GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראל נדל: אני לא חושב שהעומס.
אתי לבני: מה אתם אומרים על ההצעה שיהיה שוטר שיהיה אחראי על מספר מועדונים באיזור מסויים שיבקר, שיפנו אליו?
ישראל סמולוביץ': אפשר לעשות פעילות מחוץ למועדונים, בסמוך אליהם או צמוד אליהם, לא בתוך המועדון עצמו.
ישראל סמולוביץ': יכולה להיות ניידת באזור.
אתי לבני: שיפנו גם בעניין הטרדה מינית
ישראל סמולוביץ: שיפנו.
אתי לבני: באיזו רמה צריך לפעול בעניין הזה?
אתי לבני: ברמה של מפכ"ל המשטרה?
אתי לבני: מי קובע את הדברים האלה?
ישראל סמולוביץ': אני אפנה את העניין הזה לראש אג"מ.
ישראל סמולוביץ': משם נמשיך הלאה.
ראל נדל: שאלתם קודם מה עושים אצל הצעירים בנושא של הטרדות מיניות.
ראל נדל: לדעתי המשטרה לא יכולה להתערב בזה.
ראל נדל: אפילו לנו מאוד קשה להתערב בזה.
ראל נדל: יכול להיות שצריך לחשוב על רעיון של שלטים בכניסה.
אתי לבני: אנחנו נוכל לפתור כמה וכמה בעיות בנושאים האלה על ידי גלויות, הסברות, פניה, מתן טלפון שאפשר לפנות.
אתי לבני: הטרדות נראה לי בעיה מגפתית.
ד"ר רוטיל סלע: העלות של שמירה לא רלוונטית.
ד"ר רוטיל סלע: אנשים שפותחים עסק צריכים לקחת את הדברים בחשבון.
ד"ר רוטיל סלע: זה לא שונה מהופעות רוק, זה לא שונה ממגרשי כדורגל.
ד"ר רוטיל סלע: מדובר בהמון של אנשים שנמצאים ביחד.
ד"ר רוטיל סלע: יש הרבה מאוד סכנות גם בנוסף לאונס.
ד"ר רוטיל סלע: אנחנו צריכים לדאוג לשלומם של האנשים כך שהנטל.
ד"ר רוטיל סלע: .
ד"ר רוטיל סלע: אם זאת תהיה הבעיה של בעל העסק, אז שלא יפתח את העסק.
אתי לבני: צריכה גם לבוא דרישה מההורים כדי לאפשר בילוי בטוח.
חיותה שנבל: כל מה שנאמר עד עכשיו היה ניסיון לטפל בתופעה הזאת במסגרת אכיפה, משטרה ופרקליטות.
חיותה שנבל: אני חושבת שצריך לחשוב על הפאן של להתייחס לזה כאל תופעה.
חיותה שנבל: בתקופה האחרונה היתה כל ההתייחסות לכל הנושא של נשים שנפגעות מתופעת הסחר.
חיותה שנבל: צריך לעסוק בכל הנושא הזה שקשור לפרסומת, לתקשורת, להעלות את הנושא הזה למודעות, לדבר על זה.
חיותה שנבל: אני יודעת שזה תהליך ארוך, אבל אני יודעת שכל מיני תופעות שיש בהן מראות קשים שלא דיברו עליהן והיום הן חשופות.
חיותה שנבל: עשו כאן אבחנה בין קטינה לבוגרת.
חיותה שנבל: גם אם הבחורה היא בת 20 , 21 או 22 מבחינת החוויה זה בדיוק אותה חוויה, אני לא יודעת אם יותר קשה או פחות מאשר נערה שהיא קטינה מבחינת החוק.
חיותה שנבל: יש נערות צעירות שהן בטיפול של השירות.
חיותה שנבל: אנחנו, לצערי, מטפלים ב17 אלף נערות בגילאי ה13-25.
חיותה שנבל: אנחנו יודעים שאלו נערות פגועות מלכתחילה.
חיותה שנבל: כשהן יוצאות לבלות במועדונים הן חוות חוויות של הטרדות מיניות כאלו ואחרות.
חיותה שנבל: הן אפילו לא מספרות לאף אחד.
חיותה שנבל: רק במסגרת הטיפול עם העובדת הסוציאלית הנושא הזה עולה.
חיותה שנבל: צריך איזה שהוא תהליך של חשיפה תקשורתית, איזה שהוא קמפיין.
חיותה שנבל: זה היה תורם רבות לכל אותם הדברים שאנחנו כאן דיברנו עליהם ויש להם משמעות.
חיותה שנבל: חלקם ייעשו מייד, חלקם בטווח יותר ארוך.
חיותה שנבל: לתהליך של הקמפיין יש חשיבות גדולה מאוד.
אתי לבני: הדיון הזה הוא חלק מהעלאת המודעות של הנושאים האלה.
ראל נדל: איך מקדמים את החקיקה?
אתי לבני: אני הולכת לבדוק את העניין של חוק רישוי עסקים, לראות אם יש את ההפרדה הזאת בחוק או לא, ואם היא איננה אנחנו ננסה להכניס אותה.
אתי לבני: יחד עם אנשי המקצוע נחשוב אם להתייחס לבארים ולמועדונים, או רק מועדונים.
אתי לבני: על איזה תכולה זה יחול אי אפשר להתחייב.
