GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סער נתנאל: יחד עם זאת, בשנים האחרונות, נראה לי שאם ישראל היתה מדינה עד לא מזמן שנחשבה כמתקדמת כלפי זוגות וכלפי הומואים ולסביות, בי וטרנס, הרי שבשנים האחרונות יש איזו שהיא נסיגה.
סער נתנאל: אם בהתחלה היינו במקום טוב באמצע יחסית למדינות אירופה, מערב-אירופה, יש כאן איזו שהיא נסיגה לאחור.
סער נתנאל: כיום, קצת הידרדרנו במקום ומדינות אחרות התקדמו וחוקקו חוקים מתקדמים אחרים שהכירו בזוגיות ההומו-לסבית והמשפחה ההומו-לסבית, ואילו ישראל נשארה קצת מאחור.
סער נתנאל: השאלה היא: למה לזה קרה?
סער נתנאל: מכיון שאנו אולי חשבנו תמיד לתומנו שאבן הנגף העיקרית היא היעדר המפלגות החרדיות והמפלגות הדתיות.
סער נתנאל: סוף-סוף יש כאן קואליציה שיש בה מפלגות חרדיות.
סער נתנאל: אם התזה הקודמת שלנו לא היתה נכונה, זו שאלה.
סער נתנאל: האם הבורות והדעות הקדומות כלפי הומואים ולסביות, בי וטרנס אינן נחלתם רק של הדתיים והחרדיים?
סער נתנאל: האם הן נחלת עוד אוכלוסיות בחברה?
סער נתנאל: מדוע לא מתאפשרת כרגע איזו שהיא התקדמות מסויימת במצב החוקי כלפי הומואים ולסביות?
סער נתנאל: בנאום הקצר הזה ובדבריי הקצרים ודאי לא אצליח לענות על שאלה זו, ואני רק מציג אותה.
סער נתנאל: אני מקווה שזה אכן ישתנה.
סער נתנאל: אני מקווה שהכירסום בזכויות האדם ואזרח בכלל, שאני מרגיש שהחברה הישראלית עוברת - אולי כתוצאה מהאלימות בשטחים, שאין מה לעשות והיא מחלחלת אולי גם לחברה הישראלית - יירד, והמודעות שלנו לזכויות אדם ואזרח, ולא רק של הומואים ולסביות, תגבר, כי נראה לי שאנו מתעסקים אולי בשנים האחרונות בדברים אחרים ואת זכויות האדם האזרח קצת שכחנו.
סער נתנאל: רק כדי להדגים לכם שהמצב לא כל כך סוגה בשושנים, כמו שאנו חושבים, נדבר על העיר ממנה אני בא ואני חבר מועצה בה - ירושלים.
סער נתנאל: אני חבר מועצה שנה ראשונה מסיעת מרצ, והשנה הזאת הדגימה לכולנו שירושלים היא אכן לא תל-אביב ואני מאד מקווה שגם לא ישראל.
סער נתנאל: מצעד הגאווה השנה בירושלים עבר ברעש גדול מאד.
סער נתנאל: הוא זכה לפשקווילים שהזכירו את הפרוטוקולים של זקני ציון - פשקווילים של שנאה בכל העיר נגד "הבית הפתוח", נגדי באופן אישי, שפירסמו את מספרי הטלפון שלי בביתי, וקיבלתי הרבה מאד איומים.
סער נתנאל: עיריית ירושלים עשתה ככל יכולתה להתנגד למצעד הגאווה בדרכים כשרות ובדרכים לא-כשרות.
סער נתנאל: הם ניסו לחבל במצעד, הם לא תלו את הדגלים ועשו את הכל.
סער נתנאל: את דגלי הגאווה, הדגלים הצבעוניים, דגלי ה-RAINBOW, של הקהילה ההומו-לסבית בי וטרנס עיריית ירושלים סירבה לתלות, אבל את הפשקווילים שכללו שיטנה והסתה היא השאירה.
סער נתנאל: אני חושב שזה מצב שצריך להדאיג את כולנו.
סער נתנאל: כנס, שרציתי לעשות באולם מועצת העיר לכבוד חודש הגאווה, נדחה על-ידי העירייה.
סער נתנאל: העירייה סירבה לארח את הכנס הזה באולם המועצה בטענה שזה סמל ושזה לא קשור לירושלים.
סער נתנאל: רק כשאיימתי בבג"ץ, העירייה נכנעה, וביום חמישי הבא, 24 בחודש, יתקיים הכנס לכבוד קבלת פנים ליום הגאווה בשיתוף "הבית הפתוח" וארגונים נוספים בישראל.
סער נתנאל: כולם מוזמנים, והכנס פתוח לציבור.
סער נתנאל: זו הזדמנות להזמין את כל הנוכחים.
סער נתנאל: ביום חמישי הבא, 24 בחודש, יתקיים כנס באולם מועצת העיר.
סער נתנאל: אני מקווה שהנצחון הזה ילמד אותנו לבאות.
סער נתנאל: אני מניח שהדוברים האחרים יתייחסו לזה.
סער נתנאל: בשנה הבאה אמור להתקיים בירושלים מצעד הגאווה העולמי, וצריך להבהיר לעיריית ירושלים ולכל ההומופובים - וזה לא מאבק רק שלנו, של הקהילה ההומו-לסבית, אלא מאבק של כל מי שירושלים חשובה לו וכל מי שהוא שוחר זכויות אדם ואזרח - שמצעד הגאווה העולמי ומצעד גאווה בכלל הוא ברכה לעיר והוא מביא שגשוג לעיר.
