GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורנה אנג'ל: במהלך הקורס גם עברתי תהליך אישי: פירוד והליכי גירושין; לפיכך אני נכנסת בקרוב גם למטריצה של נשים חד-הוריות.
אורנה אנג'ל: לדעתי מה שלמדתי יכול להיות מנוף, הזדמנות כלשהי לאופק כלכלי – הודות לליווי במסגרת החונכות.
אורנה אנג'ל: זהו מצב קלסי של הזדמנות שלא יכולתי לדעת מה אני עשויה להפיק ממנה.
אורנה אנג'ל: היום בתום הקורס אני יכולה להגיד שזהו כלי חשוב מאוד, גם להעצמה אישית וגם ליצירת אופק כלכלי.
סיגל סופר: את רוצה להקים עסק?
סיגל סופר: באיזה תחום?
אורנה אנג'ל: אני מקימה עסק.
אורנה אנג'ל: לפני שנתיים סיימתי מסלול של טיפול בפרחי בך ובכוונתי להקים עסק בתחום.
אורנה אנג'ל: אעסוק גם בהרצאות.
אורנה אנג'ל: טיפול בפרחי בך הוא טיפול אלטרנטיבי שמטרתו לאזן מצבים רגשיים באמצעות תמציות, שפועלות באופן דומה לטיפול הומאופתי.
אורנה אנג'ל: זה מאזן מצבים רגשיים כמו התפרצויות זעם ומצבים אחרים.
אורנה אנג'ל: המנחה שלנו דיברה כל הזמן על חזון אישי: שלא נבוא רק כדי ללמוד איך לפתוח תיק במסך הכנסה ובמע"מ אלא שנבוא מתוך רצון ליצור שינוי.
אורנה אנג'ל: ולכן רק לבוא ולטפל בפרחי בך זה נפלא; אבל יש לי גם תכניות:
אורנה אנג'ל: אפשר לטפל בפרחי בך בילדים שסובלים מהפרעות קשב וריכוז ונותנים להם רטלין בלי בקרה, לדעתי.
אורנה אנג'ל: יש מקום לטפל בהם באמצעים אלטרנטיביים.
אורנה אנג'ל: אפשר גם לטפל בבני נוער שסובלים מבלבול גדול מאוד, מחרדת בחינות.
אורנה אנג'ל: יש לכך פתרונות במסגרת הטיפול הזה.
אורנה אנג'ל: אפילו אנורקסייה, שהיא דבר פסיכולוגי כביכול, באה על רקע לרצון לפרפקציוניזם או ייאוש כלשהו.
אורנה אנג'ל: יש מקום לטפל בכל אדם, בתהליך הנפשי שלו.
גילה גמליאל: אנחנו מאחלים הצלחה.
גילה גמליאל: עם כל האנרגיות האלה, אין ספק.
ירדנה בן חמו: אני והיושבת לצדי עוד לא השתתפנו בקורס, אנחנו עתודות של הקורס הבא.
ירדנה בן חמו: אני אם חד-הורית, שמתכוונת ורוצה בשלב כלשהו להגיע לעסק עצמאי.
ירדנה בן חמו: רחל גולן, שיושבת לצדי, כבר מנהלת עסק עצמאי ואני רק מתכוונת לעשות זאת.
ירדנה בן חמו: אני יודעת שהפסדתי המון ואם יהיה עוד קורס, אני מתכוונת להצטרף אליו.
ירדנה בן חמו: כרגע אני רק בגדר של מאזינה.
מטי יוגב: אני מבקשת להוסיף: אנחנו מתכוונות ליזום מהלך פוליטי ביישוב שלנו, בת חפר: לקדם נשים בפוליטיקה.
מטי יוגב: זה יהיה תהליך כזה של יזמות עסקית בתוך בת חפר.
מטי יוגב: חווינו את חוויית דרך המועצה, וכעת נעשה משהו מקומי.
מטי יוגב: ירדנה בן חמו ורחל גולן הן חברות שלי מהיישוב; אנחנו מתחילות את התהליך הזה.
רותי גור: בפמיניזם אומרים: "האישי הוא הפוליטי".
רחל גולן: אני מצטרפת לדבריה של מטי יוגב.
רחל גולן: אני עצמאית כבר הרבה שנים.
רחל גולן: הקורס נשמע לי דבר טוב; אולי אפשר לקבל ממנו עוד כלים ולהשתפר.
רחל גולן: הרעיון הגדול הוא להקים פרויקט בתחום מעמד האישה בבת חפר.
אורנה אנג'ל: אחד היתרונות של הקורס הוא שניתנת חשיבות גם לרישוּת.
