GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
– קריבוי: היא עוברת קורס על חשבון המדינה שנה, אני אישית מכירה הרבה יועצות כאלה, ובסוף היא גם לא מתפקדת.
– קריבוי: אפילו אירוע אחד.
– קריבוי: אני מצלצלת אליה יום מניעת אלימות – אני אומרת לה, הואי תעשי איתי – היא אומרת לי, לא זה לא מעניין אותי.
– קריבוי: אבל המדינה השקיעה שם המון כסף.
– קריבוי: איפה המפתח?
– קריבוי: המפתח הוא להוסיף לחוק היועצות עוד סעיף, שהיום אחרי שחולון, ראשון , אשדוד, יש יועצת במשרד מלאה, אנחנו בעזרתם הגענו, גם באר שבע – זה שאני בשמונים אחוז משרה שלי הולכת להיות מלאה, תהיה עשייה.
– קריבוי: אני מציעה שגם היועצת תיכנס למצב שהיא גם מפקחת בתול הרשות המקומית, לא רק עושה, ובאמת עושה באיגוד משאבי אנוש.
– קריבוי: אנחנו פתחנו אתמול קורס של מאה נשים שהשתתפו מכל הארגונים, ויש פה חברות שהשתתפו בזה.
– קריבוי: אני אומרת – אל"ף – שיהיה לנו תקציב מעוגן בחוק.
– קריבוי: הכל הופך להיות לתלוי יחסיי – טובים – כן או לא עם ראש העיר.
– קריבוי: מה זה הדבר הזה?
– קריבוי: מה זה, שוק?
– קריבוי: אני כיועצת, זה צריך להיות מעוגן שאני יודעת מה התקציב שעומד לרשותי, מה גודל המשרה, מי נותן לי עזרים של צילום של מזכירות.
– קריבוי: כולנו באנו מתפקיד קטן אחד שעשינו אותו לעוד משהו, ואחרי זה אומרים לנו, רגע, אתן לא עושות גם את התפקיד ההוא.
– קריבוי: אני הייתי העובדת הסוציאלית של עובדי העירייה, אומרים לי – את בקושי נמצאת, לא מוצאים אותך.
– קריבוי: עצרתי – כן, סליחה, אני עושה הרבה מעמד אישה, לא משהו אחר.
– קריבוי: אני לא מסתובבת בחוץ.
אתי לבני: את יודעת מה התקציב של הרשות כולה?
– קריבוי: אני יודעת ואני יושבת בועדת כספים, ואני רוצה לספר לכם משהו מאוד מעניין.
– קריבוי: בעיריית באר שבע, ובזה אתם תתגאו, נבחרה אישה לתפקיד מנהלת מחלקה תורנית.
– קריבוי: זה לראשונה בהיסטוריה, לפחות של באר שבע, אני לא יודעת אם ארצית.
אתי לבני: נבחרה במכרז?
– קריבוי: נבחרה במכרז – אישה!!! למנהלת מחלקה תורנית.
– קריבוי: כשכל המקומונים יצאו נגד זה.
– קריבוי: ועשו שם עבודה, שיתוף פעולה, נשים חזקות, סגנית ראש העיר – סימה נבון, מנכ"לית – אבישג אבטובי ואנוכי כיועצת שנכנסתי דקה לפני המכרז ופניתי בשם כל הועדה לקידום מעמד האישה עם חתימות של כולנו לכל חברי המכרז.
– קריבוי: ואמרתי – תהיו רציניים.
– קריבוי: האישה הזאת היא יאה וראויה.
– קריבוי: היא מנהלת מזמן מאוד בכירה ומאוד רצינית, ותבחרו אותה לתפקיד.
– קריבוי: ותפרצו דרך לאישה בתפקיד של גברים דתיים.
– קריבוי: והיא הצליחה.
אתי לבני: בועדת המכרזים היו נשים?
– קריבוי: בוודאי – הסגנית – אבישג אבטובי שהיא מנכ"לית, ואני כיועצת שניגשתי במכתב.
– קריבוי: עכשיו, איזה יועצת יכולה להתפנות לכזו עבודה?
– קריבוי: – יועצת שהיא פניה במלוא המשרה.
– קריבוי: לא יועצת שיש לה עוד נושא על הראש, ואני חושבת שחקיקה נוספת תעשה את הכל.
– קריבוי: תודה.
אתי לבני: אנחנו במצב שצריך לפרוץ – גם חוקים.
תגריד ג’השאן: אני תגריד ג'השאן, יועצת משפטית של שדולת הנשים.
תגריד ג’השאן: בתור מייצגת של עמותה שעשתה ועושה רבות בתחום של ייצוג הולם, אבל למעשה אני היום תוהה, למעשה השדולה עשתה רבות ונעשתה גם עבודה רבה על ידי ארגונים אחרים לגבי ייצוג הולם, אבל הכל היה בתחום של החברות הממשלתיות, ושל המינויים ברשות הציבור, ומשום מה היום אנחנו לא מרגישים שישנם פניות לעמותה שלנו, או אני חושבת גם של עמותות אחרות, למען ייצוג הולם ברשויות המקומיות או בשלטון המקומי.
תגריד ג’השאן: אני אומרת באופן יחסי מאוד.
