוגית מאוד מתקדמת, יש להם היסוס בתשובה לשאלה זו.
מינה טייכר: זה השפעה של הירושימה וגם זה שהם מוקפים ביותר מדי טכנולוגיה.
מינה טייכר: בישראל אנחנו ניטרלים פחות או יותר, הבנות בישראל ממש על הקו של הניטרלי והבנים מעט יותר.
מינה טייכר: השאלה הבאה, תמיד צריך לסמוך על דברי מדענים?
אתי לבני: אנחנו בישראל דוקא הכי ביקורתיות.
מינה טייכר: זה שקף קשה מאוד למדענית כמוני לראות אותו.
מינה טייכר: אני רק מתנחמת שזה מדעים אחרים, לא מתמטיקה, כי במתמטיקה האמת היא מוחלטת.
מל פולישוק-בלוך: המילה, תמיד, הכשילה אתכם, אם לא הייתם שואלים, תמיד, היית רואה שהתשובות אחרות.
מינה טייכר: תסתכלו על ישראל, הבנות הכי ביקורתיות.
מינה טייכר: משהו צריך לעשות פה, המדענים צריכים לעשות, אנחנו נכשלנו בגדול.
מינה טייכר: כאן גם הפערים הגדולים ביותר בין בנים לבנות.
מינה טייכר: הסקפטיות הזאת כבר לא מחולקת בין הארצות המתפתחות והארצות המפותחות, כולם, בכל הארצות סבורים שאי אפשר תמיד לסמוך על דברי מדענים.
מינה טייכר: כביכול מדע היה צריך להיות האמת.
מינה טייכר: הרי במדע אם אתה לא בטוח שזה אמת אתה לא מפרסם את זה.
מינה טייכר: בנות הרבה יותר סקפטיות מבנים.
מינה טייכר: קצת יותר כבוד יש בשאלה הבאה, מדענים הם נייטרלים וחסרי פניות.
מינה טייכר: בארצות הלא מתפתחות עדיין מאמינים שאומנם אי אפשר לסמוך על דברי מדענים אבל זה לא בגלל שהם רמאים אלא בגלל שהם טיפשים.
מינה טייכר: פחות או יותר זה מה שמבינים מפה, כי המדענים הם ניטרלים וחסרי פניות אבל לא מבינים בדיוק.
מינה טייכר: בארצות המפותחות אתם רואים שהמצב קשה.
מינה טייכר: הבנות של שבדיה הכי לא מאמינות למדענים שלהן, פרס נובל וכו'.
מינה טייכר: שאלה נוספת, בני אדם צריכים להקפיד יותר על שימור הסביבה.
מינה טייכר: כולם בכל הארצות רואים שהבנות הרבה יותר מתעניינות בשימור הסביבה מאשר הבנים.
מינה טייכר: בארצות המפותחות מתקרבים לקו הנטרלי.
מינה טייכר: עוד שאלה, שימור הסביבה צריך להיות באחריות המומחים?
מינה טייכר: זה מתחבר למה שאמרו, אנחנו לא סומכים על המדענים, אבל בשימור הסביבה, שאנחנו יודעים שיש הרבה נערים ונערות שהם חיילים בכל התנועות האלה, אז הם אומרים, המומחים לא מבינים.
מינה טייכר: גם פה זו איזושהי חוסר הצלחה של המערכת שלא הצליחו להסביר שהשאלות קשות ומומחים יכולים לעזור לענות עליהן.
מינה טייכר: אנו גם רואים כאן בשקף שבנות הרבה פחות סומכות על המומחים מאשר בנים, בכל הארצות.
מינה טייכר: ביפן המצב הכי גרוע, ממש זורם שמאלה בכל מקום.
מינה טייכר: מדע וטכנולוגיה הם פתרון לשימור הסביבה?
