GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל מלכיאור: הוועדה שלי ישבה, ולא יכולתי להשתחרר ממנה כיושב ראש.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להעיר על הדברים ששמעתי, וקיבלתי דיווחים שוטפים על מה שהולך פה באולם גם בזמן הדיון החשוב הזה.
מיכאל מלכיאור: קודם כל, להודות על היוזמה ועל זה שאת מביאה את העניין הזה ללב הכנסת.
מיכאל מלכיאור: חייבים פה מצד הכנסת לחוקק את החוקים הנחוצים כדי לפתור את הבעיות, שלצערי, היום זה לא בעיות וזה לא סטטיסטיקות, זה בני אדם.
מיכאל מלכיאור: שנית, אני ממש מתקומם כשאני שומע את כבוד היועץ המשפטי לבתי הדין הרבניים, שאומר שהוא לא רוצה להפחית בבעיה, אבל כל משפט שאתה מביא פה זה ניסיון להפחית בבעיה.
מיכאל מלכיאור: למה להדגיש כל הזמן: זה רק שלוש נשים?
מיכאל מלכיאור: הביאו בסרט את הנשים האלה.
מיכאל מלכיאור: מה זה רק שלוש נשים?
מיכאל מלכיאור: ומה זה רק כמה עשרות מקרים?
מיכאל מלכיאור: אני חושב שגם שכשיש פה ויכוח על הסטטיסטיקה, זה בגלל שיש היבט שונה.
מיכאל מלכיאור: זה לא שהסטטיסטיקה שלך היא שקרית, אך היא לא לוקחת בחשבון את כל האנשים שלא מגיעים לנקודה הזאת, למשל כל הנשים שעומדות תחת סחיטה איומה לפני שבכלל מגיעים לשלב של בית הדין.
מיכאל מלכיאור: היתה לי הזדמנות בכמה נושאים לטפל גם במקרים בודדים של עגונות.
מיכאל מלכיאור: הרבה פעמים זה אפילו לא עניינים הלכתיים, זה אטימות של בית דין, שעד שמגיעים, והבעל לא מופיע, אז אומרים לו: אז תבוא בשנה הבאה.
מיכאל מלכיאור: זה אפילו לא קשור לעניינים הלכתיים הרבה פעמים.
מיכאל מלכיאור: יש גם בעיות בנושאים הלכתיים, וגם פה יש לי מספר הצעות חוק שהגשתי בכנסת הנוכחית, והייתי רוצה לראות שיתוף פועלה עם הדיינים.
מיכאל מלכיאור: אם היו נזהרים כמו שעשו, לדעתי, פוסקי הלכה במשך כל הדורות, נזהרו בכבוד האשה ולא רצו להגיע למצב של עיגון ומצאו הרבה מאוד פתרונות יצירתיים, אני חושב שגם היום אפשר לעשות את זה.
מיכאל מלכיאור: אני הייתי רוצה גם לעבוד עם הרב עמר, שבאירוע גדול אחר שהיה של הארגונים - הגיע לאירוע, שזה דבר מבורך וחשוב לכשלעצמו, והביע נכונות לשתף פעולה ולעבוד יחד עם הארגונים החשובים, הנחוצים כדי לקדם מספר נושאים שחייבים לקדם כדי לתקן.
מיכאל מלכיאור: שמעתי את הנושא של נישואים אזרחיים וברית הזוגיות.
מיכאל מלכיאור: אין לזה שום קשר לעניין הזה.
מיכאל מלכיאור: אני לא יודע אם תהיה חקיקה כזאת, אבל גם אם היא תהיה אנו לא יכולים לא לטפל במסגרת גם של מה שקורה בבתי הדין הרבניים, לומר לנשים: הייתם יכולים להתחתן בנישואים אזרחיים, אז מה אתם באים בתלונות?
מיכאל מלכיאור: כחברה יהודית, כמדינה, כל זמן שיש לנו מערכת אנו חייבים גם בתוך המערכת לעשות את השינויים כדי לא לכלוא את הנשים למצב הנוראי שהיה מתואר בסרט.
גילה גמליאל: העבירו אליי הערות ושאלות; מדובר כאן לא רק בנשים, אלא בדור שלם של ילדים שיש להצילם מהמצב, וכפי שנאמר - כל המציל נפש אחת בישראל כאילו הציל עולם מלא.
גילה גמליאל: זה הערה מתבקשת אחת.
גילה גמליאל: פנייה נוספת; התלמוד מלא בוויכוחים בין תלמידי חכמים ורבנים, כיצד לפתור בעיות, והושמעו תמיד דעות שונות.
גילה גמליאל: ההלכה התפתחה במשך הדורות.
גילה גמליאל: מדוע לא ניתן להמשיך היום בתהליך הזה, והיכן רחמי בית הדין הרבני על הילדים שהאבות שלהם לא משלמים בעד המזונות?
גילה גמליאל: יש שלוש נשים שרוצות לשאול שאלה, אני מבקשת שתעמודנה; מרים גולדפישר, שהיא טוענת רבנית ונציגת אמונה.
גילה גמליאל: לאחריה תכין את עצמה זילי וגברת צביה אסתר גורדצקי.
