GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גילה גמליאל: אחת הבעיות הקשות שם היא של ההנדסאים משום שהאקדמיה לא מאפשרת לימודי תואר ראשון אחרי מסלול ההנדסה במסלול מקוצר יחסית והכרה בתואר.
גילה גמליאל: זה אחד הדברים שנבחן ונבדוק איך אפשר לעבוד בעניין הזה.
גילה גמליאל: הקמפוס הזה פחות מוכר.
גילה גמליאל: כמי שהייתה יושבת-ראש התאחדות הסטודנטים בישראל הקמפוס הזה פחות מוכר לי, אפילו לא יצא לי להגיע אליו, וזה אומר דרשני לגבי אחרים, כי אני יותר מכולם מעורה בקמפוסים ברחבי הארץ.
גילה גמליאל: אני שמחה להיות כאן כי זו פעם ראשונה שאני פה, ואני מניחה שגם לחלק מן הנוכחים זו פעם ראשונה.
גילה גמליאל: לכן נצלו את הבמה הזאת כדי שאפשר יהיה לבדוק איך אפשר לשדרג עניינים.
שרון שפירא: לפני כחודש עברנו להתאחדות הסטודנטים כחברים מן המניין.
שרון שפירא: נבחרנו לפני כחודשיים, ובהם העברנו 4 פרויקטים יפהפיים לרווחת הסטודנטים: פתחנו חברת כוח אדם שמעסיקה סטודנטים מהמכללה בעבודות שרלוונטיות לסטודנטים; חולקו מלגות של איסתא בסכום של 6,000 שקלים לסטודנטים במצב סוציו-אקונומי קשה; המשכנו ביום הפנינג מוצלח מאוד; הוצאנו גיליון ראשון של עלון אגודת הסטודנטים במשותף עם ידיעות אחרונות.
שרון שפירא: הגיליון נחל הצלחה גדולה בקרב כולם.
גילה גמליאל: יש לכם באגודה פעילות בעניין מעמד האישה?
שרון שפירא: כינרת סרי קיבלה את ההצעה שלי לקחת את היוזמה הזאת.
שרון שפירא: היא המתחרה שלי בבחירות האחרונות, והיא נשאה את דגל קידום מעמד האישה.
שרון שפירא: פניתי אליה פנייה רשמית לאחר היריבות בינינו לחבור כחברה מן המניין כדי לקדם את הנושא.
שרון שפירא: מימיני יושב מוטי כהן, סגן יושב-ראש מועצת הסטודנטים שמורכבת מנציגים מכל החוגים והמגמות.
גילה גמליאל: יש גם נשים?
שרון שפירא: כן.
שמעון דוד: מכללת הגליל המערבי התחילה הרבה מההכשרה המקצועית בבית-הספר להנדסאים.
שמעון דוד: אני מלווה את המכללה כבר 13 שנה, והיום זה הפך להיות קמפוס גדול מאוד.
שמעון דוד: אני מניח שאריאל, מנהל בית-הספר להנדסאים יציג את זה.
שמעון דוד: היום בית-הספר להנדסאים הוא חלק מהקמפוס, והצד האקדמי התפתח.
שמעון דוד: אני רוצה להזכיר את מה שדיברנו קודם על הטכניון; פה מנסים לחבר בין בוגרי ההנדסאים לבין ההשלמה לאקדמיה.
שמעון דוד: אמנם זו לא מסגרת מובנית, אבל יש הכרה בלימודים לצורך השלמה.
שמעון דוד: יש קמפוסים שבחצר יש אקדמיה ומנסים לעשות את השילובים האלה, וכל מכללה מנסה לבדוק איך היא יכולה לסייע בשילובים.
שמעון דוד: היינו רוצים שבעתיד זה יהיה דבר יותר מובנה ולא יוזמה מקומית של מכללה זו או אחרת.
מאירה שוורץ: אני תעשיינית.
מאירה שוורץ: יש לי מפעל, ואני מנכ"ל עבודות תעשייה אזרחית ומתכת.
מאירה שוורץ: אני נציגה של התאחדות התעשיינים בחיפה והצפון, אני בהנהלה של התאחדות התעשיינים בחיפה והצפון, ואני בהנהלה של פורום מנהלות בתעשייה, ואני יושבת בוועדה לקידום נשים במדע וטכנולוגיה.
מאירה שוורץ: אני מלווה במה"ט למעלה מארבע שנים בפרויקט "רקיע".
מאירה שוורץ: אני מנסה לשכנע את הבנות ללמוד טכנולוגיה אף על פי שהיום הבנות פונות לתחום מכוח האינרציה.
מאירה שוורץ: אני מוכנה להעביר קורות חיים ולנסות לפתוח דלתות.
מאירה שוורץ: בשביל זה אנחנו ואתם כאן.
חנה ויניק: אני מנהלת תחום מדעים ומפקחת מרכזת לימודי מדע וטכנולוגיה במשרד החינוך.
חנה ויניק: זאת איננה הפעם הראשונה שלי כאן, ולכן אוכל להעיד על מגמה של צמיחה במשך השנים בהיקף חסר תקדים.
גילה גמליאל: המטרה היא שבתום הלימודים ישתלבו בעבודה, לכן זו הזדמנות לסייע לא רק בכתיבת קורות חיים, אלא גם בראיונות לעבודה.
דבורה אלחדס: אני לומדת שנה רביעית כאן במתכונת אישית הנדסאי אדריכלות ועיצוב פנים.