אתי לבני: אני קוראת להילה ולך לשתף פעולה.
אתי לבני: אני ממש מגייסת אותך לצורך הקמפיין הזה.
אתי לבני: אולי תביא אחרים ונהפוך את זה לנורמה שמועדונים צריכים להיות מקומות בטוחים לכל החבר'ה הצעירים, לא מקומות שבהם יקרו מעשי אונס או הטרדה מינית.
אתי לבני: אין סיבה.
אתי לבני: אני לא מדברת על הסמים, שלא פה המקום לדון בזה.
אתי לבני: לגבי הדלתות, אז זה חלק מהרישוי.
אתי לבני: נראה אם זה במסגרת רישוי עסקים.
אתי לבני: אנחנו נחייב דלתות ברמה כזאת או אחרת.
אתי לבני: אנחנו נבדוק את האפשרות שיהיה שוטר שיהיה ממונה על מספר מועדונים כל לילה ולילה.
אתי לבני: הוא יהיה הכתובת, ואפשר יהיה לדעת שבשעות מסויימות הוא עובר ואנשים יוכלו לפנות.
אתי לבני: צריך לבדוק את העניין של הפצת רשימות של אנשים מועדים או של אנשים שהיו תלונות נגדם.
אתי לבני: אולי צריך להפיץ את זה בין המועדונים.
אתי לבני: צריך לבדוק איך לעשות את העניין הזה.
אתי לבני: אנחנו עם המחלקה המשפטית שלנו והמשטרה ננסה לבדוק את זה.
אתי לבני: מכאן עלה שצריך לחשוב מחדש על עבירת האונס ועל מדיניות הפרקליטות לגבי הבאה לבית משפט של תיקי עבירות מין - בעיקר אונס - כאשר אין סיוע.
אתי לבני: אנחנו נקיים על זה דיון.
אתי לבני: אני שוב מודה לך שבאת.
אתי לבני: את יכולה למצוא באנו, בוועדה למעמד האישה, ובכלל באנשים שמתעסקים בנושא האלה כתף.
אתי לבני: אם יהיו מקרים שאת חושבת שראוי שנתערב, כמו חקירות על ידי שוטרות, אנחנו נתערב.
אתי לבני: אנחנו פה בשביל הציבור בנושאים האלה.
אתי לבני: תודה לכולכם שבאתם.
גדעון סער: חבר הכנסת גפני ביקש ללכת לפיצול, כך שבאל"ף שבו אין מחלוקת, לא תהיה מחלוקת.
גדעון סער: אין לו בעיות בתאגידים העירוניים ובחברות העירוניות.
גדעון סער: הוא ביקש לעכב את הדיון, אמרתי לו: אני לא מציע.
גדעון סער: הוא ביקש לעכב כי הוא היה צריך להישאר במשא ומתן.
גדעון סער: אני מציע כן להתקדם.
הלית מגידו: מדובר בשתי הצעות, אנו מחויבים ללכת למליאה.
הלית מגידו: את החלק המוסכם – הנחה לקריאה שנייה-שלישית as is.
הלית מגידו: את החלק שעדיין אינו מוסכם, אנו ממשיכים לדון בו כהצעת חוק נפרדת.
גדעון סער: לי זה מתאים לחלוטין.
גדעון סער: מכיוון שהוא אמר לי: צא ואל תגמרו היום, אני רוצה לומר לו: אנו גומרים את זה על הדבר הזה, כי זה פייר, מבחינתי, שעל החלק שהוא לא חולק, אני מתקדם, ועל החלק שהוא חולק תהיה לו הזדמנות לבוא הנה.
גדעון סער: אני אבקש שישיגו אותו טלפונית.
אתי לבני: אנו מכינים את הצעת החוק של חבר הכנסת גדעון סער.
אתי לבני: עלתה הצעה מטעם חבר הכנסת גדעון סער לפצל את הצעת החוק לשני נושאים.
אתי לבני: הצעת חוק אחת תדון רק בחברות עירוניות בתאגידים עירוניים, ונדון בה עכשיו, והיא תובא לקריאה שנייה ושלישית למליאה.
אתי לבני: מתוך זה תפוצל הצעת חוק נוספת שתדון בוועדות רשות.
גדעון סער: נגיד שהמליאה החליטה לפצל, בשנייה אחרי שהיא החליטה לפצל אני יכול להעביר את הקריאה השנייה-שלישית בחלק המוסכם, באותו יום?
הלית מגידו: לא באותו יום, אך למחרת.
אתי לבני: למחרת או שעתיים אחר כך?
הלית מגידו: אם את רוצה שעתיים אחר כך, צריך לגשת לוועדת הכנסת.
הלית מגידו: התקנון קובע יום למחרת.
קריאה: לגבי הוועדות תהיה הצבעה בנפרד?
גדעון סער: לגבי הוועדות יתקיים דיון מהטעם שזה חלק שלא היה בהצעת החוק המקורית.
גדעון סער: זה נוסף, הוא אומר: אני חולק על זה, ומסביר למה, אך תהיה לו אפשרות.
הלית מגידו: חשוב לי להבהיר שאם הוועדה תחליט להמית את זה, אנו נצטרך לגשת למליאה, ושהמליאה תאשר את המלצת הוועדה שלא לקדם את החלק הזה של הצעת החוק.
