GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רעיה בירן: אני חושבת שזאת איזשהי נקודה, שאם באמת אנחנו מדברים על הדבר הזה ואנחנו רוצים לדאוג להעמקת, הרחבת עבודת נשים, צריך לתת קו לענין של שילובן במערכת הזאת בשלבים נמוכים עם הכשרה נמוכה והלוואי וגם יהיו יותר ויותר בשלבים הבאים.
רעיה בירן: דבר שני שרציתי להעלות פה, זה להדגיש את בעייתם של הנשים הכן עובדות.
רעיה בירן: נשות הקריירה אלה שעשו החלטה שחלק מהם יושבות גם כאן בשולחן הזה, וצריכות במקביל לדאוג לילדיהן שהם באמצע הבוקר חוזרים הביתה, כי שתיים עשרה זה בוקר.
רעיה בירן: תרשו לי שאני מנצלת את ההזדמנות לייצג את בתי שהיא היום המהנדסת הראשית של מערכת החץ במדינת ישראל ומתמודדת יום יום ושעה שעה עם בעיה, היא אומרת חצי יום אני עושה לוגיסטיקה מה יהיה עם שלושת הילדים שלי וזה סיפור שאם אנחנו באמת רוצים לראות נשים שמגיעות מעמדות האלה, כשהיא נסעה לפני שבועיים להרצות בפנטגון, ולא היו הרבה בחורות ישראליות שנמצאות היום בפנטגון ואם אני גאה תסלחו לי, והבעיה בראש דאגותיה ובראש ההתנגדות שלה לנסוע עומדת השנה מה יהיה עם הילדים?
רעיה בירן: מה קורה כאן עם הסיפור הזה?
רעיה בירן: כאן צריך, אם דיברנו על הכרה בעזרה לנשים עובדות בנושא של המיסוי, בנושא של העזרה בבית, גם פה כשאנחנו הולכים להילחם על נשים עובדות בעקבות הארכת יום הלימודים, צריך לקחת מאוד בחשבון את נשות הקריירה אלה שכבר כן הגיעו להישגים במדינה.
רעיה בירן: נקודה שלישית, אני רוצה בכל זאת לחזק את מה שאמרה עפרה, שהנושא שאם נאריך את יום הלימודים, והוא יהיה שירותי בייבי סיטינג, אז צריך להגיד שיש יום לימודים עד שעה שתיים ומשעה שתיים סידרנו בייבי סיטינג, לא לקרוא לזה מערכת חינוך, זה מאוד חשוב כדי לא לפגוע ולהגיד דבר נוסף שהארכת יום הלימודים, הוא כמובן גם מה שאמרו כאן, הגברה של הפוטנציאל של המשאב הכי חשוב שיש לנו, וזה היכולות של הילדים להעלות את רמת ההשכלה וכל מה שקשור בזה.
רעיה בירן: הערה אחרונה, אני מאוד שמחה על הדו"חות של ועדת הילה שלא קיבלה בעצם גושפנקא מאף אחד, אלא יוזמה פרטית של חלק מחברי הטובים, אבל לצערנו לא, ואותו דבר גם לגבי ועדת דוברת.
רעיה בירן: זאת אומרת, שאלת השאלות היא, מה יהיה הכח החוקי, הציבורי, הרשמי שתקבלנה הוועדות האלה כדי ליישם את הדברים ואולי אתם תוכלו לעזור לנו.
גילה גמליאל: אורית זוארץ, סגנית ראש המועצה.
12965: אני מברכת את יושבת ראש הוועדה גילה גמליאל שבאמת מובילה את הדיון הזה, הוא מאוד מאוד חשוב ואני גם חברה בעמותה, בהנהלת העמותה ומכהנת מזה חצי שנה כסגנית ראש מועצה מאוחדת, מתאחדת.
12965: אני חושבת שאין ויכוח על החשיבות של יום חינוך ארוך במדינת ישראל.
12965: אין ויכוח על ההשלכות של יישום והחלת החוק על כלכלת מדינת ישראל.
12965: אני רוצה להתחבר אל מה שאמרה הגברת עפרה לגבי מודלים שפועלים ופועלים היטב כבר היום ונותנים מענה לצרכים של ילדים במערכת החינוך.
12965: הם נותנים מענה טוב ואיכותי.
12965: אני באה מצורן, ביישוב שהתאחדנו איתו קדימה יש מודל שעובד מצויין, עד שלוש וחצי, כשכל שעות ההעשרה הפכו לשעות רוחב ואז בעצם חילקו את היום בצורה קצת אחרת, זה לא בייבי סיטינג זה יום חינוך ארוך שמיושם בצורה הכי טובה שיש.
12965: אנחנו בצורן לפני מספר שנים שהיינו יכולים להשתתף בתכנית הזאת, ויתרנו מכיוון שהתנאים הפיזיים והאובייקטיבים במערכת החינוך לא התאימו ובחרנו לוותר.
12965: יש שם איזה שיתוף של קרן קרב שממילא בהרבה בתי ספר הורים משתתפים בהוצאות האלה אבל הם לא ממש נותנים מענה להארכת יום הלימודים.
12965: במקרה הזה גוייסו משאבים, לקחו את התקציבים של משרד החינוך, ואת תשלומי ההורים ובנו איזשהו מודל שנותן גם מענה לצרכים של הילדים, גם מענה איכותי ולא בייבי סיטינג.