מרים גולפישר: רק משפט אחד כתגובה על דבריו של עורך דין יעקובי; אני טוענת רבנית 12 שנה בשטח, אני יכולה להעיד שהמקרים שבסרט הם מאוד לא חריגים, מאוד שגרתיים, שאני נפגשת בהם כל יום.
גילה גמליאל: הדברים מדברים בעד עצמם.
זילי: רציתי לשאול אם בסקר של כבודו יש הקטע שרבנים לוקחים שוחד כדי לזרז את הגט - את זה אני מכירה מהמציאות.
צביה אסתר גורדצקי: אני מסורבת גט כבר הרבה שנים, ואין לי שום תלונות לדיינים.
צביה אסתר גורדצקי: לדעתי, הרגשתי שהם עשו כל מה שהם יכולים, ועדיין אני מסורבת גט.
צביה אסתר גורדצקי: הבעל יושב שלוש שנים בכלא, היה לא פעם אחת בצינוק, ואומר ששם לא מתים.
צביה אסתר גורדצקי: ואני נשארתי בלי שום פתרון.
צביה אסתר גורדצקי: היום פה הרגשתי שאולי כן יש פתרון - הצעת חוק שבלי שבעל נותן גט, יכולים לשחרר שנה אחרי זה.
צביה אסתר גורדצקי: זה נתן לי תקווה, אחר כך מבקר המדינה אמר שאי אפשר.
צביה אסתר גורדצקי: אני חושבת שיש מקום למקרים כאלה להלכה חדשה.
צביה אסתר גורדצקי: אני מסכימה שזה יהיה לפי ההלכה, אבל יש היום פוסקי הלכה, שצריך למצוא פתרון.
צביה אסתר גורדצקי: אי אפשר להשאיר חיים בשוליים, כי זה החיים שלי.
שמעון יעקובי: לשאלה הראשונה; שוחד כדי לקבל את הגט - שוחד זו עבירה פלילית.
שמעון יעקובי: יש לגשת למשטרה ולהתלונן.
גילה גמליאל: מה ההבדל בין זה שהאשה תיתן לגבר כסף כדי שיתיר את נישואיה, לבין שתיתן לרב?
שמעון יעקובי: איזו מין שאלה זו?
שמעון יעקובי: האם יש הבדל בין מתן שוחד לשופט, לדיין, כדי שיפסוק דין מסוים?
שמעון יעקובי: אין מדובר פה במתן שוחד, גם לא על דרך ההשאלה.
שמעון יעקובי: גבירותיי, לרוץ להתלונן במשטרה.
שמעון יעקובי: אין כזה דבר, לא היה כזה דבר, אם יש - אדרבה, תתלונני, תגישי תלונה.
שמעון יעקובי: אנו הראשונים שנוקיע את הדיין הזה, נעשה הכל כדי להקיא אותו מהמערכת.
שמעון יעקובי: באשר לשאלה השנייה של הגברת מסורבת הגט, כל מה שאפשר לסייע לה מבחינה הלכתית, נעשה.
שמעון יעקובי: היא שאלה מה תגובתנו לעניין הפקעת הנישואין, שזה הצעתו של הרב ריסקין בצירוף פרופ' ברכיהו ליפשיץ.
שמעון יעקובי: בדיון שהתנהל במשרד המשפטים בקשר להצעת החוק הזאת אמרנו למציעים דבר מאוד פשוט: אתם מצטטים רבנים חשובים, ביניהם רבנים שחיים אתנו בדורנו שלנו.
שמעון יעקובי: גשו אליהם, גשו למועצת הרבנות הראשית, תציעו בפניהם את העקרונות, כיצד מבחינה הלכתית ניתן לפתור את הבעיה הזאת של הפקעת קידושין.
שמעון יעקובי: אם מועצת הרבות הראשית, אותם גדולי תורה שעליהם אתם מסתמכים והם חיים בתוכנו, ייתנו את ידם לכך, ודאי שכל מערכת בתי הדין תשמח ותעשה כן.
שמעון יעקובי: אבל אי אפשר באמצעים חוקיים באמצעות הליכי חקיקה לשנות הליכים הלכתיים או מצבים משפטיים הלכתיים, ודאי ללא תיאום עם פוסקי ההלכה.
גילה גמליאל: הציע חבר הכנסת מלכיאור שהסרט הזה יוקרן בכנס השנתי של הדיינים יחד עם נציגות הנשים.
שמעון יעקובי: אני לא הייתי ממתין לכנס הדיינים, כי יש כנס דיינים תמיד בחורף.
שמעון יעקובי: אני מבקש מיוצרי הסרט - אנא בטובכם העבירו לנו מספר עותקים, כדי שלא נצטרך לכנס את כל הדיינים לעולם אחד.
שמעון יעקובי: תנו לנו כמה עותקים, אנו נדאג לכך שהדיינים יראו אותם.
גילה גמליאל: שלא יזהו את עצמם שם.
שמעון יעקובי: אני מבטיח לכם שאת חשבון הנפש, ודאי הפנימי, נעשה.
גילה גמליאל: ברשותכם, ברשותכן, אני שוב רוצה להודות לבמאית שלנו, לענת צרויה, על כל הסרט הקשה הזה, אך האמיתי והכנה.