מינה טייכר: אז אתם צודקים במה שאמרתם שהם לא אמרו שרק המומחים ישמרו אבל עדיין מבינים קצת יותר, שבעזרת מדע וטכנולוגיה אפשר למצוא דרכים לשמר את הסביבה, אם רוצים כנראה.
מינה טייכר: אבל תסתכלו על הבנות היפניות.
מינה טייכר: לא רק שהן לא סומכות על אף אחד, הן אפילו לא חושבות שניתן למצוא פתרונות לשימור הסביבה.
חנה ויניק: מאוד מעניין.
מינה טייכר: בכל מקום מצאנו שבנות פחות מאמינות במדע לשימור הסביבה.
מל פולישוק-בלוך: יש פה בעיה בשאלת השאלות.
מל פולישוק-בלוך: כי הפיתרון לשימור הסביבה זה בני האדם ולא המדע והטכנולוגיה.
מל פולישוק-בלוך: כשמציגים את השאלה בצורה כפי שהציגו אותה כאילו הפתרון יבוא רק מהמדע והטכנולוגיה, אז הם כאילו אומרים, לא, יש עוד פתרונות.
מינה טייכר: שאלה נוספת.
מינה טייכר: אני מעדיף את שיעורי המדע בבית הספר יותר משאר השיעורים?
מינה טייכר: גם הבנים בכל הארצות המתפתחות לא אוהבים את שיעורי המדע בבית הספר, בנות עוד פחות, אבל מבינים יותר ששיעורי המדע יאפשרו לי לעבוד בתחומים חדשים ומעניינים, אבל זה באמת לא מספיק.
מינה טייכר: ותראו את ישראל, היא בולטת פה לא כמו נורבגיה אבל עדיין מתחת לניטרלי שאנחנו לא מאמינים ששיעורי המדע יאפשרו לי לעבוד בתחומים חדשים ומעניינים.
מינה טייכר: ובנות כאמור, סבורות כך עוד פחות מבנים.
מינה טייכר: שאלה, אני רוצה שעבודתי תהיה חשובה ובעלת משמעות?
מינה טייכר: והבנות רוצות עוד יותר.
מינה טייכר: הבנות רוצות יותר משמעות בעבודה מאשר הצלחה.
מינה טייכר: זה ממש חותך בכל הארצות שבנות רוצות יותר משמעות בעבודה מאשר הבנים.
מינה טייכר: אני רוצה שעבודתי תתאים לערכים שלנו.
מינה טייכר: במקרה הזה, ישראל כמעט הארץ היחידה שבנים ובנות כמעט שווים בנושא של הערכים, עוד יש סיכוי שתצא מציון תורה.
יעל רום: כל הבנות רוצות את זה יותר מהבנים וזה חלק מהסיפור, הגברים חייבים לעבוד לפרנס משפחות, הנשים בוחרות מה הן רוצות לעשות.
מינה טייכר: תסתכלי על ישראל.
יעל רום: ישראל זה סיפור אחר, מיוחד.
מינה טייכר: שאלה.
מינה טייכר: אני רוצה שעבודתי תוכל לעזור לאנשים אחרים.
מינה טייכר: בתשובות קיים פער עצום בין גברים ונשים.
מינה טייכר: כבר בבית ספר יסודי בנות רוצות לעזור.
מינה טייכר: מדע יכול לעזור לאנשים, עם תרופות אנחנו עוזרים הרבה מאוד לאנשים.
מינה טייכר: לכן זה לא נגד מדע לעזור לאנשים.
מינה טייכר: שאלה אחרת, תסתכלו פה, שאלה.
מינה טייכר: אני רוצה לעבוד עם מכונות ומכשירים.
מינה טייכר: איפה הבנים ואיפה הבנות.
מינה טייכר: יש ארצות שיש פערים בין הבנים והבנות אבל הם נמצאים באותו צד של המתרס.
מינה טייכר: יש ארצות שלא נמצאים באותו צד של המתרס כמו ישראל.