תגריד ג’השאן: כלומר, אולי – ופה אני מעלה באמת השערות, אולי חסרה באמת מודעות, אולי צריך יותר הסברה בתחום של הרשויות המקומיות לאותם נשים שנמצאות כבר בתוך הרשויות המקומיות.
תגריד ג’השאן: אולי פה באמת חסרה המודעות כדי לנצל את הזכות הקיימת על פי חוק.
תגריד ג’השאן: ומכאן מה שאני רוצה להגיד – אני חושבת שכן צריך לחוקק חוק.
תגריד ג’השאן: אנחנו כן מאמינים שצריך לחוקק חוק, אבל אנחנו חושבים שבכל זאת צריך להיזהר ולדעת איך להשתמש באותו חוק, וכדי לנצל את אותו חוק באופן מקסימלי.
תגריד ג’השאן: וכאן אני רוצה להעלות נקודה לגבי הנשים עצמן שלמעשה הן צריכות גם כן לדעת שלא רק המחוקק צריך לתרום לגבי הנשים, אלא הנשים צריכות לתרום לעצמן, ואנחנו נתקלות הרבה במקרים, שברגע שאנחנו מחליטות שכן יש מקום להגיע לבית המשפט, הנשים נסוגות.
תגריד ג’השאן: הן לא מעוניינות להגיע לבית המשפט לאכוף את זה.
תגריד ג’השאן: היה לנו לצערי מקרה של משרד החוץ, אבל זה אומר גם שעל הנשים מוטלת החובה לנצל את הזכות שניתנת להן על פי חוק.
אתי לבני: נציגת לשכות עורכי הדין, בבקשה.
אמני חליילה: אני עורכת הדין אמני חליילה, נציגת לשכת עורכי הדין.
אמני חליילה: אנחנו לבד בועדה למעמד האישה באיגוד לשכת עורכי הדין ובוועדה לקידום עריכת הדין.
אמני חליילה: פנינו לעיריות, לרשויות המקומיות וביקשנו התייחסות ונתונים לבי מינוי נשים במועצות המקומיות, ברשויות המקומיות.
אמני חליילה: נעננו חלקית.
אמני חליילה: חלק מהם ענו, וחלק מהם ענו שאצלן המצב בסדר.
אמני חליילה: הבעיה היא שיש מכרזים – או שאתן לא מתמודדות, או שאתן מתמודדות ולא זוכות.
אמני חליילה: למרות שכולם יודעים מה קורה במכרזים, כפי שהיא אמרה, מכרזים זה וועדה שממונה על ידי ראש העיר או ראש המועצה המקומית - - -
פיני קבלו: מי שממנה את ועדת המכרזים זה משרד הפנים שקובע את זה.
אתי לבני: ראש העיר מחליט מי תהיה ועדת המכרזים.
אתי לבני: פיני – היית ראש העיר, אתה יודע.
אתי לבני: תנו לה לסיים.
אמני חליילה: דבר יחידי טוב שקיבלנו זה היה מהיועץ המשפטי של עיריית ירושלים – קיבלנו חוות דעת שלפיה, כשנשאל על איגודים עירוניים, הוא ענה לנו בחוות דעת מסכמת ועניינית, ואני מצטטת מדבריו: "לדעתי , מספר הנשים בדירקטוריונים של התאגידים העירוניים בירושלים אינו תואם את פסיקת החוק ואת דרישת בתי המשפט ויש לפעול לשנותו".
אמני חליילה: וזה היה מאוד מעניין מה שהוא אמר, ואני מברכת אותו וגם מברכת על הצעת החוק של חבר כנסת סער שכבר לא נמצא כאן.
אמני חליילה: בעניין הזה – אם הוא יכול לקדם משהו, אז זה יכול להיות מאוד חיובי.
אמני חליילה: בנוסף לזה אני רוצה להתייחס לעניין היועצות.
אמני חליילה: אני רוצה ללכת גם מעבר לזה.
אמני חליילה: כאן דיברו על עניין המוגבלויות שבהן נתקלות היועצות במילוי התפקידים שלהן, אני הולכת מעבר לזה ואומרת לכן, שבחלק מהמועצות המקומיות – אין יועצות.
אמני חליילה: ואני יודעת את זה מקרוב, במיוחד במיוחד, ואני מדברת בתור גם מהמגזר הערבי, אני אומרת שבמיוחד במגזר הערבי אין מינוי של יועצות, ובדרך כלל מנצלים את התקציב הזה שמוקנה לאותה יועצת, לשלם את זה למזכירה, לחסוך הוצאות שונות של הרשות אני יכולה להגיד לכם שבכפר שלי – כפר מנדא – אין יועצת.
אמני חליילה: מישהו בודק?
אתי לבני: תראי, את יודעת שאת מכפר מנדא ואין יועצת – תבואי אלינו.
אמני חליילה: התפקיד שלי הוא לא לבדוק את כל הרשויות המקומיות.
אמני חליילה: יש אנשים שיש להם תפקיד.
אתי לבני: התפקיד שלך הוא גם להיות כלבי שמירה על הדברים האלה.
אתי לבני: זה לא ייעשה על ידי אחרים.
אתי לבני: אם אנחנו לא נדרוש ולא נדחוף, זה לא יקרה.
אתי לבני: אז זה לא נורא אם את תבואי ותגידי שבכפר מנדא אין יועץ.
אמני חליילה: אני כבר אמרתי את זה, ואני אומרת את זה עכשיו.
