GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גילה גמליאל: אני רואה שנמצאת אתנו כאן שרי דיסקין, שבסרט נקראה רחל, שהיא המפיקה ברדיו קול חי, שהמתינה לגט כמעט חמש שנים, ובזמן שהיא עולה לומר לנו כמה מלים אני רוצה להזמין את הצוות של הפאנל הבא, את הרב שלמה ריסקין, רב העיר אפרת, את פרופ' אליס שלווי, האם המייסדת של שדולת הנשים בישראל, את עורך דין שמעון יעקובי, היועץ המשפטי של בתי הדין הרבניים, את במבי שלג, עיתונאית, עורכת המגזין "ארץ אחרת" ואת רעות גיאת, טוענת רבנית.
גילה גמליאל: אני רואה שהצטרפה אלינו גם חברת הכנסת יולי תמיר.
גילה גמליאל: אני מזמינה את שרי דיסקין, ואחר כך נפתח את הפאנל.
שרי דיסקין: צהרים טובים לכם מכובדיי, קהל יקר.
שרי דיסקין: בראשית דבריי אומר; אני אשה יהודייה, חרדית, מגיעה ממשפחה חרדית, וילדיי, ברוך השם, לומדים במסגרות חרדיות ורואים עצמם כחרדים.
שרי דיסקין: אני גאה בהיותי חלק מהחברה החרדית.
שרי דיסקין: כיהודה חרדית אני אמונה על קיום ההלכה ודקדוקיה, ושומעת בקול גדולי התורה בדור הזה.
שרי דיסקין: כל מטרתי בדברים הבאים הוא לבקש אחר הקשבה למה שכואב לי כאשה חרדית.
שרי דיסקין: אני מבקשת לנצל את הפורום המכובד הזה להשמעת קולי המבטא, לדעתי, את קולן של לא מעט נשים שחוו אירועים דומים לאלה שאותם חוויתי.
שרי דיסקין: אדגיש כבר עכשיו כי קולי ידוע גם בממסד הרבני-חרדי, שמבקש אחר פתרונות מתאימים.
שרי דיסקין: לא נפגעתי בגלל ההלכה שאני מאמינה שבה טמונים פתרונות לכל מצב.
שרי דיסקין: מה שפגע בי הוא אזלת היד של מסגרות שונות בבתי הדין הרבניים.
שרי דיסקין: כפי שצפיתם לפני מספר דקות בסרט, תחילת המקרה הוא בהליך קלוקל של התנהלות תיק המזונות והגירושין שלי.
שרי דיסקין: בית הדין אליו פניתי בהליך גירושיי גרמו לי לעינוי הדין בכך שכעשרה חודשים לא היה לי הרכב שיטפל בתיק שלי, שלא נאמר שעוד לפני, בסך הכל בסוף התברר שגם לא היה הרכב בכלל, וכשכבר היה הרכב בית הדין התעלם מהעילות הקשות שהיו בתיק שלי כדי לפסוק גירושין או לחייב את הבעל לתת לי גט.
שרי דיסקין: במקום זה הם שלחו אותי שוב ושוב לנהל עם בעלי משא ומתן.
שרי דיסקין: וכן מחויבותי להדגיש; משא ומתן זו מלה סטרילית שמשמעותה בשטח: סחיטה, כי אם בעלי חי עם אשה אחרת ואני כאשה חרדית נשואה לא אנהל אפילו שיחה ידידותית עם גבר בטלפון, ממילא הגט לא בוער לו, ולי הוא הכרחי במיוחד כדי להמשיך את חיי.
שרי דיסקין: ואם זה המצב, לא ייפלא אפוא שבעלי מעמיד דרישות סחטניות למתן הגט, ולחצו של בית הדין ועידודו מאלצים אותי להתאים את עצמי אליהם.
שרי דיסקין: זה נקרא בבית הדין משא ומתן.
שרי דיסקין: וכידוע לתנאי סחיטה, השמים הם הגבול ליצירתיות.
שרי דיסקין: נוסף על כך, מהיום שפתחתי תיק למזונות הילדים לא קיבלתי פסק מעל לשנה וחצי, אך בית הדין מיהר לתת את החלטה בעניין בפגרה ברגע שבעלי רץ לדווח להם כי פניתי בתביעה למזונות בבית משפט.
שרי דיסקין: אגלה לכם שההחלטה שהם נתנו היתה מנוסחת בצורה רשלנית ואולי מכוונת, שעד היום טרם הצלחתי לאכוף אותה בהוצאה לפועל.
שרי דיסקין: הם הבטיחו לי כי ינסחו את הפסק באופן שניתן יהיה לאכפו במידה ובעלי לשעבר ישתמט מלקיים את אשר נאמר בו.
שרי דיסקין: כמובן, החלטה זו לא מומשה עד עצם היום הזה על אף עשרות בקשותיי החוזרות ונשנות, ואני עדיין ממתינה.
שרי דיסקין: אני בטוחה שעוד נשים כמוני מגיעות לבית הדין כדי לקבל החלטות ופסקים ברי ביצוע, שכן אם מצב התקשורת ביני ובין בעלי בזמן הליך הגירושין היה מנהל ניהול שיחה או משא ומתן, לא היינו צריכים בכלל להגיע לשערי בתי הדין, ובכך שבית הדין שילח אותנו שוב ושוב למשא ומתן הוא נשמט מלמלא את תפקידו וגזל את השנים הכי יפות בחיי, שלא נדבר על קושי הילדים וחוסר הוודאות שבו הם נמצאו.