רשף חן: מה קורה עם הורים שלא מוכנים להשתתף או לא יכולים להשתתף?
12965: אני חושבת שאין הרבה הורים כאלה.
12965: באותה מידה כמו הורים שלא מוכנים להשתתף בסל תרבות.
12965: יש הורים שלא משתתפים בסל תרבות ודרך אגב, קדימה, צורן הם לא בחתך סוציו אקונומי כל כך גבוה.
12965: משבר ההייטק שפקד לאחרונה נותן את אותותיו.
12965: אני גם מחזיקה את תיק השירותים החברתיים אז ביישוב של ארבעת אלפים תושבים יש לנו אלף ושלוש מאות תיקי רווחה.
12965: אני מזמינה אתכם לבוא ולבקר וזה הרבה באופן יחסי ליישוב שהוא צורן, הוא יישוב צעיר.
12965: קדימה זה יישוב מתרחב, משבר ההייטק פגע קשה גם באוכלוסיה הזו שהיא אוכלוסיה צעירה, אוכלוסיה משכילה ואוכלוסיה שרוצה להתקדם ולהתפתח.
12965: אני כן מצפה מהוועדה המכובדת להוביל את המהלך הזה ברמה של אולי קידום נשים אבל עם שיתופי פעולה עם גורמים נוספים במערכת הציבורית הפוליטית.
12965: משרד החינוך, משר הרווחה.
12965: יש שם החלטות נהדרות לגבי מפעל הזנה ויום חינוך ארוך, לעשות עיגון משאבי, המרכז לשלטון מקומי שמתמודד עם אותן בעיות, אני מתמודדת עם הקשיים האלה גם בתור הורה לילדים צעירים וגם כנבחרת ציבור שיש ציפיה מאיתנו לתת פתרונות בתוך מערכת החינוך.
12965: גם פתרונות ברמה הבסיסית בשעות היום והבוקר, וגם לאורך היום.
12965: זה דבר שהוא מאוד חשוב לי שיקודם.
12965: אני רוצה לחדד נקודה שעולה כל הזמן על ידי מעסיקים ומנהלי חברות בתחום הכלכלי-העסקי, יש כל מיני אמירות שנשים לא רוצות להתקדם, נשים לא רוצות להתפתח, אין להם מוטיבציה.
12965: אני חושבת שאי אפשר להתעלם מהתנאים האובייקטיבים שאנחנו צריכים להתמודד איתם כנשים צעירות, משכילות עם מוטיבציה ויש כאן מחסום, מחסום שבעיני הוא מגמה מאוד מסוכנת של ממשלת ישראל.
12965: אני פשוט לא רוצה להפנות אצבע מאשימה, אבל מישהו צריך לקחת על זה אחריות.
גילה גמליאל: בהמשך לדברים שנאמרו כאן על הבייבי סיטינג אז האם אין מה לעשות, וזה סתם הלצה, אם אין מה לעשות בשעות האלה, נלמד את הילדים שוויון בין המינים.
12965: יש הרבה מה לעשות.
12965: סליחה, הישגיות במערכת החינוך או במדינת ישראל היא לא מילה גסה ומותר לנו להיות הישגיים.
גילה גמליאל: ענת ביקשה לדבר, היא מוסמכת מדיניות ציבורית וחברה בהנהלה בעמותה לקידום יום חינוך ארוך.
ענת עשת: שמי ענת עשת, כפי ששמעתם ממש לאחרונה קיבלתי את התעודה כמוסמכת למדיניות ציבורית, תלמידתו של ד"ר דן בן דוד לשעבר ואני חברה בעמותה היקרה הזאת, שלטעמי עושה עבודה נפלאה וחשובה מאוד.
ענת עשת: אני נמצאת פה גם כאם לחמישה ילדים וחשוב לי מאוד להתייחס למה שהוזכר קודם, פשוט להציג עמדה כראיה לטווח ארוך.
ענת עשת: המשמעות של יום חינוך ארוך היא אדירה לנשים, אנחנו נוכל לצאת לעבודה, לעבוד במשרה מלאה כמו כל אחד, לא לחזור הביתה בשעה שכולם עובדים ואנחנו זהו, העט נופלת וצריך למהר לחזור הביתה ולהיות בטירוף הזה, איזה קומבינה עושים היום, אבל מעבר לזה, אם זה רק זה מה שיהיה זה עדיין לא יהיה מספיק, משום שאז אנחנו נרוץ מהר לקחת את הילדים בין ארבע לשש ואז ניכנס למשרה השניה שלנו, הלחוצה לא פחות.
ענת עשת: יום חינוך ארוך צריך להיות חלק מתפיסת עולם כוללת לטווח הארוך של שינוי תנאי החברה והדפוסים של חיי המשפחה והתפיסה המשקית בכלל וזה אומר שיום חינוך ארוך צריך להיות זרז למעשה למעבר כולל של כלל המשק לחמישה ימי עבודה, שהשעות תהיינה הרבה יותר מוגדרות, גם גברים יוכלו לחזור הביתה בשעות סבירות, להיות בארוחת ערב, להיות בתהליך לפחות של שעות הערב בגידול הילדים ולא שזה יהיה ברור שגבר יכול לחזור הביתה בתשע ואנחנו צריכות גם לעבוד משרה מלאה שמונה שעות, או תשע שעות אבל מהר, מהר לעשות את כל מה שצריך לעשות אחר כך.
