GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונית טהר: זה לא כל כך פשוט כמו שזה נשמע.
רונית טהר: הרבה פעמים אנחנו יוצאים החוצה, לאתר, כדי לאתר את האישה.
רונית טהר: אישה עם בטן, סביר להניח שהיא בהריון, אך ברקע התרבותי כאן לא מדברים על זה.
רונית טהר: עד שלא רואים בטן, אף אחד לא יודע שהאישה היא בהריון.
רונית טהר: אנחנו יוצאים החוצה וקוראים להן לבוא אלינו.
רונית טהר: אנחנו מבצעים את מעקב ההריון, לראות שהן תגענה ללידה בצורה אופטימלית, גם מבחינה בריאותית וגם מבחינה נפשית.
רונית טהר: אפילו אחרי 5 לידות – אישה שילדה באתיופיה, בבית, הרי שפה היא הולכת לבית החולים ללדת.
רונית טהר: אנחנו עושים את ההדרכה.
מאיר רוסו: המעבר, השכנוע – זה תהליך שאני לא רואה מישהו אחר עושה את זה.
רונית טהר: אנחנו מדברים איתן על תזונה, על לבוש מתאים, על היגיינה.
רונית טהר: זה מגיע למצבים כאלה שאני רוצה לחסן אישה נגד אדמת.
רונית טהר: אני צריכה לחסן נשים בגיל הפוריות נגד אדמת, פעמיים.
רונית טהר: אסור לחסן בהריון, ולפעמים קשה לנו לקבל מהאישה את האינפורמציה המדויקת, אם היא בהריון או לא.
רונית טהר: כל ביקור הוא לא ביקור של 10 דקות, אלא של חצי שעה, במקרה הטוב.
רונית טהר: זה צריך להיות בנחת.
רונית טהר: האישה צריכה להרגיש שאני מקדישה לה את כל תשומת הלב, ושהיא יכולה לשאול את כל השאלות.
רונית טהר: תוך כדי שיחה עם נשים עולים דברים שלא עולים דברים, אפילו בשיחות עם אנשי הצוות של האתר.
רונית טהר: עולים אפילו נושאים של אלימות במשפחה.
רונית טהר: אני חייבת ליצור קשר עם עובדת סוציאלית מהצוות של האתר.
גילה גמליאל: נמצאת אתנו כאן גם נציגה של משרד העבודה והרווחה.
איילה מאיר: אני מרכזת את תחום האלימות במשפחה במשרד הרווחה.
איילה מאיר: הקולגה שלי במערכת הבריאות היא דבורה איציק, שהיא מנהלת ארצית של כל התוכנית לאיתור נשים נפגעות אלימות במערכת הבריאות.
איילה מאיר: אנחנו יודעים שיש תוכנית מאד יפה בשיתוף עם טיפות החלב, יש פיילוטים מאד יפים.
איילה מאיר: כשראיתי שאלימות במשפחה זה אחד הנושאים היה לי חשוב, דווקא פה, בגלל שזו תחנה של טיפת חלב בתוך מרכז קליטה, להגיע.
איילה מאיר: אנחנו מאד מתלבטים עם האוכלוסייה הזו.
איילה מאיר: אנחנו יודעים עכשיו שזו אוכלוסייה שצורכת את שירותי טיפות החלב בצורה מקסימלית.
איילה מאיר: אם אני משווה את זה לשירותי הרווחה, שזה דבר הרבה יותר סטיגמטי, ויותר קשה להם להגיע לשירותים האלה - -
איילה מאיר: אנחנו אמנם עובדים סוציאליים, והאג'נדה שלנו בעיקר היתה נושא של טיפול – אם משווים את קופות החולים לנושא שירותי הרווחה, לפחות המיתוס הוא שהם נכנסים לתמונה כאשר יש בעיה.
איילה מאיר: אנחנו, במשרד הרווחה, ואני בתפקיד שלי, מנסה לומר, להצביע ולמקד את החשיבות בנושא של מניעה, ודאי וודאי בנושא של מניעת אלימות במשפחה.
איילה מאיר: זה גם כלכלי, וברור שזה מונע את ההעברה הבין דורית בין אם נפגעת אלימות לבת נפגעת האלימות.
איילה מאיר: ברור לנו שלמניעה יש תפקיד משמעותי ביותר, חשוב ביותר וקריטי, והנושא של האוכלוסייה האתיופית מאד מרתק אותנו, מהרבה מאד בחינות.
איילה מאיר: אפשר ממש לקנא בתרבות העשירה ממנה הם באו.
איילה מאיר: אנחנו צריכים להיות מאד זהירים, כקולטים, בעניין הפטרונות שלנו, ולהיות רגישים למה שאנחנו אומרים להם, ואיך.
איילה מאיר: בשפה האמהרית, קודם כל, אין תרגום למילה "אלימות".
איילה מאיר: יש תרגום לתוקפנות, אך המשמעות היא מאד קיצונית ובוטה, לא כמו שאנחנו משתמשים במילה.
איילה מאיר: בחברות מסורתיות כל נושא הסוד חשוב מאד.
איילה מאיר: אנחנו כל הזמן מתלבטים האם אנחנו מאמצים את התוכנית הזו שקיימת בטיפות חלב אחרות ברחבי הארץ גם לגבי האוכלוסייה הזו.