שרי דיסקין: אני מדגישה; המאבק אינו בין חרדים לחילוניים, אלא נגד ההתנהלות בבית הדין שמנוגדת להלכה ופוגעת בנשים בכלל ובנשים חרדיות ודתיות השומרות את כללי ההלכה באדיקות אף יותר.
שרי דיסקין: ובזה אני קוראת גם לחברי כנסת דתיים וחרדים וכל הנוגעים בדבר להצטרף לקריאה היוצאת מכאן היום, או ליתר דיוק - הזעקה הבוקעת מכאן היום לשינוי פני בית הדין.
שרי דיסקין: בנפשנו הדבר.
שרי דיסקין: עוד מעט אנו מידפקים על דלתות חודש הרחמים והסליחות, חודש אלול, בו אנו נוהגים, היהודים המאמינים, חרדים ושאינם חרדים, לפשפש במעשינו ולעצור לחשבון נפש.
שרי דיסקין: דומה כי זה הזמן הראוי שבו ניתנת דעתנו על מערכות המבקשות לשמש דוגמה לקיומו של משפט צדק תקין.
גילה גמליאל: אני רוצה להודות לשרי, ששיתפה אותנו עם אומץ לב בכל ההתנסות החוויתית הקשה ביותר שהיא עברה במהלך כל החמש שנים שבהן חיכתה עד שקיבלה את הגט המיוחל.
גילה גמליאל: אני לא יודעת אם הסרט לא היה מלווה אותך אם המצב היה הרבה יותר קשה וגם במצבים שנמצאת בהם אורית עדיין, לצערנו, בספק אם התהליך לא היה ממשיך ומתעכב.
גילה גמליאל: אני רוצה לקרוא לרעות גיאת.
גילה גמליאל: אני רוצה לומר לך בשם כל מי שנמצא כאן ובשם הנשים שסובלות וסבלו מהתהליך הזה, את פשוט גיבורה, אמיצה ברמות שבל יתוארו ובל ישוערו.
גילה גמליאל: כטוענת רבנית, מלבד הכוחות הנפשיים העצומים ותעצומות הנפש שאת עוברת בללוות אותן בתהליך, היית מספיק אמיצה לחשוף לכולם את מה שקורה שם.
גילה גמליאל: אני אומרת לכם מהבית הזה בכנסת ישראל, שכל הכלים שעומדים לרשותנו, החל מדרישה לחקירה ממלכתית לגבי מה שקורה שם, כלה בשינוי חקיקה שידבר על כך שיותר כל מתן השוחד שמתקיים בהליך בתי הדין ייפסק, וכל מה שקשור למתן ממון, הסדרי הממון בין זוגות לקראת גירושין לבין מתן הגט, לא צריך להיות בו קשר לחלוטין, ובעניין הזה את כל ההליך החקיקתי שיידרש כדי לבצע את ההפרדה הזאת, אנו נתחיל לקדם מהבית הזה.
גילה גמליאל: זה הרבה אודות לך, אני רוצה שתאמרי כאן מספר מלים.
רעות גיאת: אני רוצה להודות לארגון שבו אני עובדת, שנתן לי את האפשרות גם להיחשף ואת הגב לעניין.
רעות גיאת: הארגון הוא יד לאשה שמוזכר בסרט, והוא מתוך מוסדות אור תורה שבראשותם עומד הרב ריסקין שיושב אתנו כאן, והוא מטפל במסורבות הגט והעגונות.
רעות גיאת: זה מה שהוא שם לעצמו למטרה.
רעות גיאת: הסרט "מקודשת" לא היה יכול לצאת לאוויר העולם לולא הקריבו הנשים השותפות בו הקרבה אישית גדולה ומסוכנת.
רעות גיאת: גם מסורבות הגט וגם הטוענות הפועלות בבית הדין הרבני לקחו סיכון.
רעות גיאת: הן לקחו אותו בשם השאיפה לצדק, בשם הרצון הנואש לשנות את המציאות, בשם האמונה שיכול וחייב להיות אחרת.
רעות גיאת: אך אתם אלו שצריכים להתגייס למאבק - גברים ונשים, דתיים וחילוניים.
רעות גיאת: בידכם היכולת להפוך את ההקרבה שלנו לכדאית.
רעות גיאת: בלעדיכם ההקרבה הזאת תהיה לשווא.
רעות גיאת: אל תשאירו את הסרט שראיתם עכשיו על המסך.
גילה גמליאל: לאור הנוכחות של חברות הכנסת, ברשותכם, אנשי הפאנל, אני אזמין לכאן חברות כנסת לומר מספר מלים, בראש ובראשונה את מי שכבר העבירה הצעת חוק בנושא מסורבות הגט וטיפלה בהן במהלך כל השנה האחרונה בוועדה לקידום מעמד האשה, ויחד גם העברנו חקיקה שמדברת על העברה של 14 יום לצינוק של אנשים שמוכרים כבר כמסורבי גט, הבעיה שכפי שראינו היום, קיימת עוד הרבה לפני כן בעצם זה שהכירו בהם כמסורבים מלכתחילה, אני רוצה להזמין את חברת הכנסת גילה פינקלשטיין מהמפד"ל לומר מספר מלים בקצרה.
