GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוריה אשכנזי: לאחות בריאות הנפש, לרופא משפחה, לבריאות הנפש ולעובדת-סוציאלית.
מוריה אשכנזי: אלה הגורמים שלמעשה האחות היום מפנה אותם.
מוריה אשכנזי: אני רוצה פה לתאר שני מקרים.
מוריה אשכנזי: שני מקרים שקרו למעשה.
מוריה אשכנזי: אחד, סיפור של אישה, למעשה אחות טיפת-חלב התערבה, ואחות מרכזית.
מוריה אשכנזי: האישה בת 35, היא הגיעה לטיפת חלב לקבל טיפול בנוכחות הבעל.
מוריה אשכנזי: האפיון שלה שהיא אישה חרדית, היא בא לקבל את הטיפול.
מוריה אשכנזי: במהלך הביקור התעורר ויכוח בין שניהם.
מוריה אשכנזי: והויכוח הפך להיות מאוד אגרסיבי.
מוריה אשכנזי: בדיבור שלה היתה בוטות אל האם ואל הבנות הגדולות.
מוריה אשכנזי: וזה הדליק איזה שהיא נורה אדומה אצל האחות שהאישה אז התבקשה בצורה אחראית, האישה עצמה, ותוצאות מילוי השאלון היה 15 נקודות.
מוריה אשכנזי: כאשר הניקוד זה מ0- עד 9 ומ-10 ומעלה, זה מצביע על שלבים בנתונים הנפשיים שלה.
מוריה אשכנזי: אז האחות הזאת עוסקת בתחום בריאות הנפש הוזמנה לתחנה.
מוריה אשכנזי: והיה פה חשד שיש בעיה בתוך המשפחה עצמה.
מוריה אשכנזי: ובאותו ערב, שהפגישה עם יש אלימות פיזית, יש אלימות חברתית כלפיה וכלפי הבנות.
מוריה אשכנזי: כנראה איום בנשק, נעילה בבית, ניתוק טלפון.
מוריה אשכנזי: ולאחר ביקור בית למחרת, התייצבות עם הרווחה, למעשה מה שקרה זה האישה ובנותיה הועבר למעון למוכות נשים, הבעל נעצר והיום היא גרושה והיא מחוץ … זאת אומרת, זה לאו דווקא האיתור כאן, הפלוס שלו כאן, שאפשר לעלות על נושאים שהם מדוברים, מהתעללות מינית, מכל מיני דברים שבפועל יוצא שהם שאלון וזה ייאמר לזכותו, כי באמת בצורה כזאת ניתן לאתר יותר.
שרהלי גלסר: סליחה, אני רוצה להעיר פה משהו.
שרהלי גלסר: יש מאמצים גדולים לעשות איתור כללי של נשים שהן בסכנת אלימות במשפחה.
שרהלי גלסר: אני חושבת שרוב הנשים שסובלות מאלימות כלפיהן, הן בכל זאת מיעוט.
שרהלי גלסר: אבל אני מאמינה שכמעט כל הנשים שסובלות מאלימות, יש להן גם איזשהו רמה של דיכאון.
שרהלי גלסר: ואני חושבת שהרבה יותר קל בגלל האיומים להתחיל לדבר על נושא דיכאון.
שרהלי גלסר: אז בהחלט השיטה הזאת מאפשרת גם לדרג את הנושא של אלימות, אולי בצורה יותר טובה מהדרך האישית.
מוריה אשכנזי: הסיפור שני, זה על אישה בת 33, עולה ותיקה מחבר העמים.
מוריה אשכנזי: מצב המשפחתי, חד-הורית.
מוריה אשכנזי: והסיבה שהיא הגיעה זה לטיפת-חלב לקבל חיסון לילד.
מוריה אשכנזי: היא מילאה שאלון והנתונים הראשונים לא הגדירו את ההתנהגות שלה בחדר.
מוריה אשכנזי: ההתערבות נבעה כתוצאה מגילוי דבר האלימות.
מוריה אשכנזי: על השאלון ועל אמפתיה שהיא הרגישה שהיא יכולה עם אחות טיפת חלב לפתוח את סגור ליבה, את מה שיש לה לומר בצורה הרבה יותר מאשר עם כל אדם אחר.
מוריה אשכנזי: ומה מסתבר, יום קודם לפני שהיא הגיעה לטיפת-חלב, היא נאנסה על-ידי מתווך דירות שאליו היא פנתה בשביל לקבל דירה.
מוריה אשכנזי: כמובן שגם היתה התערבות של הגורמים, כולל המתווך.
מוריה אשכנזי: בוועדת העבודה והרווחה דנים על התעללות מינית, אז אם מדברים על קבוצות גיל מסוימות, אני חושבת שבאיזשהו מקום על נשים שגם כן נחשפות להתעללות מינית.
מוריה אשכנזי: והקשר הוא קשר עם האחות, כאשר במשך השלבים של הביקורים שהיו עם האחות, היא חזרה בחזרה למצב הנוכחי שהיא הגיעה למעשה ציון 10, שהגבירה ירידה ברמת … שלה.
מוריה אשכנזי: מעבר לשאלון יש עוד פעילות אחת ואנחנו עושים את זה מדובר בנשים אחרי לידה, מהשבוע ה-3 עד חודשיים אחרי לידה.