דבורה אלחדס: המכללה באה מאוד לקראתי כשעבדתי, ופוטרתי בסוף דצמבר בגל גדול מהחברה לאוטומציה.
דבורה אלחדס: עכשיו אני רוצה לסיים את התואר מהר ככל האפשר.
אורית: אני כאן כבר 5 שנים.
אורית: סיימתי את המכינה והמשכתי במסלול הנדסאים.
אורית: לא באתי מבית שדרבן אותי ללמוד, ופה הדיקנט נתן לי את כל השירותים שיכול היה לתת לסטודנט כדי לאפשר לי ללמוד.
אורית: אני לומדת תקשורת חזותית, ובשנה א' עבדתי בהוסטל שהיו בו רק בנים, ועכשיו אני עובדת בפנימייה, ומבחינתי זו סגירת מעגל כי גם אני ילדת פנימייה.
אורית: היום אני עובדת רק עם נשים.
מונדה: אני דרוזית, לומדת במכללה הנדסאות אלקטרוניקה.
מונדה: אני גרושה עם ילד, ולא מצאתי עבודה כי אין בתחום הזה.
מונדה: למדתי הנדסת אלקטרוניקה כי בהתחלה היה מסלול הוראה להנדסאים, וכך נכנסתי לחוג הזה.
מונדה: כשסיימתי אמרו לי שביטלו את מסלול ההוראה.
מונדה: סמכתי על זה כי רציתי לפחות להיות מורה כי לא מרשים לבחורות הדרוזיות לצאת מהכפר, במיוחד לגרושות.
מונדה: עכשיו אני בבית בלי עבודה ומחכה.
מונדה: ניסיתי את כל הדרכים כדי ללמוד הוראה.
מונדה: השלמתי בגרות כי לא הייתה לי תעודת בגרות, והתקבלתי לאוניברסיטה לחוג מתמטיקה-פיסיקה.
מונדה: באוקטובר אני אתחיל ללמוד 3 שנים וזה לא קל לי כבחורה דרוזית גרושה לגור במעונות.
גילה גמליאל: זה חלק מהדברים שדיברנו עליהם בטכניון.
גילה גמליאל: הבעיה היא שברגע שנעלו את האפשרות ללימודי ההוראה, יש חשיבות לפתוח את זה במסלול מקוצר.
גילה גמליאל: אין שום הצדקה שהיא תלך ללמוד 3 שנים לתואר ראשון ולא מכירים לה אף בנקודה.
גילה גמליאל: אנחנו נעלה את זה לדרגים הגבוהים במשרד החינוך ובמועצה להשכלה גבוהה.
גילה גמליאל: מצד אחד חשבו שפתרו את הבעיות בכך ששדרגו את מעמד המורה לרמה של תארים אקדמיים, אבל יש דברים באמצע שלא קיבלו התייחסות נכונה.
אריאל כרמון: על רגל אחת שמעתם סיפור על כוחות לא רגילים.
אריאל כרמון: שנתיים של מאבקים ויכולת הישרדות.
אריאל כרמון: עם כל זה היא הגישה פרויקט גמר באלקטרוניקה בציון 100.
מאירה שוורץ: נעזור להעביר את קורות החיים שלך.
גילה גמליאל: זה רק מקרה אחד.
גילה גמליאל: פילוח המקצועות שהנשים מהמגזר הבדואי בוחרות ללמוד בהם מאוד ברור, וזו אחת הבעיות, כי אם היא מסיימת ללמוד אלקטרוניקה אין לה מקום עבודה להשתלב בו.
גילה גמליאל: לאו דווקא ידיעת העברית או המנטליות הם שגורמים לעיכוב, אלא אי-מציאת עבודה בסביבה הטבעית שלה.
אריאל כרמון: ענת תציג בקצרה את קמפוס גליל מערבי ותדבר על המבנה הארגוני שלו.
ענת אביטל: אמנם המטרה היא להתמקד במגמות הטכנולוגיות, אבל כדאי שתכירו את כל הבית.
ענת אביטל: הקמפוס נוסד בשנת 1972 כמכללה אזורית ופנה לשעות הפנאי עבור מושבים וקיבוצים במטה אשר והסביבה.
ענת אביטל: מ- 1982 בית הספר פועל במתכונת של מכללה אזורית, ואז נפתח גם בית-הספר להנדסאים, וב- 1994 החלו לימודי התואר הראשון בחסות בר-אילן.
ענת אביטל: בשנת 2000 הכיר בו המל"ג כמכללה אקדמית והפרדנו את הקמפוס לשתי ישויות.
ענת אביטל: בסך הכול יש כ- 7,000 סטודנטים ורק מחציתם לומדים לימודים מלאים.
ענת אביטל: כך שיש סטודנטים שלומדים קורסים מקוצרים ולעומתם סטודנטים בהנדסאים שלומדים 40 שעות בשבוע.
ענת אביטל: אנחנו נמצאים בעכו מבחינה מוניציפלית ומקבלים ממנה תמיכה בתקציב.
גילה גמליאל: כמה תושבי הגליל לומדים פה?
ענת אביטל: יש נתון כזה במצגת, אני אראה אותו.
ענת אביטל: יש כאן תמיכה בחיילים משוחררים, אבטלה, קליטת עלייה – יש פה כ- 400 עולים, וכמובן יש עוד רבים וטובים שמוצאם לא מישראל, אבל הם נזקקים לסיועים שונים כדי שיוכלו להשתלב בלימודים בצורה אופטימלית.