הלית מגידו: להבדיל, אם בשלב הזה הוועדה מחליטה להמית את החלק של ועדות הרשות בלי ראשית לפצל לפי סעיף 121, הרי שזה במסגרת סמכותה, ואנו לא צריכים לבקש אישור המליאה בכלל.
הלית מגידו: אבהיר; לפנינו מונחת הצעת חוק עם כל מיני חלקים.
הלית מגידו: שני החלקים שמעניינים אותנו הם ועדות הרשות והדירקטוריון.
הלית מגידו: הוועדה מוסמכת לשנות, לתקן, למחוק, לבטל, בעצם כל דבר למעט נושאים חדשים היא יכולה לעשות כל דבר.
הלית מגידו: במסגרת הסמכות הזאת אתם יכולים להחליט שאתם מבטלים, מוחקים את החלק שמדבר על ועדות הרשות לקדם לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק, רק עם האלמנט של הדירקטוריון.
הלית מגידו: אז זה יובא כקריאה שנייה-שלישית רגילה.
הלית מגידו: אם אתם בוחרים בחלופה האחרת, לפיה אתם מפצלים בהתאם לסעיף 121 לתקנון את הצעת החוק, הרי שמדובר בשתי הצעות חוק נפרדות.
הלית מגידו: ההצעה הראשונה של הדירקטוריונים תובא לקריאה שנייה ושלישית, נניח שהיא תאושר, ירדה מהפרק, מבחינתנו.
הלית מגידו: הצעת החוק האחרת תמשיך לידון בוועדה, ואז אחד משניים; או היא תאושר בוועדה, ואז היא תובא לקריאה שנייה ושלישית, אך אני רוצה להדגיש בפניכם את האפשרות האחרת, לפיה ההצעה לא תאושר בוועדה, תגיעו להסכמות, ואז זה לא שהיא מתה וזהו, היא מומתת בוועדה, ואז החלטת הוועדה צריכה להיות מובאת לאישור המליאה, הצעה להסיר מסדר היום.
אתי לבני: זה הדרך היותר טובה, הפיצול הזה, כי זה משאיר לנו את כל הכלים.
הלית מגידו: באותה מידה אפשר לקיים ישיבה נוספת על הכל, לאשר כבר בשלב הזה את החלק הזה, ובישיבה הבאה לדון בחלק של הוועדות.
אתי לבני: אתה רוצה לפצל?
גדעון סער: בואו נעשה את הדיון ונחליט.
הלית מגידו: פשוט שתבינו את ההשלכות של הבחירה בחלופה של סעיף 121 לתקנון.
הלית מגידו: הנוסח שמונח לפניכם משקף את ההחלטה של הוועדה מהפעם הקודמת, והוא כולל מספר נקודות; ראשית, על פי בקשתו של חבר הכנסת סער, השתמשנו בביטוי של ייצוג הולם ככל שניתן בנסיבות העניין כדי להתאים את זה לסעיף 18 א לחוק החברות הממשלתיות- -
גדעון סער: זו היתה תביעת שרים לחקיקה.
גדעון סער: אני נעניתי להם.
הלית מגידו: הנקודה השנייה היא שאנו החלו את העיקרון של ייצוג הולם לא רק על חברות עירוניות ותאגידים עירוניים, אלא גם על ועדות הרשות של הרשויות המקומיות, ועל כך אולי חבר הכנסת גפני מלין.
הלית מגידו: הדבר השלישי הוא שהחלו את העיקרון בצורה שווה הן על עיריות מחד גיסא והן על מועצות מקומיות ומועצות אזוריות מאידך גיסא.
הלית מגידו: הדבר הזה מופיע בסעיף 2.
הלית מגידו: אמנם סעיף 2 נראה על פניו שהוא מתקן רק את פקודת המועצות המקומיות, אך חשוב להדגיש שאין פקודה של מועצות אזוריות, אלא יש דינים מיוחדים בהתאם לצווים נפרדים.
הלית מגידו: יש צו המועצות המקומיות א, שהוא רלוונטי לענייני מועצות מקומיות, ויש צו המועצות המקומיות (מועצות אזוריות), שבו מפורטים הדינים לעניין מועצות אזוריות.
הלית מגידו: בכל מקרה סעיף 13 ג המוצע כאן מכיל את ההוראה במידה שווה על מועצות אזוריות ומקומיות כאחד.
הלית מגידו: רביעית, הגבלנו את החובה למתן ייצוג הולם כך שהיא לא תחול על חברי מועצה.
הלית מגידו: הדבר הזה עולה בקנה אחד עם הוראת סעיף 6ג לחוק שיווי זכויות האשה, שמחריג את נבחרי הציבור מהחובה הכללית של הייצוג ההולם.
הלית מגידו: ולבסוף, בהתאם לבקשת הוועדה, ניסינו למצוא מנגנון שיעזור באכיפת ההוראה, והצענו להטיל את האחריות הזו לפתחו של היועץ המשפטי של הרשות המקומית, כך שהוא יניח חוות דעת שתציין שקוימה הוראת החוק בדבר קיומו של ייצוג הולם.
הלית מגידו: זה הנוסח שמונח לפניכם, בטרם ההצבעה חשוב לי שנקרא אותו.