מוריה אשכנזי: השאלון לפני ובדינמיקה שמתפתחת, למעשה מעלים נושא מסוים, שמעלה מי המציק או מבקש איזה שהיא התדיינות בתוך הקבוצה.
ציפי נחשון: אני מפקחת ארצית לאלימות במשפחה במשרד הרווחה.
ציפי נחשון: אני רציתי לחזור ולהדגיש שהרבה מהנשים המוכות, הן סובלות מדיכאון כתוצאה מאלימות מתמשכת בבית.
ציפי נחשון: ואם מדובר על כ-200 אלף נשים מוכות במדינת ישראל, אז רק מדובר פה במספרים רבים של נשים שעלולות לסבול מדיכאון כתוצאה מאלימות.
ציפי נחשון: ואני יודעת שקולגה שלנו במשרד הבריאות, עשתה סקר פנימי באחת מהתחנות הגדולות לבריאות נפש, ובעקבות סקר שהועבר לנשים שבאו לתחנת לבריאות נפש - סובלות מדיכאון, נמצא שמעל 60 אחוז מאותן נשים שסובלות מדיכאון - סובלות מהתעללות בתוך הבית.
ציפי נחשון: צריך לקחת את זה בחשבון.
ציפי נחשון: רק הבוקר שמעתי על התורים לרופאים מומחים ומקצועיים בקופות החולים, שדווקא אצל המומחים הפסיכיאטריים התור הוא הכי גדול, הוא בין חודשיים לשלושה חודשים.
ציפי נחשון: כך שאם אנחנו כאן ממליצים על איתור, זיהוי והכשרה.
ציפי נחשון: אז אל"ף, צריך להגדיל את כוח-האדם שאותו להכשיר, כי אי אפשר רק לאפשר את הקיים.
ציפי נחשון: הקיים יכול לעסוק באיתור ובזיהוי, אבל אנחנו צריכים פה אנשים/חיילים שיעסקו בטיפול וטיפול מתמשך.
ציפי נחשון: ושאלת קודם אם אכן בעקבות האי-טיפול, לא מזהים.
ציפי נחשון: וזה נכון, אני אומרת את זה בוודאות, בתחום אלימות במשפחה, כשלא היו מרכזים לטיפול באלימות והיו רק מקלטים לנשים מוכות, אז טיפלו רק בנשים שהיו בסכנת חיים ושלחו אותן למקלט.
ציפי נחשון: כי עובדים-סוציאליים לא שאלו את האישה, אם היא מוכה בבית, כי ידעו שאין להם לאן לשלוח אותה לטיפול.
ציפי נחשון: והיום יש לנו רשימות המתנה באלימות במשפחה.
ציפי נחשון: היום בעיה אחרת היא סביב הסוגייה שמוריה הדגישה, הנושא של התעללות מינית.
ציפי נחשון: לא מרבים לשאול, לא נערות ולא נשים, האם מישהו התעלל בך, כי אין לאן לשלוח אותן.
מוריה אשכנזי: אבל השאלון הזה בכל זאת נותן קריטריון, לאו דווקא, הוא מנתב באמת למקומות.
סימי מור: אני מתחברת לנתונים שתוארו על-ידי מוריה אשכנזי, שוב כמו נושאים רבים ניתן לראות קשר בין מעמד האישה לבין הדיכאון של נשים.
סימי מור: אחת התיאוריות הפסיכולוגיות טוענת שעקב תפקידיהן בחברה - נשים מועדות יותר להתנסות בתחושת חוסר השליטה על אירועי חיים שליליים.
סימי מור: התחושות האלה של חוסר אונים יכולות לנבוע מאפליה בעבודה, מאי השוויון היחסי במאזן הכוחות בזוגיות.
סימי מור: שיעורים גבוהים של התעללות, כמו שאמרה ציפי מור, מינית וגופנית בנשים.
סימי מור: ועומס יתר בתפקידים, הקריירה-בית, שאם עובדת שמטופלת בתינוקות.
סימי מור: ומכאן שאם נפעל בנחישות לשיפור התופעות, אנחנו בעצם נוכל להשפיע בהפחתת מספר הנשים המדוכאות.
סימי מור: דבר נוסף שלא שייך לנושא, בעבר הערנו על כך שיש לרשום חבר/חברת הכנסת או ח"כ, וחבר-הכנסת דווקא בדיונים של הוועדה למעמד האישה.
אתי לבני: אנחנו נסכם את מה שנאמר כאן.
אתי לבני: שיראה לאיזה כיוון אנחנו יכולים לקחת המלצות.
אתי לבני: 180 מיליון ש"ח, אני לא יכולה להביא בעקבות הישיבה הזאת ולהעביר את זה לקופות החולים.
אתי לבני: אבל אני אנסה לראות עם ועדת הבריאות של הכנסת, ועדת הרווחה, איפה הדברים עומדים.
אתי לבני: אני רואה חשיבות גדולה בהעלאת המודעות.
אתי לבני: אז אם נוכל גם דרך העיתונות וגם דרך הטלוויזיה, גם להעלות את נושא ולחזור ולהעלות אותו.
אתי לבני: פשוט לצמצם את עניין הסטיגמה.
אתי לבני: אני חושבת שגם הועלנו במשהו.
אתי לבני: ואנחנו נעקוב אחרי קופות החולים ואיך הם מתקדמות בנושא של הטיפול.