ענת אביטל: יש מספר פרויקטים שאנחנו שותפים בהם.
ענת אביטל: יש כאן פעילות של סוכנותית, קשר עם קהילות בחו"ל, פרויקטים לעידוד סטודנטים שלומדים בהתיישבות.
ענת אביטל: יושב פה אחד מ- 11 מפעמים – מרכז של השלטון המקומי ואחראי על כל הרשויות והדרכתן באזור הגליל עד חוף השרון; נושא של חשיפה לקהילה, ימים שפתוחים לציבור, הרצאות, מועדון חדוות הדעת שמקיים הרצאות אקדמיות לקהל הרחב ללא תשלום, ועוד.
ענת אביטל: מבחינת המבנה הארגוני יש ניסיון להפריד בין שתי ישויות משפטיות שהן מקמפוס אחד.
ענת אביטל: ההפרדה היא בישות המשפטית והחשבונאית.
ענת אביטל: חלק מהפונקציות שנותנות שירותים נמצאות במכללה האקדמית, וכביכול "מוכרות" את השירותים למכללה האזורית, והחטיבה הטכנולוגית פועלת במתכונת שמאגדת את שלושת התחומים: הנדסאים, השתלמויות ולימודי סביבה.
אריאל כרמון: ההפרדה במבנה הארגוני היא כוח.
אריאל כרמון: זה לא החלטה שלנו, אלא של המל"ג.
ענת אביטל: במכללה האקדמית גליל מערבי לימודי התואר הראשון הם במגוון מסלולים של מדעי החברה ומדעים מדויקים ומכללות אקדמיות.
ענת אביטל: במכללה האזורית יש מגוון רב: הנדסאים, השתלמויות בלימודי מקצוע, אמנות ועיצוב, רפואה משלימה ותחומים נוספים.
ענת אביטל: חלק מן השירותים המשלימים הן תשתיות: ספרייה, מרכז מחשבים חדש, וחלקן הן אנושיות, כמו דיקנט הסטודנטים והאגודה.
ענת אביטל: דיקן הסטודנטים מתנצל שהוא לא יכול להיות פה כי הוא לא במכללה.
ענת אביטל: חשוב להגיד מילה על התמיכה המסיבית שיש כאן לרווחת הסטודנט מתפיסת עולם שאומרת שאף אחד לא ינשור מכאן בגלל סיבה כלכלית או מצוקה אחרת.
ענת אביטל: זה לא רק מילים, אלא זה קורה בשטח.
ענת אביטל: בשנה שעברה הוענקו כ- 5 מיליון שקלים כמלגות, שמוענקות גם למצטיינים וגם לנזקקים, לפי מספר קריטריונים; שותפים לזה גם ידידי המכללה מחו"ל, קרנות וקהילות.
ענת אביטל: יש מערך גדול של ייעוץ, הכוונה, פסיכולוגית, עובדת סוציאלית, אבחון לקויי למידה ותמיכה בהם.
ענת אביטל: מערך שלם שהוא מעבר לתשתיות הפיסיות.
ענת אביטל: המעונות הם בעייתיים.
ענת אביטל: הם נמצאים עכשיו ב"חופים" שזה אתר סוכנותי.
ענת אביטל: בזמנו היו 110 מעונות, והיום יש 70, ואם יש פרויקטים שקשורים לאתיופים שמגיעים ממרכזי קליטה הם מאומצים ביחיעם, למשל.
ענת אביטל: בפועל יש תוכנית עם עכו להקים מעונות בעיר עצמה; זה פרויקט שנהנה מגיבוי ממשרד ראש הממשלה ברמה ההצהרתית, כמובן.
ענת אביטל: זה אחד מגיוסי הכספים הכי גדולים שעומדים לפנינו.
ענת אביטל: התפלגויות הסטודנטים בלי להבחין במשך הזמן שהסטודנט ישהה במכללה: יש מספר גבוה מאוד של תושבי האזור, וגם שאר האזורים אינם מרוחקים כי אין פה מעונות.
גילה גמליאל: יש פילוח בין סטודנטיות לסטודנטים?
ענת אביטל: כן.
ענת אביטל: בחטיבה האקדמית יש רוב מוחץ של נשים; הלימודים, להזכיר, הם בעיקר מדעי החברה.
ענת אביטל: בבית-הספר להנדסאים יש רוב של גברים – כ- 60%.
ענת אביטל: לפעמים האחוזים מטעים כי מספר הלומדים הוא נמוך.
ענת אביטל: אלה התפלגויות בכל הקמפוס, וזה מאוד משתנה כאשר נכנסים לחטיבה מסוימת.
ענת אביטל: יש פה פילוח לפי לאום; יש רוב של סטודנטים יהודיים, אבל שיעור נכבד של סטודנטים ערביים, בהם גם דרוזים, נוצרים, מוסלמים.
ענת אביטל: הפילוח בכל חטיבת לימוד הוא שונה, ויש נטייה מובהקת ללימודים מסוגים שונים.
ענת אביטל: גם מבחינת גיל הרוב המוחץ הם צעירים, אבל בהחלט יש ייצוג לקבוצות אחרות, במיוחד בקורסים מיוחדים שיש דרך השלטון המקומי, קריירה שנייה ולימודי תעודה שונים.