גילה פינקלשטיין: אני רוצה לומר לכם שאני מאוד נרגשת להיות כאן, משום שהנושא שעסקתי בו רבות היה הנושא של מסורבות גט.
גילה פינקלשטיין: השקעתי בזה רבות, ולא פעם אני מוצאת עצמי במעשיהו, מדברת שעות עם סרבני גט.
גילה פינקלשטיין: אכן זו בעיה קשה מאוד.
גילה פינקלשטיין: הנשים האלה מוצאות עצמן במבוי סתום, והזעקה של מסורבות הגט אינה אשיית שלהן, והטרגדיה שלהן אינה אישית שלהן, אלא טרגדיה של כל עם ישראל.
גילה פינקלשטיין: אסור לנו יותר להחריש.
גילה פינקלשטיין: אנו חייבים לפעול ולעשות.
גילה פינקלשטיין: הצעת החוק הראשונה שלי היתה 14 יום בצינוק לסרבני גט - שבעה ימים, אחר כך שבעה ימים חופשיים, כי כך דורש החוק, ואם הם יצאו לשבעה ימים חופשיים ועדיין לא שינו את דעתם, בלי דיון נוסף עוד שבעה ימים - יחד 14 יום בצינוק.
גילה פינקלשטיין: כפי שאתם יודעים, בימי התלמוד היו מכים אותם בשוט.
גילה פינקלשטיין: במדינה נאורה אי אפשר להכות בשוט, אך עדיין צריך עונש מרתיע, ואני מקווה שה-14 יום בצינוק יעזרו לנו, ועדיין הדרך לפנינו.
גילה פינקלשטיין: אנו מתכוננים לעשות רבות בנושא הזה ולעזור לאחיותינו הסובלות ולא להחריש ולא לשתוק.
גילה פינקלשטיין: זאת היתה גם הסיבה שרצינו שבתי הדין הרבניים יעברו למשרד המשפטים, כדי שיהיו נהלים יותר יעילים, וכמובן, לא לפגוע בסמכויות של הרבנים והדיינים, וכמובן, לא ההלכה.
גילה גמליאל: תודה לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין, שתמשיך להוביל את החקיקה שדיברתי עליה קודם ואת הסיוע והעזרה מצדנו שתקבל.
גילה גמליאל: אני רוצה להזמין את הרב שלמה ריסקין, רב העיר אפרת, גם להגיב על עצם מה שנצפה כאן היום, אבל יותר לדבר על הצדדים והצעדים שלדעתו, צריכים להיעשות לתיקון המצב.
שלמה ריסקין: אני עומד לפניכם, מתגאה בכל העבודה החשובה, החיונית של יד לאשה, וגם מתבייש כנציג שמאמין בכל לבו ונפשו בתורת חיים, בהלכה, וראינו כולנו מה קורה.
שלמה ריסקין: אני רוצה לומר במלים הקשות ביותר שזה לא צריך להיות, שלית דין ולית דיין, שכל מי שבאמת מתעמק בסוגיות בגמרא, החל ממסכת כתובות וכל הסוגייה של מורדת ומאיס עליי, עד לרמב"ם, שאמר במלים ברורות: הנשים שלנו אינן שבויות אצל בעליהן, מבין היטב שיש בסיס בהלכה לשנות את מה שקורה עכשיו.
שלמה ריסקין: לית דין ולית דיין.
שלמה ריסקין: חשוב לא לזרוק את התינוק עם המים המלוכלכים.
שלמה ריסקין: אבל חשוב להבין שיש פתרונות, ושכל מי שעוצר פתרונות עתיד ליטול את הדין, מפני שהתורה מבטיחה לנו משפטים צדיקים.
שלמה ריסקין: אומר רש"י: צדיקים מקובלים.
שלמה ריסקין: אומר אבן עזרא, שבשיקול הדעת כל אדם נבון יוכל לראות משפטים צדיקים, ומה שקורה כעת בעגונה אינו צודק.
שלמה ריסקין: מה אפשר לעשות?
שלמה ריסקין: הספר "יד לאשה" מנסה לתת את ההיסטוריה ההלכתית עד לימינו אנו, ובקווים כללים ביותר על-פי רוב, לפי ההלכה, כל המוסד שנקרא קידושין הוא יחס בין שני אנשים, איש ואשה, והגט צריך להינתן בין שני האנשים - "וכתב לה ספר כריתות ונתן בידה".
שלמה ריסקין: אבל יש חמישה מקרים בתוך התלמוד שבהם יש מה שנקרא הפקעת קידושין על ידי בית דין, במיוחד כאשר הבעל עושה שלא כהוגן כדי לא לתת לו הזדמנות לעוות את הזכות הבסיסית לכל אדם להיות חופשי ולכל אשה להיות חופשייה.
שלמה ריסקין: זה מובנה בתוך המלים "הרי את מקודשת לי בטבעת זו כדת משה וישראל".
שלמה ריסקין: חז"ל הבינו לפני 2,000 שנה מה שלדאבוננו, יש דיינים שיושבים על הקתדרה ואינם מבינים, וזה בעצם האפשרות להפקיע קידושין אם הבעל עושה שלא כהוגן.
שלמה ריסקין: יש דרך שבפורום הזה יש לעזור.