נועה בן-אריה: ככל שאנו נמשיך לדון בנושא הוועדות, ואני רק לשם הפרוטוקול מעלה את זה כאן, אם כי נראה כאילו זה הולך למגמת פיצול, צריך לקבוע סעיף תחילה בחוק הזה, כי ועדות נבחרו, בוחרים אותן אחרי כינון המועצה.
נועה בן-אריה: לכן צריך להיות כאן סעיף תחילה של הוראות החוק.
נועה בן-אריה: אני לא בטוחה שגם אם נישאר רק עם דירקטוריונים, לא נצטרך לעשות כאן סעיף תחילה ושהוראות החוק לא יחולו על דירקטוריונים שהתחילו לכהן או נבחרו לפני ההעלאה של הצעת החוק, אולי אפילו אם נרצה ליצור חריג, קריאה ראשונה, אין בעיה.
אתי לבני: אך כן יחולו על תחלופה.
נועה בן-אריה: ודאי.
נועה בן-אריה: בדירקטוריונים יש תחלופה כזאת.
הלית מגידו: אני מוכנה לשוב ולבדוק את הנקודה הזאת - כשאני אומרת "אנחנו", אני מתכוונת ללשכה המשפטית של הכנסת יחד עם הממונה על נוסח החוק, כן חשבנו על עניין התחילה.
הלית מגידו: ברור מבחינתנו שהכוונה אינה להחליף נציגים שכבר נבחרו ומכהנים בגופים השונים האלה, ודאי שלא זו הכוונה.
הלית מגידו: ודאי שכן הכוונה להחיל על נציגים חדשים שייבחרו בין אם לגוף חדש ובין אם הם מחליפים של נציגים שמסיבות כאלה ואחרות הפסיקו את כהונתם.
הלית מגידו: כאשר ניסחנו את ההצעה, החלטנו שאין צורך בסעיף תחילה, כי מבחינתנו, כשאין סעיף תחילה, ברור שההוראות הן מכאן ואילך, אך מכיוון שנועה מעלה שוב את הנקודה הזאת, אני מוכנה לבחון את זה מחדש ובתיאום אתה ועם הממונה על נוסח החוק להחליט אם יש או אין צורך בסעיף תחילה, כי הכוונה, לטעמי, ברורה מאוד.
אתי לבני: ייצוג הולם לנסיבות העניין זה 30%?
הלית מגידו: לא, ככל שזה ניתן.
אתי לבני: בוא נגיד שזה לא מקרים ספציפיים.
אתי לבני: דירקטוריון כמו דירקטוריון.
נועה בן-אריה: אני חייבת לומר די בעצב, שכשאנו אומרים "נסיבות העניין", זה בהתאמה למצב קיים היום בשטח, וכמו שאנו רואים בחברות עירוניות ותאגידים עירוניים, כמו גם במועצות - אני אומרת את זה בצער - אין מספיק ייצוג.
אתי לבני: מה שיקרה עכשיו לכאורה, אם אנו הולכים לפי חברות ממשלתיות, אנו צריכים למנות רק נשים בהנחה שבאמת יש חוסר גדול בנשים.
אתי לבני: אנו צריכים בשלוש השנים הבאות להכניס רק נשים, כדי להגיע ל-30% או יותר.
אתי לבני: האם המטרה שלנו היא 30% כמו חברות ממשלתיות?
הלית מגידו: כאן אנו לא מדברים על אחוז מסוים.
הלית מגידו: אנו חותרים לייצוג הולם.
אתי לבני: ומהו ייצוג הולם?
הלית כהן: גם בבג"ץ הדירקטורים הוא לא אמר שייצוג הולם הוא 30% או 50%.
הלית כהן: זה השאיפה שלנו, להגיע ל-50%, זה ברור.
הלית כהן: לפני שעבר החוק שנוגע לדירקטוריונים בחברות ממשלתיות היה 7%, היום אנו ב-37%, כלומר יש השפעה מאוד חזקה, זה שזה מעוגן באופן ספציפי בחוק.
הלית מגידו: הביטוי "בנסיבות העניין" חותך לרוחב כל ההוראות של ייצוג הולם – בחוק שירות המדינה, בחוק תאגידי מים וביוב ובמגוון הוראות וחקיקה שמדברות על ייצוג הולם, רובן ככולן משתמשות בתא הזה של "בנסיבות העניין".
נועה בן-אריה: הערה נוספת, ואני אומרת אותה אחרי שכבר שוחחתי עם משרד המשפטים ועם הלית, לגבי חוות הדעת של היועץ המשפטי; ברור לי שצריך להיות פה גורם מאזן, גורם מפקח.
נועה בן-אריה: אני מסכימה בהחלט עם עמדת הוועדה, אלא שאני לא יודעת מה אפשר לעשות עם זה, אך דעתנו אינה נוחה עם זה שיועץ משפטי לרשות מקומית הוא זה שנותן את חוות הדעת באשר לייצוג ההולם בתוך התאגיד העירוני, שהוא - ועל כך אין מחלוקת – לא היועץ המשפטי של אותו התאגיד, הוא לא נותן שירותים משפטיים לאותו תאגיד, נהפוך הוא, הוא חב חוות נאמנות לעירייה בלבד.
נועה בן-אריה: נכון שהיום מקובל בתאגיד העירוני, בדירקטורים, לתת חובת נאמנות לרשות, אך יש שם עוד 50% דירקטוריון שלא חלה בהם.