אתי לבני: יש יום אלימות במשפחה, נתייחס לנושאים האלה, גם.
אתי לבני: הישיבה נעולה.
אתי לבני: ברוכים הבאים, אתם רואים שנוכחות חברות הכנסת מרשימה.
אתי לבני: אנחנו מקיימות את הישיבה הזאת, מלבד זה שמקיימים את הישיבה בנושא סרטן השד מידי מושב, מידי שנה, הפעם חודש אוקטובר חודש המודעות במאבק במחלת סרטן השד.
אתי לבני: כידוע כ-4000 נשים חדשות מתגלות מדי שנה ומאובחנות כחולות בסרטן השד, וזאת היתה אחת מתוך תשע, עכשיו אחת מתוך שמונה נשים עלולה לחלות בסרטן השד.
אתי לבני: תשע מאות נשים נפטרות מדי שנה.
אתי לבני: צורת האבחון של המחלה היא בכמה דרכים, הדרך הנפוצה והמקובלת זה הממוגרפיה, ממוגרפיה המומלצת אחת לשנתיים לאחר גיל חמישים, ולנשים עם נטיה לחלות בגלל היסטוריה משפחתית-אחת לשנה.
אתי לבני: הדרך המקובלת, שהיתה מקובלת שנים מה שנקרא מישוש עצמי או בדיקה עצמית היא התבררה כלא יעילה, והיום היא אינה מומלצת.
אתי לבני: לא מקדמים את הנושא הזה, והתברר שאחוזים גבוהים של הנשים לא עושות את המישוש העצמי הזה.
אתי לבני: מתברר שנשים מקבלות מידע על נושא סרטן השד, מחצית מתוכן דרך העיתונות דווקא.
אתי לבני: ולכן מלבד החשיבות של מידע בתרופות ודרכי הטיפול החדשות חשוב שהנושא הזה משודר בטלויזיה, מקבל ביטוי העיתונות וכך מגיע לתודעה של עוד ועוד נשים.
אתי לבני: רק אחוז קטן, פחות מ-25% מקבל את האינפורמציה דרך רופא המשפחה שלהם.
אתי לבני: כמות הבדיקות שנעשות על ידי נשים, על ידי ממוגרפיה היא עדיין נמוכה מהאחוז באירופה, אנחנו מגיעים ל-70% נשים, שנבדקות על ידי ממוגרפיה, פעולה מאד חשובה זה הממוגרפיה הניידת שהמופעלת באזורים רחוקים, ליד הבית, וקוראת לנשים לבוא ולהבדק.
אתי לבני: זה היה גם בשבוע האחרון בכנסת, ואני קראתי לחברותי לבוא ולהבדק ולשמש דוגמה.
אתי לבני: יש בדיקות נוספות מלבד אולטרא סאונד, שהיא בדיקה משלימה, יש בדיקה משלימה שנקראת MRN, שהיא בדיקה משלימה, היא הרבה יותר מדויקת ואפשר להגיע לגילוי של מקרים שלא התגלו בממוגרפיה הרגילה, בעקר לנשים צעירות או לנשים שנתגלה ממצא חריג בממוגרפיה.
אתי לבני: הבדיקה הזאת היא בעלת עלות גבוהה, היא 3000 שקל, ורק במקרים מסוימים היא כלולה בסל הבריאות, יש מספר בתי חולים שהכניסו אותה.
אתי לבני: יש פיתוח של ממוגרפיה לממוגרפיה דיגיטאלית זה מכשיר חדש שבית החולים הדסה רכש אותו ומקיים את הבדיקות האלה.
אתי לבני: יש בדיקה שנקראת בדיקת מנוטומיה, שהיא מיוחדת לנשים שיש להם תהליך הסתיידות היא כן כלולה בסל, ומספר בתי חולים מאפשרים לעבור את הבדיקה הזאת.
אתי לבני: אני רוצה להוסיף במאמר מוסגר, שלפעמים תהליך של טרום סרטן השד מלווה בדיכאון ואפשר לקשר בין מצב דיכאון של נשים לבין ממצאים שמתגלים.
אתי לבני: בארץ, אני אתייחס בקיצור, לשלושה אפיקים שאנחנו עורכים בארץ.
אתי לבני: אפיק אחד זה מחקרים חדשים.
אתי לבני: יש לנו מספר מחקרים שקשורים לקרן המחקר הסרטן הלאומית הבריטית ולמניעת סרטן השד בנשים בריאות שלא חלו קודם, יש מחקר חדש שמנבא הישנות או התפשטות סרטן השד, ועובדים על שיטת איבחון חדשה והמחקר הזה נעשה במרכז הרפואי רבין, על ידי בדיקת דם פשוטה.
אתי לבני: יש מחקר נוסף בבית חולים שיבא, שעוסק בשימור פוריות של נשים חולות סרטן, לפריון.
אתי לבני: לגבי החידושים הטכנולוגיים אני מניתי אותם אולי שוב בקצרה, שכלול ה-MRI, הממוטומיה, הבדיקה המדויקת ובדיקה נוספת, בדיקה גנטית שיכולה לנבא ולתכנן גם את הטיפול הנכון לפי בדיקה גנטית לאותה חולה.
אתי לבני: הנושא היותר גדול שאנחנו נדון בו ונפתח מיד את הדיון לדוברים, זה התרופות החדשות.