שלמה ריסקין: היה תקדים בהרבה מקומות של אותה הפקעת קידושין, ובכל התקופות בישראל, ובמיוחד על ידי תקנת קהל.
שלמה ריסקין: ידידי, פרופ' ברכיהו ליפשיץ, הציע על ידי חוק בכנסת כאשר יש בית דין שמחייב גט - כסף הקידושין יופקע.
שלמה ריסקין: הדרך היחידה בסופו של דבר לתקן את המעוות זה להוציא את האשה מידי הבעל, מידי הבלעדיות של הבעל, כאשר הוא אינו מתנהג כראוי.
שלמה ריסקין: וזה, בעצם, מה שאנו מבקשים כאן בכנסת על ידי אורית נוקד, שבאמת לקחה את הכדור.
שלמה ריסקין: יהי רצון שנצליח.
גילה גמליאל: אני רוצה להודות לרב שלמה ריסקין ולקרוא לאורית נוקד לומר מספר מלים.
אורית נוקד: אני שמחה שאני מדברת אחריך, הרב ריסקין.
אורית נוקד: אכן הנחתי הצעת חוק שאמורה לתת מענה לבעיה של העגונות.
אורית נוקד: הצעת החוק הזאת עברה גם לשר המשפטים, אני יודעת שגם מתקיימים דיונים במשרד המשפטים.
אורית נוקד: ההצעה בגדול אומרת שאם בית הדין הרבני ציווה בפסק דין סופי לכפות או לתת גט, והגט לא ניתן, כתום שנה מיום ההחלטה של בית הדין, כי אז יופקעו למפרע הזכויות בכסף או בשווה כסף שבו קידש הבעל את אשתו, ואז המשמעות היא בעצם שלא היו קידושין, ואז האשה תהיה משוחררת.
אורית נוקד: אני פונה לכל חברות הכנסת שתתמוכנה בחוק הזה, שיועלה במושב הבא של הכנסת.
אורית נוקד: אני לא יכולה שלא לומר כמה משפטים בעקבות הסרט; התמונה שמצטיירת היא עגומה, קשה, כואבת.
אורית נוקד: היחס לנשים, שאנו יודעות שעל פי ההלכה הן לא כשרות להעיד וכו' הוא פשוט מתחת לכל ביקורת.
אורית נוקד: בנוסף לכך אנו רואים עד כמה הן ניתנות לסחיטה.
אורית נוקד: אני לא נוהגת להאשים מבלי שאני שומעת את תגובת הצד שכנגד, לכן חשוב מאוד לשמוע את עמדת הרבניים הדתיים לגבי מה שנאמר ומה שראינו בסרט.
אורית נוקד: אם מה שראינו בסט משקף את המציאות הנוהגת, המצב הוא חמור ביותר ומחייב תיקון.
אורית נוקד: הייתי שואלת; אולי גם אפשר דרך ההלכה למצוא דרך שנשים תהיינה דיינות?
אורית נוקד: שאלה שנייה שאני שואלת, בעצם אומרת:
אורית נוקד: אנו יודעים יפה מאוד שמתקיימים כיום דיונים לגבי חוק נישואים אזרחיים, כלומר סמכות מקבילה.
אורית נוקד: אני רוצה לפנות לדיינים ולרבנים שיש להם כאן הזדמנות פז, אם הם רוצים לנסות למנוע חוק כזה, שאתם יודעים שיש הרבה שרוצים אותו כדי לאפשר את חופש הבחירה לנשים, יתכבדו ויתקנו את התיקונים הדרושים בדרך השיפוט שלהם ובחוקים, כך שנשים תהיינה חופשיות ולא יופלו לרעה.
גילה גמליאל: תודה רבה לחברת הכנסת אורית נוקד.
גילה גמליאל: אני מזמינה את פרופ' אליס שלווי לומר מספר דברים בנושא.
אליס שלווי: אני מברכת על ההזדמנות הזאת, על הסרט ועל הדברים שנאמרו.
אליס שלווי: כשהקמנו את שדולת הנשים ב-84' ואני חרשתי את הארץ כדי לברר מה באמת כואב לנשים, הופתעתי, נחרדתי לגלות שהעניין של גטין היה הנושא הבוער.
אליס שלווי: לא הפתיע אותי ששמעתי היום מפרופ' רות קדרי שיש 100,000 נשים שהיו עגונות או שעדיין עגונות, ואני מאמינה שבפועל יש יותר.
אליס שלווי: השדולה פעלה, הקימה ועדה מורכבת מרבנים, ממשפטנים, והגשנו לרבנים הראשיים עוד בשנת 89' סדרת פתרונות מעוגנים בהלכה, החל מהסכם קדם נישואים וכלה בהפקעות קידושין, כשיש גם שלבי ביניים כמו כפיית גט.
אליס שלווי: במאמר מוסגר אומר; אני שמחתי מצד אחד לשמוע מהשר אורלב שכיום יושבים 400 גברים בבית כלא בניסיון לכפות עליהם לתת את הגט, אך אני חושבת שיש בינינו כאלה שזוכרות את המקרה של יחייה, שהעדיף לשבת 40 שנה בכלא ולא נתן גט לאשתו.
אליס שלווי: לכן טוב שיש גם הצעת חוק שתטפל בזה.
אליס שלווי: כשהגשנו את הפתרונות האלה הרב לאו הגיב, אין חדש בזה.