ענת אביטל: אנחנו לא מתמקדים בלימודים אקדמיים, אבל צריך להבליט את הרוב המוחץ של הנשים בלימודים האקדמיים, ופירוט החטיבות בנושאים הנלמדים לתואר ראשון בחסות בר-אילן.
ענת אביטל: המכללה מתכננת להיות עצמאית, הגשנו בקשות למל"ג, והן עדיין לא אושרו.
ענת אביטל: אנחנו מקווים להוסיף לתחומים גם תחומים ייחודיים לאזור בנוסף ללימודים הקלאסיים , למשל שימור – אפרופו עכו העתיקה – או תיאטרון אחר.
אריאל כרמון: החטיבה הטכנולוגית היא בית-הספר להנדסאים, מרכז להשתלמויות מקצועיות ולימודי סביבה.
אריאל כרמון: חיבור בין השתלמויות מקצועיות לבין בית-הספר להנדסאים הוא מודל שלא קיים בהרבה מקומות.
אריאל כרמון: בית-הספר מכשיר לתואר הנדסאי.
אריאל כרמון: ההשתלמויות הן קורסים או השתלמויות של משרד התמ"ת או קורסים למובטלים או במסגרת של הכשרה פנים מפעלית וחוץ מפעלית.
אריאל כרמון: יש מפעלים שפונים אלינו לקורסים בעברית לעובדים שהם עולים חדשים.
אריאל כרמון: יש גם קורסים עסקיים בשעות הערב.
אריאל כרמון: כיום אין כמעט מובטלים, עשינו הסבת אקדמאים, אבל הרבה אנשים לא מוכנים לזה אף על פי שיש לנו תוכניות כאלה ואחרות החל מתחום הכימיה עד עיצוב גרפי ורפואה משלימה.
אריאל כרמון: שום דבר לא זז.
אריאל כרמון: משרד הבריאות לא מאשר את זה, אבל כימיה, כן.
גילה גמליאל: פרויקט "רקיע" לא לוקח חלק?
אריאל כרמון: כל המרצים אצלנו הם הנדסאים שכולם הם בעלי תואר אקדמי שבו הם לומדים, כלומר טכנולוגיה.
אריאל כרמון: הם יכולים ללמד גם במרכז להשתלמויות.
אריאל כרמון: לפעמים זה שדרוג גבוה מדי מול המתחרים, אבל לפי התוכנית זה עדיין נכון.
אריאל כרמון: המרכז ללימודי סביבה הוא חיבור חדש, והוא חלק מהמבנה הארגוני.
אריאל כרמון: המצב הכלכלי מחייב גם אותנו לחשיבה כלכלית, ויש לנו גם מלכ"ר.
אריאל כרמון: זה מוסד ללא מטרות רווח.
אריאל כרמון: יש פה קורסים לקהל הרווח, בעיקר.
אריאל כרמון: אנחנו עדיין שומרים על מצבה של מרצים איכותיים בעלי תארים, זו תפיסת העולם.
אריאל כרמון: זה אחד המדדים להשוואה בינינו לבין בתי-ספר אחרים.
אריאל כרמון: יש היצע די גדול של מגמות הלימוד.
אריאל כרמון: אפשר להציע לרוב הסטודנטים מסלול יום או מסלול משולב או לתפור מערכת אישית לאנשים שקשה להם להתחייב על תשלום כספי וקשה להם להתפנות ללימודי הנדסאים שהם כ- 35 שעות שבועיות.
אריאל כרמון: גם התוכנית הזאת עדיין לא מוכרת על-ידי מה"ט.
אריאל כרמון: מגמות הטכנולוגיה שלנו הן תוכנה, חשמל ואלקטרוניקה; מגמות העיצוב הן אדריכלות, ארגון נוף, עיצוב תעשייתי ותקשורת חזותית; תעשייה וניהול; מגמות הכימיה; הנדסת סביבה – אליה מגיעים כולם מהרשויות המקומיות בימי חמישי ושישי, והם ישנים בקיבוץ שומרת.
אריאל כרמון: כולם אנשים מבוגרים וממומנים על-ידי מִנהל המים והרשויות המקומיות.
אריאל כרמון: חלוקה של נשים-גברים על-פי המגמות: בחשמל ובאלקטרוניקה כמעט לא באות נשים ללמוד פה, באדריכלות יש קצת יותר; בכימיה יש הרבה, זה הולך חזק.
אריאל כרמון: בנות הלומדות כימיה הן בעיקר מהמגזר הערבי.
אריאל כרמון: יש תוכנית בשיתוף עם אוהלו שהן ממשיכות לתואר B.ed.
אריאל כרמון: זה מודל שצריך ללמד אותו וליישם אותו.
אריאל כרמון: ההנדסאים האלה יותר טובים להוראה.
אריאל כרמון: ההחלטה שההנדסאים לא טובים להוראה היא החלטה כוללנית, גורפת, בלי שיקול דעת.
אריאל כרמון: הם יכולים ללמד היטב גם בכיתות נמוכות וגם בחטיבה העליונה.
אריאל כרמון: אני פוסל את הגישה הטוטלית שכל ההנדסאים אינם טובים להוראה.
אריאל כרמון: זה לא נכון, אולי חלקם כן, לא כולם נולדו להיות אנשי הוראה.
גילה גמליאל: מתי התקבלה ההחלטה הזאת?
חנה ויניק: לפני כ- 8-10 שנים.