אתי לבני: יש היום 60 תרופות שנמצאות בצנרת להכלל בסל הבריאות, 60 תרופות לסרטן, מתוכן חלק לסרטן השד, לא רק תרופות חדשות אלא כידוע גם תרופות קיימות, שמומלצות עכשיו לשימושים נוספים, להתוויות חדשות, והתברר שהם מתאימות גם לסוגי טיפולים בסרטן השד.
אתי לבני: יש לנו את הועדה הציבורית להרחבת סל שרותי הבריאות, שהיא ממונה על הנושאים האלה, והיא צריכה לדון ולהחליט על התרופות החדשות שתכנסנה לסל הבריאות בשנת 2005.
אתי לבני: התרופה המאד מאד נפוצה ומקובלת היום היא תרטצטין, זה נוגדן שגורם לעיכוב חלוקת התא הממאיר, היא מקובלת כבר הרבה מאד שנים, והיא מאד יעילה, אבל יש לה כידוע תופעות לוואי, ועכשיו יש תרופות אחרות מהדור החדש שמתמודדות עם חלק מהבעיות של התרופה הזאת.
אתי לבני: אמנה את השמות, אני לא אכנס אליהם אני לא כימאית, אבל נסקור את השמות שאנחנו הולכים להתיחס אליהם ותכשיר הורמונלי אנטי סרטני המונע את יצור הורמון האסטרוגן, התרופה הנוספת היא "רמארה" או "לאטרוזון", זו תרופה הורמונלית לנשים לאחר גיל המעבר, ותרופה אחרת היא "טקסוטר", תרופה שמוכרת כקו שני, לטיפול שני במקרה של סרטן שד גרורתי, ויש שלוש התוויות נוספות שמתבקשות לגבי התרופה הזאת וכן הכרה בתרופה הזאת כקו טיפול ראשון במסגרת של סרטן שד גרורתי.
אתי לבני: תרופה נוספת היא דוקסיל והיא מונעת את נשירת השיער והיא תרופה כימוטרפית חדשה, יש לי שמות רבים של תרופות רבות נוספות שמי מכן שתרצנה להתייחס, תתיחס כאן בדיון.
אתי לבני: אני רוצה להתייחס לביקורת של האגודה למלחמה בסרטן לגבי איכות וזמינות מכוני הקרינה בישראל, יצאה קריאה מטעם הועד למלחמה בסרטן על הסיכון של מכוני הקרינה בישראל, לא בכולם, אבל בחלק מהם וקריאה לא להשתמש בהם, וליצור לחץ על משרד הבריאות להשקיע, לשפר, להחליף את אמצעי הקרינה הנהוגים בארץ.
אתי לבני: אם יש איזו הסתיגות, אני לא יודעת עד כמה - - בכל אופן היתה ביקורת הביקורת הזאת גם הושמעה בכנסת, וגם זכתה להתיחסות של שר הבריאות שאמר שהוא ישתדל.
אתי לבני: בואו נדון בהשתדלות הזאת כחלק מהדיון שלנו.
מירי זיו: מנכ"ל האגודה למלחמה בסרטן, אני באמת מודה על הקיום של היום הזה, כי באמת אני חושבת שהמחלה היא כל כך שכיחה, מחלת סרטן השד היא כל כך שכיחה בישראל ומגיעה לדיון מיוחד בטח במסגרת של החודש הזה ובכלל.
מירי זיו: כמו שהזכרת בדברים שלך אנחנו פועלים בכל החזיתות בנושאים האלה החל מקידום המחקר, כמו שאמרת 30 מחקרים חדשים מהם לסרטן השד, אגב, אחד מהם עוסק גם במחקרים קליניים, ש-MRI מיוחד לשד שאם יוכח כיעיל, יכול להיות שבאמת יפתור את הבעיה של הנשים הצעירות והוא גם יהיה זול יותר כי הוא יהיה מיוחד לשד, חלק מהמחקרים האלה הביאו לכך שהיום האגודה למלחמה בסרטן גם מממנת כ- 35 תקנים של אחיות מיוחדות, של עובדות סוציאליות מיוחדות, לתיאום הטיפול בסרטן השד מרגע קבלת האיבחון וכל שלבי הטיפול והמעקב, אלפי מתנדבות, שהיו שם, ויש כאן כמה כאלה, שחלו ועוזרות לחברותיהן, וניידת הממוגרפיה שלנו שהזכרת פה, אותה מורמיה שמוכנה להגיד ועדיין לא 70% אבל בהחלט הישג יפה, אנחנו בסך הכל התחלנו אחרי מדינות אחרות, בכל מקרה, התוצאות כבר מראות שאלה שנבדקות במסגרת תכנית הסריקה מאובחנות מוקדם יותר.
מירי זיו: וכבר רואים במעקב של חמש שנים שיפור בשיעורי ההישרדות של אלה שנסרקות באמצעות הממוגרפיות שכמו שאמרת בצדק, זה אמצעי יחידי כרגע שהוכח כיעיל.
מירי זיו: יש לנו חוברות מתכונים שכוללות את אותם תבשילים שרצוי לנקוט וזה באמת דבר חשוב.
מירי זיו: מחקרים מראים שהתזונה יש תזונה שעשויה להרחיק את הסיכון כמו גם פעילות גופנים מתונה, יש לנו גם חוברת שממליצה בענין הזה למי שרוצה, כך שכל הדברים האלה הם בהחלט מאד חשובים.