אתי לבני: תבואי אליי ותגידי את זה.
אתי לבני: טוב, תודה רבה.
קריאה: אתי, אני יודעת שאת כתבת מכתבים.
אתי לבני: אני כתבתי, ואני יודעת שגם היא יודעת.
קריאה: צריך באמת לבדוק מה עם הרשויות שלא ענו לך.
אתי לבני: זה אתם צריכים גם לעזור לנו.
אתי לבני: אנחנו כותבים מכתב וחלק לא עונים, אז כותבים עוד מכתב.
אתי לבני: אתם צריכים לעזור לנו.
– קריבוי: אני מציעה יועצת מפקחת.
אתי לבני: כל מי שיושבת כאן יש להן תפקיד במקום שהן יושבות בו.
– קריבוי: אתי, אני מציעה פונקציה של יועצת מפקחת.
– קריבוי: אני מביאה את הדרום כדוגמא, הן לא מגיעות לימי עיון.
– קריבוי: כל היועצות בדרום מאוד קשה להן להגיע, הן לא יודעות איך לעבוד.
אתי לבני: פשוט תפני לרשות וזה התפקיד שלה.
– קריבוי: פניתי, אבל אני רוצה שגם תעזרי לנו כאן.
– קריבוי: צריכה להיות מפקחת לדרום, בת שבע, מי כמוך יודעת.
אתי לבני: לקחתם את זה אפילו באופן וולונטרי – תמשיכו.
אתי לבני: כן, בואו, אנחנו עומדים לסיים.
סימה בוחבוט: אני סימה בוחבוט, ואני נמצאת פה מטעם עמותת כ"ן, אני יושבת ראש השלוחה הצפונית של עמותת כ"ן.
סימה בוחבוט: מה שהכי מפריע לי בפורום הזה, שהביאו את המשוכנעים, אבל את אותן נשים שזה בשבילי כוח שבע-עשרה בכנסת, אותן נשים שצריכות לדאוג באמת לדברים האלה, הן צריכות להתאגד ולהציע הצעות חוק.
סימה בוחבוט: עם כל הכבוד לגדעון סער, זה צריך לבוא קודם כל מהנשים.
סימה בוחבוט: אם נשים נאבקות על הפן הזה של הזווית הנשית ועל כל הבעיות שמאפיינות את המגזר הזה, והנשים לא ראו לנכון לבוא לפה ולהשתתף פה, זה אומר דרשני.
סימה בוחבוט: הן צריכות להגיע לפה, לשמוע את הטענות מהשטח, ולבוא אחר כך לחקיקה, ולהציע את הדברים שמציקים לנו.
סימה בוחבוט: אבל זה שמתוך כל חברות הכנסת הנכבדות שמצאו לנכון לצאת באמצע – זה לא רציני.
אתי לבני: ההערה שלך מתקבלת, אבל אני לא חושבת שהיא תורמת במשהו.
אתי לבני: כל אחד נמצא בוועדות אחרות, אני עזבתי ישיבה עם ראש הממשלה.
סימה בוחבוט: או.
סימה בוחבוט: קי.
סימה בוחבוט: , אלה שהגיעו – זה בסדר, אבל יש נשים שהיו יכולות להגיע, הן נמצאות בצומת הכי חשובה.
סימה בוחבוט: אלה המגזרים המשוכנעים.
אתי לבני: גדעון סער הציע את ההצעה.
סימה בוחבוט: ועל זה הוא מבורך.
אתי לבני: זה לא משנה מי מציע את הצעות החוק, כולנו מגישים הצעות חוק.
סימה בוחבוט: אני מציעה כאישה ששבע עשרה נשים נמצאות פה, שאותן נשים יהיו פה, ישמעו את הדברים מהשטח, ולא רק כל היום מספרים וסטטיסטיקות.
סימה בוחבוט: זה פחות מעניין אותנו.
סימה בוחבוט: אני עושה עבודת מחקר על הנושא של יועצות בתואר שני, ובעבודת המחקר אני מוצאת שהעבודה הזאת, הנושא הזה של היועצת הוא לא רציני בכלל, הוא פשוט כיסוי.
סימה בוחבוט: ראש העיר אומר את דעתו בעניין, הוא מינה לו את היועצת, ובפועל היא ממלאת תפקיד אחר, ובקושי היא עושה את העבודה שלה.
סימה בוחבוט: אז אם כבר, אז חברות הכנסת צריכות לתת את הדעת סוף סוף בתהליך של חקיקה.
אתי לבני: העיריות נמצאות היום בפשיטת רגל.
אתי לבני: להוסיף עוד משרה זה פשוט לא יילך.
אתי לבני: בבקשה בת-שבע.
בת שבע: כמי שהיתה יועצת שבע שנים בעיריית תל אביב וכמי שהיתה ממונה על היועצות ברשות לקידום מעמד האישה לפני שנתיים ומכירה מאתיים יועצות שמתוכן לא רק שחלק מהן – זה מאוד תלוי במוטיבציה האישית של היועצת.
בת שבע: יועצת שיש לה מוטיבציה אישית, עם קצת דחיפה היא מגיעה רחוק, וראה דוגמא – אפשר לראות פה דוגמא – גם של שושנה גולדפינגר, וגם של עדנה סבאג – קריבוי, שהן עברו את הקורס של הרשות לקידום מעמד האישה.