חנה ויניק: ההחלטה של המשרד הייתה אקדמיזציה במערכת החינוך.
חנה ויניק: זה נכון לכל המקצועות.
אריאל כרמון: מעשית זה לא ניתן ליישום, וציפו שאנשים מהתעשייה יבואו ללמד, ומי שבא ללמד מהתעשייה הוא מי שנפלט מהתעשייה, וההנדסאים יוכלו ללמד את הטובים ביותר.
אריאל כרמון: אני לא חושב שזה נכון, אבל אפשר לפתוח מסלול ל- B.ed למתאימים.
חנה ויניק: דוח דוברת עוד עומד להקשיח את זה משום שהוא טוען שה- B.ed הוא גם לא מטעם המשרד.
גילה גמליאל: צריך לאפשר לשדרג את זה לתואר אקדמי.
גילה גמליאל: צריך למצוא את הנוסחה.
חנה ויניק: זה נכון לכל מי שמסיים, לא רק להוראה.
חנה ויניק: כל מסלולי הקידום בעבודה צריכים להיות בפני כל מי שמסיים.
גילה גמליאל: הייתה החלטה גורפת מדי שלא נתנו עליה מספיק את הדעת.
גילה גמליאל: אני אעלה את הסוגייה הזאת בוועדת החינוך.
חנה ויניק: בדיון האחרון בוועדת החינוך ההחלטה החד-משמעית הייתה שכל מי שיהיה מורה יהיה בוגר תואר אקדמי באוניברסיטה.
גילה גמליאל: אין שום בעיה, אני לא מתווכחת על זה, אלא יש מקום לפתוח דלת גם לפני הסטודנטים שסיימו את הלימודים שלהם.
גילה גמליאל: זו אטימות לא להכיר בלימודים של מישהו שסיים בהצטיינות, זה עוול.
שמעון דוד: תנאי הקבלה להנדסאים הם יותר נוקשים מאשר להתקבל לאקדמיה.
שמעון דוד: אנחנו היום נלחמים על אותו רף שהיה לנו קודם מבחינת איכות ההשכלה, ומסתבר לא פעם שאנחנו יותר נוקשים מהכניסה לאקדמיה.
גילה גמליאל: הסוגייה הזאת תעלה לדיון.
גילה גמליאל: זה לא המקום ולא הזמן, אבל אני שמחה שבאנו היום לסיור כי אף על פי שסיירנו בהרבה מכללות טכנולוגיות הסוגייה הזאת לא עלתה.
אריאל כרמון: העניין מתחיל בתדמית הירודה של ההנדסאי.
אריאל כרמון: זו תוכנית עוקף פסיכומטרי; כל מי שאין לו פסיכומטרי הולך ללמוד הנדסאים ואחר-כך בא לאותו סמינר.
אריאל כרמון: יש משהו בתדמית שמשדר ירידה באיכויות.
גילה גמליאל: עוקף פסיכומטרי הוא טענה מוגזמת.
גילה גמליאל: אפשר היה להשאיר את כל נושא הפסיכומטרי כאינדיקציה יחד עם הציונים של התואר "הנדסאי" ולאו דווקא להתבסס על תעודת הבגרות כמדד, אז הפסיכומטרי נשאר עם אותו משקל.
גילה גמליאל: אם רוצים למצוא פתרונות צריך לבחון לעומק ולראות כיצד ניתן לעשות זאת.
גילה גמליאל: מי שכן יכול לסיים תואר הנדסאי בציונים גבוהים – אין מניעה שימשיך לאקדמאי.
גילה גמליאל: צריך לבחון את הכול לעומק כדי לא לפגוע בלימודים, כפי שרוצים להגדיר מבחינת האקדמיה.
אריאל כרמון: בוגר הנדסאים שיוצא לחו"ל יכול לקבל תוך שנה-שנה וחצי לקבל תואר ראשון ועוד שנה תואר שני.
אריאל כרמון: ככה מייצאים את הבוגרים הטובים לחו"ל.
אריאל כרמון: זה אחד האבסורדים הגדולים.
גילה גמליאל: אם היו מגיעים אליי הנתונים של הבוגרים שיצאו ללמוד בחו"ל, זה יכול היה להוות מדד לוועדה.
אריאל כרמון: נוסעים בהמוניהם לחו"ל.
גילה גמליאל: כחברת בוועדת החינוך אני אזום דיון בנושא הזה.
גילה גמליאל: אני אשמח גם לעדכן אתכם.
אריאל כרמון: אחד הדברים שצריך לעשות זה להביא את התעשייה.
אריאל כרמון: גם היא צריכה להגיד שהיא רוצה תואר ההנדסאי.
שמעון דוד: התעשייה אמרה את זה.
אריאל כרמון: אני לא שמעתי את זה.
שמעון דוד: היינו אצל עודד טירה.
אריאל כרמון: גם אם מישהו אמר את זה בחדר, זה לא מביא אנשים ללמוד תואר הנדסאי.
אריאל כרמון: אם בחור לא שומע מהתקשורת שהתעשייה רוצה הנדסאים כי זה טוב, כי זה עוזר, כי זה מעמד, כי זה מכניס, כי זה מקצוע, כי זה פרנסה, לא יבואו ללמוד לתואר הנדסאי.
אריאל כרמון: התעשייה צריכה לצעוק.
שמעון דוד: אף אחד לא מדבר על איכות ההנדסאי, אלא על סטטוס אקדמי שחסר.