מירי זיו: לשמחתנו, בשנים האחרונות, אני כבר מספיק שנים לצערי, אבל לצערי כי הייתי בטוחה שימגרו את מחלות הסרטן בכלל, אבל אני כבר בתחום הזה הרבה שנים, והיו שנים שלא היו חידושים בתחום הטיפול, ובשנים האחרונות יש האצה מאד מרשימה בטיפולים שנותנים הרבה תקוה לנשים בפרט, ולחולים בכלל.
מירי זיו: במדינת ישראל הסל לא מעודכן דיו.
מירי זיו: שר הבריאות אמנם הצליח להעלות מאפס או מ-20 מיליון ל-140, 120, ואמרנו לו, וכתבנו לו שזה לא נראה לנו מספיק, וצריך להיות לפחות אחוז ובמדינות העולם נאורות זה חצי וצריך להיות משהו כמו שהיה לפני שלוש או ארבע שנים, 250 מיליון, ואז כל התרופות שדורגו על ידי מיטב המומחים והוגשו על ידי המועצה הלאומית לאונקולוגיה היו נכנסות.
מירי זיו: לחולות סרטן בפרט ולחולי סרטן בכלל.
מירי זיו: ואני חושבת שגם מפה צריך לקרוא, לא יכול להיות שחולים וחולות צריכים להחשף במצוקה שלהם, מגיע להם את זה בדין, ולא בצורה שכזו שהם צריכים באמת לחזר על הפתחים ולבקש מחברים או מאחרים את מה שמגיע בזכות.
מירי זיו: ואני מדברת רק על דברים שמוכיחים מדעית אנחנו מאד זהירים בדברים האלה, וכאמור מסתמכים על מיטב המומחים בתחום.
מירי זיו: זה לגבי התרופות.
מירי זיו: לגבי רדיו טרפיה, ובזה אני אסיים.
מירי זיו: אכן האגודה למלחמה בסרטן העלתה את הדיון של מצוקת רדיו טרפיה למועצה האקולוגית בשלב ראשון ואז הוקמה ועדה על ידי משרד הבריאות, הועדה הגישה מסקנות שלה לשר הבריאות, והועדה הזאת מדברת על שלושה דברים שצריכים טיפול דחוף, טיפול חירום, כדי שלא יהיה מצב שבו אנחנו נצטרך לקום ולהגיד לנשים אל תגעו בכבלים כאן.
מירי זיו: זה לא המצב היום, היום יש מיטב הרופאים עם מיכשור, ברוב המקומות היום יש גם התקציב ברוב המקומות שופר וגם מיכשור, הרבה פעמים בזכות האגודה למלחמה בסרטן אבל באמת זה לא תפקיד של האגודה למלחמה בסרטן, ואני אפילו לא כל כך גאה שאנחנו נאלצים לעשות את זה, אבל היום חייבים לתקנן כח אדם, זה הדבר הכי אקוטי, שצריך בערך 25 מיליון שקלים, כח אדם חסר, הכשרה שלו וכמובן ציוד.
יולי תמיר: ואת אומרת שהמצב בסדר?
מירי זיו: לא, אני אומרת שהמצב היום הוא כזה שהרופאים צריכים לעמוד בעומס פי 4 ממה שרופא צריך לעמוד בחו"ל והיום שוב, הנושא של הרדיו טרפיה, יש פה אנשי מקצוע, הם ירחיבו, כל כך התקדם שהיום אני לא זוכרת את המספרים המדויקים, יתקנו אותי, במקום נגיד שעה שלקח לתכנן חולה פעם, היום בשיטות המתקדמות יותר שגורמות ליותר ריפוי ופחות תופעות לווי, זה לוקח 10 שעות, זאת אומרת ככל שתכנסנה הטכנולוגיות החדשות שהם היום פה בפתח, אז צריך יותר כח אדם, יותר מיומנות והכשרה יעודית מראש, והתקינה וכח אדם הם צורך דחוף לפחות בתקציב הנוכחי של 2005, 25 מיליון שקל וזה מה שקראנו לשר האוצר ולשר הבריאות כי אמרנו אם חלילה לא תעשו את זה אנחנו יכולים להגיע למצב של משבר.
יולי תמיר: אני מאד מברכת על הדיון הזה וגם מתנצלת שבסוף דברי אני יוצאת כי אני באמצע דיון בועדה שאני צריכה להצביע, אני בשתי ועדות בעת ובעונה אחת.
יולי תמיר: נדמה לי שהדיון הזה הוא מאד חשוב ומתנהל ברגע נכון, לא רק בגלל שזה חודש המודעות לסרטן השד אלא מפני שאנחנו מגיעים לתקציב.
יולי תמיר: בשבוע הבא זה יעלה לכנסת ונדמה לי שכאן חברות הכנסת, חברותי, זאת ההזדמנות שלנו ,הנשים, להגיד אמירה מאד ברורה.
יולי תמיר: חלוקת התקציב בכלל וגם חלוקת תקציב הבריאות יש לה הנחיה גברית.
יולי תמיר: אנחנו יודעות את זה כבר הרבה שנים ונדמה לי שזה הרגע להגיד אמירה מאד ברורה בנושא הזה.
יולי תמיר: המחויבות לבריאותם של נשים בעיני היא חלק בלתי נפרד מבריאות, דרך אגב לא חלק בלתי נפרד אלא חלק בלתי נפרד וחסכוני מנקודת ראות של המדינה לבריאות.