איילה מאיר: אנחנו מתלבטים מה לשאול, איך לשאול, האם נקבל תשובה, האם כאשר נשאל שאלה לא נפספס את הנשאלת, ובכך נפספס את המומנטום שלנו והתפקיד שלנו.
איילה מאיר: עובדות טיפת חלב הן הקומנדו, הסיירת.
איילה מאיר: הן אלה שמפנות לשירותי הרווחה.
איילה מאיר: הן מכירות את השטח.
איילה מאיר: השנה פתחנו במבשרת ציון יחידה לטיפול באלימות במשפחה במחלקת הרווחה פה.
איילה מאיר: היחידה היא אמנם קטנטונת, אך אנחנו מאד מקווים שזה יעמיק את התחום של המומחיות והטיפול.
איילה מאיר: מעניין אותי לדעת מה אתם שואלים ואיך.
מאיר רוסו: אצלנו,
מאיר רוסו: במערכת שלנו, עובדות 4 עובדות סוציאליות.
מאיר רוסו: זה לא מעט.
קריאות: זה הרבה מאד.
מאיר רוסו: והן עמוסות עד הגג.
מאיר רוסו: הן לא כאן היום.
מאיר רוסו: באנו עם צוות מצומצם, כי רוב הצוות שלנו נמצא ביום השתלמות, בין היתר בנושאים שעליהם אנחנו מדברים כאן.
גילה גמליאל: איך מתבצע הטיפול?
מאיר רוסו: לעובדות הסוציאליות יש קשר הדוק מאד עם רונית טהר.
מאיר רוסו: כל עובדת סוציאלית אצלנו מופקדת על שני תחומים.
מאיר רוסו: תחום אחד הוא הפרטני, ויש לה בתחום טיפולה את מספר המשפחות שלה.
מאיר רוסו: התחום השני הוא תחום כלל אתרי – למשל, החד הוריות, או טיפול ביתומים, או קשישים.
מאיר רוסו: כולן נמצאות בקשר ישיר עם רונית טהר.
גילה גמליאל: הן גם בקשר עם מחלקת הרווחה פה?
מאיר רוסו: יש קשר, אבל לצערי הוא רופף, בגלל סיבות היסטוריות.
דני עזריאל: כשהגענו לפה, ב-99, היה פה פרוטוקול של מרכז קליטה בתנאי קיבוע.
דני עזריאל: כל מנהלי המחוזות בתחומים – קבעו כך.
דני עזריאל: אני לא קיבלתי את זה, לחלוטין, וקבעתי שלא יכולה להיות בועה בישוב.
דני עזריאל: הזמנו את מנהלי המחוזות, ישבנו אתם, ופירקנו את העניין.
דני עזריאל: גם גיבשנו תקציבים, שהמועצה המקומית, עם כל בעיותיה, לקחה על עצמה חלק גדול מהדברים.
דני עזריאל: לימים, באו מנהלי המחוזות של הקליטה ושל הרווחה, ואסרו על שיתוף פעולה.
דני עזריאל: לכן מאיר רוסו קצת זהיר בתשובתו.
דני עזריאל: אבל אנחנו בכל זאת משתפים פעולה.
דני עזריאל: העובדים הסוציאליים כאן כן נמצאים בקשר אתנו.
דני עזריאל: הם לא אוהבים לדבר על זה, בגלל האיסור, אבל ככה זה.
דני עזריאל: היה לנו תקציב, עד תחילת השנה הזו, שקיבלנו, כדי לטפל בבעיות שונות – תאורה, מים, גינון, גנים, ועוד.
דני עזריאל: הורידו לנו תקציבים וקיצצו.
מאיר רוסו: המועצה אכן קוצצה בתקציבים וזה פוגע בנו, אין ספק.
דני עזריאל: שלחנו לשרת הקליטה מכתב שאנחנו נפסיק לתת את השירותים.
דני עזריאל: היא הציעה הלוואה ב- 50%, וגם אותה לא קיבלנו.
מוריה אשכנזי: הזמן שלנו מאד מוקצב, ולכן אתייחס לעניין של אחיות בריאות הציבור.
מוריה אשכנזי: הן נמצאות גם בגנים ובמערכות כאלה.
מוריה אשכנזי: אנחנו עושים את המעקבים מגיל אפס ועד גיל 5.
רונית טהר: לצערי יש הרבה מקרים של אלימות במשפחה, וכאשר הם צפים על פני השטח זה כנראה כבר מאד קיצוני.
רונית טהר: נשים יכולות לבוא לכאן ולא לומר מילה, ורק כאשר אחות דוברת אמהרית תראיין אותן הן תזרוקנה איזו מילה, אולי.
רונית טהר: הן לא ממש יתארו את העניין וידברו.
רונית טהר: יש פה מקרה של אישה בהריון שהגיעה לבית חולים עם פנס בעין.
רונית טהר: בית החולים ביקש ממנה את רשותה לדווח למשטרה, כי בלי רשותה אסור להם לדווח - -
קריאה: על צוות חדר מיון יש חובת דיווח.
רונית טהר: היא פשוט סירבה לדבר.
רונית טהר: היא טענה שלא קרה לה דבר, אלא שהיא נפלה.
רונית טהר: אנחנו יודעים בדיוק מי עשה לה את זה.
רונית טהר: זו לא פעם ראשונה, ומדובר באישה לפני הלידה.