גילה גמליאל: אני רוצה לברך את כל האנשים שהיו כאן היום, גם את השר זבולון אורלב והשרה ציפי לבני וכל חברי וחברות הכנסת שהגיעו לכאן, את ד"ר רות הלפרין-קדרי, את הרב שלמה ריסקין, את פרופ' אליס שלווי, את עורך דין שמעון יעקובי, את הכתבת במבי שלג, את רעות גיאת האמיצה, את שלוש הנשים שלקחו חלק פעיל בסרט, את שרי דיסקין, את סמדר כהן, ומכאן להחזיק אצבעות ולשלוח את כל הכוחות לאורית שרעבי, שעדיין ממתינה שהצדק ייעשה.
ראובן ריבלין: אני מודה באשמה, נולדתי גבר...
ראובן ריבלין: גברתי השרה לקליטת עלייה ושרת הבינוי והשיכון, חברת הכנסת ציפי לבני, גברתי שרת החינוך, התרבות והספורט, ומנהיגה, חברת הכנסת לימור לבנת, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, מנהיגה צעירה, חברת הכנסת גילה גמליאל, חברות וחברי הכנסת - אני מייצג פה את חברי הכנסת, חברות הכנסת נמצאות פה ברמה, בהווה ובעבר, מנהלת הרשות לקידום מעמד האשה במשרד ראש הממשלה, גברת יהודית פלוטקין, יושבת-ראש מועצת ארגוני הנשים, גברת מיכל מודעי, מנכ"לית המשרד לקליטת עלייה, גברת מירהל'ה גל, יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים, תת אלוף דבורה חסיד, רעיית הרב הראשי, הרבנית מזל עמר, אורחים ואורחות נכבדים, 69 היה והווה מספר חברות הכנסת על כל דורות הכנסת.
ראובן ריבלין: היום 15 חברות כנסת, 3 שרות, 27 חכ"ליות, 24 חכ"ליות שהלכו לעולמן, סך הכל - 69.
ראובן ריבלין: לא מספיק, אבל אלה המספרים.
ראובן ריבלין: משחר ימיה של הכנסת נשות הבית, כך ידעו כולם, כמו זו היתה אכסיומה, עבדו הרבה יותר קשה.
ראובן ריבלין: הן היו פעילות יותר בדיוני המליאה, הן השתתפו בדבקות בישיבות ועדות הכנסת, הן חוקקו, מחוקקות יותר, נשארו ונשארות עד השעות הקטנות של הלילה, ולא ויתרו לעולם לנציגי הממשלה עד שלא נעשו שרות.
ראובן ריבלין: בכל נושא שעסקו בו הן חשו כמי שצריכות להשתדל יותר.
ראובן ריבלין: בדרכן אל הכנסת והכנסת ניצבו בפניהן מהמורות רבות יותר, קשיים גדולים יותר מבדרכם של עמיתיהן הפוליטיקאים הגברים.
ראובן ריבלין: יש אומרים שהיום המציאות קצת השתנתה.
ראובן ריבלין: יש מי שמייחס את השינוי, אם הוא קיים, לשריון המקומות לנשים, תופעה רווחת במפלגות רבות.
ראובן ריבלין: לכשלעצמי, הייתי מעדיף להאמין כי זו דווקא היכולת להתמודד כשוות מול שווים בחברה שלמרות הכל היא אולי נאורה יותר ובה קצת פחות דעות קדומות, שהרי התברכנו בחברות כנסת חרוצות ופעילות, ואני חש שהיום ההצטיינות אינה עוד מגדרית, אלא אישית בכל מובן המלה.
ראובן ריבלין: אבל לצערי, המציאות מלמדת כי ללא השריון לנשים, ללא השימוש בהעדפה מתקנת, היה הייצוג הנשי עלוב ביותר.
ראובן ריבלין: אמת, בכנסת הנוכחית מכהנות 18 חברות, ובממשלה 3 שרות, ואלו הם שיאים ישראליים של כל הזמנים.
ראובן ריבלין: אולי יש בכך משום צעד בכיוון הנורמה הראויה בייצוג נשי ראוי בפרלמנט ובממשלה, אך עוד רחוקה הדרך עד שייצוג נשים במשכן יתקרב למה שראוי על-פי חלקן באוכלוסייה, שכידוע לכולנו, הוא למעלה מ-52%.
ראובן ריבלין: אני לא מרגיש עדיין שמתקרב היום שבו נקים את הוועדה שתהווה זרקור לזכויות הגבר, לכן אני מודה ומתוודה שכאשר אמרתי שיש נושאים שיש בהם כפילות טיפול, שכן אשה היא אדם, שיש גם אומרים שהגבר הוא אדם, וועדות הכנסת כולן מטפלות בבני אדם כמות שהם, חשבתי לתומי שהגיעה השעה שאין עוד צורך בכלל בשימת הלב למצב שבו אנו באופן טבעי בעולם שהוא כולו של נשים, בעניינים הפוליטיים הגברים גוברים.
ראובן ריבלין: לכן, לאחר שגם באה אליי שרת החינוך והתרבות, ונדמה לי, אחת הראשונות שהיתה יושבת-ראש הוועדה, ואמרה לי: הרף ידך מאותה ועדה, שהיא כל כך חשובה לחברה בישראל, באתי, שקלתי, איני יודע אם ירוחם, אך עזבתי במובן זה שהחזקתי החזקת יתר.
ראובן ריבלין: אני חושב שוועדה זו, עד אשר לא תתכונן ועדה לשוויון זכויות הגבר, חייבת להמשיך להתקיים.