רשף חן: אני רוצה לשאול אותך שאלה, איפה הבעלים בכל הסיפור הזה?
רשף חן: אני חייב לומר לכם שכשאני בחיפה ואני לא בירושלים אני צריך להסביר לאישתי אם אני לא לוקח את הילדים מהגן, אני צריך לבוא אליה עם תירוץ טוב.
רשף חן: השאלה היא ברצינות, למה אנחנו בכל השיחה הזאת יוצאים מתוך הנחה ברורה מאליה שהגבר פטור מהסיפור הזה.
רשף חן: אם יש משרה נוספת אז זה בהכרח האישה.
ענת עשת: אני חושבת שהתשובה נעוצה בעובדה של הנוכחות הדלה מאוד של גברים שנמצאים פה.
ענת עשת: אתה אמרת את זה יפה מאוד בתחילת דבריך שהבעיה הזו היא בעיה חברתית, ואין ספק שהחברה היא חברה שוביניסטית.
ענת עשת: בעצם באמת הנוכחות הכל כך דלה של גברים שרואים חשיבות בבעיה הזו, זו אחת התשובות.
ענת עשת: אני חושבת שישנם גברים, ואני מכירה, יש לי אחד כזה בבית, שברור שהוא חולק יחד איתי את השעות.
ענת עשת: היום יש לי יום ארוך עד חצות, הוא בארבע מגיע הביתה ואוסף את הילדים וממשיך את כל היום.
ענת עשת: ישנם הרבה גברים שלא משנה בת הזוג שלהם עוסקת, הם פטורים.
ענת עשת: זה תהליך חינוכי הרבה יותר יסודי ואתה אמרת את זה, זה בסיס הנורמות החברתיות.
גילה גמליאל: מצטרף אלינו חבר הכנסת ואסל טאהא.
גילה גמליאל: הוא גם חבר בוועדה.
ואסל טאהא: אני רוצה להתייחס למה שאמרה החברה כאן, ענת, בקשר לחלוקת אחריות.
ואסל טאהא: חלוקת אחריות זה ענין של חינוך וזה ענין של מבנה חברתי וזה ענין של איך מסתדרים בבית, ואני חושב שחלוקת אחריות בבית, בכל בית שפוי צריכה להיות באמת, יש אחריות כבדה בגידול ילדים, לעבודה בחוץ או לעבודה בפנים.
ואסל טאהא: אני חושב שזה מאוד חשוב לחלק את האחריות.
ואסל טאהא: אני רציתי להתייחס גם לענין יום חינוך ארוך.
רשף חן: השאלה איך לחלק את האחריות, כי אתה יודע יש כל מיני דרכים לחלק את האחריות ולא כולם טובות.
ואסל טאהא: מסתדרים, אני חושב שאפשר להסתדר גם בזה.
ואסל טאהא: אפשר להסתדר לפי העבודה, מה הוא עובד, מה היא עובדת, מתי הוא גומר, מתי היא גומרת ואפשר לחלק את כל האחריות בקשר לילדים, בקשר לבית גם.
ואסל טאהא: אני רציתי להתייחס באמת לענין יום חינוך ארוך.
ואסל טאהא: יום חינוך ארוך ניסו אותו, אני חושב שזה חשוב אבל אני רציתי גם להעלות את הבעיות של המגזר שממנו אני באתי.
ואסל טאהא: יום חינוך ארוך במגזר הערבי היה, אני מקווה שעכשיו ישתפר הענין, בחלק גדול מבתי הספר סיוט גדול.
ואסל טאהא: למה?
ואסל טאהא: אין מתקנים, אם אנחנו בודקים את בתי הספר אין מתקנים, אין אולמות, אין ספריות, אין מקומות שאפשר לבלות את שאר השעות.
ואסל טאהא: לא ייתכן שאנחנו נתפוס את הילד, נושיב אותו כל היום על הכיסאות, להכניס לו חומר, לתת לו עבודות.
ואסל טאהא: זה ילד בסופו של דבר, צריך לתת לו את האפשרות ואת האופציות כיצד לבלות את היום שלו, וזה צריך להיות לפי פרוגרמה, ואם אין מתקנים ואין מקומות שאפשר לספוג את כל הכח והאנרגיה של הילדים האלה, אני חושב שהתוצאות יהיו שליליות.
ואסל טאהא: לכן אני חושב, ואני דרשתי ותובע ממשרד החינוך באמת שישקיע במגזר הערבי, אם הוא באמת מתכוון לבצע יום חינוך ארוך, צריך גם לקחת בחשבון שאין מתקנים שצריך לספק להם את כל הנתונים הדרושים על מנת שזה יצליח.
ואסל טאהא: בסיכומו של דבר, יום חינוך ארוך פותח אופקים גם להסדרת הענין של המשפחות העובדות, של האימהות העובדות, של בני הזוג.
ואסל טאהא: זה נותן גם אופקים אחרים לפתח תכונות של ילדים מחוננים, לא מחוננים.