נועה בן-אריה: לכן אם צריך לבדוק בציציות את הוראות הניסוח כאן, לכתוב ברחל בתך הקטנה שחוות הדעת של היועץ המשפטי תהיה רק לעניין קיומו או אי קיומו של אותו ייצוג, כלומר זה לא יכול להיתפס כחוות דעת לגבי אותו דירקטוריון, הרכבו, מהותו וכו'.
נועה בן-אריה: צריכה להיות כאן אמירה מפורשת – יש כאן ייצוג, אין כאן ייצוג, האם בנסיבות של מועמדים שהציגו מועמדותם ראוי להעדיף את הגבר על פני האשה או את האשה על פני הגבר מטעמים אלה ואלה, זה מספרי וזה מאוד ברור, וצריך שזה יהיה מאוד מפורש בעניין הזה.
נועה בן-אריה: חוות דעת היועץ המשפטי בנושא תאגיד עירוני, אם אנו כבר "מטילים את התיק הזה" עליו, הסמכות היא צרה ככל שניתן.
הלית מגידו: ההערה של נועה אכן הובאה לידיעתנו עוד זמן רב טרם הדיון, ובניגוד לעמדתה, דעתי דווקא מאוד נוחה מכך שאנו משתמשים ביועץ המשפטי לעירייה, להבדיל, נניח, מהאפשרות שהועלתה בדיון הקודם, לפיה זה יהיה היועץ המשפטי של משרד הפנים, נניח, שאז הייתי מסכימה עם נועה שמדובר פה במרחק, בדבר שאינו סביר.
הלית מגידו: יחד עם זאת, היועץ המשפטי של העירייה נותן את הייעוץ המשפטי כאן לעירייה, למועצת העירייה שהיא שבוחרת את נציגיה לדירקטוריון.
הלית מגידו: אין התערבות בדירקטוריון, אין שום כוונה שהיועץ המשפטי ייכנס לאישיות המשפטית הנפרדת שדיברנו עליה של החברה העירונית, כי אם אך ורק בנתיב ברור ויחיד אל מועצת העירייה שהיא זאת שממנה את נבחריה לדירקטוריון.
הלית מגידו: ההפרדה היא מאוד ברורה, בעייני.
הלית מגידו: אני חושבת שגם הנוסח מדבר על כך שהוא צריך לתת חוות דעת בדבר קיום ייצוג הולם בקרב הדירקטורים שהם נציגי- - חוות הדעת שלו היא בדבר עצם קיום הייצוג ההולם, ודאי שעצם הקיום של הייצוג ההולם זה רק לעניין אותם נציגים של העירייה של הרשות המקומית, ולא בדבר נציגים אחרים, בין אם הם נבחרי ציבור, בין אם הם של גופים פרטיים אחרים.
הלית מגידו: זה לחלוטין לא הסמכות שלו ולא ראוי שהוא יתערב בחוות דעתו לגביהם.
נועה בן-אריה: חשוב לכתוב ברחל בתך הקטנה – בקרב הדירקטורים מטעם הרשות.
הלית מגידו: לטעמי, זה מאוד ברור.
מרי חדייר: אנו הקמנו בזמנו מנגנון, וניסינו להקימו בהתאם לכל הגופים שחלה עליהם חובת הייצוג ההולם, סעיף 6 ג בחוק שיווי זכויות האשה, מופיע באמת שזה חל גם על החברות העירוניות.
מרי חדייר: היה לנו דיון מאוד מעמיק וארוך, כי יש מישהו שאחראי בשלטון המקומי, הלל גרנות, והוא התנגד בתוקף, אמר: מה פתאום, כל מיני מפלגות.
מרי חדייר: ואז ביקשנו את הפרשנות של משרד הפנים מהלשכה המשפטית.
מרי חדייר: הם באמת הוציאו חוזר לכל הרשויות, שהוא מורה בזאת שהנושא הזה חל גם על הדירקטוריון בכל הרכב.
נועה בן-אריה: את זה את לא יכולה לאכוף.
מרי חדייר: אני יכולה להביא את החוזר הזה, הוא נתן פרשנות אחרת, שזה חל על הכל.
הלית מגידו: בעיניי, זה לא כזה פשוט להחיל את החובה הציבורית הזאת על דירקטוריונים שהם מטעם גוף פרטי.
מרי חדייר: למשל, אם למרצ יש ייצוג של שניים, מוטל עליהם להעדיף את האשה.
מרי חדייר: אני יכולה להביא את החוזר הזה.
נועה בן-אריה: שוחחתי עם עו"ד אביטל שטרנברג ממשרד המשפטים בעניין הזה.
נועה בן-אריה: אמרתי לה שגם דעתי לא נוחה מזה שרק 50% מקרב דירקטוריון בתאגיד עירוני יהיה כפוף לאותה הוראת חוק, בעוד ש-50% אחרים לא יהיו כפופים לאותה הוראה.
נועה בן-אריה: אז היא שאלה אותי: ומה היית מציעה כפתרון?
נועה בן-אריה: אמרתי לה שיש שני פתרונות קצה; אחד, לא להחיל את החוק הזה על התאגיד העירוני, ומנגד, הפתרון השני, הוא להחיל את החוק הזה בכללותו על כל הדירקטוריון.