בת שבע: אבל אני רוצה להגיע לפואנטה של מה שאני רוצה לומר.
בת שבע: לא רק שיש כאן עוד פגיעה.
בת שבע: ישנן בחירות, ראשי הערים מתחלפים, וראש עיר חדש שבא, גם מחליף את היועצת שלו.
אתי לבני: בואו נחזור לנושא שלנו, הוא נבחרות ולא יועצות.
אתי לבני: יועצות זה סיפור בפני עצמו.
עירית סורק: אני יועצת במבשרת ציון ואני במשרה מלאה באוניברסיטה, ואני עושה את זה בהתנדבות.
עירית סורק: ואני מריצה קורס שנתי אקדמי בהתנדבות במבשרת ציון, וכל הקורס הוא לא מסובסד, הוא לא של הרשות, וכל המרצות עושות את זה בהתנדבות, וכולן מהליגה הראשונה, כך שהנושא של תקציב כן או לא – הוא נכון, אבל בהחלט אפשר.
עירית סורק: על מה שאני רציתי לדבר – אני רצתי לבחירות המקומיות ורצנו בשם מפלגה – מפלגת שינוי.
עירית סורק: אם המפלגה שלי היתה עושה עשרה אחוז בשבילי ממה שאני עשיתי בשביל חברות הכנסת בשביל לעזור לי, אז אני הייתי במקום הרבה יותר טוב ומשמעותי.
עירית סורק: אני חושבת שאני רצתי בשביל שחברות הכנסת שלי יישבו פה, אני רצתי ימים ולילות.
עירית סורק: וכשאני צילצלתי, וכעסתי, ואמרתי, וביקשתי, קיבלתי פסיק.
עירית סורק: אז חקיקה זה טוב.
אתי לבני: ממי ביקשת?
אתי לבני: על מה את מדברת?
עירית סורק: ביקשתי – אני מוכנה לשחזר, לא אתי, אבל אני מדברת באמת.
אתי לבני: מה שאת עושה פה זה חסר משמעות.
עירית סורק: זה לא רק שינוי.
עירית סורק: אני מדברת על חברי הכנסת שהם בבחירות לשלטון המקומי לא לוקחים את זה מספיק ברצינות.
עירית סורק: ואנחנו לא יכולים לעבוד בחלל לבד.
עירית סורק: אין לנו מערכת, אין לנו ארגון, אין לנו מנגנון ואין לנו כלום.
עירית סורק: אז יש לי מוטיבציה, יופי.
עירית סורק: ואולי יש לי כישורים – גם יופי, אבל אנחנו היינו צריכים אתכם – זה לא משנה מאיזה מפלגה.
אתי לבני: רק עוד מיכל ואורית ואנחנו מסיימים.
אתי לבני: הדיון הזה יתפזר.
אתי לבני: כל אחת דיברה ממקומה.
מיכל יודין: אני רוצה עוד משהו ברוח חיובית, כי באמת אנחנו יושבות והכל, ולספר לכם שבהר אדר בשני בנובמבר התקיימו בחירות.
מיכל יודין: קמה רשימת נשים.
מיכל יודין: כשראו רשימות אחרות שקמה רשימת נשים, הציבו נשים במקומות ריאליים, והיום אחרי הבחירות, מועצת הר אדר, שישים אחוז נשים, ארבעים אחוז גברים, ואני חושבת שכאן חל שינוי גדול, ואני חושבת שאנחנו צריכות להפסיק לבקר ולקטר, ובואו נצא לדרך ברוח של נשים מפרגנות, ונשים שמצביעות לנשים, ואני חושבת שיש הרבה שינוי, ולא צריך להתלות במה שהיה בעבר.
מיכל יודין: יש אווירה אחרית, יש נשים מפרגנות, גברים מפרגנים, וזאת צריכה להיות המטרה והחזון שלנו.
מיכל יודין: לסיבוב הבא כשנלך לבחירות לכנסת בשנת 2005-2006, אבל זו צריכה להיות אחריות של כולנו.
מיכל יודין: לא להגיד – זו תעשה וזו תעשה.
מיכל יודין: גם לשכת עורכי הדין –בואו תצטרפו אלינו ובואו לעזור לקראת הבחירות הבאות.
אתי לבני: תודה רבה אורית.
אורית רישפי-לביא: אנחנו מדברים על מינהל ציבורי שצריך לפעול לפי חוק, לפי בג"צים, את מדברת על פוליטיקה.
אתי לבני: זה לא לעניין.
אתי לבני: זה נושא אחר מיכל.
אתי לבני: יש כאן הרבה נציגות של כ"ן, ובאמת העלו את הנושא הזה, אבל זה לא הנושא הזה היום, ונדון בנושא שלכם בצורה מאוד רצינית, אבל לא היום.
אתי לבני: היום העלינו נושא אחר שהוא בעייתי, וחוץ מביקורת, אני לא שמעתי כאן כלום.
מיכל יודין: לכן אמרתי שצריך את זה ברוח טובה.
אורית רישפי-לביא: על העניין הזה צריך באמת להיות יותר קונקרטי ולהגיד ככה – גם מתוך הדברים ששמעתי, ואני מכבדת כל אחת שנמצאת פה, וכולנו עובדות קשה.