ואסל טאהא: אם זה יש לו ילד מחונן אפשר לטפח אותו, אם זה פחות גם אפשר לשלב אותו בתוך חוג מסויים בתוך בית הספר, לכן זה דרוש על מנת שנצליח, אני מדבר על המגזר שלנו, מתקנים, מתקנים אין, אין.
ואסל טאהא: אני מבקש מכל אחד שאומר שיש, שיבקר, יראה מקרוב ויחוש.
ואסל טאהא: תודה.
גילה גמליאל: תודה רבה, אני רוצה בהמשך לדברים שלך להציג לנו כאן
גילה גמליאל: את הנתונים מהמרכז למחקר ומידע של הכנסת שמהם יותר מחמש שנים לאחר תחילת יישומו של יום לימודים ארוך, נהנים ממנו רק 12% מהילדים במערכת החינוך.
גילה גמליאל: התכנית כאמור היתה אמורה להיות מיושמת במאה יישובים שנזקקו לה במידה רבה.
גילה גמליאל: כבר עם תחילתה של התכנית נשרו ממנה מספר ישובים ובמספר ישובים היישום היה חלקי ועורר קשיים.
גילה גמליאל: 10% מבתי הספר שבהם יושם החוק, נשרו בשל חלק מהנתונים שגם הצגת בפנינו, מחסור בתקציבים.
גילה גמליאל: בבתי הספר התיכוניים הוא אינו מיושם כלל.
גילה גמליאל: רק בשליש מבתי הספר, בהם יושמה התכנית, היא יושמה בהצלחה.
גילה גמליאל: נסיבות הנשירה מהתכנית מגוונות, ורובן נעוצות בהעדר תמיכה שאמורה להתבטא במשאבים נלווים מעבר לשעות ההוראה.
גילה גמליאל: מדובר בין היתר במחסור בחדרי לימוד ובמתקנים להעשרה כמו מגרשי ספורט, חדרי מחשב ומעבדות, קושי בהתארגנות להאכלת התלמידים שנשארו בבית הספר עד השעה שלוש וחצי ותנאים ירודים בבתי ספר כמו העדר מיזוג בקיץ וחימום בחורף.
גילה גמליאל: כך שאין ספק שבמידה ורוצים אכן ליישם את החוק מן הראוי לתת את הכלים הראויים והדרושים לכך.
גילה גמליאל: כם את גלית לוי מנהלת התאחדות התעשיינים בישראל, סניף ירושים.
גלית לוי: אני מצטרפת כמובן לכל הברכות ולכל הדברים שנאמרו כאן בנושא גם כאישה וגם כמנהלת בגוף ציבורי.
גלית לוי: אני רוצה אבל להתייחס לזוית מסויימת שלא דיברנו בה, והיא שנהוג בדרך כלל לכרוך את הנושא של יום לימודים ארוך לשבוע לימודים מקוצר, הווה אומר יום שישי בעצם, ועל כך גם דו"ח דוברת אני יודעת שמדבר.
גלית לוי: אני מניחה שמי שמכיר את דו"ח דוברת וזה במאמר מוסגר מחכה לרגע שהדו"ח הזה יתחיל להיות מיושם בגדול.
גלית לוי: דו"ח דוברת שדן דרך אגב גם בסוגיה הזו ומדבר בהחלט על יום לימודים ארוך, אלא על שבוע מקוצר ופה בהחלט יש פתרונות ויצטרכו להינתן פתרונות טובים ופתרונות איכותיים, בין אם זה במסגרות אחרות ובין אם זה באותה מסגרת אבל מהזוית שאני רוצה להעיר את זה, זה בעצם הזוית של הסקטור העסקי, הסקטור הפרטי שדווקא בימי שישי יש בהחלט פעילות, פעילות עסקית עניפה, פעילות פיננסית, שירותים של ייבוא-ייצוא, סחר עם מדינות העולם ולכן חשוב לי מאוד להעלות את הנושא הזה ולהזכיר שיום שישי אל לו להיות מקופח.
גלית לוי: כמובן שאחוז גדול מנשים מועסקות גם בסקטור הזה, גם בסקטור הפרטי.
רשף חן: יש גם את הענין של יום ראשון.
גלית לוי: יש גם את יום ראשון.
גלית לוי: נראה לי שיום שישי הוא משום מה, הוא הדבר הקרוב ביותר ליישום, למרות שיום ראשון זה מסיבות אחרות.
רשף חן: זה לא מסיבות אחרות, יום ראשון זה בגלל מסחור עם העולם המערבי.
גילה גמליאל: אנחנו צריכות לנעול את הישיבה, עוד מעט תיפתח מליאת הכנסת.
גילה גמליאל: אני רוצה לברך את כל מי שהגיע לכאן היום, אני רוצה לומר לכולם שבהיבט הזה מעכשיו אנחנו נעלה את הנושא לסדר היום כל פעם מחדש וננסה סביב דו"ח ועדת דוברת לאחד את שני הדברים סביב המטרה העיקרית על מנת לממש את זה בשעה טובה ומוצלחת.
גילה גמליאל: אני מאמינה שבסופו של תהליך זה יצא לפועל ועם הלחץ שלנו כפי שהעברנו הרבה דברים, גם זה יבוא לידי ביטוי.
גילה גמליאל: הבטחתי לכם על קצה המזלג על הפן השני שדיברנו עליו, בכל מה שקשור להוצאות בגין טיפול בילדים, הוצאות מוכרות.