סער נתנאל: באיזה שהוא מקום זהו יום של שפיוּת ויום של פלורליזם בעיר שהיא לא כל כך תמיד יודעת סובלנות מהי.
סער נתנאל: אני מקווה שכל הנוכחים כאן, חברי-כנסת, יבהירו לעיריית ירושלים שהיא צריכה לעשות הכל כדי לסייע למצעד ולא לחבל בו.
סער נתנאל: אני בטוח שעוד נידרש לנושא הזה.
גילה גמליאל: חגי אלעד, יו"ר "הבית הפתוח" בירושלים, בבקשה.
חגי אלעד: תודה על הישיבה הזאת, ותודה לחברי-הכנסת הנוספים שנמצאים כאן.
חגי אלעד: תודה לחבר-הכנסת ברונפמן במיוחד על סיועו בשבועות האחרונים בהתמודדות לא פשוטה מול העירייה, וגם לחבר-הכנסת מסיעת שינוי, רשף חן, שגם הוא סייע לנו.
חגי אלעד: אוסיף בקצרה לדברי חבר המועצה.
חגי אלעד: סער נתנאל דיבר מאד בצדק ובצורה מאד משכנעת ונכונה על הצדדים הציבוריים של אירועי הגאווה בירושלים, והישיבה הזאת היא גם בסימן של משפחה.
חגי אלעד: עוד לפני שמגיעים לצד הציבורי ולאופציה בכלל להקים משפחה, צריך שיהיו אנשים שבכלל יאמינו שיש להם אופציה בחייהם להיות מי שהם ולחיות חיים גלויים ופתוחים אפילו בעיר כמו ירושלים.
חגי אלעד: בין היתר, כדי שזה יקרה, חשוב מאד שיהיו מצעדי גאווה.
חגי אלעד: השאלה הזאת עדיין נשאלת בישראל, ואי אפשר להתראיין עדיין בתקשורת בארץ בלי שתהיה השאלה: למה אתם צריכים מצעד גאווה בירושלים?
חגי אלעד: לא מספיק שהומואים ולסביות ירגישו בנוח לחיות ולהיות מי שהם בעיר כמו תל-אביב או במקומות אחרים בארץ.
חגי אלעד: אנו גרים בירושלים, והלגיטימיות של החיים שלנו נכונה וראויה בכל מקום וגם בעיר הקודש.
חגי אלעד: אנו מפליגים רבות במצעד הגאווה, אבל הוא נותן לאנשים את ההזדמנות לצאת מהארון.
חגי אלעד: אתן דוגמא לשני אנשים שניצלו את המצעד האחרון כהזדמנות לצאת מהארון.
חגי אלעד: אחד מהם הוא בחור דתי שהגיב בפורום באינטרנט בעקבות המצעד ואמר: "לא יכולתי להשתתף במצעד, אבל הלכתי למדרכה לצידכם, ובזכות מה שראיתי ביום הזה, השמחה ואת החיים של האנשים מחוץ לארון, אני מאמין שגם בשבילי יש איזו שהיא אופציה בעתיד".
חגי אלעד: איש אחר שניצל את המצעד הזה כדי לצאת מהארון הוא כמובן אורי לופוליאנסקי, שמי שחשב או האמין להבטחות הבכירות שלו על ראש עיר פלורליסט שיכול להיות ראש עיר של כולם בלי קשר לאמונתו - יצא המרצע מהשק.
חגי אלעד: אם היו עוד איזה שהן אשליות על עקרונותיו האמיתיים של ראש העיר, לצערנו הרב, כולן התפוגגו.
חגי אלעד: אישית, אינני סבור שיש איזו שהיא סתירה בין היכולת להיות יהודי מאמין, יהודי אורתודוכסי, לבין תפיסת עולם פלורליסטית.
חגי אלעד: לא זה העניין.
חגי אלעד: אין סתירה בין יהדות לזכויות אדם, ואין סתירה בין יהדות לפלורליזם.
חגי אלעד: אבל, השאלה היא איזה סוג של יהדות, מהי האמונה וגם מה הם יכולת הביצוע והרצון האמיתי של האיש העומד בראש עיריית ירושלים.
חגי אלעד: עצוב מאד לראות שבמקום ראש עיר פלורליסט, ראש עיר שבאמת מחוייב לקדם את האינטרסים בראש ובראשונה של העיר ולתת שירותים שויוניים והוגנים לכל תושבי ירושלים, מכהן בראש עיריית ירושלים היום אדם שבינו לבין שירות האינטרסים של העיר ירושלים- - -
גילה גמליאל: כרגע, איננו דנים עליו, אבל הפואנטה הובנה.
גילה גמליאל: אם אפשר, תתקדם בדברים.
חגי אלעד: ניקח זאת אולי גם קדימה לכיוון שסער נתנאל הזכיר.
חגי אלעד: לופוליאנסקי עצמו חתם אולי את הדיון בשאלת המצעד בהתבטאות המאד יפה: "ניסיתי למנוע את המצעד, ונכשלתי".
חגי אלעד: אני מבין שיש יומרות בכל מיני מקומות אולי לחבל באירועי הגאווה העולמיים שיהיו בשנה הבאה, באוגוסט 2005.