מאיר רוסו: מקרי אלימות במשפחה לא מטויחים פה.
מאיר רוסו: הם מטופלים על הצד הטוב ביותר.
מאיר רוסו: יש פערי מנטליות, ובגלל זה אנחנו נעזרים בצוות שלנו, שלמעלה מ- 50% ממנו הם אתיופיים.
רונית טהר: אני בכל זאת חושבת שאחד הדברים החשובים פה זה הקשר הבלתי אמצעי.
רונית טהר: מקום האיתור זה פה.
מאיר רוסו: חלק המקרים, לצערי, לא מגיעים לפה.
מאיר רוסו: החלק שמגיע לכאן הוא מאד משמעותי.
דני עזריאל: טיפת החלב היא המקום לאיתור מקרים ואירועים כאלה.
דני עזריאל: יש לנו גם את הטופס שגיבשנו כאן, בתוך הצוות, איך מדווחים, ואנחנו יודעים איך לטפל בזה בדרך העקיפה.
דני עזריאל: לא בדרך הישירה, כדי לא לשבור את האמון.
דני עזריאל: יש לנו דרך עקיפה איך להגיע בחזרה לאותו מקום, ובזה אף קופת חולים לא תטפל.
רונית טהר: יש גם מקרים שאנחנו נתקלים בהם, שהם לא כל כך גלויים, כמו פנס בעין.
רונית טהר: הגיעה לכאן בחורה בת 17 עם תינוק, מאתיופיה.
רונית טהר: אני יודעת שהיא לא עצמאית בטיפול בילד.
רונית טהר: אנחנו מקבלים אותה פה, בתחנה, כי יש לה תינוק.
רונית טהר: אנחנו נותנים לה תמיכה סופר גדולה, כי היא בעצמה ילדה.
רונית טהר: אנחנו גם נכנסים לעניין ההדרכה.
רונית טהר: אני גרה ביישוב, ומביאה איתי לפעמים פריטים שאוכל לתת לאנשים ולהראות להם מה לקנות.
רונית טהר: למשל – גרביים לתינוק, תחתונים, וכן הלאה.
דני עזריאל: כאן גם המקום להזכיר שיש לנו מרכז בגד, שמפנים לפה אנשים שייגשו, ושם הם מקבלים הדרכה, ויכולים לרכוש בפרוטות, רק כדי המחויבות, בשקל או שניים – בגדים, פרטי לבוש, ועוד.
דני עזריאל: יש כאן מרכז בגד יפהפה שנותן להם את מלוא צורכיהם.
דני עזריאל: הוא מיועד לכלל האוכלוסייה, עם דגש על האוכלוסייה האתיופית.
כריסטינה קוסטה: רונית סיפרה על מקרה מאד ייחודי, ולא היו לי מלים.
כריסטינה קוסטה: היגיעה אמא בהריון שיש לה בת מתבגרת, והיה חשש להתעללות מינית במשפחה.
כריסטינה קוסטה: העצה שהאם קיבלה מהצוות והאחיות הובילה את האם לפנות בעצמה למשטרה ולהגיש תלונה.
כריסטינה קוסטה: לנו היו חששות, היו רמיזות, אך לא יכולנו לשים את האצבע מה בדיוק קרה, ומי האדם.
כריסטינה קוסטה: על ידי ההעצמה שהנשים מקבלות כאן, ויש לנו כאן מתנדבת שעוסקת בבריאות האישה, מעבר להדרכה סביב ההריון - הן מקבלות כלים נוספים כדי להתמודד עם חייהן האישיים.
כריסטינה קוסטה: אלו דברים שבתוך העדה לא מדברים עליהם.
כריסטינה קוסטה: אלה דברים שנסגרים בחדרי חדרים.
כריסטינה קוסטה: ההעצמה שהיא קיבלה כאן מהאחיות הובילה אותה לגשת למשטרה, להגיש תלונה בשם הבת שלה.
כריסטינה קוסטה: הדברים מתגלגלים בצורה כזו שבאמת יש עם מי לדבר.
כריסטינה קוסטה: נכון שזה רק מקרה אחד, אך הוא חשוב.
דני עזריאל: היו לנו כאן בקושי 3 שוטרים בחצי משרה, ומינואר קיבלנו כבר תחנה מלאה עם 38 תקנים, ויש כאן את יחידת הג'יפים הכי גדולה בארץ, בהתנדבות, ויחידת פרשים.
רונית טהר: העולים מאד חברותיים אתנו.
רונית טהר: הם תמיד מזמינים אותנו לשתות איתם ל"בונה" שזה טקס של שתיית 3 ספלי קפה.
רונית טהר: הרבה פעמים אני מודיעה מראש שאני מוגבלת בזמן, ואוכל לשתות רק ספל אחד.
רונית טהר: "דבו" הוא הלחם המסורתי שממיט הכינה לנו, ואתם מוזמנים לטעום.
רונית טהר: אני חושבת שזה מבטא יחסי גומלין, שאנשים כאן מרגישים צורך להודות לנו.
מירה חיינוביץ: מה שקורה הוא שאנחנו לא יכולים לדווח בשם הנשים, כמו שקורה עם קטינים וקשישים.
מירה חיינוביץ: כל הנושא של מניעת האלימות ואיתור מוקדם מבוסס על תהליך ממושך, תהליך איטי של יצירת קשר ואימון עם האישה, ולא תמיד משיגים אותו.