גילה גמליאל: בענין הזה אכן היתה התנגדות מוועדת השרים.
גילה גמליאל: בעקבות זה היתה לי פגישה עם שר האוצר בנימין נתניהו, שכן מכיר בחשיבות של הכרה בהוצאות ומאז התקיימה פגישה שלי בהנחייתו עם שני נציגים מטעם משרדו על מנת למצוא את ההצעה שכן יהיה אפשר גם להעביר אותה בתקופה הקרובה.
גילה גמליאל: אנחנו מנסים לגבש הצעות.
גילה גמליאל: עכשיו אנחנו בסידרת פגישות על מנת למצוא משהו שיהיה מקובל גם עלינו אבל עצם הרעיון והעיקרון שההוצאות בגין טיפול ילדים הם הוצאות גדולות משקל שיש להם מקום למצוא ביטוי בהכרה והקלה בנושא הזה.
גילה גמליאל: אני מקווה ומאמינה שבסופו של תהליך גם נצליח לקדם גם את זה במקביל.
גילה גמליאל: תודה רבה לכולם ויום טוב.
גילה גמליאל: אני פותחת את הישיבה, ולא נמתין עוד למי שמתעכב.
גילה גמליאל: ככל שנה, אנו מקיימים בכנסת ישראל את יום הגאווה, יום לציון השוויון המיוחל גם בעניין הזה, סביב עניין קהילת ההומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרס בישראל.
גילה גמליאל: אני מבינה שמדי שנה זה הולך ונהיה יותר רגוע.
גילה גמליאל: נתבקשתי לנהל היום את הישיבה בנושא: המשפחה והזוגיות.
גילה גמליאל: מבחינתנו, זו כבר ישיבה שגרתית, וזה לא משהו שהוא שונה, מבחינתי לפחות.
גילה גמליאל: כל דבר ששמעתי שהיווה איזו שהיא אמירה נגד עצם קיום הישיבה וכל נושא ההתנגדות בעניין הולכים ונעלמים.
גילה גמליאל: לדעתי, זו חשיבות קיום הישיבות בכנסת.
גילה גמליאל: במהלך השנה האחרונה היינו בקשר רציף בוועדה עם האגודה, ועלו נושאים בכל הקשור לעניין משטרת ישראל והיחס לקהילה.
גילה גמליאל: נושא זה הגיע לטיפול מול השר צחי הנגבי, וקיבל גם את המידה הראויה של הטיפול בכל כובד המשקל.
גילה גמליאל: מכאן אנו רוצים להתקדם ולשמוע אתכם.
גילה גמליאל: תחילה, נשמע את חבריי, חברי-הכנסת רומן ברונפמן ואתי לבני, ולאחר מכן נפתח את הדיון.
רומן ברונפמן: ברצוני לברך את הוועדה, את היושבת-ראש וכמובן את נציגי הקהילה ההומו-לסבית על פתיחת חודש הגאווה שכמעט באופן מסורתי נפתח בישיבה משותפת של נציגי הקהילה והוועדה לקידום מעמד האשה.
רומן ברונפמן: לדעתי, חברת-הכנסת גמליאל צודקת לא בכל דבר.
רומן ברונפמן: נכון שיש רגיעה בהתנגדויות וירידה מסויימת בגסויות, אבל אני חייב להגיד שכנסת ישראל מפגרת אחרי המציאות הישראלית.
רומן ברונפמן: המציאות הישראלית הרבה יותר טולרנטית, סובלנית ו-GAY-FRIENDLY מאשר הכנסת, והגיע הזמן שהמחוקק יגיד את דברו.
רומן ברונפמן: אעבור ישירות לנושא הישיבה: המשפחה והזוגיות.
רומן ברונפמן: על שולחן הכנסת יש לא מעט הצעות חוק שממתינות לגיבושן ולחקיקתן, ובראש ובראשונה הצעת חוק נישואין אזרחיים שבין היתר מאפשרים נישואים חד-מיניים - הצעת חוק שלי ושל חבר-הכנסת אופיר פינס-פז, שלצערי, נפלה לפני כחצי שנה.
רומן ברונפמן: אנו מתכוונים בחורף 2004 להגיש אותה שנית.
רומן ברונפמן: הצעת חוק אימוץ יחיד הוגשה על-ידי ונתמכה על-ידי חברת-הכנסת אתי לבני, ואני מקווה שבעזרתה אנו נוכל בכל זאת לשדל את משרד המשפטים לתמוך--
אתי לבני: --אם נישאר בקואליציה.
רומן ברונפמן: --אם תישארו בקואליציה.
רומן ברונפמן: אני מאחל לכם שתישארו בקואליציה.
רומן ברונפמן: בניגוד לחברת-הכנסת גילה גמליאל, אתן רשת ביטחון לראש הממשלה כדי שהממשלה לא תיפול ואתם תישארו בקואליציה, ונעשה את מה שצריכים לעשות למדינת ישראל.
רומן ברונפמן: כוונתה של הצעת חוק אימוץ יחיד לאפשר גם לבני זוג מאותו מין - לא בחקיקה ישירה אלא בחקיקת משנה - לאמץ ילד בארץ ובחו"ל.
רומן ברונפמן: לדעתי, זה מחוייב המציאות.