אליס שלווי: ואני אמרתי לו: אנו לא באות לחדש, אנו מבקשות ליישם את הפתרונות הקיימים.
אליס שלווי: מאז עברו הרבה שנים.
אליס שלווי: עם כל הכבוד להלכה, לרבנים, לדיינים, אין דרך אחרת מאשר להסיר את המונופול מן הרבנות הקיימת.
אליס שלווי: רק אם תהיה תחרות יבוא השיפור.
אליס שלווי: צריכות להיות אלטרנטיבות לאותם אלפי זוגות.
אליס שלווי: היום קראנו בעיתון כמה אלפים שנוהרים להינשא בדרך אחרת רק על מנת להימלט מהשיטה הקיימת ומהמערכת המיושנת, הפטריאכלית, הפטרנליסטית והמיושנת.
אליס שלווי: ואם רוצים להוסיף עוד פ', אז - פויה.
גילה גמליאל: אני רוצה להודות לפרופ' אליס שלווי, שאולי גם תהיה הדיינת הראשונה.
גילה גמליאל: אני רוצה להזמין את חברת הכנסת זהבה גלאון.
זהבה גלאון: אני שמחה שאני מדברת אחרי פרופ' אליס שלווי.
זהבה גלאון: כל עוד במדינת ישראל המונופול על נישואים וגירושים הוא בידי הרבנות, וכל עוד כנסת ישראל הפנימה לתוכה את החוק העברי הקדום שנחקק ונכתב לפני 3,000 שנה ושמבוסס על כפייה דתית, על אפליה נגד נשים ועל שוביניזם גזעני, כל עוד על-פי החוק הזה מתחתנים ומתגרשים, לא תהיה לנשים תקומה.
זהבה גלאון: חברת הכנסת נוקד, הסרט שמרגש שהוצג כאן הוא אפס קצהו של סיפורן של מאות-אלפי נשים במדינת ישראל שנזקקות לשירותיו של בית הדין הרבני, ולכן לא יועילו כאן שינויים מבניים ולהעביר את זה למשרד המשפטים, זה הכל קוסמטיקה.
זהבה גלאון: במדינת ישראל צריך לאפשר חלופות, שתהיה כאן אופציה לנישואין, בין אם זה נישואים אזרחיים ובין אם זה רפורמיים ובין אם זה קונסרבטיביים.
זהבה גלאון: אם כל אחד יוכל לבחור לעצמו את המסלול, זה הדרך הנכונה, וכך יהיה פתרון למאות-אלפי נשים ולאלפי נשים עגונות, מסורבות גט ולכולנו שנוכל להחליט איך להתחתן ואיך להתגרש.
גילה גמליאל: תודה רבה לחברת הכנסת זהבה גלאון.
גילה גמליאל: אני מזמינה את במבי שלג, בבקשה.
במבי שלג: אני כאן רק מסיבה אחת; בתור אשה דתית אני מרגישה צער שאי אפשר לבטא אותו במלים על שכך נראה התחום שעליו מופקדים אנשי התורה בארץ.
במבי שלג: איך קרה האסון הזה?
במבי שלג: איך קרה שמקום המשפט על-פי התורה, כביכול, הפך להיות מקום העוול?
במבי שלג: אני מבקשת לומר שלא רק על בית הדין ועובדיו אני זועמת ומצרה, אלא על כל מי ששייך לעולם התורה, יודע שזה המצב וממלא את פיו מים.
במבי שלג: עולם התורה צריך לעשות חשבון נפש עמוק ויסודי, איך נהרסה התורה תחת שליטתו, איך יכול להיות שקרה דבר כזה?
במבי שלג: יש היום תופעה שלא היתה כמותה בכל תולדות ישראל - נשים למדניות, תלמידות חכמים, שוות בידיתן ובכישוריהן לא פחות מהרבנים הגברים, בואו נאמר את האמת - בתי הדין לא צריכים להיות בנויים רק מגברים.
במבי שלג: נשים צריכות להפסיק להיות דרוסות תחת הרכבים שעשויים רק מגברים.
במבי שלג: אני רוצה לצרף את קולי לדברים של זהבה גלאון.
במבי שלג: גם להערכתי, בשל הדברים שמתרחשים בארץ צריכות להיות חלופות, חתונות קונסרבטיביות ורפורמיות ואזרחיות.
במבי שלג: לא ייתכן שיקרה לאנשים מה שקרה.
במבי שלג: אדרבה, שעולם התורה יוכיח שהוא טוב יותר, שלא יכפה עלינו את הבחירה הבזויה שראינו כרגע.
במבי שלג: אני רוצה לצרף את קולי גם לגברת גילה גמליאל, ולבקש שתהיה ועדת חקירה ממלכתית על מה שאירע בבתי הדין, על המינויים שיש שם, על הצורה שבה מתרחשים המינויים, על קרבת המשפחה בין הדיינים, על השכר, שיש בירושלים 27 דיינים ו-23 מתוכם מקבלים שכר בתור אבות בית דין.
במבי שלג: איך קרה הדבר הזה?
במבי שלג: זאת התורה?
במבי שלג: לא, זאת לא התורה.
במבי שלג: זה שקר, זה עוול, ודווקא מתוך נאמנות עמוקה לעולם התורה אגיד לכם: זה לא יימשך כך.