אורית רישפי-לביא: הבעיה היא שכנראה לא כולנו יודעות בזמן את מה שכולנו צריכות לדעת קודם כל, ודבר ראשון היה כדאי אולי להוציא קובץ או ממשרד הפנים או ממשרד המשפטים, בשיתוף הוועדה, קובץ של מה שקיים כדי שנדע.
אורית רישפי-לביא: אני בעצמי לא ידעתי על אותה תקנה שהנציגה של משרד הפנים – אני שכחתי את שמה, דיברה עליה.
אורית רישפי-לביא: אז אל"ף – מידע הוא כח, וכמה שאני משתדלת ומתאמצת ולומדת, ואני חושבת שגם יודעת, אני חושבת שתמיד יש מה ללמוד, וזה אל"ף – כלי ראשון שצריך.
אורית רישפי-לביא: דבר שני – אני חוזרת לדברים שהתחלנו - - -
אתי לבני: לא מצאנו מקום מי צריך לעשות את המידע.
אורית רישפי-לביא: דבר ראשון צריך להבין את הזירה של השלטון המקומי.
אורית רישפי-לביא: באנו היום לדבר על השלטון המקומי.
אורית רישפי-לביא: אני חושבת שלא כל הדוברות מכירות את הזירה.
אורית רישפי-לביא: אני התמודדתי על ראשות העיר, ישבתי במועצת העיר, ישבתי באופוזיציה.
אורית רישפי-לביא: זה המדבר הכי מדברי שיכול להיות.
אורית רישפי-לביא: ולמדתי דברים משם ואחר כך רצתי גם לאוניברסיטה ללמוד את זה כדי להיות סופר חכמה, ואני רוצה להגיד לכם שחקיקה קודם כל תיתן פתרון, כי בשלטון המקומי אנחנו חייבים גם את הכלים האלה, כדי שזה לא יהיה שראש העירייה – אם זה גבר או אישה, זה לא משנה כרגע – אם מתחשק לו באותו יום למנות לו מישהו ולמנות מישהו ולהיות אליי נחמדה כי הצבעתי בשביל החתולים שנרסס או לא נסרס.
אורית רישפי-לביא: לכן קודם כל – חקיקה.
אורית רישפי-לביא: ואני חושבת שהזמן בשל.
אורית רישפי-לביא: והכלים די חדים וברורים.
אורית רישפי-לביא: צריך להתמקד פעם אחת בנשים שעובדות, גם ברמה הגבוהה ביותר של בחירות דרך מכרזים פומביים, אותה רשימה שהצגתי שכתבתי עליה שהיא לא סופית ולא גמורה, כי זה רק דוגמא לתת לנו הרגשה ולהראות לנו איפה אנחנו עומדים, ולעבור לתוך הרמות היותר נמוכות – זה באמת יותר קשור לממסד ואלו תהליכים יותר ארוכים שצריך להיכנס אליהם.
אורית רישפי-לביא: אני מדברת על השכבה העליונה ביותר, לחייב בדיוק כמו בבג"ץ הדירקטוריות בחברות הממשלתיות בהמשך לעבודה בשטח.
אורית רישפי-לביא: אני חושבת שגם את הדבר הזה צריך לעגן בחקיקה.
אורית רישפי-לביא: אני רציתי ללכת לבית משפט בנושא מינוי הגזבר בעיריית הרצליה.
אורית רישפי-לביא: ארגוני הנשים היו בחופשה.
אורית רישפי-לביא: נותרתי לבדי.
אורית רישפי-לביא: בסופו של דבר הגשנו עתירה על משהו אחר, כי אני חייבת להגיד שראיתי שאני לבד במערכה.
אורית רישפי-לביא: בסופו של דבר את אותו מינוי אפשר יהיה לעגן אותו.
אורית רישפי-לביא: צריך שיהיה חוק ברור כדי לדעת מי לוקח אחריות.
אורית רישפי-לביא: האכיפה בשלטון המקומי היא מסובכת.
אורית רישפי-לביא: אני לא צריכה לספר לכם.
אורית רישפי-לביא: האכיפה היא בעייתית, ולכן צריך לקבוע בחוק חדש ורענן נקודה מי באכיפה.
אורית רישפי-לביא: אחר כך כל הדברים ברורים ויפים.
אורית רישפי-לביא: כולנו נרוץ ונגיש תביעות, נדע לאן ללכת ונדע מה לעשות.
אורית רישפי-לביא: חקיקה.
אורית רישפי-לביא: אני חושבת שזה צריך באמת להיות ברמה של או משרד הפנים או משרד המשפטים – שזה יהיה על הראש של כבוד השר הזה או כבוד השר ההוא, אני מחר בבוקר עם התיק לבג"ץ לעתירה מנהלית.
אתי לבני: גם היום את יכולה ללכת לבג"ץ.
אתי לבני: זה שהם היו בחופשה – יכולת ללכת לבג"ץ, ויכול להיות שהיית זוכה בעניין הזה, אבל לא לקחת את זה על עצמך.
רבקה שקד: זו תחנה בדרך לפני שמגיעים למינוי.
רבקה שקד: זה הפתרון הנכון.
רבקה שקד: לשים מחסומים בדרך לפני המינוי.
רבקה שקד: אחרי המינוי אין לך מה לעשות.
אורית רישפי-לביא: אבל את מכירה את הזירה המקומית.