מירה חיינוביץ: אנחנו הוצאנו תדריך יפה בשירותי בריאות הציבור על הנושא של מניעת אלימות.
מירה חיינוביץ: זה עובד כבר בכל התחנות בארץ, ולא כפיילוט.
מירה חיינוביץ: לא תמיד זה מסתכם במפגש אחד.
מירה חיינוביץ: לפעמים האישה רק שומעת בפעם הראשונה.
מירה חיינוביץ: אנחנו תמיד נזהרים לא לשאול בצורה כזו שתהיה חודרנית ואז נאבד את האישה.
מירה חיינוביץ: זה אחד העקרונות המאד מהותיים בתוכנית שלנו.
מירה חיינוביץ: האישה יודעת שאצלנו ניתן לבוא ולדבר.
מירה חיינוביץ: הרבה אחיות מדווחות שאחרי פעם או פעמיים האישה נפתחת לדבר, אחרי שנוצרו יחסי אמון.
מירה חיינוביץ: אז יש חיסון שהוא טיפול מיידי.
מירה חיינוביץ: רואים מייד את התוצאה.
מירה חיינוביץ: נותנים חיסון ולא תהיה מחלה.
מירה חיינוביץ: נושא של אלימות במשפחה מחייב טיפול ממושך, מתמיד, עם המון סבלנות ואמפתיה לנשים.
מירה חיינוביץ: לפעמים אישה מוכה יכולה, אולי, לעורר כעס.
מירה חיינוביץ: לכן, כל מי שמטפלת באלימות אצלנו עוברת את הסדנה הזו, של 8 מפגשים, כדי שהיא תבין מה עובר על אותה אישה.
מירה חיינוביץ: אנחנו, בהכשרה, מטפחים את האמפתיה לנשים האלה, כדי ליצור יחסי אימון שישיגו את התוצאות.
איילה מאיר: העברנו את הסדנה הזו לאחיות במעלה אדומים ובבית שמש, וגם פה התחלנו.
איילה מאיר: עם השאלון, שהוא מאד מסוים ומשמעותי - -
נעמי אידלשטיין: אנחנו מצליחים להפנות את הנשים.
נעמי אידלשטיין: יש לנו גם קשרים מאד טובים עם אנשי הרווחה.
נעמי אידלשטיין: הזנו אותם, אבל אני מבינה שנבצר מהם להגיע היום.
נעמי אידלשטיין: אני ממש מודה לכם על זמנכם ועל החשיבות שראיתם לבוא ולבקר, ולהכיר את העשייה של אחיות בריאות הציבור בקהילה.
נעמי אידלשטיין: ניסינו, על קצה המזלג, להביא את הפעילות הרחבה שלנו.
נעמי אידלשטיין: היא הרבה יותר רחבה ממה שהצלחנו לפרוס פה, בזמן הקצר.
נעמי אידלשטיין: כמו שראיתם, זה נוגע לקהילה, לנשים הרות, לתלמידי בתי ספר, ובראייה כללית יש יחודיות בבריאות הציבור, והיא המעמד שלנו והיכולת שלנו לגשר, לתווך, לעזור בכל הקשור בקידום בריאותם של התושבים במקום.
נעמי אידלשטיין: השירות שאנחנו מציגים ומספקים הוא שירות שוויוני ואוניברסלי.
נעמי אידלשטיין: סל השירותים הוא אחיד.
נעמי אידלשטיין: יש לנו גם את הדיפרנציאציה לקהילות היחודיות שלנו.
נעמי אידלשטיין: אנחנו נותנים לכלל האוכלוסייה טיפול א-סטיגמטי, ללא קשר לחברות בקופת חולים כלשהי.
נעמי אידלשטיין: אנחנו שמים דגש על מניעת מחלות, קידום בריאות, וכמו שנוכחנו לראות – קשרי העבודה שלנו עם המועצה, עם הרווחה, עם החינוך, עם המשטרה ועם גורמים וולונטריים שעוזרים לנו הם חזקים ביותר.
נעמי אידלשטיין: אני רוצה להדגיש עוד פן אחד – אחיות בריאות הציבור הן נשים, וקהל היעד שלהן הוא ברובו נשים.
נעמי אידלשטיין: מדובר גם באלה שבאות לטיפול, וגם בגננות, מורות, סייעות, עובדות סוציאליות.
נעמי אידלשטיין: נשים מול נשים.
נעמי אידלשטיין: הייתי רוצה להוסיף לגבי חשש לאוכלוסייה הרחבה שלנו שאנו נמצאים כאן עבורה.
נעמי אידלשטיין: אנחנו יודעים שהם מסתייעים בנו, מבחינה מקצועית.
נעמי אידלשטיין: שמנו לב שבפרספקטיבת הזמן, נשים שבאות ומקבלות מאיתנו את השירות – הן מנסות לקבל מאתנו את המקסימום, ומנסות להשיג מהקטע הזה גם למקומות נוספים ולשימושים מושכלים במקומות אחרים.
נעמי אידלשטיין: יש עוד קטע אחד – אחיות בריאות הציבור עובדות סביב לארגון.
נעמי אידלשטיין: שמנו לב שעם הזמן אנחנו מנסים להוות קבוצת תמיכה לנשים, שהן תלכנה, תלמדנה, תקדמנה את עצמן, גם למען עצמן וגם למען הארגון שלנו, בסופו של דבר.