גילה גמליאל: אני רוצה להזמין את חברת הכנסת יולי תמיר.
יולי תמיר: אני רוצה לברך שוב את יוצרות הסרט ואת המשתתפות בו.
יולי תמיר: אני ראיתי אותו כשהוא הוצג בפסטיבל, ומאז לא הפסקתי לחשוב עליו.
יולי תמיר: הוא סרט שחודר ללב, לא סתם האולם הזה מלא, ואני מניחה שכמו שביקשת - הוא לא יישאר על המסך, הוא יהפוך לראשית פעילות מאוד אינטנסיבית שתבוא לשנות את המצב.
יולי תמיר: מאוד חשוב בעיניי שתהיה בחירה לאנשים איך להתחתן, מאוד חשוב שתהיה אפשרות פלורליסטית בתוך היהדות, אך בואו נודה על האמת: זה לא יפתור את הבעיה של שרי.
יולי תמיר: הנשים שמחליטות להתחתן, וזאת הבחירה שגם אותה יש לכבד, בנישואים דתיים, זקוקות לרפורמה בתוך המבנה עצמו.
יולי תמיר: והבחירה שלנו לעשות שינוי דגול, מערכתי, ואליס ובמבי דיברו על זה, היא בחירה נכונה, אבל בדרך יישכחו ויישחקו המון נשים.
יולי תמיר: לכן בעיניי, היעד שלנו הוא כפול; דבר אחד שהתחיל פה כבר עכשיו זה ניסיון לשנות בחקיקה את מה שאפשר, אם כי גם בזה אני רוצה לצנן את ההלהבות שלנו.
יולי תמיר: החקיקה תפתור מעט מאוד.
יולי תמיר: זאת תרבות של התנהגות שהיא הרבה יותר עמוקה מחקיקה.
יולי תמיר: והדבר השני הוא שאלה של ועדת חקירה, שבאמת אמורה לחשוף.
יולי תמיר: לא יכול להיות שבתרבות הפוליטית הישראלית שופטים, יש משוב, יש ביקורת ויש דרכי חקירה על התנהגות שופטים, ובתי הדין הרבניים יהיו נקיים מביקורת חיצונית.
יולי תמיר: אם נחדיר את זה, ונחדיר עניין של שינוי התנהגות ותרבות בתוך בתי הדין, תהיה לנו איזה תרופה לנשים שהן בתוך המערכת.
יולי תמיר: אנחנו צריכים גם לחשוב על לוח הזמנים, כי הנשים ששם רוצות לראות פתרון מהיר, ולא פתרון מערכתי, שאולי נזכה לראות אותו בדור הבא.
גילה גמליאל: אני רוצה להזמין את חברת הכנסת אתי לבני, בקרוב יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, מבעוד שבוע, והיא תצטרך להמשיך ולהוביל את הקו שהתחלנו אותו כאן היום.
אתי לבני: אני מתחייבת להמשיך ולהוביל את הקו שהתחלנו בו היום, התחלנו בו כמה חודשים קודם בתוך הוועדה.
אתי לבני: נשלים את הדברים שניתנים להשלמה.
אתי לבני: כולם אמרו שצריך אלטרנטיבה לנישואים הקיימים, אז אני מוכנה להתחייב בפניכם שתהיה אלטרנטיבה.
אתי לבני: אנחנו, מפלגת שינוי, למרות שתמיד טענו שלא נשב בקואליציה עם יהדות התורה, כי אנו חושבים שצריך לעשות הפרדת דת ומדינה, על הנושא של נישואים אזרחיים אנו מוכנים בכל זאת לשקול את העניינים האלה ולנסות להעביר פעם בדור את ההזדמנות כדי להעביר את חוק נישואים אזרחיים, שהוא מוכן, נמצא על השולחן, רק צריך עוד קצת לדחוף אותו ולקבל את התמיכה בכנסת הזאת.
אתי לבני: אני מתחייבת שאנחנו, כ-15 חברי כנסת, נעשה כל דבר כדי שהחוק הזה יעבור.
אתי לבני: בואו נעשה לאט-לאט את הצעדים שאנחנו כחברי הכנסת יכולים, כדי להשפיע.
אתי לבני: למשל, יושבים כאן הרבנים הצעירים, אני קוראת להם לשלב אתנו כוחות ולנסות לעשות תיקונים בתוך המערכת.
אתי לבני: כאשר עבר למשרד המשפטים כל נושא בתי הדין, עומד על הפרק מינוי דיינים, ואני רואה איך הדברים האלה נעשים, איזה כוחות מושכים מאחורי הקלעים.
אתי לבני: ואני מנסה לשים קריטריונים למינויים של הדיינים, למשל, דיין צריך שתהיה לו השכלה משפטית.
אתי לבני: לא ייתכן שיהיה גדול בתורה, שיהיה רב, ושלא יידע איך לשפוט, איך לעשות משפטים, ועוד דברים כאלה ואחרים, כמו שגילה הציעה, כמו שאנחנו מנסים לבדוק את כל הפקעות הנישואין בתוך הוועדות.
אתי לבני: תעזרו לנו אתם, הרבנים הצעירים שרוצים לשנות.
אתי לבני: אתם לא עלה התאנה של הממסד הישן.
אתי לבני: תעזרו לנו מתוך ההלכה לפתור בעיות שנמצאות עכשיו על השולחן.