אורית רישפי-לביא: אז זה יהיה כתוב בעיתון ש"רישפי אמרה", ואם רישפי לא תלך הלאה לבית משפט כשהיא באופוזיציה, אז את זה אנחנו לא יכולים להשאיר בידיים של המקריות או אם מישהי תהיה מוכנה לשכב על הרצפה ולהתנדב בכל הכבוד ועוד לעבוד ועוד לעבוד.
אורית רישפי-לביא: צריך שזה יהיה בצורה קלה וברורה.
אורית רישפי-לביא: אז באמת – קובץ אינפורמטיבי יכול לעשות את זה.
– קריבוי: פניתי לאוטומציה - מי שעושה את המיחשוב של כל הרשויות המקומיות בבקשה לקבל את הנתונים שבדו"ח המרכזי של השכר, בדו"ח שישים ושש מה שנקרא, שניתן יהיה לשלוף גם את האג'נדה כדי שכשמבקשים ממני נתונים, אפשר יהיה לקבל אותם.
– קריבוי: לא נענתי.
– קריבוי: אם נעננו במשרד האוצר, לא נעננו במשרד השלטון המקומי ולא באוטומציה.
– קריבוי: הנתון נמצא במחשב ולא מוצאים אותו.
אתי לבני: פיני, אפשר לצאת מהישיבה הזאת מתוך בקשה שאת הנתונים אתם תדאגו שהם יהיו על השולחן?
פיני קבלו: אנחנו נעבוד על זה.
פיני קבלו: אני אכניס את הועדה הכלכלית שלנו עם היועצת שלנו.
אתי לבני: את יכולה לעבוד איתו בשיתוף פעולה ולדווח לי מה קרה בעוד חודשיים?
אורית רישפי-לביא: מאוד בשמחה.
קריאה: כל הנושא של אפלייה מתקנת, אין מכסה, הוא לא מספיק מוגדר, ולדעתינו – דיברתי גם עם רבקה, הנושא גם דומה לשירות המדינה בסך הכל בנושא של קידום.
רבקה שקד: בשירות המדינה יש לפחות מישהו שהוא מבקר, מישהו שהוא מדווח.
רבקה שקד: כל עוד לא יהיו סנקציות מקובלות בחוק – החקיקה קיימת, אין צורך, רק צריך להוסיף את הסנקציות בחוק.
רבקה שקד: זו התוספת הניכרת והטובה.
רבקה שקד: אם לא יהיה שום דבר לא יזוז.
רבקה שקד: אני מציעה – כמו שבמשרד החינוך יש מפקחים ובמשרד הרווחה יש מפקחים שבאים ובודקים את עבודת השטח – שיהיה לגבי נושא מעמד האישה ברשויות המקומיות מפקחים שיפקחו ויראו.
רבקה שקד: אם תהיה יועצת שאחרי שנה ייראו שהיא לא פעילה – יחליפו אותה.
רבקה שקד: אתם מבינות?
רבקה שקד: יכולה להיות יועצת שהגיעה לקורס, גמרה קורב על חשבון המדינה ושלוש שנים לא עושה את העבודה.
רבקה שקד: צריך מפקח.
רבקה שקד: זה לגדל יועצות עם אג'נדה של מנהיגות נשית.
אתי לבני: תצמיחו, בבקשה, אתם יכולות לעשות את זה יפה מאוד.
קריאה: אני מציעה כמו רבקה שקד – מחלקת הביקורת של משרד הפנים מוציאה חוברת כל שנה, הם עושים ביקורת על כל רשות מקומית, ואף פעם לא ראיתי, פניתי לממונה על היועצות בבקשה לכלול גם בחוברת את הנושא של ייצוג הולם ושכר השוואתי.
קריאה: אין סיבה שנושא כזה לא יהיה.
אתי לבני: בואו נעלה את השאלה לנציגת משרד הפנים, עורכת דין במשרד הפנים.
מרגלית בוטרמן: זו הצעה שבהחלט אפשר להעלות אותה.
מרגלית בוטרמן: זה באמת ברמה של מנכ"ל, של שר.
מרגלית בוטרמן: אנחנו באמת יכולים להביא את המלצת הועדה.
אתי לבני: אני רוצה לסיים את הישיבה הזאת.
אתי לבני: הישיבה הזאת קצת התפזרה כי כל אחד דיבר מהמקום שבו הוא נמצא, ומיכל רצתה לדבר על ייצוג נשים בפוליטיקה ואת רצית לדבר על מבשרת ו"שינוי", ואתה רצית – הכל קשור לקונספט, אבל זה מרחיק מאיתנו את הפתרון אם אנחנו לא מתמקדות.
אתי לבני: אנחנו מתחילות להתעופף, וזה באמת מחמיץ את המטרה.
אתי לבני: מה שכן למדתי מתוך הישיבה הזאת, למרות שחברות הכנסת לא היו כאן, הן בהחלט שותפות, הן מתעדכנות מה קורה, והן בהחלט פעילות בנושאי ם האלה.
אתי לבני: שחשוב מערך נתונים.
אתי לבני: זה בכלל – מזה מתחילים.
אתי לבני: אחרת איך אנחנו יודעים שצריך למנות אישה.
אתי לבני: אנחנו יודעים מי התמנתה?
אתי לבני: , כמה יש?, מה המטרה?