נועה בן-אריה: היא אמרה לי: עד כאן, אנו לא יכולים לאכוף על גוף פרטי או על דירקטורים פרטיים הוראת חוק כזאת של שיווי הזדמנויות, כיוון שמחר באותה מידה אני אצטרך לאכוף על דירקטוריון של חברה פרטית, שאין לה שום קשר לחובה ציבורית, למנות על פי עיקרון הייצוג ההולם.
אתי לבני: אני הגשתי הצעת חוק על חברות ציבוריות, שגם הדירקטוריון של חברות ציבוריות, יחול עליו הייצוג ההולם.
אתי לבני: ואז היו לי חוות דעת משפטיות.
אתי לבני: בוועדת השרים לא הצלחתי, עליתי שלוש פעמים לוועדת השרים.
נועה בן-אריה: אגיד את זה ברור, כעמדת שלטון מקומי, וזה גם עמדת איגוד מנהלי חברות עירוניות; גם אם יש חוזר של משרד הפנים שאומר: ראוי להחיל, אנו מסתכלים על המטריה המשפטית, מה מנחה אותנו מבחינת הוראות החוק, מבחינת הדין, מבחינת עקרונות יסוד דמוקרטיים במדינת ישראל.
נועה בן-אריה: כל עוד אלה לא שונו וכל עוד יש הפררוגטיבה למנות את מי שרוצים בתאגידים פרטיים, אנו לא נחיל את החובה הזאת על אותו חלק בדירקטוריון שאינו כפוף לחובה שמוסדרת כאן במסגרת הוראות החוק.
נועה בן-אריה: בעניין הזה חוזר מנכ"ל נדחה מפני הוראת חוק, אין מה לעשות.
גדעון סער: הבנתי שהיא מגיעה לתוצאה שלי.
גדעון סער: בטח שזה בסדר, זה ברור ומקובל.
גדעון סער: ייתכן גם מצב שבו 50% של הנבחרים שנבחרים באופן דמוקרטי, והם רק גברים או רק נשים, אך זה אפילו יהיה לא ישים.
גדעון סער: כל ההכנה הזאת הוצעה על בסיס העיקרון שכאשר אתה ממנה אדם, אז העיקרון של השוויון, שהוא העיקרון של המשפט המנהלי, חל עליך, אך אותו עיקרון לא חל כאשר אתה נבחר, כי הציבור יכול לבחור כך או אחרת.
מיכל מודעי: אז אם ברשות המקומית נבחרו גברים על ידי המפלגה- -
קריאה: אז יהיו גברים.
גדעון סער: המפלגות היום הולכות בהתמדה לכיוון של ייצוג נשי, משריינים.
גדעון סער: המפלגות נמצאות במקום אחר, כי יש להן אוטונומיה.
גדעון סער: אני, למשל, לא יכול לומר לתנועת ש"ס, שיש לה אידיאולוגיה, יש נשים שרוצות להצביע בשבילה על אף שהיא שמה אך ורק גברים, זה גם חלק מהדמוקרטיה, כמו שאם תהיה תנועה רק של נשים, זה גם חלק מהדמוקרטיה.
גדעון סער: לכן יש פה דיפרנציאציה.
מיכל מודעי: איך מתגברים על זה מבחינת החוק?
גדעון סער: אני הצעתי בזמנו, כאשר הייתי מזכיר ועדת השרים במעמד האשה, לתגמל מפלגות שנותנות ייצוג הולם לנשים מעבר לשיעור מסוים על ידי הגדלת שיעור יחידת המימון של המפלגות שהוא מקבל, ואז המדינה לא תכפה ייצוג, אך תתמרץ ייצוג הולם לנשים.
גדעון סער: זה דבר שפעם ראשונה הבאתי, התקבלה גם החלטת ועדת שרים למעמד האשה שהפכה להחלטת ממשלה.
גדעון סער: היום ועדת שרים לחקיקה מתנגדת לזה, משרד המשפטים מתנגד לזה, אך זה כבר מטריה יותר מסובכת.
גדעון סער: ביום שזה יבוא, אצביע בעד זה.
הלית מגידו: יש הצעת חוק של מרינה סולודקין, לתת עוד יחידת מימון.
קריאה: זה הצעה שלך.
גדעון סער: הממשלה נתנה חופש הצבעה, אך כל סיעות הבית התנגדו לזה.
אתי לבני: לא אנחנו.
גדעון סער: זה הבטחה של ייצוג הולם בתוך מוסדות שבוחרים.
גדעון סער: רשף, אגיד לך מה עלה קודם; יש הצעת חוק שלך, יש לך תיקון שהעלית אותו בין הקריאה הטרומית לקריאה הראשונה.
גדעון סער: הוא נכלל בתוכן ההצעה כפי שהיא אושרה בקריאה הראשונה.
גדעון סער: באו אלינו החרדים, ואמרו: אנו מתנגדים לסעיף הזה.
גדעון סער: אנו תומכים בסעיף הזה, כלומר אנו באותו צד.
רשף חן: אגב, נדמה לי שהניסוח שאז עשינו הוא אמר משהו כללי מספיק כדי להכיל גם את העובדה שמפלגה שוויניסטית, בוא נאמר את הדברים בצורה בוטה, תוכל לחיות עם זה.
גדעון סער: תכף אומר לך למה, אך לפני כן אני רוצה לתת תמונת מצב.