גילה גמליאל: אני רוצה להודות לחברת הכנסת אתי לבני ולהזמין את עורך הדין שמעון יעקובי, היועץ המשפטי של בתי הדין הרבניים, מתוך כוונה לברכות עתידיות.
שמעון יעקובי: שלום לכולם, גבירותיי ורבותיי, את הסרט ראיתי לראשונה כאן - סרט קשה, מרשים ביותר, שנגזר מהמציאות, ותכף נדבר על המציאות, סרט שצריך לעורר אותנו למחשבה רבה.
שמעון יעקובי: אני רוצה לברך את יוצרת הסרט ענת צרויה.
שמעון יעקובי: אני מעריך מאוד את אומץ לבן של אותן נשים שהסכימו לחשוף את הבעיות האישיות העמוקות ביותר שלהן לעיני כל העולם.
שמעון יעקובי: סרט מרשים ביותר.
שמעון יעקובי: אני נזכר בסרט אחר.
שמעון יעקובי: הציבור שיושב פה באולם ודאי שמע על הסרט "רשומון", הסרט הידוע היפני משנת 1950, שמספר על עלילה שמתרחשת, אנשים נמצאים במקום אחד, נערך רצח, ודומני, ארבעה אנשים, כל אחד רואה את האירוע מזווית מבט שונה, מהיבטים שונים.
שמעון יעקובי: יכול להיות שההשוואה אינה נעימה כל כך לחלק מהאנשים- -
שמעון יעקובי: אנא, המתינו.
שמעון יעקובי: הסרט הזה הוא סרט גדול, אבל הוא מבטא מציאות סובייקטיבית לא של מאות-אלפי נשים, לא של אלפי נשים, הייתי אומר עשרות בודדות.
שמעון יעקובי: אנא, תוכלו להגיב, אך תנו לי קודם לומר את דבריי.
שמעון יעקובי: חברת הכנסת גילה גמליאל, דומני דיברה בתקשורת על כיצד מבקר המדינה לא מצא לנכון לבקר את אשר קורה בשטח הזה בבתי הדין הרבניים.
שמעון יעקובי: אני צילמתי מתוך דוח המבקר השנתי האחרון, לפני כמה חודשים זה פורסם.
שמעון יעקובי: והנה, יש לנו כאן הנתונים.
שמעון יעקובי: צר לי, אומנם כל אשה ואשה שראינו בסרט או שנאנקת תחת הסרבנות של בעלה לתת לה גט הוא עולם מלא, אין מחלוקת על כך, אנו מזדהים עם אותן נשים לחלוטין, אבל קודם כל בואו נשים את הדברים בפורפורציות הנכונות.
שמעון יעקובי: אין מנוס מלהתייחס לסטטיסטיקות.
קריאה: הבעיה היא התמיכה שלכם.
שמעון יעקובי: אומר מבקר המדינה בעמוד 518 לדוח שלו, שהוא מתייחס לתקופת הזמן שאורכים הליכי הגירושין.
שמעון יעקובי: הוא מציין מספר נתונים סטטיסטיים, ואז הוא מציין ש-96% מתביעות הגירושין, ניתן הגט בתוך 303 ימים, ב-96% מהתביעות שהגירושין נעשים בהסכמה מדובר ב-132 יום.
שמעון יעקובי: מוסיף ואומר מבקר המדינה: אולם מאחר שההליכים ב-4% מהתיקים נמשכים כמה שנים, גורמים אחוזים אלה לעלייה של ערכי הממוצע.
שמעון יעקובי: אם כן, על-פי בדיקת המבקר, אנו מדברים פה על תופעה קשה, אבל עדיין היא בשוליים.
שמעון יעקובי: אנו מדברים על 4%.
שמעון יעקובי: נגיע גם אליהם.
שמעון יעקובי: אין 100,000 מסורבות גט, הדברים הם ברורים, אין פה שום נתונים אובייקטיביים.
שמעון יעקובי: מנהל בתי הדין, הרב אלי בן-דהאן, לא אחת ולא פעמיים, הן בתקשורת והן בוועדות והן מהגברת רות הלפרין-קדרי שצוטטה במספרים כאלה או אחרים על ידי הפרופ' אליס שלווי, התבקשה למסור את הנתונים הללו.
שמעון יעקובי: הנתונים הללו לא קיימים, הם מהווים איזו אגדה.
שמעון יעקובי: אבל אנחנו לא מפחיתים מהקושי שיש לכל אשה ואשה שצריכה לקבל את הגט שלה.
שמעון יעקובי: אך נזכור שאנו מדברים פה על עניין של סדר גודל אחר לחלוטין.
שמעון יעקובי: מתוך אותם 4%- -
קריאה: כל המציל נפש בישראל, כאילו הציל עולם מלא.
שמעון יעקובי: אם אנו מדברים על 4%, צאו מתוך הנחה שכ-2% הם גברים.
שמעון יעקובי: אתם יודעים שיש גם גברים מסורבי גט?
שמעון יעקובי: לא רוצים לשמוע את הנתונים, אז נתקדם הלאה.
שמעון יעקובי: גבירותיי, ישנן מספר הנחות יסוד שאותן לא ניתן יהיה לשנות בבתי הדין הרבניים, וחשוב מאוד שיהיה ברור לכל הציבור שנמצא פה, לחברי וחברות הכנסת, שהנתונים הללו הם הנחות שאי אפשר לפתור אותם, אי אפשר שלא להתייחס אליהם.