אתי לבני: אנחנו צריכים מערך נתונים, איפה מחפשים את מערך הנתונים – או בשלטו המקומי – ואני מבקשת אותך, כי אני רואה שאת מאוד מעורה בנושא הזה, תעמדי בקשר עם השלטון המקומי ואנחנו – כל דבר שהוא בסוף היום, כמה זמן שנוכל לראות פעם בחצי שנה – כמה מינויים חדשים נעשו, מי מונה, איזה משרות, מה קורה, ועל זה לעבוד, אחרת – אין לזה שום אפשרות לעקוב אחרי זה.
אתי לבני: דבר שני – משרד הפנים שיכול גם הוא אולי בהשלמה או בנפרד לתת את אותם הנתונים.
אתי לבני: אחר כך צריכה להיות או אחר כך, או במקביל – רק אחרי בסיס הנתונים, צריכה להיות חקיקה שהיא מאוד מסובכת, שבו היא תתן ייצוג הולם במכרזים לנשים בהשוואה למה שנעשה – בהשוואה למה – קשה לדעת, ואכיפה של הנושאים.
אתי לבני: מישהו שצריך להיות אחראי על זה.
אתי לבני: ולגבי היועצות וכל המעמד של הרשות, זה סיפור בפני עצמו שנעשה אותו בפעם אחרת ונשמח לדון בו.
אתי לבני: שלום לכולם, מתכבדת לפתוח את הישיבה.
אתי לבני: זה נושא באמת שלא דנו בו, נושא חדש שאני חושבת שלא הרבה מכירים את הנושא של הסכמי סחר בין-לאומיים והשפעתם על נשים בעולם ומה המצב בישראל, באיזה שלב אנחנו נמצאים היום באימוץ הסכמי גת, אלה ההסכמים הבין-לאומיים.
אתי לבני: נמצאת איתנו הגברת מוהא פקו, שהיא מנכל"ית של חברת ייעוץ בענייני מדיניות כלכלית ומדיניות סחר מדרום אפריקה, וחברה באיגוד לשכות המסחר של נשות העולם.
אתי לבני: היא תציג בפנינו את הנושא, ואחר כך יהיה זמן לשאלות.
אתי לבני: אני אבקש את חברתי, גברת ברברה סבירסקי, אולי להוסיף כמה מילים על התחום.
ברברה סבירסקי: עוד כמה מילים על מוהא פקו.
ברברה סבירסקי: יש ארגון עולמי שנקרא "מגדר וסחר".
ברברה סבירסקי: החיבור הוא הקשה, וזה אחד הדברים שמוהא תנסה לעשות לנו, זה החיבור בין הסחר – למה זה חשוב בכלל, למה זה חשוב לנשים, ולמה היא פעילה בתחום הזה.
ברברה סבירסקי: זה ארגון בין-לאומי, והיא הרכזת של הארגון הזה באפריקה.
ברברה סבירסקי: היא אחת המומחיות בתחום של סחר בין-לאומי והסכמי סחר.
ברברה סבירסקי: היא תנסה להסביר לנו את העיקר של הסחר ושל הסכמי הסחר, ובמיוחד של הסכמי הסחר ושירותים, הרלוונטיות לנשים והרלוונטיות לכנסת.
ברברה סבירסקי: ואז היא תנסה על השאלות.
ברברה סבירסקי: זו אחת הנשים שיודעות הכי הרבה בנושא.
ברברה סבירסקי: היא מבוקשת בכל העולם, היא נוסעת בכל העולם, שזה אולי לא כל כך מרשים היום, אבל היא נוסעת בכל העולם עם ילדה, עם תינוקת בת חמישה חודשים, כי היא עדיין מניקה וזה נחוץ, אז היא הסכימה לבוא אלינו מאנגליה, איפה שהיא בדיונים לקראת איזה כינוס בין-לאומי, ובאמצע היא קפצה לישראל, ואז היא תחזור לאנגליה, ואז היא תחזור לבית.
ברברה סבירסקי: אז יש לנו זכות מאוד גדולה לקבל את מוהא פה בישראל.
ברברה סבירסקי: זה הביקור הראשון שלה, ולשמוע ממנה על נושא שאנחנו לא מרבות לדבר עליו.
אתי לבני: בבקשה גברת פקו.
מוהא פקו: שלום ובוקר טוב.
מוהא פקו: אני רוצה להודות לכם מאוד על הזדמנות זו להיות בכנסת.
מוהא פקו: זוהי הפעם הראשונה שלי בישראל.
מוהא פקו: זוהי גם הזדמנות נהדרת בשבילי לבוא ולדבר בדיוק בפני ועדה זו.
מוהא פקו: אני חושבת שזוהי שנה מאוד משמעותית ושנה הבאה תהייה אפילו יותר משמעותית, כיוון שנחגוג עשור לועידת בייג'ין הראשונה, ונשים מכל העולם יבחנו את ההתקדמות שחלה ביישום הזכויות והמערכת שבנינו בבייגי'ן לפני עשר שנים.
מוהא פקו: אם השגנו כמה מהיעדים וכמה התקדמנו.
מוהא פקו: אבל יש עוד מסיבת יום הולדת.
מוהא פקו: זוהי מסיבת יום ההולדת של ארגון הסחר העולמי, עוד ארגון חשוב שלעיתים אנחנו כנשים לא לוקחות אותו בחשבון.