חגי אלעד: אנו לא לבד במאבק הזה.
חגי אלעד: חשוב שגם בעתיד לא נהיה לבדנו במאבק הזה.
חגי אלעד: באמת התפיסה של אירועי הגאווה בירושלים ובמיוחד של האירועים בקיץ הבא - צריך שהיא תהיה ראיה שמעוגנת במאבק על דמותה של העיר ירושלים ובמאבק על הדמוקרטיה בישראל.
גילה גמליאל: בדיוק הזכרת את שם חבר-הכנסת רשף חן לטוב, ועתה הוא הגיע.
גילה גמליאל: חבר-הכנסת רשף חן, ציינו כאן שסייעת בידם בכל מה שהיה קשור במאבק מול מר לופוליאנסקי.
גילה גמליאל: אביב נטר, מהמועצה הפוליטית לזכויות קהילת הלהט"ב, בבקשה.
אביב נטר: כבוד היושבת-ראש, חברי-הכנסת, בוקר טוב וחג אהבה שמח.
אביב נטר: בחרתי בבמה מכובדת זו כדי להציג לראשונה את דו"ח כרטיס ורוד של שנת 2003, שהוא השלישי ברציפות שמוציאה המועצה לזכויות הקהילה של להט"ב, עם שבי גטניו ועמית שאנן שהם חברי ועד המועצה.
אביב נטר: הדו"ח סוקר את שנת 2003 בכנסת ישראל בכל הנוגע לקהילה.
אביב נטר: ברשותכם וברשותכן, אציג כמה נקודות מהדו"ח.
אביב נטר: הדו"ח נפתח, כמובן, בהתייחסות לבחירות שהיו בראשית 2003, בעקבותיהן נאלצנו להיפרד מכמה חברות וחברים שראוי לציינם.
אביב נטר: הראשונה היא, כמובן, חברת-הכנסת לשעבר, והיום סגנית ראש עיריית תל-אביב, יעל דיין - מי שהובילה את המאבק נאמנות במשך כ-12 שנה, יושבת ראש הוועדה לזכויות קהילת ההומואים והלסביות לשעבר.
אביב נטר: עוד נפרדנו מחבר-כנסת הומוסקסואל מוצהר ראשון, עוזי אבן, שאומנם כיהן כהונה קצרה במיוחד אך סימלית מאד.
אביב נטר: כמו כן, נפרדנו מחברות-הכנסת לשעבר נעמי חזן ותמר גוז'נסקי, שהיו כתובת לארגוני הקהילה.
אביב נטר: אנו מציינים בסיפוק את הצטרפותם של חברי-הכנסת החדשים, אילן ליבוביץ, רשף חן ואורית נוקד, וחברי-הכנסת הותיקים יותר, זהבה גלאון, קולט אביטל ורומן ברונפמן, שהיו נבחרת מגישי הצעות החוק להשוואת זכויות קהילת הלהט"ב.
אביב נטר: נתון מעניין שעולה מכרטיס ורוד 2003 הוא שבשנה שחלפה - ההתייחסות היא עד סוף דצמבר - הגענו למספר שיא של הנחת חוקים על שולחן הכנסת: 19.
אביב נטר: מתוכם הגישה מפלגת העבודה 5 חוקים, שינוי - 7 חוקים, וגם סיעת מרצ-יחד הגישה 7 חוקים.
אביב נטר: חישובי ימין ושמאל שעשינו בעבר הופכים להיות פחות ופחות רלוונטיים, כאשר, לשמחתנו, המאבק מתחיל לחצות קווים.
אביב נטר: לצערנו, עדיין לא ראינו הצעות חוק ביוזמת ח"כ מסיעת הליכוד, אולם ניתן למצוא חברי-כנסת משורות הליכוד שחתומים על הצעות החוק האלה ומצביעים בעדן.
אביב נטר: עוד מהדו"ח: בסיכום השנה ניתן להבחין כי בשנה האחרונה התקיימה בוועדה זו, הוועדה לקידום מעמד האשה, דיון אחד בנושא הקהילה, ומדובר בדיון חגיגי לפני שנה, לעומת חמישה דיונים בשנה שקדמה לה.
אביב נטר: אנו סבורים שאחת הסיבות לכך היא אי-הקמתה של ועדת המשנה לזכויות הקהילה חרף הפצרותינו.
אביב נטר: הדיון החגיגי בכל חודש יוני הינו חשוב וסמלי, אך בד בבד חשוב לקדם נושאים שעל סדר-היום וגם להרים קול צעקה כשגוברים גילויי ההומופוביה.
אביב נטר: אולי זה הזמן להזכיר את בקשת המועצה לזכויות קהילת הלהט"ב לקיים בוועדה דיון בנושא אימוץ ילדים.
אביב נטר: אנו עדיין ממתינים לתשובה מהוועדה, ומבקשים לקיים את הדיון עוד השנה.
אביב נטר: לסיכום: דו"ח כרטיס ורוד 2003 מבקש לשים קץ לויכוחים המיותרים בין תנועת מרצ-יחד לבין תנועת שינוי, שהתווכחו ביניהן, בבחירות האחרונות, מי מהן מחוייבת יותר לקידום קהילת הלהט"ב.
אביב נטר: על-פי הדו"ח, ויכוחים אלה רק פוגעים במאבק.
אביב נטר: הוא גם הוכיח שאין מקום לויכוחים האלה.
אביב נטר: יש הרבה מקום לכולם.