גדעון סער: בהתחלה הוא רצה לדחות את הדיון, כי הם עסוקים עכשיו במשא ומתן.
גדעון סער: הוא אמר: תדחה את הדיון לטובת העניין הזה, הפרוצדורה המשפטית היא של פיצול, אנו מעבירים את החלק שלא שנוי במחלוקת, אם כי גם לגביו הם ביקשו להגיש הסתייגות.
גדעון סער: מעבירים אותו לשנייה-שלישית, משאירים על שולחן הוועדה את החלק שנוגע לוועדות רשות, והם יבואו להתקוטט אתנו על זה.
רשף חן: מה הם יעשו בתאגידים עירוניים?
גדעון סער: הם אמרו שהם רוצים להגיש הסתייגות על זה.
רשף חן: אז למה לפצל?
רשף חן: הם אומרים: אנו שוויניסטים, אנו רוצים חיים שוויניסטים, בישובים שלנו תנו לנו להיות שוויניסטים.
רשף חן: אני יכול להבין את זה, אני לא מסכים עם זה.
גדעון סער: אולי אין להם תאגידים עירוניים?
רשף חן: אז בישובים האלה כפתרון יעשו ועדה אחת שכולה נשים וועדה אחת שכולה גברים.
גדעון סער: לגוף העניין, אנו באותה עמדה בשני החלקים של הצעת החוק.
רשף חן: שיסתייגו.
גדעון סער: אני מציע לדחות את הדיון כדי לאפשר להם לומר את עמדתם.
אתי לבני: היועצת המשפטית אומרת שאפשר להצביע על הכל, אפשר להגיש את ההסתייגות על הוועדות הנבחרות, ואז זה ייפול.
קריאה: הם לא יסכימו.
גדעון סער: מאחר שהם עכשיו במשא ומתן, הם ביקשו את יומם.
גדעון סער: לדעתי, נכון יותר ללכת להפרדה, כי הם אומרים לך: על זה אני לא חולק, על זה אני כן חולק.
גדעון סער: קודם כל יהיה לי הדבר הזה, שנית, הוא לא היה בקריאה הטרומית, מה אכפת לי להוסיף אותו?
גדעון סער: אני גם אתמוך בו לקריאה השנייה והשלישית.
רשף חן: אלא אם יהיו סיטואציות קואליציוניות שיקשו עליך.
גדעון סער: הם גם לא ביקשו לכלול את זה במשא ומתן.
רשף חן: אני מבקש לא לפצל את זה.
רשף חן: בואו נדחה את זה בשבוע ונצביע על זה יחד.
גדעון סער: אם אתה רוצה לדחות, נדחה את הדיון, אך אתה פוגע בהצעת חוק שלי, כי אני הסכמתי- -
אתי לבני: אני מציעה לפצל את זה.
גדעון סער: אני לא הורג את שלך.
גדעון סער: היא נתנה אופציה להרוג את החלק שלך ולהציע לכנסת להסיר את זה מסדר יום.
גדעון סער: אמרתי: לא, לפצל באופן שזה עדיין יהיה על השולחן.
גדעון סער: אני לא רואה מה הבעיה עם זה.
בת-שבע שטראוכלר: לגבי הדבר הזה של הוועדות, אנו צירפנו את זה בישיבה.
בת-שבע שטראוכלר: במקור זה לא היה.
אתי לבני: אנו יכולים להביא הכל, ותהיה לו הסתייגות על החלק שלו, וההסתייגות יכולה ליפול.
גדעון סער: אני אפיל לו את ההסתייגות.
אתי לבני: אתה יכול להפיל אותו או להעביר את ההסתייגות הזאת- - אני רוצה שהחוק יתקיים.
אתי לבני: אני מנסה לשכנע את גדעון אולי ללכת על כל המכלול.
אתי לבני: יסתייג גפני.
רשף חן: אבל גפני אומר:
רשף חן: אני רוצה לדבר בוועדה, אני רוצה לשכנע את הוועדה.
גדעון סער: הוא רצה לבוא אתי.
גדעון סער: אמרו לו: תישאר.
גדעון סער: הוא אמר לי: אז אל תגמרו היום.
גדעון סער: אמרתי לו: נראה.
גדעון סער: דיברתי אתו בכניסה, אמרתי לו: יש פתרון של פיצול.
רשף חן: אי אפשר מחר לגמור את זה?
אתי לבני: הדברים נאמרו, אך צריך לרשום שהוא מסכים לפיצול, שלא יחזור בו.
רשף חן: יש רוב מוחלט לכל מה שאנו רוצים פה.
רשף חן: יש פה הסמכה, מי יכול להכשיל פה משהו?
אתי לבני: אז מחר ב-08:30.
אורית רישפי-לביא: אני מצטערת שאיחרתי.
אורית רישפי-לביא: היועץ המשפטי של העירייה כסמכות אכיפה, נראה לי בעיה קשה.
אורית רישפי-לביא: אני באה מהשלולית, זה בעיה קשה מאוד.
גדעון סער: מה ההצעה האופרטיבית שלך?
אורית רישפי-לביא: קראתי בבוקר את הדוח של מבקר המדינה- -
גדעון סער: הוא מצדיק את מה שאני אומר, כי הוא אומר שמשרד הפנים, הוא לא מצליח לפקח על הרשויות המקומיות בהיבטים הקיימים.