מינה טייכר: הבנות ממש לא רוצות לעבוד עם מכונות ומכשירים והבנים רוצים לעבוד עם מכונות ומכשירים.
מינה טייכר: השאלה למה הם רוצים זו כבר שאלה אחרת וזו באמת שאלה מאוד מהותית.
מינה טייכר: אני רוצה להיות מדען, לעבוד עם מכשירים וכו', זה נושא אחר.
מינה טייכר: מדען לא חייב לעבוד עם מכשירים.
מינה טייכר: אני רוצה להיות מדען.
מינה טייכר: תסתכלו על ישראל, הבנים עוד פחות והבנות עדיין פחות מהבנים.
מינה טייכר: וזאת השאלה האחרונה והמהותית שלנו.
מינה טייכר: אני עובד עם מכשירים, אני מדען, אני רוצה לעבוד עם טכנולוגיה, ותראו מה קורה פה?
מינה טייכר: ישראל, כמו מדינות מפותחות רבות אחרות בתחתית הדרוג, לא מדע, לא מכשירים ולא לעבוד בטכנולוגיה ואז ברור שאנשים לא מנחילים את הדברים האלה.
מינה טייכר: ביפן יש עדיין בעיה יותר חמורה מארצות אחרות, עדיין הם נמוכים ביותר מכולם.
מינה טייכר: המחקר הזה כבר הגיע לעיתון יפני וכפי שאתם רואים בשקף, הם מודאגים מאוד.
מינה טייכר: אני רוצה לומר לכם, המצגת מסבירה את עצמה, אבל לפני שאנחנו מגיעים למסקנות, כל אחד יכול להסיק את המסקנות שלו.
מינה טייכר: אני רוצה לומר על איסוף הנתונים.
מינה טייכר: לא קיבלתי אותם מקבוצה ישראלית.
מינה טייכר: קיבלתי את הנתונים עם שבועה שלא אפיץ אותם בגלל שהמחקר עדיין לא סופי.
מינה טייכר: הבטחתי להציג את זה בצורה כפי שהצגתי, ולכן אין לי תשובות על כל השאלות הטכניות, וגם אותן תשובות שיש לי אני לא אענה.
מינה טייכר: אבל בואו נראה מה אנחנו יכולים להסיק, אנחנו לא צריכים הרבה שיגידו לנו על הדבר הזה, אנחנו יכולים לראות לבד את המסקנות.
אתי לבני: זה המסקנות שלהם או שלך?
מינה טייכר: זה מסקנות משותפות שאני חיברתי את זה ביחד עם הקורדינייטר של הדבר הזה.
מינה טייכר: זה היה בבריסל לפני שבוע.
מינה טייכר: היה כנס על קידום נשים במדע ובטכנולוגיה.
מינה טייכר: המצגת הזאת הייתה חלק מהחומרים שקיבלתי שם.
מינה טייכר: תרגמתי את זה קצת, התרגום הוא תרגום פרטי שלי.
מינה טייכר: אבל מה זה חינוך ומדע וטכנולוגיה צריך לדעת.
מינה טייכר: אין לנו ברירה אלא לקבל את הערכים של התלמידים וגם לתמרץ אותם לפי הנושאים האלה.
מינה טייכר: מה שהם קוראים נושאי התעניינות.
מינה טייכר: אם נצליח להסביר שמתמטיקה יכולה לסדר את הסביבה, או שאפשר על ידי מדע לעזור לאנשים יותר מאשר בצורה אחרת, אז אנחנו עוזרים.
מינה טייכר: אבל אנחנו צריכים מעבר לדבר הזה בעזרת לימודי הטכנולוגיה והמדע לקדם שוויון מיגדרי שמסביר שלימודי הטכנולוגיה זה מכשיר לקידום ערכי החברה, כי אנחנו יודעים שיש פה משחק הדדי בין המעמד שלך בחברה לבין הנושאים בהם אתה בוחר, ולהבליט דמויות לחיקוי.