אביב נטר: עם זאת, המועצה קובעת כי יש מקום להקמת גוף מתאם בין התנועות שגייסו את מירב הכוחות בכנסת למען העברת חוקים, העלאת נושאים לדיון ועוד.
אביב נטר: בחודשים הקרובים תשקוד המועצה על הקמת גוף מתאם כזה, ונשמח אם סיעות נוספות יצטרפו אליו, בין אם זו סיעת העבודה ואולי אפילו מפלגתך, חברת-הכנסת גמליאל, הליכוד.
גילה גמליאל: אני חושבת שעצם הכניסה כרגע למפלגות, סיעות וכיוצ"ב חסרת רלוונטיות מעצם זה שאני יו"ר הוועדה וגם מתוך זה שמשנה שעברה אנו דנים בסוגיות האלה.
גילה גמליאל: יחד עם זאת, אינני רואה כינוס של ישיבות כאינדיקציה בכלל לפעילות: לא של הוועדה ולא של החברים בה.
גילה גמליאל: בזמנו, נציגי הקהילה ביקשו ממני לכנס ישיבה בנושא האלימות, והשבתי: "אפשר לכנס ישיבה.
גילה גמליאל: מה התוצר?".
גילה גמליאל: את כל פעילותי בכנסת בוחנת לפי מבחן התוצאה.
גילה גמליאל: אמרתי אז: "אם רוצים לעשות רק הדים ורעש, אין בעיה.
גילה גמליאל: אפשר לכנס ישיבות ולדבר עליהן עד מחר".
גילה גמליאל: ראיתי לנכון את הדרך לפתרון הבעיה היא שונה, ואני חושבת שגם התוצאות דיברו בעד עצמן.
גילה גמליאל: אם האינדיקציה עבורכם היא לכנס ישיבה, אפשר לכנס ישיבה מדי שבוע.
גילה גמליאל: זה 'סבבה', ואפשר לשבת כאן ולדבר עד מחר.
גילה גמליאל: זו לא המטרה, ולכן אני חושבת שההערה אינה במקומה.
גילה גמליאל: יותר מזה, לגבי נושא הישיבה - אימוץ - לא שאני יודעת שהוגשה בקשה לפני דור ולא קיבלה התייחסות.
גילה גמליאל: נאמר ע"י מנהלת הוועדה, שנמצאת כאן, שהנושא יידון היום.
גילה גמליאל: היום מדובר על נושא המשפחה.
גילה גמליאל: אין טעם לכנס ישיבה חודש קודם.
גילה גמליאל: אם אנו מציגים את הנתונים והרעיון הוא שיצטרפו כמה שיותר אנשים, מן הראוי גם להציג את הדברים לא בצורה כפי שהם הוצגו כאן היום.
גילה גמליאל: נתקדם בישיבה.
זהבה גלאון: ברצוני לברך את כל הנוכחים.
זהבה גלאון: ברצוני לברך את יושבת-ראש הוועדה שממשיכה מסורת מפוארת בנושא הזה.
זהבה גלאון: כל פעם מחדש אני חושבת שהנה עברה עוד שנה ועוד שנה, ואנו יכולים לדבר על עשייה קונקרטית וספציפית, וכל פעם מחדש אני נדרשת לכך שבמשך עשור או יותר מעשור אנו מתכנסים כאן בכנסת ונדרשים בסופו של דבר לאותם נושאים שהם בתחום של דעות קדומות, סטריאוטיפים והומופוביה.
זהבה גלאון: שמענו עכשיו את סער נתנאל, ואינני רוצה לחזור על מה שהוא תיאר ועל מה שעבר בירושלים.
זהבה גלאון: ירושלים היא עיר קשה.
זהבה גלאון: אבל, קל וחומר שבעיר כל כך קשה יש חשיבות לכך שקבוצת אנשים מחליטה ראשית - שהיא רוצה לצעוד, שנית - כחבר מועצת עיר זה כלל לא משנה מאיזו מפלגה ולמי שייכת הרשות.
זהבה גלאון: יושבת-ראש הוועדה אמרה בצדק שהמאבק לטובת הקהילה הוא מאבק חוצה מפלגות.
זהבה גלאון: לכן, בעיניי, זה מחפיר.
זהבה גלאון: לדעתי, צריך לצאת מכאן שדר ומסר לראש העיר, ואולי אפילו כתוב במכתב מהוועדה לראש העיר, שאנו מוצאים חשיבות גדולה מאד לכך שבעיר ירושלים מתקיים מצעד הגאווה ושאפשר יהיה לזמן את מועצת העיר לקיים דיונים בנושאים שמטרידים את הקהילה.
זהבה גלאון: מדובר ביום חג.
זהבה גלאון: אני חושבת שזה שדר מאד חשוב של הוועדה.
זהבה גלאון: אם כולנו יכולים להתכנס, בעיניי יש לזה חשיבות גדולה מאד.
זהבה גלאון: אני אומרת זאת, כי אני פותחת היום את העיתון וכל פעם יש גימיק.
זהבה גלאון: אינני יודעת מי הספיק לראות את "ידיעות אחרונות".
זהבה גלאון: ידעו שהישיבה מתכנסת היום, וכל פעם יש את הגימיק התורני - ואולי זה לא תורני תרתי משמע - כלומר זה אותו אחד: חבר-הכנסת נסים זאב.
זהבה גלאון: שוב, אומרים מה דעתו.