קריאה: אתה יכול להסתכל לילד בעיניים, שהאמא שלו לא מקבלת את הגט, ולהסביר לו למה אמא שלו עצובה כל היום?
שמעון יעקובי: יהיה לי קשה מאוד להסתכל בעיניים של אותה אשה.
שמעון יעקובי: אכאב אתה את כאבה, אזדהה אתה, אעשה הכל כדי שאוכל לעזור לה.
שמעון יעקובי: ייתכן שפה ושם, במידות המותרות מתוקף תפקידי המשפטי שאמור להיות אובייקטיבי, אני אומר דרכים אלו או אחרות - כיצד היא תוכל לסייע לעצמה, אך עדיין יש לראות את התמונה כולה.
שמעון יעקובי: בכל משפט יש שני צדדים, שני אנשים שנמצאים שם, וגם הבעל הוא עולם מלא.
גילה גמליאל: עד עכשיו התקיים דיון שהתנהל על מי להט ויצרים, אבל אני חושבת שאם אנו רוצים למצוא פתרון, עם כל הקושי, כפי שהיה לנו קושי לראות את הסרט, ראשית נקשיב לדבריו של היועץ המשפטי, גם אם הם בלתי נסבלים ולא ניתן לשמוע אותם.
גילה גמליאל: אך בתום דבריו הוא יישאר כאן לשאלות.
גילה גמליאל: אני רואה שהצטרף אלינו גם חבר הכנסת מלכיאור, שתכף ניתן לו את זכות הדיבור.
שמעון יעקובי: המציאות היא שאשה נשואה שילדה ילד מגבר זר, הילד הוא ממזר.
שמעון יעקובי: לעומת זאת, גבר נשוי שעיבר אשה פנויה, הילד אינו ממזר.
שמעון יעקובי: בנוסף, דיינים גברים בבתי הדין הרבניים - אין שום סיכוי שהמציאות הזאת תשתנה, לא בדור שלנו, לא בדור הבא, ואינני רואה בטווח הזמן הרחוק גם את האפשרות הזאת.
שמעון יעקובי: אולי אני אומר דברים קשים, אך תנו לי לבסס את התזה שלי.
קריאה: במאה שנה העולם יכול להשתנות מקצה לקצה.
שמעון יעקובי: אינני חושב שאת צודקת.
שמעון יעקובי: נקודות הבסיס צריכות לשמש נקודת מוצא לדיון שלנו.
שמעון יעקובי: איני יודע אם הציבור הזה יודע, אך מזה כמה שנים שבבתי הדין הרבניים יש מגמה אקטיביסטית בנושא הזה של גירושים.
שמעון יעקובי: אי אפשר להשוות את המצב השורר היום למה ששרר לפני עשר שנים.
שמעון יעקובי: נתון שיכול רק לסבר את האוזן - במשך תשע השנים האחרונות ניתנו צווי הגבלה ל-400 איש, צווי הגבלה שכוללים מאסרים ל-400 איש.
שמעון יעקובי: ב-47 או 48 השנים שקדמו לכן, מאז הקמת המדינה, אני משוכנע שלא ניתנו בכמות הזאת צווי הגבלה.
שמעון יעקובי: כיצד נעשה הדבר הזה?
שמעון יעקובי: אכן מצד אחד המחוקק העמיד לרשות בתי הדין כלים שהוא יוכל להשתמש בהם.
שמעון יעקובי: הכלים הישנים לא היו כלים מספיק יעילים.
שמעון יעקובי: מצד שני נוצרה איזו פתיחות בתוך מערכת בתי הדין להשתמש בכלים הללו.
שמעון יעקובי: הגישה שכיום יותר ויותר מוכתבת, היא מוכתבת מלמעלה על ידי נשיא בית הדין הרבני הגדול, הרב עמר, הרב הראשי לישראל, הגישה היא גישה אקטיביסטית.
שמעון יעקובי: איני מתיימר לתת מענה לאותם שלושה מקרים שראינו פה, קשים ביותר.
שמעון יעקובי: הם קשים.
שמעון יעקובי: מקרה אחד, אם אני מצליח לזהות, קצת מוכר לי, אבל אני חושב שגם אותו ניתן היה לפתור לולא העובדה שהארגון "יד לאשה" שם לעצמו למטרה להשתמש באותה גברת ככלי להביע את העמדות.
גילה גמליאל: אני רוצה לומר שאף אחת מאתנו כאן לא היתה תמימה מספיק לחשוב שהתשועה תבוא מבית הדין כרגע.
גילה גמליאל: לפני שנסיים את הפאנל חבר הכנסת מלכיאור יאמר כמה מלים.
גילה גמליאל: בינתיים כל מי שמעונינת לשאול שאלות את היועץ המשפטי של בית הדין, הוא עדיין כאן, להעביר אליי את השמות של מי שמעונינת לשאול שאלה, ובזמן שהרב מלכיאור, יושב-ראש הוועדה לשלום הילד, יסיים את דבריו, נעבור לשאלות.
מיכאל מלכיאור: כבוד היושבת ראש, אני רוצה להתנצל שלא הייתי בסרט, אך הבטיחו לי שאוכל לראות את זה בהזדמנות אחרת.