שמעון דוד: אם אנחנו לא ניתן את הסטטוס הזה אנשים ימשיכו ללמוד תארים במדעי הרוח והחברה ויחפשו מקומות עבודה.
אריאל כרמון: אם אני מוריד היום מהרב תחומי משום שלמשק זה לא נותן כלום, ובמקום זה אני מלמד חינם את כל מי שרוצה ללמוד הנדסאי, זה יביא הרבה מאוד כי זה גם סטטוס, אחר-כך ימצאו מקום עבודה.
אריאל כרמון: לפני כמה שנים אמרנו ש- 70% ממסיימי הנדסאים מוצאים עבודה.
אריאל כרמון: עוד מאפיין של בית-הספר להנדסאים – אנחנו בנויים על תפיסה שלגודל יש עוצמה.
אריאל כרמון: 90% מההנדסאים לומדים הנדסה ב- 10% מבתי-הספר בארץ.
אריאל כרמון: זה אומר שיש הרבה בתי-ספר קטנים שבהם לומד מספר מצומצם של סטודנטים.
אריאל כרמון: הם לא יודעים מה הם מרוויחים לעומת מה שאחרים מפסידים.
אריאל כרמון: לפני שבוע עשינו טקס חלוקת מלגות למצטיינים.
אריאל כרמון: זה כיף לא נורמלי שבית-ספר קטן לא יכול לתת את זה, והוא לא עושה את זה.
אריאל כרמון: יום לפני-כן היה פה טקס לחונכים ונחנכים – סטודנטים שעוזרים וסטודנטים שנעזרים, וזו חוויה אדירה.
אריאל כרמון: גם את זה בית-ספר קטן לא יכול לתת.
אריאל כרמון: לנו יש מספר תקני פר"ח מספר 1 בארץ.
אריאל כרמון: זה יכול לעשות בית-ספר גדול עם עוצמה, שמרכז מול בתי-ספר אחרים.
אריאל כרמון: ועדיין יש כמות אדירה של בתי-ספר להנדסאים בארץ, והם מאיימים עלינו.
אריאל כרמון: עלות תפעול בית-הספר הזה היא הרבה יותר גדולה מכל בית-ספר קטן שאין לו עלויות תפעול, אבל ההכנסה ממה"ט זהה.
אריאל כרמון: בית-הספר הגיע בעבר לכ- 1,200 סטודנטים, והיום אנחנו "מגרדים" כ- 800.
אריאל כרמון: זו ירידה גדולה מאוד, ועשינו לא מעט פעולות כאלה ואחרות כדי להעביר את התקופה הזאת בהנחה שמי שירצה בעתיד את התואר הנדסאי והתעשייה והמשק יתאוששו ויבואו יותר הנסאים.
ענת אביטל: יש לנו מרכז למדע ולטכנולוגיה של בית-ספר להנדסאים.
ענת אביטל: רוב המשאבים הם מחו"ל, והתמיכה הממשלתית קיימת, אבל היא צנועה.
ענת אביטל: רוב התמיכה הממשלתית מגיעה למכללה האקדמית.
ענת אביטל: מסלולים טכנולוגיים ועיצוב אינם מקבלים תמיכה, ולא ברור למה.
ענת אביטל: עומדים לבנות אולם ספורט ענק, מרכז מכינות ומרכז אקדמי לשימור.
אריאל כרמון: הבנו שאם נשדרג את המערכת החינוך בעכו תהיה הגירה חיובית לעכו ודברים טובים אחרים.
אריאל כרמון: אלה פרויקטים החל מבית-ספר יסודי ופרויקטים של מנהיגות צעירה ועד חשיפה למעבדות שונות.
אריאל כרמון: נושא של טכנולוגיה הוא פרויקט שצריך להרים אותו כמעט משלב הגן.
אריאל כרמון: אדם שנמצא בצבא זה מתחיל להיות לו מאוחר.
אריאל כרמון: צריך לשבור סטיגמות ותדמיות של צווארון כחול וידיים שחורות.
אריאל כרמון: היום התעשייה היא כמעט לא כזאת.
אריאל כרמון: זה מעגל ארוך טווח שלא עושים מהיום למחר.
אריאל כרמון: בטווח הקצר: 1.
אריאל כרמון: לעודד נשים מהמגזר הערבי לצאת ללמוד.
אריאל כרמון: זו בעיה בעיקר בשעות הערב, אבל אפשר לעשות את זה גם כאשר מלמדים ביישובים.
אריאל כרמון: עכשיו אנחנו סוגרים פרויקט מול בית-כץ בקרית ביאליק.
אריאל כרמון: במקום שהם באים ללמוד אצלנו אנחנו באים ללמד אצלם כל עוד זה גיר ולוח.
אריאל כרמון: כשצריך מעבדות ומחשבים נביא אותם לפה.
אריאל כרמון: 2.
אריאל כרמון: לפתוח את פרויקט "רקיע" גם למגמות כימיה ומזון.
אריאל כרמון: גם הצבא וגם תעשייה ההיי-טק צריכה כימיה.
גילה גמליאל: פה הפרויקט בכלל לא עובד, אני מבינה.
שמעון דוד: מבחינה כמותית אין הצדקה לפרוש את הבנות האלה ביותר מדי מכללות.
שמעון דוד: אם הצבא יגיע למסקנה שהוא רוצה יותר בנות לפרויקט הזה מכללות אחרות יוכלו להצטרף.