רומן ברונפמן: כידוע לכם, המציאות היום היא כזו שהאימוץ מתקיים, אבל הרישום הוא של אחד מבני הזוג, ואני חושב שזה עיוות מסויים.
רומן ברונפמן: יש הצעה נוספת, לגבי פונדקאות יחיד, שמאפשרת לתא משפחתי שונה ואחר לפנות לפונדקאית ולהביא ילד לעולם.
רומן ברונפמן: אני מעמיד פה איזה שהוא אתגר מסויים בפני יושבת-ראש הוועדה, חברת-הכנסת גילה גמליאל לתמוך בהצעות האלה, גם לאור הגישה האוניברסלית לזכויות משפחתיות, זכויות יסוד בעיניי, וגם לאור הצורך האמיתי שקיים במדינת ישראל לאפשר גם למשפחות שונות, אחרות, חד-מיניות, וגם חד-הוריות, לאמץ ולהביא ילדים לעולם.
רומן ברונפמן: אני מקווה שבחזית שהולכת ונרקמת בכנסת, משנה לשנה יותר גדולה ויותר רחבה, נוכל אכן להביא זאת לחקיקה.
אתי לבני: אנו, מפלגת שינוי, רואים את עצמנו כקרובים לקהילה, ואנו ניקח חלק גדול גם במצעד הגאווה.
אתי לבני: טומי לפיד הוא הדובר העיקרי במצעד.
אתי לבני: הנושאים של הקהילה - אנו רואים את עצמנו כצינור לנסות להעבירם הן בחקיקה והן בהעלאת הנושאים לסדר-היום.
אתי לבני: כדברי חבר-הכנסת ברונפמן, החוק הראשון, שהגשתי כשנכנסתי לכנסת, היה חוק פונדקאות להורה יחיד.
אתי לבני: זה היה בעקבות המלצה של בית-המשפט העליון שההסדר לוקה ושאין שום סיבה שבאופן פיקטיבי צריכים לבוא שני בני זוג לבקש אישור לפונדקאות.
אתי לבני: החוק הזה מסתובב, וקשה קצת לעכלו, אבל אני מקווה שבתום הבדיקות והסיבוב בכל המשרדים זה כן יאושר.
אתי לבני: אנו עומדים בפני חקיקה בנושא מרשם בני זוג, וזו חקיקה שבאה לפתור את בעיית פסולי החיתון ומנועי החיתון, וזו הצעת חוק שתבוא בהסכמה בעוד כשבועיים או שלושה שבועות.
אתי לבני: אני חושבת שזו תהא גם פריצת דרך לקבל רישום בני זוג בצורה אזרחית.
אתי לבני: אומנם החקיקה הזאת לא תעסוק בבני זוג מאותו מין כי אי-אפשר היה להגיע להסכמה עם נציגי המפלגות הדתיות, אבל אני לדעתי זו פתיחת דלת גם באפשרות וביכולת בשלב הבא לאפשר רישום זוגיות של בני זוג מאותו מין.
אתי לבני: אנו, בהחלט, כתובת פה לכל הנושאים שאתם תרצו להעלות מדי פעם בפעם.
גילה גמליאל: תום ענבל, חברת ועד האגודה, בבקשה.
תום ענבל: לפני שאתחיל לדבר על הנושא של היום, ברצוני להודות לוועדה על הטיפול המסור לאורך כל השנה ובעיקר בנושא שהיה מאד חמור השנה - אלימות שוטרים, אלימות משטרתית, כלפי הומוסקסואלים באזורים שונים בארץ.
תום ענבל: בזכותכם ובעזרת
תום ענבל: כם האגודה ומטה המאבק עשו התקדמות אדירה מול המשטרה.
תום ענבל: הצלחנו להכניס לשם את הנציגים שלנו ולהתחיל תהליך הידברות שאני מקווה מאד שימשיך.
תום ענבל: אני בטוחה שהרבה מהדברים שאני עומדת להגיד פה כבר ידועים לחלקנו או לכולנו, אבל, בעצם, יש פגיעה מתמשכת, ונמשכת שנים, בזכויות בסיסיות כיום.
תום ענבל: כרגע, כבר יש מצב קיים של ילדים שנולדו במשפחות אלטרנטיביות, לאו דווקא במשפחות מהקהילה אבל גם הרבה ילדים במשפחות מהקהילה, שהם ילדים משוללי זכויות ברמות הבסיסיות ביותר.
תום ענבל: למשל: אם ילד חולה, אמו לא יכולה לקחתו מבית-הספר או למרפאה כי היא לא אמו החוקית אף שהיא מגדלת אותו מגיל אפס.
תום ענבל: יש ילדים שאומצו כחוק בחו"ל והאימוץ שלהם לא מוכר פה, והם משוללי זכויות.
תום ענבל: יש פגיעה כל התחומים של זוגיות במשפחה.
תום ענבל: זו בעצם הזכות למשפחה, שהיא זכות מאד בסיסית.
תום ענבל: בסך-הכל אנו חיים בתוך עמנו, והקהילה היא חלק מישראל ומהמדינה הזאת, וכמו כולנו אנו גדלים על ערכי משפחה, זוגיות והבאת ילדים.
תום ענבל: אם זה בסדר או לא, זה המצב.