יולי תמיר: חייב להיות נושא מרכזי בסדר היום שלנו, ללא שום תירוץ תקציבי.
יולי תמיר: התחומים שאת מדברת עליהם, לא רק בתקציב המדינה, אפילו בתקציב משרד הבריאות הם נתח קטן ביותר.
יולי תמיר: אנחנו צריכות להוציא מכאן קול קורא שיהיה דבר מאד ברור, אנחנו פשוט לא נקבל שום תירוץ ושום סיבה ושום אמירה שזה יקרה במהלך שבע השנים הקרובות אלא רק דרישה חד משמעית שהתרופות האלה בנתונים הקיימים יתקבלו ויתנו אותם לכל הנשים בשנה הבאה.
יולי תמיר: כי לא יכול להיות וזה דבר שקורה ויותר מדאיג אותי - בריאות הופכת לענין מעמדי.
יולי תמיר: בינינו, מי שיכולה לשלם על שרותים האלה באופן פרטי, מקבלת טיפול ומי שלא יכול לשלם נשארת בלי טיפול.
יולי תמיר: נדמה לי שכאן מעבר לתמיכה החד משמעית צריכה לצאת קריאה למאבק שלנו כנשים, לתקציב ובאמירה זאת צריכה להיות הפליה הפוכה בעיני שלנו כנשים ובנושא הזה, נדמה לי שאפשר לעשות פה קואליציה.
יולי תמיר: אז אני חושבת שיכולה לצאת קריאה מקיר לקיר שאומרת שזאת הדרישה של הנשים לקראת התקציב הבא ואם נהיה מלוכדות כולנו גם כחברות כנסת, אני מקווה שגם כמה גברים יצטרפו לקריאה הזאת ולא מספר קטן, ואנחנו בהחלט בטח במצב הנוכחי יכולות לעשות את זה.
אתי לבני: בהחלט, זה יהיה הסיכום, אני כבר מודיעה מה יהיה הסיכום.
אסנת לוקסמבורג: ראש המינהל לתרופות וטכנולוגיות של משרד הבריאות, במסגרת התפקיד שלי אני גם מרכזת את הועדה להרחבת סל שרותי הבריאות ואני גם עוסקת בנושאים אחרים כמו נושא הרדיוטרפיה, ונושאים אחרים שעלו כאן.
אסנת לוקסמבורג: ראשית אני רוצה להגיד שאנחנו כמשרד בריאות לא רק שמודע לחידושים ועוקב אחריהם ומאשר אותם, גם בניסויים קליניים וגם במסגרת תרופות חדשות, וגם במסגרת פרויקטים אנחנו גם מצטרפים לדאגה מהבחינה הזאת שבאמת צריך לקדם את מצב הבריאות במדינת ישראל על ידי זה שאנחנו חייבים לעדכן את סל השרותים כהלכה.
אסנת לוקסמבורג: מירי נגעה בזה קודם, ואולי כדאי להרחיב כדי להסביר על הסל וכדי שיבינו בעצם מדוע המצוקה הזאת קיימת, מדוע נוצרים מצבים שתרופות מצילות חיים לא ניתנות לחולים.
אסנת לוקסמבורג: כל שנה בהתאם לתקציב שנקבע על ידי הממשלה, מתרחש תהליך של הרחבת סל השרותים.
אסנת לוקסמבורג: זאת אומרת, ניתן תקציב למשרד הבריאות שבעזרת ועדה ציבורית הוא מקבל המלצות איזה מבין כלל הטכנולוגיות שעומדות בפרק יש להכניס לתוך סל השרותים.
אסנת לוקסמבורג: המשימה היא לא קלה במיוחד, כמו שנאמר, כי ההתפתחויות הטכנולוגיות הולכות וגוברות בשנים האחרונות.
אסנת לוקסמבורג: ולקראת הדיון הזה הסתכלתי לגבי התרופות שמועמדות לסל בנושא של סרטן השד, וראיתי שחלק גדול מהם שנה שעברה כשהיו דיונים הקודמים לא היו, או לא היו בהתויה ספציפית שדורש הכנסה לסל, או בכלל לא היו מאושרות לצורך הנושא של סרטן השד.
אסנת לוקסמבורג: זאת אומרת, בין שנה לשנה יש שינויים מאד מאד גדולים ויש תוספות טכנולוגיות מאד מאד גדולות.
אסנת לוקסמבורג: המדינה, מתוך הכרה על החשיבות של שיויוניות חוקקה את חוק ביטוח בריאות ממלכתי, קבעה בו סל שרותים מפורט שהוא באמת מפורט, והוא באמת מתקדם ואפשר היה להגיד את זה עד לפני שנתיים שלוש, היה מתקדם ביחס למדינות אחרות, ודאג לעדכן אותו, זאת אומרת דאגה להוסיף לו כסף כדי שנוכל לשמר את רמת הרפואה, כדי שנוכל לשמר את היכולת שלנו לבוא ולהוסיף דברים חשובים, דברים מצילי חיים, דברים שמשפרים איכות חיים, דברים שמונעים נכויות בעתיד, לתוך אותו סל שרותי הבריאות.