מינה טייכר: אגב, בעוד כמה זמן המחקר הזה יגיע בתור אינפורמציה פורמלית ואז אפשר יהיה לשאול את כל השאלות וגם להתקיף את מה שרוצים.
מינה טייכר: מכיוון שזה דעות אז הדבר הרבה יותר אינדיבידואלי ומסיקים מזה מסקנות לא כמותיות אלא ערכיות, מגמות, מחשבות וכו'.
אתי לבני: מה שהכי בלט כאן זה השימוש במכשירים, זה ממש בלט באופן דרמתי, שלנשים אין רצון או יכולת או אפשרות לעבוד עם מיכשור.
לאה נס: יכול להיות שזו גם הבנה מאוד מוטעית לגבי הנושא.
לאה נס: כשעושים מחקר מדעי אז אולי הבנות נבהלות ממכשירים, זה נראה משהו טכני כמו מכונות, ואנחנו יודעים שבמדע וטכנולוגיה כבר מזמן עוברים לננו גם במכשור, מתעסקים בדברים ועושים מחקרים שהמכשירים הללו אולי סתם מפחידים, אבל יש פה כנראה בעיה בכלל בחינוך להבין מה זה מדע וטכנולוגיה.
לאה נס: וזה מה שאנחנו רואים פה.
לאה נס: מצד אחד היה פה רצון רב להתקדם בתחום המדע, מצד שני כשזה בא למימוש היה פה פער עצום בין ההתעניינות שהייתה בהתחלה, בשעות הראשונות, לבין הסיפא של השאלות שזה היה פשוט מדהים לראות את הפחד הזה מהתחום.
מינה טייכר: לפני כמה זמן התפרסם מחקר שיצא אני חושבת מטעם משרד החינוך על ציונים של בנות במתמטיקה והם הרבה יותר גבוהים משל הבנים, אבל פחות בנות בוחרות את המקצוע.
מינה טייכר: אני לא חושבת שהשולחן הזה צריך להצדיק שהיכולות של בנות יותר נמוכות מהיכולות של בנים.
מינה טייכר: יש למשל את התוכנית שאני עושה בבר אילן במחלקה למתמטיקה לילדים מחוננים כבר המון שנים.
מינה טייכר: אנחנו עושים מבחני מיון, עכשיו זה קיים בכל הארץ.
מינה טייכר: עושים איזשהו מבחן פנימי בעזרת בית הספר, למצוא את התלמידים הטובים.
מינה טייכר: מביאים אותם בגיל 14 לאוניברסיטה, מוציאים אותם מהמתמטיקה של בית הספר, והם עושים בגרות תוך שנה בתוכנית הזאת.
מינה טייכר: כולם מוציאים ציון בין 95 למאה בחמש יחידות.
מינה טייכר: ואז הם נכנסים ל BA מוקדם באוניברסיטה, ועושים BA במתמטיקה.
מינה טייכר: מתמטיקה זה מקצוע שאתה לא צריך בשלות ריגשית והבנה של העולם בשביל להצליח.
מינה טייכר: לעומת זאת אומרים שאתה כאילו נגמר יותר מהר.
מינה טייכר: בכל זאת הם עושים את התואר לפני שהם גומרים את הצבא.
מינה טייכר: הגענו להסדר עם הצבא ויש כאלה שדוחים את הגיוס בשנה אחת ומתחילים את הצבא שנה יותר מאוחר.
מינה טייכר: כל פעם היו שואלים אותי כמה בנות יש בתוכנית הזאת.
מינה טייכר: אז כשהתחלתי אני מודה שזה לא עניין אותי כמה בנות יש.
מינה טייכר: אני מה שנקרא, חוזרת בתשובה, בנושא הזה.
מינה טייכר: לא עניין אותי והייתי אומרת, יש אין, מה זה משנה.
מינה טייכר: פתאום הבנתי שאין כמעט בנות כי כשגייסתי מועמדים דיברתי אחרת.