ראובן ריבלין: בהתכנסות המיוחדת הזאת יש לחבר בין דורות של פרלמנטריות.
ראובן ריבלין: בראשית היה המאבק העיקש בן שנים רבות על כרטיס הכניסה לעולם העשייה הציבורית.
ראובן ריבלין: אחר כך היה על הנשים להיאבק כדי לחרוג מעבר לפינה שהוקצתה להן בחיים הציבוריים בארגוני נשים ובייצוג המגדרי המובהק.
ראובן ריבלין: גולדה מאיר, ה"פירסט ליידי" של הפוליטיקה הישראלית, מנהיגה שעשתה היסטוריה, פרצה אומנם את גבולות המגדר לחלוטין, אך העובדה שגם היום יש צורך בהעדפה מתקנת - ויש צורך - ויש צורך כזה בייצוג הפוליטי הנשי כמו גם במגזרי עשייה אחרים מוכיחה, למרבה הצער, כי השגה האישי של גולדה לא סלל את הדרך לבאות אחריה.
ראובן ריבלין: אני יכול לא לרחוץ בנקיון כפי, רק לומר שכאשר זכיתי להתמנות כשר, מועצת המנהלים של בזק, היום יש בה יתרון של הנשים על הגברים.
ראובן ריבלין: נדמה לי ש-90% מהמינויים שמיניתי בבזק היו של נשים, קודם כי הוועדה הכריחה אותי, ולאחר מכן התברר לי שהן הכי טובות, פשוט כך.
ראובן ריבלין: עדיין גם היום מתחלקות חברות הכנסת לשתי קבוצות נפרדות; בקבוצה האחת חברות כנסת שהגיעו למקומן בזכות מינן, תוך שריונים כאלה ואחרים, ויש לקחת את זה לתשומת הלב, בקבוצה השנייה מנהיגות שכבשו את מקומן.
ראובן ריבלין: אם לא נבחין בהבחנות שהן המציאות הקיימת, לא נתעלם מהבעיה.
ראובן ריבלין: את יכולה למחות, ואני רושם את מחאתך, אך לא באתי כאן רק לסבר את האוזן.
ראובן ריבלין: יש כאלה שנכנסות בגלל מינן ולאחר מכן הופכות להיות שרות בגלל יכולתן ומיומנותן וסגולותיהן ובגלל שהוכיחו את יכולתן.
ראובן ריבלין: אני נמצא במפלגה לא כל כך גדולה כמו ההוויה הפוליטית שאת נמצאת בה, ואני אומר לך שמה שאני אומר מדויק.
ראובן ריבלין: אני לא אומר שזה טוב, אלה העובדות.
ראובן ריבלין: גם כשהעובדות לא תמיד מחמיאות לחברה בישראל, לא לחברות הכנסת, אלה העובדות.
ראובן ריבלין: כמובן, בלי לפגוע, עלינו לראות את אותן מנהיגות שכבשו את מקומן למרות מינן, בלי שריונים, בלי טובות ובלי פטרוניזם גברי.
ראובן ריבלין: מבלי לפגוע באף אחת מהחברות, רבות מהן עשו חיל, אך שתיים עלו בדורות הכנסת על כלנה.
ראובן ריבלין: שתיהן היו מאושיות המשכן, שתיהן כלות פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה - שולמית אלוני וגאולה כהן.
ראובן ריבלין: שתיהן יכולות להיות מופת לכן הנשים, וגם לנו הגברים כולם - מופת לחריצות, לאיכות אישית יוצאת מגדר הרגיל, לנאמנות אידיאולוגית מעוררת התפעלות.
ראובן ריבלין: אני מצפה שבעידן של התפכחות ציבורית נראה מנהיגות נשית חזקה יותר, ויש לנו היום נשים חזקות בפוליטיקה, ועוד איך חזקות.
ראובן ריבלין: אני יודע ומרגיש, כשזהבה צועקת, אני רועד.
ראובן ריבלין: יש לנו מנהיגות שהן שרות, יש לנו מנהיגות שאיני רוצה להרחיב את הדיבור עליהן מחשש שמא אפגע באחרות.
ראובן ריבלין: יש לנו מנהיגות שהן גם נשים צעירות שבאו ממנהיגות, קנו את מקומן בפוליטיקה בגלל מנהיגות, ואני מקווה שעוד יתרמו רבות לחברה בישראל וגם לפוליטיקה.
ראובן ריבלין: אני לא מזכיר, כמובן, את אותן חברות כנסת מכהנות ואת אותן חברות כנסת שכיהנו ויכהנו עוד מעט פעם נוספת, ואותן חברות כנסת שהן מועמדות לכהן בכל רגע אפשרי.
ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר כפי שנאמר על ידי אבותינו בפרקי אבות: דור דור ודורשיו, דור דור ומנהיגותיו, באמת - שיהיה לכם אחר צהרים מוצלח ביותר, ושיהיה כנס זה סימן וזרקור לציבור כולו לאמור: הטובות ביותר נמצאות איפה שהן צריכות להיות.
ראובן ריבלין: יש טובות ביותר שעדיין לא הגיעו, וזה רק דבר שהוא שעורה בעינה של החברה בישראל.
יעל דן: תודה.
יעל דן: זהבה, זה טוב מאוד שאת צועקת עליהם לפעמים.