תום ענבל: כשאנו באים לממש את הזכות המאד בסיסית הזאת, אנו נתקלים בבעיות, אם אלה בעיות של צוואות ואם אלה בעיות של ירושה שלא הולכת באופן טבעי לבן-הזוג או בת-הזוג אפילו אחרי 40 שנה.
תום ענבל: האגודה מתעסקת במקרה כזה בדיוק.
תום ענבל: כמו כן, זה כך כשאנו מדברים על מסים על ירושות ועל ביטוחי חיים.
תום ענבל: כל הדברים הכי בסיסיים, שלכל זוג הטרוסקסואלי לא מהווים כלל בעיה, אצלנו הם בעיה יומיומית.
תום ענבל: המושג "משפחה" משתנה, ומוסד הנישואין כמו שהוא היום בעייתי לא רק לקהילה, אבל כשמגיעים לדבר על הקהילה הבעיה מוחרפת.
תום ענבל: צר לי, אבל לדעתי חקיקה, שמדברת בפירוש כרגע על נישואין אזרחיים לזוגות של גבר ואשה, היא חקיקה שאולי עשויה לקבע את האפליה, ואינני יודעת אם השלב הבא אכן יגיע.
תום ענבל: אינני בטוחה שזה לא דוחק את השלב הבא לעוד כמה שנים.
תום ענבל: אלה שנים קריטיות, כי לחיות במצב כזה זה בלתי נסבל.
תום ענבל: רומן ברונפמן: האם את מתייחסת להצעה הממשלתית על רישום זוגיות?
תום ענבל: כן.
תום ענבל: לדעתי, גם כשבאים לחוקק וגם כשבאים לדון בתיקים ספציפיים שכל הזמן עולים בבתי-המשפט, אם אנו מדברים על תיקים עם ילדים צריך לחשוב לטובת הילדים, וכרגע בשם דברים כמו ערכי המשפחה אנו בעצם אנו מוצאים ילדים חסרי זכויות.
תום ענבל: אנו מוצאים ילדים שנתקלים באפליה יומיומית גם במערכת החינוך שהיא בעיה אדירה, גם במערכות הבריאות ואפילו בדברים בסיסיים כמו מתנ"סים - מה נחשב כמשפחה מבחינת זכויות להנחות בחוגים במתנ"סים, בקייטנות עירוניות.
תום ענבל: מדובר בדברים הכי בסיסיים שיש.
תום ענבל: עיריית תל-אביב היא העירייה היחידה ששינתה זאת עכשיו.
מיכאל המל: תבורך מיכל עדן.
תום ענבל: לא רק היא, אבל הם יבורכו.
מיכאל המל: מגיע קרדיט למיכל עדן, חברת מועצת עיריית תל-אביב בקדנציה הקודמת, שהעבירה זאת.
רומן ברונפמן: צריך שזה יירשם בפרוטוקול ושזה לא ייאמר בין השורות.
תום ענבל: בהרבה דברים עיריית תל-אביב והדרך שבה היא מטפלת בקהילה צריכה להיות דוגמא לא רק לעיריות אחרות אלא אולי אפילו לכנסת ולממשלה.
תום ענבל: אין סיבה שמשפחה שחיה ביחד כמשפחה שמנהלת משק בית משותף ושמנהלת את חייה כמשפחה לכל דבר תסבול מאפליה על צעד ושעל.
תום ענבל: אינני מדברת פה על דברים שהם בשמים או דברים שנתקלים בהם "פעם ב-", אלא על התפקוד היומיומי ועל האפשרות של הורה לקחת את ילדו מבית-הספר.
תום ענבל: אני מדברת על האפשרות של הורה בכלל לרשום את ילדו לבית-הספר במקרים מסויימים.
תום ענבל: שלא לדבר על אימוצים מחו"ל שאחר כך יש בעיות לפעמים עם הגיור.
תום ענבל: זו בעיה שאינני צופה שתיפתר בעתיד הקרוב.
תום ענבל: כמו כן, יש יש בעיות ברישום של זוג הורים.
תום ענבל: מעבר לזה, אם אני רוצה להרחיק קצת את החזון מהבעיות היומיומיות, וכמובן שזה בגדר חזון, על המושג "משפחה" להתרחב לא רק לטובת הקהילה אלא לטובת המדינה כולה, האנשים כולם, שהופכים את אורח חייהם לשונה.
תום ענבל: עם זאת, גם באורח חיים חדש ושונה, משפחה חדשה, מושג ה"משפחה" נשאר מרכזי אבל המשפחה הזאת שונה.
תום ענבל: אני מדברת על זוג לסביות שהן הורוֹת ביחד עם הומו, והם שלישיה, ומנהלים משק בית משותף או נפרד, אבל יש להם אחריות משותפת לילד, ויש לילד הזה שלושה הורים - כן ירבו.
תום ענבל: יש ילדים שכיום אין להם גם אחד.
תום ענבל: אין אפשרות לממש כל הסדר אלטרנטיבי אלא בעזרת חוזים והסדרים שלא תמיד עומדים במבחן החוק.
תום ענבל: יש יותר ויותר אופציות כאלה למשפחות.
תום ענבל: יש אנשים שמביאים ילד לבד, ויש אנשים שמביאים שני זוגות ביחד.
תום ענבל: יש ילדים גרושים שיש להם שני זוגות הורים.