נעמי אידלשטיין: זה פן נוסף.
נעמי אידלשטיין: בתוך כל העשייה היום יומית שלנו אנחנו מנסות לשים גם דגש כלשהו גם לקטע הזה.
נעמי אידלשטיין: אנחנו מאד מקווים שתהיינה החלטות נבונות ומושכלות בעניין שלנו.
גילה גמליאל: הצלחנו, לפחות בקטע הזה של טיפות החלב, להשאיר את הסטטוס קוו.
גילה גמליאל: נדאג גם להמשיך את זה בעתיד.
גילה גמליאל: אני רוצה לומר יישר כוח על כל העבודה לאחיות ולאנשים שבאו לכאן, גם מהפן המוניציפלי.
גילה גמליאל: לגבי טיפות החלב – אין ספק שזה עניין בסדר עדיפות עליון בהיבט של הוועדה לקידום מעמד האישה.
גילה גמליאל: מבחינתנו זה היה "ייהרג ובל יעבור" בנושא התוכנית הכלכלית.
גילה גמליאל: היתננו את ההצבעה שלנו בעד או נגד בנושא הזה, וזה עבד.
גילה גמליאל: בסופו של תהליך נמנעה ההעברה של טיפות החלב לקופת החולים.
גילה גמליאל: אנחנו נדאג להמשיך על מנת שהדבר הזה לא יקרה בעתיד.
גילה גמליאל: לגבי האוכלוסייה האתיופית – אין ספק שזו אוכלוסייה נפלאה ומבורכת.
גילה גמליאל: אני מקווה שכל עניין הקליטה כאן יהיה זמני, ושהם יוכלו להשתלב באינטגרציה מלאה בכל הארץ.
גילה גמליאל: אין לי ספק שבסופו של תהליך, גם הקהילה האתיופית וגם העליה הרוסית ישתלבו כאן בצורה מלאה.
גילה גמליאל: ראיתי חשיבות עליונה לכנס ישיבה מיוחדת כדי לקיים היכרות עם מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה, הגב' יהודית פלוטקין, שמתחילה את תפקידה.
גילה גמליאל: מכיוון שאחד ההישגים של הוועדה לקידום מעמד האישה לדורותיה היתה הקמת הרשות, אני חושבת שיש חשיבות עליונה לשתף פעולה בצורה הדוקה בין הזרוע המחוקקת לזרוע המבצעת, וגם לשאוף להגיע למצב שבו אצלנו בארץ תהיה שרה לקידום מעמד האישה, ושהרשות תהפוך להיות יחידה אינטגרלית מהזרוע המבצעת.
גילה גמליאל: ראשית, אני רוצה לברך אותך, יהודית.
גילה גמליאל: היתה לנו שיחה ארוכה על הכלים לקדם פעילויות במהלך השנים הקרובות, רציתי לתת את הבמה כדי שתוכלי להציג את תוכנית הפעולה שלך, להכיר את כל נציגות הארגונים.
גילה גמליאל: אנחנו רוצים לברך אותך, אין ספק שנשתף פעולה בצורה יותר הדוקה.
גילה גמליאל: אני נכנסתי לתפקיד בעת חילופי בעלי התפקידים ברשות.
גילה גמליאל: מנהלת הרשות הקודמת סיימה בדיוק את תפקידה, אחר כך היתה ממלאת מקום.
גילה גמליאל: לצערי הישיבה הזאת תהיה קצרה יותר ממה שתוכנן, משום שהקדימה את הישיבה של מליאת הכנסת לשעה 13:30.
גילה גמליאל: הגב' יהודית פלוטקין, בבקשה.
אתי לבני: אני מתנצלת שאצטרך לצאת מוקדם משום שהקדימו את ישיבת מליאת הכנסת.
אתי לבני: אני מברכת את מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה ומקווה לשיתוף פעולה, בהצלחה ואנחנו נעזור לך.
גילה גמליאל: חברת כנסת אתי לבני תהיה בעתיד יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, כך שהעבודה תהיה בשיתוף פעולה גם מצידה.
ואסל טאהא: הגב' פלוטקין, אנחנו מאחלים לך הצלחה.
ואסל טאהא: המחלוקת הפוליטית דועכת בוועדה הזאת.
ואסל טאהא: כולנו בעד מטרה אחת – קידום מעמד האישה.
ואסל טאהא: בהצלחה.
יהודית פלוטקין: צהריים טובים.
יהודית פלוטקין: חברי הכנסת, נציגי הוועדה המייעצת, נציגי משרדי ממשלה, לגילה המון תודה על הבמה.
יהודית פלוטקין: ברגע שנכנסתי לתפקיד, נפגשנו גילה ואני כדי לראות איך אפשר להעצים את הקשר.
יהודית פלוטקין: מאחר שמול כל הוועדות המרכזיות יש משרד ממשלתי ומול הוועדה לקידום מעמד האישה אין משרד ממשלתי, הרשות צריכה כמיטב יכולתה למלא הפונקציה עם המגבלות הקיימות.
יהודית פלוטקין: הלוואי שיהיה משרד לקידום מעמד האישה, אבל רואה חשיבות מאוד גדולה בקשר בינינו - יש אצל גילה המון פתיחות, ואני בטוחה שזה ימשיך הלאה - בדברים שמגיעים לוועדה ודברים שמגיעים לרשות - וצריכים לעבור מאחד לשני.