מינה טייכר: כיום, כשאני הולכת לבתי ספר אני מדברת אחרת.
מינה טייכר: ועכשיו יש לנו בנות רבות בתוכנית.
מינה טייכר: מצד שני, יש בנות שלא רוצות את זה.
מינה טייכר: אני מסתכלת על האחיינית שלי.
מינה טייכר: יש לי אחיינית מחוננת.
מינה טייכר: קיבלה עכשיו 800 בפסיכומטרי, אין הרבה כאלה.
מינה טייכר: אז היא הלכה לתוכנית הזאת ואחרי כמה זמן היא יצאה ממנה.
מינה טייכר: היא אמרה, מינה, עזבי אותי, אני רוצה צופים, אני רוצה טיולים.
מינה טייכר: אני רוצה להצטרף אלייך לכנס בארץ מעניינת.
מינה טייכר: אני רוצה דברים אחרים.
מינה טייכר: בבית הספר היא כמובן עושה את הכל בהליכה, אבל אם אני מסתכלת עליה בתור מידגם סטטיסטי, זה מאוד לא טוב.
מינה טייכר: אמנם במקרה האישי שלה לא היה אכפת לי, אבל בתוכנית הזאת של הילדים שאנחנו מביאים, אני מתאמצת הרבה יותר.
מינה טייכר: נושא אחר שקשור לא לבנים ובנות אבל בכל זאת היו שם יותר בנות.
מינה טייכר: אני תמיד אמרתי שאם אני לוקחת ילד רגיל מכיתה א' ואישית אני מלמדת אותו, כל ילד יעבור 5 יחידות במתמטיקה בציון 85 ומעלה.
מינה טייכר: זוהי משימה שאם רוצים להצליח בה צריך לקחת את זה אישית, וזה כמובן בלתי אפשרי.
מינה טייכר: אז לקחתי קבוצה של תלמידים עם איזושהי תרומה פרטית, תלמידים שהיו ב 4 יחידות במתמטיקה, ובית הספר עמד להוריד אותם ל 3 יחידות, וגם כאלו שהיו 3 יחידות.
מינה טייכר: ועשיתי להם אישית לוחצת באיזושהי תקופה, והקבוצה כקבוצה, זה כבר לא אינדיבידואלי, עברו כולם ל 5 יחידות והוציאו אמנם לא כולם 95 ומעלה כמו קבוצת המחוננים, אבל כולם עברו ל 5 יחידות והוציאו ציון מעל 85.
מינה טייכר: זה אומר קודם כל אין סוף כסף וזמן שהזרמתי לתוך הקבוצה וכמובן לימוד אינדיבידואלי, ובאופן מעשי אנשים לא יכולים לעמוד בזה מבחינת ההשקעה.
מינה טייכר: היו שם הרבה מאוד בנות.
מינה טייכר: אבל מה שאני רוצה לומר זה שהיכולות הרבה יותר גבוהות מאשר המוטיבציה ומערכת כללית בכיתה של 20 איש יכולה לספק.
מינה טייכר: זה לא שמשרד החינוך עושה את העבודה לא בסדר, אבל משרד החינוך מלמד בכיתות, הוא לא מלמד בשיעורים פרטיים לכל תלמיד.
מל פולישוק-בלוך: אם לא יהיה 3 יחידות זה לא ידרבן תלמידים, יחייב אותם להיות בארבע?
מינה טייכר: הנושא שאת מציעה לבטל 3 יחידות זה לא בדיוק בקטע של ועדת דוברת, אבל יש ועדה שנקראת ועדת הגוי עליונה ללימודי מדע וטכנולוגיה, והיא מסתכלת על דברים בגדול.
מינה טייכר: זו ועדת פרייס.
מינה טייכר: שם מסתכלים האם גיאוגרפיה צריך להיכנס לגיאולוגיה, מסתכלים כללית על התכנים, לא כמו ועדות המקצוע.