יעל דן: אני מבקשת להזמין להגיד כמה דברים את השרה לקליטת עלייה ואת השרה לבינוי והשיכון, חברת הכנסת ציפי לבני.
ציפי לבני: שלום לכולם, צהרים טובים, אדוני יושב-ראש הכנסת, זה בסדר - מודה ועוזב ירוחם, ובענק, השרה חברת הכנסת לימור לבנת, יושבת-ראש הוועדה למעמד האשה נכון להיום ועד סוף היום גילה גמליאל, יהודית פלוטקין, יושבת-ראש הרשות לקידום מעמד האשה, שאתה אני נמצאת בעבודה שוטפת, ולפני הכול, אולי, אתן - חברות הכנסת בעבר, כי העובדה שאני נמצאת כאן עכשיו ונואמת - אני אעשה את זה קצר - היא די מקרית, כי במקרה הכנס מתקיים כשאני נמצאת בנקודת ההשפעה הרלוונטית כשרה בממשלה יחד עם חברותיי חברת הכנסת לימור לבנת וחברת הכנסת יהודית נאות, אך זה אינו מייצג את עומק גודל התרומה, כי נמצאות כאן באולם נשים שבמהלך כהונתן, בין בכנסת, בין בממשלה, תרמו תרומה משמעותית לקידום מעמד האשה.
ציפי לבני: עברנו כולנו, ובין היתר אני כאן כי אני מודעת לזה שהיכולת שלי אולי להיות היום בתפקיד נובעת גם ממה שנעשה קודם לכן, מההתקדמות של כל אחת, מהנושאים שקידמה כל אחת, ועברנו הרבה שלבים.
ציפי לבני: עברנו משלב של פסיביות לשלב של אקטיביות, משלב המתנה וציפייה לשלב של בקשה ואחר כך גם דרישה, עברנו את השלב שבו אנו מוכרות ומודעות, מכירות בערך עצמנו מספיק כדי לומר גם מלה שאני מודה שלקח לי המון שנים לומר - קרייריסטית.
ציפי לבני: זה בסדר, ואני מניחה שכל אחת באולם עוברת את השאלות או עברה בזמנה את השאלות: ואיך בעלך מקבל את זה?
ציפי לבני: איך הילדים סופגים?
ציפי לבני: זה בסדר, תודה, הם גדלים מצוין, ולא נגרם להן נזק נפשי מזה שאמא שלהן פועלת פעילויות שהיא מאמינה בהן ומקווה שהיא גם תורמת בהן.
ציפי לבני: אולי זה ייתן להם זווית נכונה יותר על מקום הנשים במשפחה ובחברה בעתיד.
ציפי לבני: אני מודה באשמה, וגם אני מקווה שזה יהיה במסגרת מודה ועוזב ירוחם, שביקשתי להיבחר לכנסת לא כדי לייצג נשים, וזה לא היה חלק ממה שחשבתי שהוא הנושא המרכזי בהוויה שלי.
ציפי לבני: רציתי להשפיע בשורה שלמה של נושאים, ואני מודה שזה לא היה המרכזי בהם.
ציפי לבני: לפני שהגעתי הנה גיליתי שבעצם הנושא הזה, אם אנו לא נפעל יחד, יישאר בשולי החברה, וזה שאני יכולתי עוד לא אומר שיש להתעלם מהמקום שבו נמצאות השאר - לא בגלל שזה נושא שמעניין את הנשים, אלא כי זה עניין חברתי מהמעלה ומהמדרגה הראשונה, וכאן מצאתי נשים שכיהנו בכנסת, שהרכיבו קואליציה, שעבדו יחד למרות חילוקי דעות תהומיים.
ציפי לבני: פעם אמרתי באחד הכנסים האלה שהצטרפתי כחייל, ונזפו בי על השימוש המיליטנטי בהקשר הזה, אך בכל זאת הצטרפתי כחיילת להנהגה שכבר היתה קיימת בכנסת בנושאים האלה.
ציפי לבני: אני חושבת שכל אחת שמגיעה ומתקדמת ומקדמת את העניינים שחשובים בעיניה, בעצם זה שהיא מקדמת ומשפיעה, מאפשרת התקדמות גם לאלה שבאות אחריה.
ציפי לבני: אנו נבחנות גם בעשייה ברמה היום-יומית כמעט, ואם אנו שרות, אנו ממנות מנכ"ליות, ומשרד הקליטה, אגב, מקבל עכשיו גם את פרס הנשיא בנושא קידום מעמד האשה במשרד עצמו.
ציפי לבני: כל אחת מאתנו יכולה בדרכה ובמקום שבו היא נמצאת לעשות גם את זה.
ציפי לבני: זה לא פוגע בנושאים אחרים, זה יכול להיות גם וגם, וזה מחייב שנעשה את זה גם וגם, כי למרבה הזוועה, אם אנו לא עושות את זה, כנראה, אין מי שכן נכנס לעניין הזה.
ציפי לבני: אולי אם התגמול הציבורי היה גם על הנושאים האלה, היינו מוצאים יותר גברים בתחום.