גילה גמליאל: מה הקדימות של מכללת גליל מערבי?
שמעון דוד: יש מכללה אחת בטכניון, באוניברסיטת תל-אביב, בבאר-שבע, ועכשיו הוספנו את מכללת ספיר.
גילה גמליאל: כלומר יש מכללה אחת בצפון.
שמעון דוד: רק חיפה.
שמעון דוד: אם הצבא ירצה יותר בנות בהחלט יהיה פה.
גילה גמליאל: יש כאן הפרויקט של החד-הוריות?
אריאל כרמון: לא.
אריאל כרמון: קודם כל צריך לקחת אותן לכימיה.
אריאל כרמון: זה תחום מועדף, במיוחד לנשים.
אריאל כרמון: הצבא צריך כימיה.
שמעון דוד: אני מודה ומתוודה.
שמעון דוד: כרגע יש מכונות, חשמל ואלקטרוניקה.
שמעון דוד: יכול להיות שיש מקום להציע מגמות נוספות.
גילה גמליאל: אני מאוד מאמינה בלהיות מחוברים למה שקורה בשטח ולא להישאר במקום סגור שממנו מנהלים את העניינים כי אז לא מגיעים לשום דבר.
גילה גמליאל: זו אחת הסיבות שאנחנו מסיירים.
גילה גמליאל: בסיורים עולות שאלות שאמורות לקבל מענה מצד המשרדים הממשלתיים.
גילה גמליאל: אני יכולה להתחייב שהנושא ייבדק; ההצעה שאתה מעלה תעלה למעלה כדי שתהיה מתורגמת הלכה למעשה.
גילה גמליאל: זה כפוף לצורכי הצבא.
אריאל כרמון: 3.
אריאל כרמון: מלגה לאימהות – אנחנו יודעים שקרנות מאופיינות לפי קהל יעד, וכל קרן צובעת את קהל היעד שלה לתגמול.
אריאל כרמון: אני מציע קרן אימהות דומה לקרן חיילים משוחררים: מימון חיילים דרך הקרן אם הם לומדים מקצוע או מספר מקצועות מועדפים.
אריאל כרמון: גם קרן אימהות תעבוד בדרך דומה.
גילה גמליאל: זה קיים לגבי אימהות חד-הוריות.
אריאל כרמון: למה אימהות לא?
גילה גמליאל: יש לנו בעיות תקציב גדולות.
גילה גמליאל: כל דבר כזה זה משאבים שאין בנמצא, אחרת הדברים היו הרבה יותר פשוטים.
אריאל כרמון: 4.
אריאל כרמון: מכינה טכנולוגית – תג"ת – אני מציע במקום תג"ת – תעודת גמר תיכון – לתת מכינה טכנולוגית בבית-ספר הנדסאים.
אריאל כרמון: ההבדל הוא שמי שמסיים עם תג"ת לא יכול לעשות עם זה הרבה, אלא אם הוא למעלה מגיל כניסה לאקדמיה, אבל אני מדבר על מקצוע.
אריאל כרמון: אחד כזה יסיים את הלימודים עם פוטנציאל לבית-ספר להנדסאים.
אריאל כרמון: אין פה בעיית כספים, זה אותו כסף ואותן עלויות.
גילה גמליאל: מי מעביר את זה?
אריאל כרמון: תג"ת זה משרד החינוך.
אריאל כרמון: 5.
אריאל כרמון: מסלול הוראה להנדסאיות – להערכתי, אין סיבה בעולם למיין, הן יכולות להיות מורות מצוינות.
אריאל כרמון: זה יעשה גם טוב להנדסאים וגם להוראה.
גילה גמליאל: אני אעלה בוועדת החינוך את עניין מסלול התואר האקדמי לבוגרי הנדסאים.
גילה גמליאל: זה מתבקש, וזה עלה גם במכללה הטכנולוגית בטכניון.
גילה גמליאל: לגבי ההצעות שלך להרחבת היריעה של קורסי ההכשרה ופרויקט "רקיע", שמעון דוד יעלה את הנושא לדרגים הבכירים ונקבל ממנו נתונים ונעדכן אתכם לגבי הנושא הזה, כך שתיפתחנה יותר אפשרויות בפני אותן סטודנטיות שמתכוונות להשתלב במסלול הזה.
גילה גמליאל: אם יפתחו את מסלול החד-הוריות באזור הצפון צריך לבדוק אפשרות שזה ייפתח גם כאן במכללה.
גילה גמליאל: כשסיירנו בדרום הצלחנו לפתוח קורסים.
גילה גמליאל: אני מאוד מקווה שגם מפה נצא עם בשורה חיובית.
גילה גמליאל: אני רוצה להודות לכן על ששיתפתן אותנו בחוויות האישיות שלכן.
גילה גמליאל: יישר כוח, בהצלחה, תישארנה חזקות כי בסופו של דבר זה ישתלם.
גילה גמליאל: המקרה האישי שלך יעבור אלינו, ואנחנו נדאג להעביר את זה למאירה שוורץ.
שמעון דוד: אני מודה לגילה.
שמעון דוד: במסגרת תפקידה היא קיימה 4 דיונים בוועדה שלקחנו בהם חלק, והוועדה יצאה גם לשני סיורים כדי להכיר את המערכת מקרוב.
שמעון דוד: זה לא קורה כמעט בוועדות בכנסת, ולכן אנחנו אסירי תודה בעניין.