יהודית פלוטקין: צריך להיות גם שיתוף פעולה בתחומים שאנחנו משלימים אחד את השני.
יהודית פלוטקין: אני רוצה לציין שאני בתוך 100 ימי החסד שלי כולל שבתות וחגים, תיקחו את זה בחשבון.
יהודית פלוטקין: נפלתי לתוך הנושא בדיוק לקראת תקציב המדינה, ולקראת חודש נובמבר שבו מתקיים יום המאבק הבין-לאומי באלימות נגד נשים, כך שיש המון עבודה.
יהודית פלוטקין: אשתדל כמיטב יכולתי לחלוק אתכם במה שאספתי עד היום ובראייה שלי, אשתדל לקצר לאור זה שהישיבה הזאת קוצרה.
יהודית פלוטקין: אשמח לשמוע אתכם ואני מקווה שיישאר לכך זמן, ואם לא יהיה מספיק זמן היום אשמח לעשות זאת בהמשך, וכן לפגוש כל אחד ואחת כאן בנושא הזה.
יהודית פלוטקין: קודם כל, מכיוון שאנחנו עוסקים בוועדה של בית המחוקקים, בחרתי להציג את נושא הרשות מהזווית של החוק.
יהודית פלוטקין: עשינו פילוח של החוק, ההיבטים המעשיים של עשיית הרשות ואמרנו: בואו נראה מה אנחנו עושים, מה אנחנו רוצים לעשות, מה אנחנו יכולים ואולי גם מה המגבלות שלנו.
יהודית פלוטקין: בשקף שלפני
יהודית פלוטקין: כם אני מעלה את הנושא של מטרות החוק כפי שהוגדרו בחוק הרשות לקידום מעמד האישה, שהוא בסך הכל בן חמש שנים.
יהודית פלוטקין: אני מסתכלת על הרשות עדיין כסטרט-אפ, וזו הזדמנות שיש ועדה חדשה ושיש מנהלת חדשה לרשות, לראות איפה בצומת הזאת אנחנו יכולים לעשות לשיפור מה שאפשר לשפר עם הלקחים שיש לנו מהמהלך של חמש השנים אחרונות.
יהודית פלוטקין: המנהלות הקודמות של הרשות - עו"ד נעמי לירן באה מהתחום המשפטי ומתחום היזמות העסקית, ורונית לב-ארי באה מתחום המלחמה באלימות.
יהודית פלוטקין: אני באה, אני מקווה, מתחום הראייה המערכתית של הנושא אבל במיוחד מהתחום של העבודה בקהילה.
יהודית פלוטקין: אני חושבת שזו השלמת מעגל, כשאני לא רוצה בשום אופן להזניח את העניין החוקי, וכמובן שפה שיתוף הפעולה בינינו מאוד חשוב, וכמובן לחזק מאוד את הנושא של המלחמה באלימות, אבל אני רואה חשיבות מאוד גדולה של פרוייקטים בקהילה.
יהודית פלוטקין: אתן דוגמא קטנה – אם לוקחים את הנושא של שוויון הזדמנויות לנשים בתפקידי ניהול, יכולים לקדם חוקים ותקנות, אבל כששיש מכרז נשים לא מגישות מועמדות.
יהודית פלוטקין: ואז יש ועדת חיפוש ויש המכתב של היועץ המשפטי לממשלה שאומר לחפש נשים גם אם הן לא הגישו מועמדות.
יהודית פלוטקין: אנחנו צריכות לדאוג גם לזה שתהיינה נשים מועמדות, הרי ברור לנו שיש מועמדות ראויות.
יהודית פלוטקין: אנחנו צריכות גם לבדוק את עצמנו מדוע אין מספיק מועמדות שניגשו ולפעול בעניין הזה.
יהודית פלוטקין: אנחנו צריכות להיכנס לנעליהן של הנשים לכל אורך הקריירה שלהן ולראות מה הסיבה, ולנסות לפתור את זה נקודתית בהיבט חוקי, בהיבט של ועדות שקיימות, בהיבט של תקציבים, בהיבט של תשובות שאנחנו יכולות לתפור בתוך אותם תקציבים שקיימים.
יהודית פלוטקין: אם ניקח דוגמא מנושא קיצוני אחר - אלימות במשפחה - אנחנו יכולות להילחם שלא יקלו בעונשם של גברים אלימים, נושא שלא צריך לציין פה עד כמה הוא חשוב, אבל אם באותו זמן, בתקופה של צו ההגנה הגבר מגיע ומפליא באישה את מכותיו, או שהוא נמצא בכלא ואפילו שם אי אפשר להכריח אותו לעבור סדנת גמילה מאלימות, והוא יוצא במצב הרבה יותר גרוע ממה שהוא נכנס - אז יש לנו החוקים, יש לנו התקנות והתקדמנו פה, אבל אם לא השלמנו פה עוד כל מיני דברים, אנחנו לא ממצים את מה שכבר השגנו.
יהודית פלוטקין: אני רואה את תפקידי להביא מהידע, מהניסיון, מקמטים, מכוויות ומההצלחות את החיבור בין הדברים שכבר קיימים - וכמובן לנסות לקדם את הדברים שהושגו על-ידי כל אלה שהיו לפניי וכל חברות הוועדה למעמד האישה, חברות הכנסת - לבין מה שקורה בקהילה, שההישגים האלה יגיעו לכל האוכלוסיות.