אורנה אנג'ל: זה בא לידי ביטוי חזק מאוד במהלך הקורס: כל אישה מצאה עצמה מקדמת את העסק שלה מול נשים אחרות.
אורנה אנג'ל: זה היה פורום רחב של 60 נשים, ולכן היה קהל שהיה יכול לשמוע זאת.
מרי חדייר: הנשים יכלו להסתייע זו בזו.
רבקה שקד: אין תחרות?
יהודית איס: לא, היה פרגון.
גילה גמליאל: לפני הסיכום כל אחד מהמשתתפים יאמר עוד משפט בלבד.
גילה גמליאל: יש מישהו שלא דיבר ורוצה לומר משהו?
גילה גמליאל: אם כן, נשמע את התגובות במשפט אחד.
מרי חדייר: אני רוצה להתייחס לסקירה שנתן מר לוי.
מרי חדייר: בשנים 1996-1997 פעלה ברשות לעסקים קטנים ועדה שעסקה בנושא.
מרי חדייר: היא בחנה אם צריך להקים משהו מיוחד לנשים.
מרי חדייר: הוועדה הגישה המלצות ב-1997 ומאז אין כלום.
מרי חדייר: מר לוי הזכיר את ד"ר וסטמן, וזה מצוין.
מרי חדייר: אך היום יש דברים מתקדמים יותר ביזמות: ד"ר מירי לרנר עוסקת ביזמות, לא בניהול; זה דבר מתקדם יותר.
מרי חדייר: לדעתי כדאי שתהיה ועדה בנושא נשים ברשות לעסקים קטנים.
מרי חדייר: עוד דבר נוסף שאיננו: מט"י בתל-אביב היה מט"י מיוחד נשים.
מרי חדייר: היום אין שום מט"י שעוסק בתחום זה.
מרי חדייר: יש צורך בכך – אנחנו משתכנעות בכך כל הזמן.
מרי חדייר: לדעתי צריך לחשוב על שני הדברים: ועדה ברשות לעסקים קטנים ומט"י שיהיה כמו מט"י תל-אביב בעבר.
לילי סופר: מט"י תל-אביב באמת לא פועל.
לילי סופר: יש ועדה בתוך הרשות, והיא תתכנס בעוד כשבועיים.
לילי סופר: נכון שהוועדה ליזמות נשים לא פעלה במשך תקופה מסוימת.
לילי סופר: היא מתכנסת, אנחנו מקימים אותה, ארגנו יחד את כל הנציגות מכל הארגונים הרלוונטיים.
לילי סופר: ב-17 ביולי היא תתכנס ברשות לעסקים קטנים.
לילי סופר: יגיעו ד"ר שוורץ, ד"ר וסטמן, ד"ר לרנר, ד"ר פיסמן מהסוכנות היהודית – שהיא חלק מהתקצוב כאן, גם מהג'וינט יגיעו.
לילי סופר: אנחנו רוצים לרכז את כל הגופים; זהו גוף המטה שאמור לרכז את כל הגופים.
לילי סופר: לפני יומיים נפגשנו עם גברת ברלב ושמענו על הקמת היחידה החדשה.
לילי סופר: לא נוכל לטפל בכול; שלא תהיה אשליה.
לילי סופר: איגום המשאבים יביא לכך שנתמקד: נחליט לאן הולכים השנה, במה מתמקדים.
לילי סופר: לא יהיו תקציבים לכול.
לילי סופר: לכולנו יש מאוויים אישיים אך אנחנו חיים בתקצוב.
לילי סופר: הקבוצה הנהדרת שהגיעה לכאן אמרה דברים נהדרים, אני תמיד מתרגשת מזה.
לילי סופר: נוכחת כאן מיכל וולד, רכזת ההדרכה של מט"י ירושלים.
לילי סופר: יש עכשיו קורס של נשים חרדיות שעומד לפני סיום.
לילי סופר: הנשים האלה בוכות, הן שואלות מתי יהיה קורס נוסף.
לילי סופר: זה מרגש, זה נותן כוחות.
לילי סופר: אין לנו תקציב לכל הדרישה.
לילי סופר: נרשמו המון, ולא הצלחנו לספק את כל הדרישה.
לילי סופר: הרשות צריכה לרכז את כל הגופים שיש להם התקציבים; כולנו נקים את הדברים ונכין מסמך: הרשות למעמד האישה והנציגות שלה ברשויות; גברת ברלב שיש לה תשתית נהדרת במרחבים; הג'וינט, שיש לו תקציב לאוכלוסיות מיוחדות; הסוכנות.
לילי סופר: כמובן, נשמח להעביר המסמך ליושבת-ראש הוועדה הזאת, היא תוכל לעשות בו כל שימוש שתרצה.