מוהא פקו: אך זהו ארגון שהפך לכלי משמעותי מאוד שעלינו לקחת בחשבון.
מוהא פקו: משום שבדיוק כמו שהחלו לדון בזכויותינו ונלחמנו קשה כדי לקבל זכויות אלה, חשוב מאוד לבחון את סוגיות ארגון הסחר העולמי ואיך הן משפיעות על זכויות הנשים, על יכולתן של הנשים להשיג את הדברים שהיינו רוצות להשיג בכל רחבי העולם.
מוהא פקו: אני חושבת שלחברות פרלמנט מכל העולם יש תפקיד מיוחד מאוד.
מוהא פקו: אני חושבת שאני מעריצה את הנשים בתחום זה, כי אני חושבת שמאוד קשה להימצא בו.
מוהא פקו: במדינה שלי יש ועדה כזאת.
מוהא פקו: זוהי ועדה מפלגתית של מספר מפלגות פוליטיות שונות שבה אנחנו יכולים לשתף את החברים ולשוחח על נושאים הנוגעים למסחר בין-לאומי.
מוהא פקו: אני אומרת שזהו מקום קשה אך מאתגר, כיוון שבמקום זה עלינו להעלות נושאים משמעותיים מאוד לחיי הנשים.
מוהא פקו: לא תמיד קל לנו בפרלמנט הנמצא בשליטה גברית.
מוהא פקו: אני רוצה לומר גם שבתחום הכלכלי יש תחרות קשה מאוד.
מוהא פקו: אם נשווה את מאבקנו למלחמה, כנראה שהתחום הכלכלי הוא החזית האחרונה שבה צריכות הנשים להילחם, משום שיש כל כך הרבה דברים שקשורים לתחום הזה וכל כך הרבה בעלי עניין, לא רק הממשלה, אלא גם המגזר הפרטי, האיגודים המקצועיים, הנשים.
מוהא פקו: הממשלות צריכות לדאוג לאינטרסים של כולם.
מוהא פקו: לפעמים בתחומים הכלכליים הללו, אין ייצוג לאינטרסים של הנשים.
מוהא פקו: האינטרסים של הנשים לא משתקפים בתחום הכלכלי.
מוהא פקו: עם זאת, כולנו מבזבזות כסף, כולנו קונות, כולנו מוכרות במידה מסוימת בקהילות שלנו.
מוהא פקו: אבל איכשהו הדרך בה מתקבלות החלטות כלכליות והמדיניות הכלכלית לא נבחנות על פי השפעתן על נשים בהשוואה לגברים.
מוהא פקו: זהו המצב בכל העולם, בין אם במדינות מפותחות ובין אם במדינות מתפתחות כמו המדינה ממנה אני באה.
מוהא פקו: אני אספר עכשיו קצת על ארגון הסחר העולמי ולמה אנחנו חושבים שזה כל כך קריטי שנשים בישראל יעקבו אחר ארגון הסחר העולמי וגם אחר המשא ומתן שממשלת ישראל מנהלת בתוך הגופים הללו, כיוון שאלו הם נושאים המשפיעים עלינו כנשים.
מוהא פקו: ארגון הסחר העולמי הוקם ב-1995.
מוהא פקו: הוא מסדיר את הסחר הבין-לאומי.
מוהא פקו: הוא מורכב מיותר מ-144 מדינות ונציגיהן נפגשים לדיונים בשאלה איך לשפר את המסחר בין האחת לשנייה.
מוהא פקו: זהו כלי חשבו מאוד כיוון שבדיוק כמו מדיניות התעסוקה, בדיוק כמו המדיניות החברתית, בדיוק כמו הניסיון לבער את העוני, בדיוק כמו המדיניות של שירותי הבריאות, המסחר הוא גם עניין של מדיניות.
מוהא פקו: זהו כלי חשוב לפיתוח.
מוהא פקו: אני חושבת שאני רוצה להניח זאת כך כהנחת יסוד, כיוון שלעיתים אנחנו שוכחים שמדיניות כלכלית אמורה להביא לפיתוח במדינות שלנו בדיוק כמו שמדיניות מסחרית וכל שאר תחומי המדיניות אמורים לתרום לפיתוח.
מוהא פקו: עליהן לעבוד יחד יד ביד באופן הוליסטי.
מוהא פקו: המדיניות המסחרית הפכה להיות חשובה במיוחד בעולם היום בגלל הדרך בה היא מנוהלת.
מוהא פקו: כולנו מכירים את הגלובליזציה.
מוהא פקו: יכול להיות שחלקנו חושבים שהגלובליזציה טובה וחלקנו חושבים שהגלובליזציה אינה טובה.
מוהא פקו: לכל אחד יש דעה אחרת לגבי ההשפעה שיש לגלובליזציה עלינו.
מוהא פקו: הבעיה היום עם המסחר הבין-לאומי כפי שהוא מנוהל בארגון הסחר העולמי, היא שהוא מנוהל כך שהוא מתחיל להגביר את חוסר השוויון ואת הכוח של המדינות החזקות יותר, ובעצם הוא מתחיל, אני חושבת, במידה רבה לדחוק לשוליים את המדינות הללו שבאמת מנסות להתפתח.
מוהא פקו: יש חוסר שוויון בתוך מדינות ובין מדינות.
מוהא פקו: יש חוסר שוויון בין נשים לגברים ובין נשים לנשים.