ציפי לבני: אני מקווה, ואני מודה שתקרות הזכוכית שאנו נתקלות בהן שונה מאחת לאחת - גם סוג התקרות, גם העובי שלהן, אך אני מאמינה גדולה שכל אחת מאתנו שנתקלת בתקרת הזכוכית ושוברת אותה בעצם הופכת את התקרה לחלון הזדמנויות לאלה שבאות אחריה, אז שיהיה בהצלחה לאלה שבאות אחרינו.
יעל דן: תודה רבה.
יעל דן: אני מתכבדת להזמין עכשיו את שרת החינוך, התרבות והספורט, חברת הכנסת לימור לבנת.
לימור לבנת: שלום, אדוני יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת רובי ריבלין, זה לא נורא שנולדת גבר, אך אני רוצה לחלוק עליך בעניין אחד - בואו לא נעשה הבחנה בין חברות כנסת שנבחרו באמצעות שריון, בהעדפה מתקנת, וחברות כנסת שנבחרו ללא העדפה מתקנת, כמו שאנו לא עושים הבחנה בין חבר כנסת שנבחר כי יש לו המון כסף והוא הצליח להתמודד וחבר כנסת שאין לו.
לימור לבנת: כל מי שנבחרה נבחרה, ומכהנת כנציגת ציבור.
לימור לבנת: אני רוצה לברך את חברות הכנסת בהווה ואת השרה ציפי לבני ואת חברות הכנסת לשעבר ואת יושבות ראש הוועדה למעמד האשה, חברת הכנסת גילה גמליאל, שמתחלפת מחר עם חברת הכנסת אתי לבני.
לימור לבנת: עכשיו אחזור למה שאמרתי בהתחלה; יושב-ראש הכנסת, כשאמרתי שאלה שנזקקות להעדפה מתקנת, נזקקות לה כי נשים צריכות להיבחר יותר טובות, ואנו יותר טובות, ונשים צריכות להיות יותר חכמות, ואנו יותר חכמות, ונשים צריכות להיות יותר מוכשרות, ואנו יותר מוכשרות, ונשים צריכות להיות יותר נחושות, ואין לנו ברירה - אנו יותר נחושות, ולהיות יותר מתאמצות, ואנו יותר מתאמצות, וצריכות להיות יותר מוותרות ויותר מסוגלות להתמודד - ציפי אמרה את זה - עם בית, ילדים, עם הסביבה וגם עם הקניות בסופר, ואנו יותר מתמודדות ויותר מוותרות, ונשים צריכות לעבוד יותר שעות כדי להגיע, ואנו עובדות יותר שעות.
לימור לבנת: אפילו מצפים מאתנו לפעמים שנהיה יותר גבריות, אבל למרות זה אנו מצליחות וגם יפות - בגלל זה גידלתי שערות, אגב - ואנחנו, הנשים, שרוצות להשפיע ולהגיע לעמדות הכרעה, ואני לא רוצה לחזור על המספרים שנאמרו וכולנו מכירות אותם, ואנו יודעים שאין מספיק נשים בכנסת ונשים בממשלה, הכל נכון, אבל כל זה מתחיל ונגמר בעצם בחינוך, בחינוך של הדור הצעיר, ומזה זה יגיע, כמובן, גם לדורות הבאים.
לימור לבנת: זה תהליך אטי מאוד, ויש להשלים עם זה ולדעת את זה.
לימור לבנת: לכן צריך גם לא לצפות למהלכים דרמטיים, אלא ללכת בתהליך הזה צעד אחרי צעד, ולדעת שזה ייקח זמן, אך בסוף נצליח.
לימור לבנת: לכן אנחנו בתוך מערכת החינוך, בתוך משרד החינוך, הקפדנו על כך שיש לנו פרויקטים עם שדולת הנשים, פרויקט שנקרא "נערות מובילות שינוי" לכיתות י"א של העצמת נערות וצעירות, כדי שיידעו אחר כך, כשיגיעו כבר לתפקידים בחברה או יגדלו, יתבגרו, יוכלו להוביל ולהנהיג.
לימור לבנת: יש לנו פרויקט תוכנית לימודים שנקראת "מגדר, ממשל ופוליטיקה" עם עמותת כן.
לימור לבנת: אנחנו עושים היום מאמצים מיוחדים, בשלוש השנים האחרונות, לא לאשר ספרי לימוד שיש בהם סטריאוטיפים מגדריים.
לימור לבנת: אנו עושים גם את השינוי הזה.
לימור לבנת: ערכנו השתלמויות לאלפי גננות ומורות בנושא שוויון בין המינים, כדי שגם הן יוכלו להעביר את זה הלאה, כי בהיעדר זה, לא יספיק לנו כל היתר.
לימור לבנת: כמובן, אנו עוסקים בכל התחומים, ולא אלאה אתכם, כי יכולתי לתת רשימה ארוכה, אך זה הדבר החשוב מאוד שאני רואה אותו בצד דברים חשובים אחרים, וצדקה חברתי השרה ציפי לבני - זה לא במקום, זה לא רק זה, זה יחד עם כל כך הרבה נושאים חשובים אחרים.
לימור לבנת: ואם פעם חשבו שמי שעוסקת במעמד האשה עוסקת רק בזה, אני חושבת שהיום מבינים יותר ויותר שזה לא נכון, וכדי להצליח ולהגיע לעמדת הכרעה ולהמשיך להשפיע, צריך להיות טובות גם וגם ולעשות את הדברים בצורה הטובה ביותר גם וגם.