זהבה גלאון: כאילו די כבר.
זהבה גלאון: זה לא מעניין ואין עניין.
זהבה גלאון: שאלו אותי האם אני רוצה להגיב בהקשר אחר, ואמרתי: "זה כבר לא מעניין.
זהבה גלאון: לדעתי, אנו כבר לא צריכים להתייחס לזה".
זהבה גלאון: אבל, שוב, זה מעיד על איזה שהם בערות וחשיכה.
זהבה גלאון: אני אומרת זאת, כי מרבית חברי-הכנסת לא חושבים כך, ומרביתם, לדעתי, מחוייבים למאבק.
זהבה גלאון: אביב נטר, אינני בעד להקים גופים מתאמים.
זהבה גלאון: תמיד זה סירבול וכו'.
זהבה גלאון: לגבי הבעיות מול שינוי ויחד, אתה צריך להפנים שאנו ב"יחד" ואנו כבר לא מרצ.
זהבה גלאון: אני חושבת שזה יהיה מאד נכון, ואני מייחסת לזה חשיבות דווקא בגלל שיושבת-ראש הוועדה היא מהמפלגה השלטת, מהקואליציה, וזו בעיניי חשיבות גדולה מאד, שהדבר הזה יבוא גם דרך הממשלה ויקבל גיבוי באמצעות הנציגים בקואליציה.
זהבה גלאון: אנו נמשיך לזנב בהם, ולצערי זהו תפקידנו כרגע.
זהבה גלאון: זהו המשחק הפוליטי.
זהבה גלאון: היושבת ראש גילה גמליאל, אני חושבת שכן יהיה נכון שבאיזה שהוא שלב תוקם ועדת משנה לנושא.
גילה גמליאל: אני נגד ועדות משנה, אבל חברת-הכנסת אתי לבני תהיה עוד מעט יו"ר ועדה, ואם היא תחליט על ועדות משנה, בבקשה.
גילה גמליאל: אין ועדות משנה בכלל בשום נושא ועניין.
גילה גמליאל: הסברתי זאת מאתיים פעם, ואומר זאת שוב.
גילה גמליאל: בשום נושא ועניין אין ועדות משנה.
גילה גמליאל: זו התפיסה שלי לגבי הוועדה.
זהבה גלאון: לא ידעתי שזו קונצפציה.
זהבה גלאון: זו קונצפציה של הוועדה.
זהבה גלאון: אני מכבדת זאת.
גילה גמליאל: בקרוב נתחלף, בתחילת המושב הבא, ויושבת-ראש הוועדה תהיה חברת-הכנסת אתי לבני, וזה עניין של מדיניות.
גילה גמליאל: יהיה מה שהיא תחליט.
דובר: מהי הסיבה לכך שאת מתנגדת?
גילה גמליאל: בפעם הקודמת היו תת-ועדות, ואליהן היה מגיע רק יו"ר התת-ועדה ולוועדות לא מגיעים בכלל.
גילה גמליאל: עם כל הכבוד, להפוך את הוועדה לתת-ועדה - אינני רואה בזה- - -
רשף חן: לכלל הוועדה מגיעים שלושה, והשאלה היא כמה יגיעו לוועדות משנה.
דובר: אבל, יש בזה סוג של אמירה.
זהבה גלאון: זו קונצפציה לא רק לגבי העניין הזה.
גילה גמליאל: זה לא רק לגבי הקהילה אלא לגבי כל נושא.
גילה גמליאל: אנו דנים בכל הנושאים.
גילה גמליאל: יש רבים שאוהבים לדבר, ומבחינה הסברתית הם עושים עבודה מצויינת.
גילה גמליאל: אם תבחן הלכה למעשה מה התקדם במהלך תקופות הדיבורים האלה, לא תראה כל כך הרבה התקדמות.
גילה גמליאל: אינני נוקטת בגישות האלה בשום דבר ועניין לגבי הוועדה שלי.
גילה גמליאל: אם נבחן את השנה האחרונה, נראה הרבה הישגים בהרבה תחומים.
גילה גמליאל: אני טוענת שאחת הסיבות לכך היא בדיוק זה שחבריי לוועדה מגיעים לכל ישיבות הוועדה, וכל אחד שרואה לנכון לעסוק בנושאים מסויימים - נניח חבר-הכנסת רומן ברונפמן רואה חשיבות עליונה בנושא שעולה היום לסדר-היום - יגיע לכל הישיבות גם אם הם בוועדה או בתת-ועדה.
גילה גמליאל: אם חבר-הכנסת ברונפמן ירצה ליזום ישיבות, כמה ישיבות שהוא ירצה ליזום הוא יקבל בהן ביטוי.
גילה גמליאל: לא יהיה פה חבר-כנסת אחד, שיאמר שהוא רצה לקיים ישיבה של הוועדה בנושא כלשהו וזה לא עלה לדיון.
גילה גמליאל: זה עניין של מדיניות של איך אני רואה לנכון לפעול כיושבת-ראש הוועדה.
גילה גמליאל: תהיה יושבת-ראש אחרת ותראה לנכון לפעול אחרת, בבקשה.
אתי לבני: אני באה מוועדת החוקה, ויש רק חבר-כנסת אחד שיושב בנושא חשוב מאד: מימון טרור.
אתי לבני: כאן יש חמישה חברי-כנסת.
אתי לבני: היו"ר גילה גמליאל: נכון.