תום ענבל: בבואכם לחוקק חוקים, כדאי עכשיו להתחיל לחשוב מעבר לזוגיות על ה"משפחה" כמושג כולל וכמושג שככל שהוא מרכזי הוא משתנה.
תום ענבל: כדי לשמור דווקא על מוסד המשפחה ודוקא על הערך שלו בחברה, צריך לדאוג, מבחינה חוקית, לְמשפחה מכל סוג.
גילה גמליאל: שאלה שאולי תישמע לא פופולרית מספיק: לְמה את היית מצפה במצב של שלישיה: אב ושתי אמהות?
גילה גמליאל: איך היית רוצה שמבחינת המחוקק ניתן יהיה להגדיר זאת בחוק?
גילה גמליאל: סתם הגדרתי זאת, כי באותו רגע עברה בי מחשבה בכל מה שקשור לביגמיה בדרום.
גילה גמליאל: איך אתם מצפים מהמחוקק להתייחס למקרה כזה?
גילה גמליאל: איך את היית רוצה לראות זאת מעוגן מבחינת החקיקה?
תום ענבל: אינני משפטנית.
תום ענבל: יונתן ברמן, שהוא כן משפטן, אולי יוכל להתייחס לזה.
גילה גמליאל: הרעיון הוא שנקיים פה דיון, ולאו דווקא שרק אתם תדברו.
גילה גמליאל: בכוונה ארצה תמיד להקשות בעניינים האלה, כדי שהנושא גם יתפתח לאיזה שהם כיוונים.
תום ענבל: בעניין הורות משותפת של יותר משני אנשים לדעתי צריך להגיע לאיזה שהוא הסדר שיכיר בהורות ובאחריות המשותפת שיש להם לגבי הילד.
תום ענבל: זה פחות מסובך מאשר נושאים יותר מורכבים של זוגיות אלטרנטיבית או חיי משפחה אלטרנטיביים בין אנשים בוגרים.
תום ענבל: אבל, בכל מקרה שבו מעורבים ילדים, ברגע שזה מוגדר, הרבה פעמים אפילו לפני לידת הילד, באיזה שהוא חוזה שכולם מכריעים בצורה שווה לרווחת הילד, לגידולו, לחינוכו, אני חושבת שצריך להכיר בכולם כהורים.
תום ענבל: צריך להוסיף עוד משבצת של הורה.
גילה גמליאל: אני חושבת שזה נושא שקצת קשה לקלוט אותו.
אתי לבני: מה קורה אם זה בקומונה ויש עשרה הורים וכולם רוצים לגדל את כל הילדים ביחד?
אתי לבני: אני חושבת שאנו קצת סוטים.
אתי לבני: אפשר לעשות חוזים ולקבל אחראויות, ומבחינה משפטית זה מוכר.
תום ענבל: מבחינה משפטית, הרבה מהדברים לא מוכרים.
תום ענבל: כמובן שאולי קודם באמת צריך לנסות לתת זכויות שוות.
גילה גמליאל: כדאי שנחלק את הדיון לשני חלקים, כדי שננסה לצאת מכאן עם דברים פרודוקטיביים: עניין הזוגיות בנפרד, ועניין ההורות, האימוץ, הפונדקאות וכל המונחים האלה בנפרד.
גילה גמליאל: ננסה לנתב את הדיון כך, וזה יהיה הרבה יותר כל.
גילה גמליאל: אפשר להסכים על חלק מהדברים מצד אחד, ולא להסכים על דברים מהפן האחר.
גילה גמליאל: אנו נראה למה כן אפשר כאן להגיע בהסכמה בתום הישיבה.
תום ענבל: לכן, אמרתי בתחילת דבריי שזה חזון לעתיד.
תום ענבל: אלה דברים שאולי כדאי להתחיל לתת עליהם את הדעת.
תום ענבל: אלה דברים שאולי כדאי להתחיל להסתכל מסביבנו ולראות איך מוסד המשפחה משתנה, כדי לא להיות מופתעים עוד 5-10 שנים ממצבים שייווצרו.
תום ענבל: כרגע, הבעיות האקוטיות הן לתת זכויות שוות לזוגות שאינם הטרוסקסואלים.
תום ענבל: כרגע, העניין האקוטי הוא לתת זכויות שוות לילדים שלא נולדו להטרוסקסואלים.
תום ענבל: כרגע, אלה העניינים הדוחקים.
תום ענבל: אינני מתכוונת עכשיו שבאמת נפתח דיון על גורל שלישיות, אבל זה כן דבר שאני חושבת שצריך לזכור.
גילה גמליאל: סער נתנאל, חבר מועצת העיר ירושלים, בבקשה.
סער נתנאל: אני למוד כנסים בשנים האחרונות, ואני מקווה שהכנס המצומצם היום בחדר הצדדי לא מלמד על הבאות.
גילה גמליאל: כל ישיבות הוועדה מתקיימות כאן, אבל בבניין החדש זה יהיה אחרת.
סער נתנאל: קצת אעכיר שמחות היום.
סער נתנאל: לגבי נושא הדיון עצמו, ב-20 השנים האחרונות, מ-1988 ועד היום, חלה מהפכה של ממש בזכויות לקהילה ההומו-לסבית, בי וטרנס.
סער נתנאל: אין ספק שאחת המהפכות בחברה הישראלית היא באמת בנושא הזה.