יהודית פלוטקין: תחומי הפעולה של הרשות בחוק - אם אתם שמים לב, האלימות הוא התחום היחיד שהוגדר במפורש בתוך תחומי פעולת הרשות.
יהודית פלוטקין: אני מניחה שזה היה מתוך ראייה שלנושא הזה יש חשיבות רבה בתוך מניפת העשייה של הרשות.
יהודית פלוטקין: עם כניסתי לתפקיד בדיוק נפלנו על נובמבר, ודרך הפעילות של נובמבר אולי אדגים את הזווית של עבודה בקהילה.
יהודית פלוטקין: אנחנו יכולים לבחור בין קמפיינים תקשורתיים, שלצערי השנה אין תקציבים אליהם, לבין עבודה בקהילה בנושא, שהיא עבודה הרבה יותר קשה אבל אנחנו חושבים שהיא לא פחות מועילה.
יהודית פלוטקין: לצורך זה אנחנו פועלים להרחבת מערך סוכני השינוי שלנו; זה רלוונטי בנושא של אלימות וגם לגבי כל שאר הנושאים.
יהודית פלוטקין: עשינו יום עיון של הכנה לקראת נובמבר, הזמנו את כל היועצות למעמד האישה ליד ראשי ערים, את הממונות במשרדי ממשלה בשיתוף עם רבקה שקד שיושבת כאן, שמאוד משתתפת איתנו בכל הפרוייקטים ובוודאי בנושא של מניעת אלימות.
יהודית פלוטקין: הרחבנו הפעם וחשבנו מי עוד סוכני שינוי בקהילה, הזמנו את האחראיות למעמד האישה בכל המפלגות.
יהודית פלוטקין: היתה נציגה של שינוי, היתה מרים מסרי מהליכוד, היתה נציגה ממפלגת העבודה, אסתר ביתן.
יהודית פלוטקין: שאר המפלגות לא הגיבו, אבל אני לא מתייאשת.
יהודית פלוטקין: זאת פעם ראשונה שנעשתה פנייה כזאת, ואני מקווה שבעתיד תהיה היענות גדולה יותר.
אתי לבני: זה כבר הצליח.
אתי לבני: בשינוי אנחנו עושים יום נגד אלימות.
יהודית פלוטקין: הזמנו נציגי תנועות נוער, התאחדות התעשיינים, ארגון הסוחרים, כל הוועדה המייעצת שלנו והמינהלת שלנו וכן הלאה.
יהודית פלוטקין: כל אלה הם סוכני שינוי שאנחנו נמצאים איתם בקשר, הזמנו אותם, הצגנו להם את הנושא מבחינה מקצועית, ואמרנו להם: בואו תעשו אצלכם אירועים, הרצאות, ימי עיון, שאנחנו נממן.
יהודית פלוטקין: העבודה שלנו בזה היא הרבה יותר גדולה מאשר לצאת לקמפיין פרסומי שאין ספק שיש לו אפקט גדול אבל אין לנו תקציבים.
יהודית פלוטקין: אנחנו רואים שליחות בפעולה של זריקת אבנים שיעשו מעגלים בקהילה.
יהודית פלוטקין: יש לנו הדים מאוד חיוביים, ואנחנו מנסים לפרוץ גם לתנועות נוער.
יהודית פלוטקין: אנחנו מאוד מקווים שיהיה לנו כנס של מדריכי תנועות נוער שנחשוף אותם לנושא הזה, ואנחנו אפילו מקווים שתצא מזה ועדה לשוויון הזדמנויות בארגון תנועות הנוער "מתן", אנחנו עובדים איתם על זה שיקימו ועדה ואנחנו נעזור להם בכך.
יהודית פלוטקין: גילה, אני חושבת שכאן נזדקק גם לשיתוף פעולה שלכם, כדי שנושא שוויון ההזדמנויות בין גברים ונשים, בין נערים ונערות, ייכנס למערך ההדרכה של כל תנועות הנוער מתוך כוונה להראות, כפי שאמר חבר הכנסת טאהא, ששוויון הזדמנויות בין המינים בכלל ומאבק באלימות בפרט הוא נושא שחוצה את כל הגבולות המפלגתיים, ופה אנחנו גוש אחד - שמאל וימין ומרכז.
יהודית פלוטקין: אנחנו עושים כנסים בשירות המדינה, כנסים לעולים בשיתוף משרד הקליטה, כנסים לצוותים רפואיים ופארה-רפואיים בבתי חולים.
יהודית פלוטקין: ביוזמה של עדי עדווי, שיושב כאן ומרכז אצלנו את הנושא של נשים במגזר הערבי, אנחנו בונים כנס לסטודנטים במגזר הערבי כשעל הבמה יישבו הסמכויות הדתיות למוסלמים, לדרוזים, לערבים נוצרים.
יהודית פלוטקין: הרעיון בא בעקבות הדיון בוועדה פה על רצח נשים ערביות, נפגשנו עם נשיא בית הדין השרעי, והחלטנו לצאת לסדרת פעילויות בשיתוף הממסד הדתי.