אסנת לוקסמבורג: בשנתיים האחרונות, בשל המצוקה התקציבית, ובשנת 2003 ניתן אפס במקום הדרישה שלנו שהצריכה 400 מיליוני שקלים, זאת אומרת אנחנו מבחינה מקצועית סוברים שכל שנה צריך כ-2% מגובה עלות הסל, זאת אומרת מה-22 מיליארד ש"ח שניתנים לצורך טיפולי כ-2% לצורך הרחבת הסל, בשנת 2003 ניתן אפס, בשנת 2004 ניתנו 60 מיליוני שקלים, ושוב אני מזכירה לכם, זה 400 מיליוני שקלים כל שנה שאמורים להצטרף בנוסף, והשנה ניתן, שוב אחרי מאבק ואחרי עבודה מאד קשה גם של המשרד וגם של הרבה מהנוכחים פה, וגופים נוספים בתוך מערכת הבריאות, ניתנו 120 מיליוני שקלים לצורך הרחבת הסל .
אסנת לוקסמבורג: זאת אומרת, חייבים להבין שמול צרכים של למעלה ממיליארד ש"ח שיש לנו, אנחנו יש לנו סדר גודל של 120 מיליוני שקלים לאחר שלוש שנים שבהם הסל עודכן במעט מאד.
אסנת לוקסמבורג: וזה מאד משמעותי כי זה רק מסביר לכם מה עומד בפתח.
אסנת לוקסמבורג: נכון שהדיון הוא סרטן השד, ואתמקד בנושא של סרטן השד ואפשר גם לדון בתחומים אחרים שקשורים לבריאות נשים, אבל חשוב להבין שפרט לנושא הזה יש לנו מצוקות מאד מאד קשות בטכנולוגיות שאנחנו יודעים מראש שחלקם הגדול ישאר מחוץ לסל.
אסנת לוקסמבורג: טרם הוחלט סופית לגבי התקציב, שוב אנחנו כמשרד בריאות לא פעם ולא פעמיים טוענים את זה ואני אשמח אם זה יוצג שוב על המצוקות הקיימות.
אסנת לוקסמבורג: לגבי התרופות.
אסנת לוקסמבורג: יש פה באמת רשימה ארוכה של כעשר תרופות, שמתחלקות לסוגים שונים, ואני חושבת שנמצאים פה בכירי האונקולוגים בתחום ובוודאי יגעו בה, בסוגיות, לכן לא ארחיב.
אסנת לוקסמבורג: רק אומר שיש פה תרופות שהמשמעות שלהן זה העברה שלהם או מתן מענה כקו טיפול ראשון לנשים שלא היה קיים בעבר, יש פה תרופות שהמשמעות שלהם זה טיפול בגרורות בעצמות, הפחתה שלהם והימנעות מכאבים.
אסנת לוקסמבורג: יש פה תרופות שהיום ניתנות כקו טיפול שני אבל אנחנו יודעים שאם הם ינתנו כקו טיפול ראשון זה ישפר את אחוזי ההישרדות של הנשים וכו'.
אסנת לוקסמבורג: זאת אומרת, כל הדברים האלה הם מוכחים, יש עליהם עדויות, אין בכלל עוררין לגבי החשיבות שלהם.
אסנת לוקסמבורג: השאלה היחידה שנשארת, שוב, מול המצוקות בתחומי הרפואה האחרים, היכן הם יהיו.
אסנת לוקסמבורג: ככל שיהיה גובה תקציב שיהיה גבוה יותר ונוכל להכניס, כמובן נוכל יותר לתת יותר מענה להרבה מהחולים.
אורית נוקד: חברה בועדת הכספים ובועדה למעמד האישה, שילוב מענין ולא בכדי, כי כך בחרתי.
אורית נוקד: קודם כל אני באמת רוצה לברך על הדיון הזה.
אורית נוקד: ואני חושבת שהנתונים האלה שמדי שנה מאובחנות כ-4000 נשים כחולות סרטן, ושכמה מאות מהן נאלצות להיפרד מהעולם הזה, אני חושבת שהם מזעזעים ולכן באמת חייבים לעשות הכל על מנת מצד אחד למנוע, ומצד שני אם מתגלה כבר, אז לתת את הטיפול היעיל והנכון והטוב ביותר, ואנחנו באמת נמצאים היום ממש ערב התקציב, בשבוע הבא הכנסת תדרש לאשר בקריאה ראשונה את חוק ההסדרים והתקציב, אני מניחה שכאן לא יהיו הרבה ויכוחים כי בדרך כלל החוק הזה עובר, אחר כך יצטרכו בועדות לדון, בעיקר בועדת הכספים, כאשר אני מקווה שנצליח גם להוריד חלק מהחוקים האחרים שהם לא כך נוגעים לתקציב אלא יותר לרפורמות.
אורית נוקד: הנושא הזה של מחלת הסרטן, ואני לא כמו יולי מדברת רק על נושא של סרטן שקשור לנשים, אני חושבת שחובתנו לדאוג לכולם.