גילה גמליאל: אני רוצה להודות לשרון שהעלה את היוזמה לבקר פה.
גילה גמליאל: יש חשיבות עליונה למכללה גם בגלל המיקום בעכו, וצריך לראות איך מקדמים את זה.
גילה גמליאל: נדחוף ככל האפשר כדי שייפתח פה קורס להכשרה מקצועית ב"רקיע" או בחד-הוריות.
גילה גמליאל: נשמח לסייר גם באגודה וגם בקמפוס.
גילה גמליאל: בוקר טוב, ברשות
גילה גמליאל: כם אני רוצה לפתוח את הישיבה היום.
גילה גמליאל: הנושא זה פערי השכר בין נשים לגברים בשירות המדינה.
גילה גמליאל: ולעניין התקיים דיון במיוחד, מכיוון המדינה, היינו מצפים שדי ישמש את המודל מכל שאר המגזרים, במיוחד למגזר הפרטי בכל מה קשור לפערים בין נשים לגברים בנושא המשכורות.
גילה גמליאל: אנחנו בדקנו את העניין, אני פניתי למרכז למחקר ומידע וכאן אני רוצה להודות למי שגם הגישו לנו את הדוח בנושא, שבו הממצאים מאוד מאוד קשים.
גילה גמליאל: אין ספק שלא ניתן לעבור על זה לסדר היום.
גילה גמליאל: יש לנו את החובה להוקיע בראש ובראשונה את התופעה מתוך משרדי הממשלה השונים, והחברות הממשלתיות ששם יש לנו את האפשרות ואת הנגיעה לקבל את כל הממצאים ואת כל הפרטים.
גילה גמליאל: הנתונים כפי שהוצגו בפנינו, לפי המרכז מחקר ומידע, פשוט זועקים לשמים.
גילה גמליאל: ובעניין הזה ישנם סימפטומים מאוד מאוד נוקשים לגבי המצב בשירות המדינה.
גילה גמליאל: זה בא לידי ביטוי בפערי שכר, שאם נבחן אותם, אז הפער הגולמי בשכר ברוטו, 3,600 ש"ח בין נשים וגברים.
גילה גמליאל: והוא מוסבר בחלקו במונחי מגדר.
גילה גמליאל: למרות שאת כל השאר מקשטים עם תוספות אחרות למיניהן.
גילה גמליאל: בעניין הזה אני ארצה לשמוע בראש ובראשונה את משרד האוצר, הגב' חמוטל בן דור, שהיא כלכלנית בכירה במשרד הממונה על השכר במשרד האוצר והיא תשמיע ראשית את הדברים.
חמוטל בן דור: הנתונים, אני מאמינה שקיבלתם אותם מאתנו.
חמוטל בן דור: אנחנו מעבירים את כל התקציב של הדוח לוועדה.
חמוטל בן דור: ובדוח הזה אנחנו מפרטים את השכר לפי ….
חמוטל בן דור: של נשים וגברים.
חמוטל בן דור: וכרגע אנחנו מתכוונים להוציא דוח נוסף מעודכן של השכר בשירות המדינה, כפי שהוצא בשנה שעברה.
חמוטל בן דור: ובדוח הזה ייכללו גם נתונים על שכר נשים וגברים וההשוואה ביניהם.
חמוטל בן דור: מהנתונים הראשונים שהתחלנו לאסוף לדוח, אנחנו רואים שמשנת 1997 עד שנת 2004 יש התקדמות מאוד יפה.
חמוטל בן דור: למשל בדירוג המנהלי, אנחנו רואים שיש צמצום מאוד גדול בהחזר הוצאות, בשיעור של 12 אחוז.
חמוטל בן דור: עם זאת לגבי העבודה הנוספת, היא הבעיה המרכזית בפערי השכר.
חמוטל בן דור: זה לא שעובדים באותו דירוג, באותה דרגה, באותו תפקיד, מקבלים שכר שונה - ממש לא.
גילה גמליאל: ברשותך, אני רוצה שתחדדי את נושא הדירוג.
גילה גמליאל: כי במקרה הספציפי הזה, יש משום מה דירוגים שונים שמוגדרים בדיעבד, ברגע שיש תפקידים של נשים וזה בא גם לידי ביטוי במקרים שפורטו בפנינו בדוח.
גילה גמליאל: אני מבקשת ממך להסביר איך נקבע הדירוג.
חמוטל בן דור: דירוג כמובן נקבע לפי השכלתו ותפקידו של העובד.
חמוטל בן דור: עובד שהוא בעל השכלה תיכונית, מדורג בדירוג המנהלי; עובד שהוא אקדמי במדעי החברה והרוח - ידורג בדירוג המח"ר.
חמוטל בן דור: והאמת היא שלפעמים גם כשהוא מבצע תפקיד של עובד מנהלי, כלומר מזכירה או מזכיר והוא אקדמאי, הוא יקבל דירוג של מח"ר.
חמוטל בן דור: אם מדובר באח או אחות, הם יקבלו דירוג של אחים ואחיות.
חמוטל בן דור: או עובד-סוציאלי, יקבל דירוג עובד-סוציאלי; פסיכולוג - פסיכולוג.
חמוטל בן דור: אין כאן שום אפליה.
חמוטל בן דור: אין כאן שאלה של אפליה.
גילה גמליאל: איך את מסבירה את הפערים במשכורות.