יהודית פלוטקין: אחת הפעולות הראשונות, כבר בנובמבר, הוא כנס שבו ישבו על הבמה הסמכויות הדתיות ויאמרו לקהל של אלף סטודנטים וסטודנטיות: אין לכם להיאחז בנושא הדתי להצדקת אלימות נגד נשים, אלא להיפך.
יהודית פלוטקין: במסגרת פריצת המעגלים אנחנו פונים לא רק לנשים אלא גם לגברים.
יהודית פלוטקין: עם דבורה חסיד אנחנו נעשה עבודה משותפת גם במסגרת חיילות וחיילים.
יהודית פלוטקין: נעשה פעולה גם עם תלמידי תיכון; נקיים כנס של נערות יהודיות וערביות בנושא הזה בתל אביב.
יהודית פלוטקין: בסך הכל אני מקווה שנגיע לעשרות אלפי משתתפים עם דגש על סוכני שינוי.
גילה פינקלשטיין: גברתי היושבת ראש, אני מברכת על היוזמה.
גילה פינקלשטיין: גב' פלוטקין, אני רוצה שתדעי שלבוא לוועדה הזאת זה תמיד נעים, תמיד עם חיוך, לא בכל ועדה זה כך, פה תמיד יש אווירה נעימה, כיף לבוא לפה.
גילה פינקלשטיין: נשמח שתצטרפי אלינו.
גילה פינקלשטיין: יש נושא שחיכיתי להזדמנות להעיר את תשומת ליבך לגביו, ואפילו במאה ימי החסד לעסוק בו.
גילה פינקלשטיין: 31 שנה הייתי בשדה חינוך, כמנהלת כל פעם הגיע אליי ביקור המפקח; כל פעם אמרתי:
גילה פינקלשטיין: אולי הפעם נראה אישה מפקחת, ותמיד הגיע גבר.
רשף חן: לעומת המורות שכולן נשים.
גילה פינקלשטיין: אמרתי שמערכת החינוך תהיה משובחת אם המפקחים יהיו נשים, ויש ממש מפקחות בודדות, כולם גברים.
גילה פינקלשטיין: אני לא מבינה למה זה כך כי עד שהמפקח זז, הנשים עושות ארבע פעולות.
גילה פינקלשטיין: .. יהודית, אני רוצה את העזרה שלך לשנות את התמונה, בעזרתה של גילה שכל פעילות שהיא לוקחת על עצמה מצליחה.
גילה פינקלשטיין: יש להקים ועדת משנה או ארגון לקידום נשים עובדות הוראה.
גילה פינקלשטיין: אני רוצה לראות תמונה אחרת במערכת החינוך במדינת ישראל, שכל המפקחים יהיו נשים ולא גברים, ואז מערכת החינוך תהיה יותר טובה.
גילה פינקלשטיין: אפשר ללכת לקראתי בחזון הזה?
יהודית פלוטקין: אני איתך בחזון.
מרים שכטר: אני רוצה לתקן לך את הטעות.
מרים שכטר: אולי בממלכתי-דתי זה מכו שתיארתי.
מרים שכטר: בחינוך הממלכתי יש הרבה מאוד מפקחות והמצב הולך ומשתנה.
מרים שכטר: מספר המפקחות הולך ועולה כלפי מעלה.
גילה גמליאל: אפשר לדעת מה היחס בין מפקחים למפקחות?
מרים שכטר: אני לא באתי מוכנה עם נתונים, אבל אני אשמח לבדוק את זה.
רשף חן: תבדקי בכלל את היחס בתפקידי הנהלה במערכת החינוך.
מרים שכטר: אני אשמח שזה ישתנה עוד יותר.
מרים שכטר: לא באה ממקום של לקבֵּע.
גילה פינקלשטיין: כדאי לקיים דיון על הנושא הזה.
גילה פינקלשטיין: מחמ"דים, מנהלי מחוזות - יש נשים בודדות, הרוב גברים.
מרים שכטר: היום יש שבעה מחוזות, ויש שלוש מחמ"דיות ושלוש מנהלות מחוז.
עדנה גרוס: במשרד הרווחה 80% ממנהלי המחוזות זה נשים.
גילה פינקלשטיין: אני רוצה שמשרד החינוך יהיה כמו משרד הרווחה.
יהודית פלוטקין: אני חושבת שההערה נכונה והיא רלוונטית לא רק לגבי משרד החינוך.
יהודית פלוטקין: במשרד החינוך זה מאוד חשוב, כי שם עוסקים בחינוך ומדובר בדמויות לחיקוי, אבל זה רלוונטי לגבי כל התחומים - שבדרגות הנמוכות יש יותר נשים, ובדרגות הגבוהות יותר גברים.
יהודית פלוטקין: כפי שאמרתי, יש לחפש למה ולנסות למצוא את הפתרונות.
יהודית פלוטקין: יש לנסות לחבר בין מה שניתן לעשות ובין מה שנעשָה.
גדעון סער: אחרי שביליתי היום שלוש שעות בוועדת הכנסת, ברור שהרבה יותר נעים לבלות בוועדה שלך, גברתי היושבת ראש, מאשר בוועדות אחרות בבית, אבל לפעמים יש אילוצים שנובעים מתפקיד.
גדעון סער: היום זה יום של קריאה ראשונה של התקציב, מבחינה זה יום עמוס מאוד, אבל היה לי חשוב לי לכבד את המעמד וגם את היושבת ראש החדשה של הרשות למעמד האישה.