אתי לבני: לכן, אני נגד.
זהבה גלאון: אני מכבדת את עמדת יושבת-ראש הוועדה.
זהבה גלאון: זו פררוגטיבה מוחלטת.
זהבה גלאון: אני מקווה שאצליח ללחוש באוזנה של היושבת-ראש הבאה.
זהבה גלאון: אינני מתווכחת.
זהבה גלאון: זה קונצפציה.
זהבה גלאון: כרגע, אני מדברת רק על הנושא שאנו דנים בו עכשיו, ויכול להיות שזה נכון לתחומי עבודה, יש אלף ואחד נושאים.
זהבה גלאון: אני חושבת שבנושא הספיציפי במקום להקים גופים מתאמים וכו' יש עניין של השדר שהכנסת אומרת - וזה עניין של טעם - "אנו מייחדים ועדה או תת-ועדה, או איך שיקראו לזה, לנושא שהוא עדיין נושא רגיש בקרב אוכלוסיות רבות.
זהבה גלאון: זה עדיין נושא שלא מקבל מענה לצרכים המיוחדים".
זהבה גלאון: עלו כאן נושאים, ולא אחזור על מה שעלה כאן.
זהבה גלאון: אשמח, אם יושבת-ראש הוועדה הבאה שתיכנס תשקול זאת.
זהבה גלאון: אני מציעה לכם להפציץ אותה בטלפונים.
זהבה גלאון: אני שוב מברכת, כי המלאכה רבה, וכולנו שותפים למאבק.
דובר: אולי נשמע מה דעת יושבת-הראש הבאה של הוועדה.
גילה גמליאל: אולי אמשיך לנהל את הישיבה?
גילה גמליאל: זה ממש לא רלוונטי לצורך העניין.
רשף חן: אני מתנצל על כך שהגעתי רק עכשיו.
רשף חן: אומר משהו מבנה לגבי הוועדה לקידום מעמד האשה ותפקידה בטיפול בקהילה ההומו-לסבית.
רשף חן: יש ויכוח בכנסת על העניין הזה.
רשף חן: אני מחזיק, באופן נחרץ, בדעה שנושא זה שייך לוועדה הזאת, מפני שאני רואה את מנדט הוועדה הזאת כעוסקת בכל אדם, יהא מינו אשר יהא, אשר מופלה בשל מיניותו.
רשף חן: הכותרת היא "הוועדה לקידום מעמד האשה", אבל אני רואה בזה ועדה שעוסקת באפליית אנשים בשל מיניותם, וזה הקשר של הקהילה ההומו-לסבית לוועדה הזאת.
רשף חן: בנוסף, אם בוחנים את הבעיות לגופן, הדומה כל כך רב שזו היתה ממש איוולת אם הוועדה הזאת לא היתה לוקחת את הדבר הזה לטיפול.
אתי לבני: איזו ועדה אחרת יכולה לעסוק בזה?
רשף חן: יש על זה ויכוחים מתמידים.
רשף חן: לכן, עשו נכון מאד יושבות-ראש הוועדות הקודמות שטיפלו בנושא הזה, ועושה נכון חברת-הכנסת גילה גמליאל, ואני בטוח שגם חברת-הכנסת אתי לבני תעשה נכון, כאשר הנושא הזה ימשיך להיות נושא מרכזי מאד בוועדה הזאת.
רשף חן: לדעתי, ציון יום הגאווה הבין-לאומי הוא לחלוטין במקומו, מפני שהמאבק שאותו אנו מנהלים בעניין הזה הוא באמת הזכות של כל אדם במדינה הזאת - בהקשר הזה של הומואים, לסביות, טרנסג'נדרס וכל מי שמיניותו שונה ממה שמקובל לחשוב שזה הרגיל והמקובל - לחיות את חייו כפי שהוא רוצה, בלי שום צורך: לא להתבייש, לא להתחבא, לא להכחיש ולא להסתתר, אלא לומר: "הנה, זה אני" ושלום על ישראל.
רשף חן: אין פה שום דבר מיוחד.
רשף חן: למעשה, הטוב ביותר יהיה, אם נצליח להגיע למצב - והדרך עדיין רחוקה מאד - כמו שהאמריקאים אומרים: "נעבוד את עצמנו מחוץ לעבודה".
רשף חן: כלומר, למעשה, זה יהיה כל כך מובן מאליו לכלל האוכלוסיה שלא יהיה צורך יותר לדבר על יום גאווה או על כל מלחמה אחרת בעניין הזה.
רשף חן: האוייב של כל מי שנושא השויון חשוב לו הוא, כמובן, השמרנות האפלה.
רשף חן: לצערי הרב, השמרנות האפלה חזקה מאד במדינת ישראל, ויש לה שורשים עמוקים מאד בתרבות שלנו, בתרבות הדתית ובתרבות החילונית.
רשף חן: צריך שלא תהיה פה איזו שהיא טעות לחשוב שהעולם החילוני משוחרר משמרנות, משובניזם שמופנה כלפי נשים וכלפי הומוסקסואלים ולסביות.
רשף חן: ההפך הוא הנכון.
רשף חן: השמרנות הזאת היא אוייבת של ההומוסקסואלים, של הנשים ושל כל מה שהוא דבר חדש, חופשי או שונה.