גדעון סער: עכשיו בא היועץ המשפטי, התיק הוטל עליו מאת המחוקק.
אורית רישפי-לביא: ומה אומר התיק?
גדעון סער: שהוא חייב לפני כל מינוי להניח חוות דעת בסוגייה של הייצוג ההולם.
אורית רישפי-לביא: רביבי מקומי.
גדעון סער: אתם רוצים להקים ועדות למינויים- -
בת-שבע שטראוכלר: לא, היועץ המשפטי זה הפתרון הכי טוב.
אתי לבני: טוב, אז מחר ב-08:30.
הלית מגידו: אני קוראת את הצעת החוק.
הלית מגידו: קוראת את הצעת החוק.
אריאל כהאן: בסעיף 1 (3) - בקרב דירקטורים מטעם העירייה, ולא בקרב הדירקטורים יינתן ייצוג הולם.
הלית מגידו: אתה מדבר על פסקה 3?
הלית מגידו: פסקה 3 להצעת החוק מבקשת להוסיף פסקה חדשה, ובה כתוב, שבסמוך לפני קביעת דירקטורים כאמור בפסקה 1.
הלית מגידו: ומהי פסקה אחת - שמועצת העירייה תקבע את הדירקטורים.
הלית מגידו: .. ודירקטורים כאמור, יכול להיות שיהיו עובדי העירייה או נציגים מקרב הציבור שאינם חברי מועצת- -
אתי לבני: תודה רבה, מחר ב-08:30, הישיבה נעולה.
אתי לבני: ברשות
אתי לבני: כם נפתח את הישיבה.
אתי לבני: הנושא של הישיבה הוא פיטורי נשים באוניברסיטת תל אביב/באוניברסיטאות בכלל אם יש דבר כזה, אבל מה שבא לידיעתנו, בעקבות הכתבות באינטרנט, והכתבות בעתון הארץ, שזה די מובהק באוניברסיטת תל אביב.
אתי לבני: אני רק רוצה לומר בפתיחת הישיבה שהופעלו לחצים שהישיבה הזאת לא תתקיים.
מרינה סולודקין: על מי?
אתי לבני: עלי, אני פה קובעת את הישיבות.
אתי לבני: הלחצים היו בטענה שיש תביעת דיבה, תביעת לשון הרע או כל תביעה אחרת כנגד העתונות שמטפלת בנושא הזה.
אתי לבני: ואי לכך, מכיוון שהאינפורמציה שקיימת באמצעי התקשורת היא לא מדויקת, לא נכונה, לא מבוססת, חד צדדית או מה שלא יהיה, לכן מוטב שלא נקיים את הישיבה הזאת.
אתי לבני: אני לא מצאתי אי דיוקים לפחות במה שהוצג בפני, ואם יש אי דיוקים או דברים שבלתי נכונים, אנחנו נעלה אותם כאן, ואני לא אהבתי את הלחץ הזה שהופעל על ועדת הכנסת לא לדון בנושא הזה, ואני באמת רוצה להביע את המחאה שלי על הנושא הזה.
אתי לבני: זה לגופו של ענין.
אתי לבני: ואני חושבת שאם עלי הופעל לחץ, לחץ לגיטימי יש תביעות, מי יודע איזה לחצים מופעלים על אותן נשים שלא תגשנה לא לבתי המשפט, לא בתי הדין, ושלא תצאנה לעתונות.
אתי לבני: אז אנחנו לא נכנע ללחצים של גופים גדולים ולמדיניות של גופים גדולים.
אתי לבני: בטח לא כאן.
מרינה סולודקין: ושל יפי נפש.
אתי לבני: מי זה יפי נפש.
מרינה סולודקין: לא, אלה שאומרים שכאן ישראל הנאורה, וקוראים לכם יפי נפש, ואנחנו לא.
אתי לבני: זה לענין הזה.
אתי לבני: עכשיו בואו נדון בענין.
אתי לבני: זה לא אומר שבאוניברסיטאות אחרות הדברים לא קיימים, ואני בטוחה שכל גוף גדול אחר היה שמח לאמץ את המודל של אוניברסיטת תל אביב על כתבי מינוי לששה חודשים או לשניים עשר חודשים, זה בוודאי מודל נוח, כי הוא חוסך כסף, אני בטוחה שגם נמצא אותו גם במקומות אחרים, אני לא מכירה, ואם יהיו מקומות אחרים כמובן כדי לעשות צדק עם כל האוניברסיטאות או כל הגופים אנחנו נדון גם בנושאים ההם, אם יעלה הצורך, אם לא נכסה היום פה את כל הנושא הזה.
אתי לבני: על מה אנחנו מדברים.
אתי לבני: אנחנו מדברים על פיטורין של נשים בסגל הזוטר באוניברסיטת תל אביב, לפי האינפורמציה של העתונות זה 26 נשים כאלה שפנו לארגון הסגל האקדמי הזוטר, שהוא מיצג אותן, בחמש השנים האחרונות צריך להיות מדויק.
אתי לבני: וככה, מתוכן 11 נשים פוטרו בזמן ההריון, חוץ מהפיטורין כמובן שהם סבלו מפגיעה של דמי הלידה מהביטוח הלאומי, זכויות סוציאליות, וותק, קרנות השתלמות, וזה גרר הרבה מאד בעיות שליוו את הפיטורין.