לימור לבנת: ואנחנו עושות אותם הכי טוב שאפשר.
לימור לבנת: אנו דייקניות יותר ויורדות לפרטים יותר ויודעות יותר את החומר ואת הנושאים, ובעצם יצרנו גם כאן, ודאי מאז שנכנסתי לכנסת - הזכיר את זה יושב-ראש הכנסת קודם - ב-92' נכנסנו שורה שלמה של חברות כנסת צעירות אז, אולי לא בגיל, אך חדשות, ויצרנו יחד עם חברת הכנסת יעל דיין בשעתו וחברות כנסת אחרות, נעמי חזן ואחרות, יצרנו את הנטוורק שיש לגברים מהצבא, ממקומות המפגש הגבריים, יצרנו אותו כאן לנשים.
לימור לבנת: אנחנו התחלנו אותו בשדולת הנשים שעשתה אז עבודה בלתי רגילה, המשכנו הלאה, ואני מאוד שמחה למצוא שגם לאחר מכן, כשחלקנו כבר מחוץ לפוליטיקה, חלק מחברות הכנסת לשעבר וחלקנו כבר שרות וכו', שהמחויבות הזאת, הבין-מפלגתית, נשארת.
לימור לבנת: אני זוכרת שבשעתו שאלו אותי: איך את יכולה עם יעל דיין, החבר'ה אצלנו, בליכוד, והיום שואלים אותי על זהבה גלאון, ותמיד ישאלו - גם אותה ישאלו.
לימור לבנת: אפשר, כי יש לנו אג'נדה משותפת.
לימור לבנת: נריב איפה שצריך, זה בסדר.
לימור לבנת: נחלוק איפה שיש לחלוק זו על זו, אך איפה שאפשר לשתף פעולה, נעשה זאת, ודאי בנושא כל כך חשוב.
לימור לבנת: למעשה, אני רואה את עצמי - לא רק קרייריזם זו לא מלה גסה בעייני, אלא גם פמיניזם זה לא מלה גסה.
לימור לבנת: אדרבה, בעיניי זה הכרחי, וההכרה הזאת, שבהתחלה אולי היה קצת מביך ולא נעים - זה נעים.
לימור לבנת: אני פמיניסטית.
לימור לבנת: אני מאוד גאה בזה.
לימור לבנת: וכאשר אני מדברת על שוויון, למעשה אנו מדברים על כך שאנו שוות.
לימור לבנת: שוות יותר, הרבה יותר.
יעל דן: את ברכתה של השרה השלישית, השרה לאיכות הסביבה, הפרופ' יהודית נאות, שמטעמים מובנים לא נמצאת אתנו, אקרא לכם בעצמי תוך שליחת ברכות חמות להחלמתה המהירה והטובה של השרה יהודית נאות: "צר לי על כי נבצר ממני בשל טיפולים רפואיים לקחת חלק באירוע חשוב ומבורך זה, אך שמחתי על ההזדמנות להעלות על הכתב מספר מלים.
יעל דן: "כחברת כנסת מאז שנת 1999 וכשרה לאיכות הסביבה אני יכולה לומר לכם כי לא פעם נתקלתי במהלך חיי במכשולים רבים, מעין תקרת זכוכית מטאפורית שמצרה את צעדינו ומאטה את קצב התקדמותנו בדרך להשגת המטרה האישית של כל אחת ואחת מאתנו.
יעל דן: בית המחוקקים במדינת ישראל אמור להוות דוגמה ומופת להקניית ערכים חברתיים, וככזה אני רואה חשיבות רבה הן בקידום נשים במשרות בכירות בממשלה והן בקידום חקיקה בנושא.
יעל דן: "התפקיד שבו אני משמשת כיום כשרה לאיכות הסביבה הוא תפקיד משמעותי עבורי.
יעל דן: זהו תפקיד עליו חלמתי, ואליו שאפתי.
יעל דן: עבורי זהו צעד משמעותי בדרך להגשמה האישית שלי.
יעל דן: אני בטוחה שכמוני כל אחת מכן הגיעה לתפקיד אותו היא ממלאה תוך מאמץ כביר, ולעתים אף תוך מאבקים לא קלים, ולצערי, אולי עוד תיתקלנה.
יעל דן: אתן ההוכחה שהכל תלוי בנו, ואין דבר שיכול לעמוד בדרכנו בשל היותנו נשים, ואם רק נרצה בכך.
יעל דן: "אני קוראת לכן להעיז ולגבור על המכשולים הלא מעטים שוודאי עומדים בדרככן, עלינו להמשיך ולהאמין בכוחנו ובכישורינו, לדרוש את הזכויות המגיעות לנו בזכות ולא בחסד, להמשיך ולהילחם למען השגת כל מטרותינו והגשת כל שאיפותינו, ולהמשיך ולפעול למען שוויון בין המינים בכל הדרכים העומדות לרשותנו.
יעל דן: "בברכה, יהודית נאות, השרה לאיכות הסביבה".
יעל דן: מכאן אל ברכתה של יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה במשרד ראש הממשלה, הגברת יהודית פלוטקין, בבקשה.