מינה טייכר: אני חברה בוועדה הזו, אני חושבת שאפשר להעביר את השאלה אליהם.
מינה טייכר: את יכולה לשלוח שאלה לפרופ' קני פרייס, הוא יושב ראש הוועדה.
מינה טייכר: להביא את השאלה לדיון.
מינה טייכר: זה אפילו יעזור לי כי אני בעצם רציתי להציע את הדבר הזה וזה כל הזמן נדחה מסדר היום.
אראלה גולן: פרופ' טייכלר, בקבוצה הזאת שלקחת, זה לא היה לימוד של מתמטיקה מוגבר.
אראלה גולן: אני מבינה שהיו כאן תהליכים פסיכולוגיים.
אראלה גולן: בעצם מה שעשית נתת להם העצמה נפשית פסיכולוגית.
מינה טייכר: נתתי להם הרבה יותר מזה.
מינה טייכר: נתתי להם שיעורים פרטיים ממוקדים.
אראלה גולן: מה שאני שואלת זה האם הם צריכים יותר שיעורים במתמטיקה למשל, או במדעים או צריכים לתת להם יותר את הביטחון שהם יכולים?
מינה טייכר: אם יהיו יותר שיעורים, יותר הורים שמשקיעים, יותר שעות ללמד אז כמובן שההצלחה תהיה רבה יותר, אבל אי אפשר במערכת היום לעשות את הדבר הזה.
מינה טייכר: אז מה שאמרתי זה שאם אני לוקחת אישית ילד בכיתה א' אני אביא אותו להישגים.
מינה טייכר: אבל זה אישית.
מינה טייכר: אבל לא אמרתי שאפשר להצליח בזה בהוראה רגילה כי האנשים יש להם כישורים שונים, אנחנו כמובן עשינו את זה בשכבות סוציו אקונומיות נמוכות ביותר, שלהורים לא היה כסף בשביל לקחת שיעורים פרטיים, וכשהמורים מורידים לשלוש יחידות, אין אפילו מישהו שיבוא וידפוק על הדלת של המורה ויגיד, המורה אמרה שהילד עומד להכשל ב 4 יחידות.
מינה טייכר: המורים והמנהלים במקומות שעשיתי את הפרוייקט היו מאוד משתפי פעולה, זה לא שהיה בעיה,
אראלה גולן: זאת אומרת שזה לא רק מחסום פסיכולוגי אלא זה באמת שיעורי מתמטיקה יותר נמרצים.
מינה טייכר: במתמטיקה את לא יכולה לייצר חור, אם את מייצרת חור זה כמו עמוד, אז העמוד נופל.
מינה טייכר: אז אם נוצר באיזשהו שלב חור, הוא מלווה אותך.
מינה טייכר: לכן אסור לייצר חורים.
מינה טייכר: איך אפשר כשאת צריכה ללמד מאות ילדים, איך אפשר לדאוג שלא לייצר חורים?
יעל רום: שמי יעל רום והניסיון המקצועי שלי זה קידום אוכלוסיות תת מיוצגות.
יעל רום: את מה שפרופ' טייכלר אומרת, אנחנו כבר עשינו.
יעל רום: משרד החינוך מימן את הפרוייקט.
יעל רום: החל משנת 85, ביקשו אותי לקחת אוכלוסיית מטרה, נערות.
יעל רום: השאלות ששאלנו והתשובות שקיבלנו דומות מאוד לתשובות שניתנו כאן.
יעל רום: העבודה שעשיתי לאורך יותר מ 20 שנה, מ 84 עד 2004, ב 25 בתי ספר של אורט ובעוד 6 בתי ספר אחרים, שמשרד החינוך הזמין ממני, וב 15 מועצות ערביות, והכל בכספי מדינה, הייתה תוכנית התערבות שהמטרה שלה היא בדיוק זאת, ומיקדנו ומצאנו היכן צוואר הבקבוק, היכן המשבר.