רשף חן: למעשה, זהו הקו המפריד בין אנשים שמוכנים לקבל את החדש ואת השונה לבין אנשים שכל שינוי וכל דבר חדש הוא בעיניהם מפחיד עד לרמת צמרמורת.
רשף חן: כפי שאמרתי, המצב אצלנו עדיין רחוק מאד מלהיות טוב, אבל אפשר להיות אופטימיים במובן זה שאם מסתכלים על התפתחות החברה הישראלית לאורך התקופה שאנו במדינתנו הקטנטונת הרי שהתנועה היא חיובית.
רשף חן: התנועה היא בפירוש לכיוון של יותר חופש ויותר קבלה של האחר והשונה.
רשף חן: המגמה היא מגמה חיובית.
רשף חן: הדרך עדיין ארוכה מאד, אבל אני חושב שבהחלט אפשר להיות אופטימיים.
רשף חן: אינני יכול להישאר ולא לומר דבר על המפלגות החרדיות.
רשף חן: יש איזה שהוא משהו מאד אירוני בזה שהמיעוט החרדי מתייחס אל הקהילה ההומו-לסבית בעויינות, שנאה ואלימות שאין כדוגמתן.
רשף חן: באותה נשימה ממש מתבכיין על זה ששונאים אותו, רודפים אותו ומפלים אותו.
רשף חן: אם אי פעם הביטוי "הפוסל במומו פוסל" או עם קצת יותר צבע: "שמשון דער מסכן" היה מתאים - זה בסיפור הזה.
רשף חן: אני חושב שמאד חשוב שנאמר בצורה מאד ברורה לקהילה החרדית: טול קורה מבין עיניך.
רשף חן: תנהג כפי שאתה רוצה שינהגו בך בהיותך שונה ואחר וקצת מוזר לטעמי.
רשף חן: אני חייב לומר שאינני בדיוק מתחבר לאורח החיים החרדי.
רשף חן: באותה מידה, בדיוק באותה דרך, הם חייבים לנהוג כלפי כל מי ששונה, אחר ומוזר בעיניהם.
רשף חן: לגיטימי לחלוטין לא להסכים, ולגיטימי לחלוטין לחשוב שמישהו אחר או שונה או אפילו מוזר, אבל הם חוצים באופן מוגזם לחלוטין את הקו בין חופש דעה לבין פגיעה בזולת.
רשף חן: בעניין הזה צריך להלחם בכל הכוח.
גילה גמליאל: בהקשר הזה, דווקא עצם ציון יום הגאווה בכנסת ישראל - אני מאד מקווה שזה גם יפתח בעתיד את הדיון.
גילה גמליאל: מאד הייתי שמחה, אם היום היו מגיעים לוועדה נציגים משאר המפלגות שנניח מתנגדות או חברי-כנסת שמתנגדים לעצם העניין של הקהילה ושהיו כן מנהלים פה את הדיון.
גילה גמליאל: כלומר, היו מציגים פה את כל האנטי שלהם לגבי הנושא, והיה מתקיים פה דיון בסוגייה הזאת.
גילה גמליאל: אני מקווה מאד, שזה מה שיקרה בעתיד, ולא יגיעו רק אנשים שתומכים, אלא גם יגיעו על מנת לשמוע.
אתי לבני: אינך יכולה לנהל ויכוח.
אתי לבני: זה לפי הדת היהודית.
אתי לבני: יש עניין של המשחית זרעו לריק.
אתי לבני: יש הרבה מאד עמדות נגד זה.
אתי לבני: יש להם הרבה מאד הלכות שונות שזה לא לגיטימי.
גילה גמליאל: אנו אפילו לא יודעים לענות לגבי מהם הדברים שמפריעים.
גילה גמליאל: מה שבטוח הוא שכאשר יודעים מה מפריע זה כבר חצי מהפתרון.
יעקב לביא: כאשר הזמנו אותם בשנים קודמות, הם טענו שעצם הגעתם לוועדה היא מתן לגיטימציה לנושא הזה ולכן הם סירבו להופיע.
אתי לבני: הם לא צריכים להיות פה.
אתי לבני: היו"ר גילה גמליאל: אני חושבת שאין נושא שלא צריך להגיע אליו.
יעקב לביא: מדובר בחברי-כנסת מהמפד"ל ומש"ס.
יעקב לביא: הם אמרו: "אנו מוכנים לדבר איתכם ללא מצלמות, אבל איננו רוצים שבעיני הציבור שלנו זה יתפרש כמתן לגיטימציה, כי הוועדה הזאת מעודדת אתכם".
יעקב לביא: הם נעולים בדעתם ובבערותם.
יעקב לביא: די חבל.
רשף חן: זה חלילה לעודד אתכם.
רשף חן: זה לא יעלה על הדעת.
גילה גמליאל: מי היא נציגת ק.ל.פ.?
גילה גמליאל: האם הם לא הגיעו?
גילה גמליאל: - לא.
גילה גמליאל: לא הגיע גם נציג מטעם ארגון תמיכת הורי הומואים ולסביות.
רשף חן: אני מקווה שזה לא ממניעים אידיאולוגיים.
גילה גמליאל: האם נמצא כאן יניב ויצמן מארגון הנוער של האגודה?
גילה גמליאל: כנראה, שכולם בישיבת ועדת החינוך והם לא הגיעו לכאן.
גילה גמליאל: אינני מבינה למה חבר-הכנסת עשה את הישיבה באותה השעה בנושא הזה.
גילה גמליאל: אינני מבינה את הרעיון.