אורית נוקד: מבחינתי הוא באמת מקבל משמעות עליונה ואני זאת שיזמתי, מירי, את הדיון בועדת העבודה והרווחה, נושא של מכונת קרינה שם באמת היה לי הכבוד לפגוש אותך, ואנחנו באמת שמה נחשפנו בעקבות כתבה שפורסמה בהארץ, להרבה כשלים שלחלקם נובעים כמובן מתקציב, מחוסר מיומנות, הכשרה, מיכשור נכון, ואנשים שהשתתפו בדיון ממשרד הבריאות אמרו שבאמת בכוונתם להביא תכנית גדולה על מנת לפתור את הבעיה, ושר הבריאות אם אינני טועה, אפילו הודיע שבדיוני התקציב הוא יתן לכך, אני מיחל לכך אני חושבת מקום חשוב ואני באמת מאד מצפה לשמוע מכן מה הסכום שנדרש על מנת שנוכל להעלות את התביעה הזאת בועדת הכספים.
מירי זיו: תביעה זו היא 25 מיליון לשנה הראשונה.
אורית נוקד: זה דבר אחד, ואני כבר אומרת לכם שאני עומדת לרשותכם, אני אהיה בדיונים, אני אנסה לעשות כל שאני יכולה, נושא של הבריאות הוא אוניברסלי, הוא חוצה שכבות.
אורית נוקד: לגבי הנושא של התרופות אז אני לא רופאה, אני לא מתמצאת, נראה לי שיש כאן אוסף של תרופות שכל אחת מתאימה למישהי אחרת, ולכן אני חושבת שאת הדבר הזה צריך באמת להשאיר לאנשי המקצוע, אבל כמובן צריך להגדיל את העוגה.
אורית נוקד: להגדיל את התקציב.
אורית נוקד: אני רוצה להעלות עוד שני נושאים לפני שאני מסיימת ולדאבוני גם אני חייבת ללכת, עולה הצעת חוק שלי בועדת הכלכלה, ואני חייבת להציג אותה.
אורית נוקד: הנושא הראשון, שאני יזמתי הצעת חוק שאומרת שלפחות לפתור את התרופות שמאריכות או מצילות חיי אדם, ממע"מ, אני נתקלתי בלא מעט פניות של חולים וחולות, שפשוט ומאחר והתרופות הם לא נמצאות בסל הבריאות נאצלות לממן את זה מתקציבם.
אורית נוקד: אז מילא, תקציב, אבל יש גם מע"מ, ובתרופות יקרות דבר זה הוא מאד משמעותי, אני מתכוונת בכל אופן לנסות לקדם את ההצעה הזאת.
אורית נוקד: דבר שני, ואחרון, בשבוע הבא יום שלישי, אני מקיימת בכנסת יום שקוראים לו הולכים על אורח חיים בריא, זה יום בשיתוף עם אגודת הקרדיולוגים, משרד הבריאות, גם המשטרה, משרד החינוך, כי אני מאמינה באמת בשילוב של מניעה, פעילות גופנית פלוס דוגמה נכונה בהקשר למה שהזכרת קודם.
אורית נוקד: ואני פשוט מזמינה את מי שיכול, אבל חייבים לפנות לעוזרות הפרלמנטריות על מנת להשיג אישורי כניסה.
תמר פרץ: מנהלת המכון האונקולוגי בבית החולים הדסה עין כרם.
תמר פרץ: אני מברכת על הדיון, ולהגיד שאנחנו מדברים על סרטן של נשים, או מה תפקידן של נשים, אז אני אולי אגיד לך אני רואה את זה בראייה כוללת שחוץ מזה שאני רופאה, אני גם אישה וגם יש לי משפחה ואנחנו גם מכירים את כל ההקשרים התרבותיים, אז מקובל לחשוב, אני חושבת שזה נכון, שנשים דואגות לא רק לבריאות של עצמן אלא של משפחתן, וזה הזוית שאני רואה את זה, וזו הקדמה לעובדה שאני חושבת שהפתיחות בנגישות של החולים לשרותי בריאות, והיא פוגעת באותה מידה, כך או אחרת, גם בגברים וגם בנשים, הפתיחות הזה הולך ומחמיר וכמו שכבר ציינת קודם, אנחנו רואים יותר ויותר שיש פער הולך וגדל, כמו בהרבה נושאים אחרים, בין העשירים לעניים.
תמר פרץ: והשאלה היא איך אנחנו פותרים את זה עם כל מה שאנחנו יודעים וכמובן שאין לי פתרונות פלא, אבל הייתי רוצה להגיד פה כמה דברים שאולי יתנו זוית אחרת.
תמר פרץ: קודם כל אני מאד מברכת על מה שאמרת שלעיתונות ולמעשה למילה הכתובה היום שזה לא רק עיתונות, אינטרנט וכך הלאה, יש אימפקט מאד גדול על המידע שקיים, ואני חושבת שבמיוחד בגלל זה אנחנו, ואני אומרת אנחנו כי הנשים שבדרך זו או אחרת יש לנו איזו שהיא השפעה ציבורית, צריכים להיות מאד זהירים במה שנאמר.
תמר פרץ: אני הרבה פעמים אומרת שהשפה שאנחנו מדברים בה זה לא השפה שהחולים מדברים בה, אנחנו מדברים כולנו עברית או אנגלית או פולנית, לא חשוב מה, אבל כשאנחנו אומרים משהו אחד מבינים אותנו אחרת.
תמר פרץ: ולכן אנחנו מחוייבים במשנה זהירות על כל מה שנאמר.
תמר פרץ: ופה אני רוצה להגיד, להכנס לנושא הרדיוטרפיה, מה שתכוונה האגודה, אני יודעת.
תמר פרץ: אבל מה שהבינו אנשים, הוא דבר אחר לגמרי.