יהודית פלוטקין: צהרים טובים, מנהלת הרשות לקידום מעמד האשה במשרד ראש הממשלה, ואני חושבת שזה שיש רשות - מגיע מחיאות כפיים לחברות הכנסת מכל המפלגות, כפי שהזכירה השרה לימור לבנת, שחברו יחד כדי להעביר את החוק הזה, שבזכותו עבר הנושא ממעמד של יועצת למעמד של רשות.
יהודית פלוטקין: אנו מאוד שמחים ומברכים על כך.
יהודית פלוטקין: כבוד יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת רובי ריבלין, שהוא פרטנר נהדר, אני מוכרחה לומר, לכל הנושא של מעמד האשה.
יהודית פלוטקין: עוד קודם לתפקידי כמנהלת הרשות פניתי אליך הרבה פעמים בנושא של שוויון הזדמנויות, ותמיד היתה אוזן קשבת.
יהודית פלוטקין: אני שמחה שהיום כיושב ראש הכנסת כיבדת אותנו בנוכחותך ואומרת את דבריך.
יהודית פלוטקין: למרות שדבריי יהיו מאוד קצרים, אני גם אומר משפט אחד לנושא הזה של השריון.
יהודית פלוטקין: שרת החינוך, התרבות והספורט, חברת הכנסת לימור לבנת, שנושא החינוך הוא באמת הנושא המרכזי שבו מתחיל השוויון בין המינים, שרת הקליטה, הבינוי והשיכון, חברת הכנסת ציפי לבני, שהאוזן הקשבת והפתיחות והמעשיות בפרויקטים משותפים עם הרשות למעמד האשה - זאת הזדמנות לומר פה מלה טובה, יושבת ראש הוועדה למעמד האשה, חברת הכנסת גילה גמליאל, אני לא חושבת שהיה איזה נושא שהעלינו וגילה לא מייד רצה וקידמה אותו והביאה לוועדה.
יהודית פלוטקין: כשגילה סוגרת מעגל, ואני מקווה שהוא קטן וזמני בדרך לקידום שלך של יושבת ראש הוועדה למעמד האשה, שהנושאים שהעלית, ההיבטים החברתיים של נושא מעמד האשה על כל הגוונים, אני חושבת שתרמת תרומה מאוד גדולה לנושא הזה, ומגיע לך ישר כוח מכולנו.
יהודית פלוטקין: מלה לאלה שנמצאים כאן ועל אלה שנמצאים מאחורה; נמצאות פה נשים מאוד חשובות.
יהודית פלוטקין: נמצאות פה נציגות של ארגוני הנשים הגדולים - ויצו, נעמ"ת, אמונה, השדולה, הדסה וכו', וסלחו לי אם דילגתי.
יהודית פלוטקין: נמצאים פה חברות וחברי הוועדה המייעצת של הרשות למעמד האשה, שעושים עבודה חשובה מאוד בהתנדבות, נמצאות פה ממונות למעמד האשה במשרדי ממשלה ויועצות למעמד האשה ברשויות מקומיות שצריכות בנוסף למשרתן המלאה בכל הנושאים לטפל גם בנושא מעמד האשה, וכל הכבוד להן.
יהודית פלוטקין: נמצאות פה סגניות ראשי ערים וחברות מועצות ערים, מנהלות במשק, נציגות לשכת עורכי הדין ואחרון חביב - שביט בן ארי, שהוא היום חייל, וכל הרעיון לאירוע התחיל ממכתב קטן ששביט שלח בתפוצת נאט"ו, אני חושבת שלכל מי שמחובר לנושא מעמד האשה בארץ, והציע את הכינוס.
יהודית פלוטקין: גם מחקרים הראו שבכל המדדים חברות הכנסת שנכנסו טובות יותר מהגברים, וגם נשים בעמדות ניהול בכל התחומים.
יהודית פלוטקין: באופן אישי ובשם הארגון שאני מייצגת אני פונה לכל אחת באופן אישי, בשם הארגונים שהיא מייצגת, ואני מניחה שאני לא צריכה לעשות את הפנייה הזאת, שכל אחת מאתנו תרגיש את האחריות האישית והארגונית לעזור לנשים האחרות להיכנס, כי בלי זה, זה לא ילך.
יהודית פלוטקין: זה המינימום של רשת התמיכה שאנו יכולות לתת.
יהודית פלוטקין: אני מקווה שמה שנלמד מהכנס הזה יעזור לנו גם כן, פלוס עבודה של כולנו יחד - אלה שנמצאות פה ואלה שלא נמצאות פה - להגיע ליעד שכולנו שמנו על עצמנו: 50-50, 20-20: בשנת 2020, 50% נשים, 50% גברים.
יעל דן: אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת רובי ריבלין שצריך לעזוב אותנו.
יעל דן: הוא עסוק, יש לו הרבה עניינים אחרים.
יעל דן: תודה גם לשרות.
יעל דן: פרופ' עמיה ליבליך מהאוניברסיטה העברית בירושלים ערכה מחקר מקיף על האשה בישראל והמשפחה החדשה, שגם מובא בספרה "סדר נשים".
יעל דן: אני מזמינה את פרופ' ליבליך להרצאה קצרה מהמיטב של מחקרה.
עמיה ליבליך: צהרים טובים.
עמיה ליבליך: נחסכה ממני הדאגה שמא אשכח לברך מישהו מהאנשים החשובים , אז אני מברכת את חברות הכנסת לדורותיהן שנמצאות אתנו וכל יתר המוזמנות.