גילה גמליאל: זה מאד לא ברור.
אתי לבני: לא היה תיאום.
גילה גמליאל: הוא חבר בוועדה הזאת.
גילה גמליאל: לא נמצא כאן גם נציג ארגון "משפחה חדשה".
גילה גמליאל: אמרתי לאגודה שיעבירו לי רשימה מי הם מעוניינים שידברו, ואני עוברת על השמות לפי הרשימה.
גילה גמליאל: האם נמצא כאן נציג חושן?
דוברת: גם הוא בוועדה.
גילה גמליאל: האם נמצאים כאן נציג סניף אילת והערבה של האגודה ונציג סניף באר-שבע של האגודה?
גילה גמליאל: נציג סניף תל-אביב של האגודה נמצא כאן.
גילה גמליאל: נורה גרינברג, נציגת זרוע הטרנס באגודה, בבקשה.
נורה גרינברג: חשבתי שאני מופיעה כנציגת המועצה הפוליטית.
נורה גרינברג: היה לי כובע אחר עד לפני כמה ימים, כידוע.
נורה גרינברג: אולי עוד אשוב ואחבוש אותו.
נורה גרינברג: בינתיים, אני בא לדבר בשם הטרנסג'נדרס, וזה לא כל כך משנה באמת אם זה האגודה או המועצה הפוליטית.
נורה גרינברג: כולנו קהילה אחת.
נורה גרינברג: אפתח את הדיון בהמשך לדברי חבר-הכנסת רשף חן ודברי סער נתנאל, כי צריך להבין מה נמצא פה ומול מה אנו עומדים.
נורה גרינברג: אלה לא רק תיקוני חקיקה כאלה ואחרים, למרות שתיקוני החקיקה מאד אינדיקטיביים, וזה לא מקרה שהצעת התיקון לחוק אימוצי חו"ל, שמוגשת בתמיכת הממשלה, ע"י המפד"ל, היא הצעת תיקון שבאה למנוע מזוגות בני אותו מין לאמץ ילדים בחו"ל וגם לעקוף את בג"ץ באותה הזדמנות.
נורה גרינברג: כל האנשים האלה מדברים בשם טובת הילדים.
נורה גרינברג: כמובן שהם עושים שקר בנפשם ונושאים את טובת הילדים לשוא.
נורה גרינברג: עובדה היא שאיש מהם לא מסוגל להציג אפילו בבדל של מחקר או מידע אמיתי ומבוסס שיראה שמשפחה של אנשים בני אותו מין פוגעת בטובת הילדים.
נורה גרינברג: זה גם לא מקרה שהשר זבולון אורלב, בזמן שיצא בהתקפה הומופובית פראית ומשתוללת, דיבר על כך שמשפחה של אנשים בני אותו מין היא משהו שיכול לפגוע בילדים מכיון שהסביבה תתנכל להם וזה יגרום להם לטראומה נפשית שלא תימחק.
נורה גרינברג: על מה הוא מתבסס?
נורה גרינברג: אנו לא יודעים.
רשף חן: הוא מתבסס על הידיעה של מה הוא היה עושה למשפחה כזו.
נורה גרינברג: כנראה, שכן.
נורה גרינברג: אנו מדברים על משפחה הומו-לסבית והורים בני אותו מין, ודובר גם על שמרנות ועל שבירת תבניות שמרניות ואיום על ההגמוניה של המשפחה ההטרו-נורמטיבית.
נורה גרינברג: מה ייאמר, למשל, על משפחה של שני גברים שבה אחד ההורים רשום כנקבה?
נורה גרינברג: או משפחה של שתי נשים שאחד ההורים רשום כזכר?
נורה גרינברג: או משפחה של גבר ואשה נורמטיבית לחלוטין, שנראית כמו כל המשפחות שהיינו רוצים לעצמנו, גבר ואשה, אבל אחד ההורים רשום כנקבה או כזכר?
נורה גרינברג: איך נראית אמא שפעם היתה גבר?
נורה גרינברג: איך היא נראית לא רק בספרי הרישום של משרד הפנים, של הרבנות או של משרד הרווחה, אלא איך היא נראית בחיי היומיום בבית-הספר?
נורה גרינברג: אלה המקרים שאנו מכירים.
נורה גרינברג: כשמגיע אב בשמלה לבית-הספר, בית-הספר לא יודע איך להתמודד עם זה.
נורה גרינברג: ביקשתי שיהיו פה נציגים של משרד החינוך.
גילה גמליאל: הם בטח גם בישיבה של ועדת החינוך.
נורה גרינברג: הבנתי.
נורה גרינברג: כלומר, מה שאנו רצינו אין לו כל חשיבות.
גילה גמליאל: זה לבטח קרה בגלל דרישה של האגודה לכינוס ישיבה שם במקביל.
נורה גרינברג: לא.
נורה גרינברג: היו"ר גילה גמליאל: האם הם לא דרשו כינוס ישיבה?
נורה גרינברג: האם חבר-הכנסת אילן שלגי החליט שהוא מכנס ישיבה?
נורה גרינברג: חברת-הכנסת גמליאל, זה לתשומת לבך.
נורה גרינברג: אם הוועדה מבקשת שמשרדי ממשלה ישלחו לפה נציגים, אני חושבת שמן הראוי שהם אכן ישלחו אותם.
נורה גרינברג: זה אולי מדגים את הבעיה שלנו.