לילי סופר: אנחנו לרשותה.
לילי סופר: אני שמחה מאוד שהקבוצה הזאת הגיעה לכאן.
לילי סופר: כל הזמן אני מבקשת ממנהלת הוועדה שנצא לשטח, נזמין תקשורת, נעלה זאת על סדר היום.
דנה גורדון: יושבת-ראש הוועדה היא שפגשה את הנשים האלה.
מטי יוגב: גם אני רציתי לציין את מעורבותה של יושבת-ראש הוועדה.
עדי שטרנברג: גם אני.
מטי יוגב: רציתי לציין שבסיום הקורס עשינו "מסיבת סיום" – הפנינג של כל המקצועות החופשיים שלנו.
מטי יוגב: הזמנו לשם את חברת הכנסת גמליאל כאורחת כבוד.
מטי יוגב: היא הגיעה לברך ונתקלה במטר של בקשות מהשטח.
מטי יוגב: מיד אחר כך קיבלנו הזמנה לישיבה הזאת, ואנחנו שמחות מאוד על הפעולה המהירה.
מטי יוגב: פרגנו לה מאוד באותו ערב וגם לאחר מכן.
לילי סופר: לסיכום, יש צורך באיגום משאבים של כל הגופים שנמצאים כאן.
לילי סופר: נתייחס כמובן גם למגזר הלא יהודי, לחרדים ולעמותת "עסק משלך", שעומדת אתנו בקשר.
לילי סופר: אחר כך נוציא מסמך שיראה במה אנחנו מתמקדים, מהו הנושא החשוב השנה.
לילי סופר: לא נוכל לטפל בכול; אך החלוקה תהיה ברורה מאוד.
לילי סופר: נעסוק או ביזמות לקבוצת נשים שרוצה לפתוח עסק ולא יודעת איך לעשות זאת או אין לה הכלים האלמנטריים שניתנים בקורס; או בבעלות עסקים, שיש להן התמודדות קשה, נשים שכבר יש להן עסק אך יש להן בעיות רבות, כמו הארנונה למשל.
לילי סופר: תהיה חלוקה לשני הכיוונים האלה.
לילי סופר: נצטרך לחשוב אם ניתן דגש על הנשים היזמיות המתחילות או על בעלות העסק.
אמין פארס: יש לי בקשה אחת: בכל הצעדים שננקטים, גם על-ידי חברי הכנסת וגם החברים מחוצה לה, יש להביא בחשבון את המצב המיוחד של הנשים הערביות.
גילה גמליאל: אין ספק.
גילה גמליאל: נפגשתי השבוע עם נשים שעברו קורס מנהיגות באוניברסיטת חיפה.
גילה גמליאל: כולן היו כאן.
גילה גמליאל: כולן ראו עצמן מובילות במגזר שלהן.
גילה גמליאל: שמחתי על כך, ואמרתי להן שהן יקבלו את כל העזרה.
גילה גמליאל: אני חושבת שזה אינטרס לאומי ממדרגה ראשונה שנשים מהמגזר הלא יהודי יצאו גם למעגל העבודה וגם לפוליטיקה.
גילה גמליאל: אז הדברים ייראו אחרת.
יוחנן לוי: גם אני מבקש לומר כמה מילים.
יוחנן לוי: קורים הרבה דברים, וצריך לדעת עליהם.
יוחנן לוי: ב-12 השנים האחרונות נעשתה מהפכה.
יוחנן לוי: מה שקרה לנשים מבת חפר לא קרה מהאוויר: את החונכות פיתחתי לפני תשע שנים, את החונכות המשולבת פיתחנו לפני שבע שנים.
יוחנן לוי: פיתחנו הרבה כלים וצריך להכירם.
יוחנן לוי: הבעיה היא שצריך לתקצב את הכלים.
יוחנן לוי: אם ייווצר לובי של חברות כנסת שידחפו ויסייעו – תהיה בכך עזרה יותר מכל דבר אחר.
יוחנן לוי: מר פארס אמר שאין "תעשידע" למגזר הערבי.
יוחנן לוי: את כל ה"תעשידע" תרגמו לערבית וזה ניתן לכמות עצומה של אנשים, והוא לא יודע מזה.
יוחנן לוי: צריך לדעת.
יוחנן לוי: לבסוף, השר שאל אותי מה הדבר החשוב ביותר לעסקים הקטנים.
יוחנן לוי: הצעתי לאמץ את החוק הצרפתי.
יוחנן לוי: ראש ממשלת צרפת היה לשעבר השר לעסקים קטנים.
יוחנן לוי: הוא מינה קבוצה של מומחים וקבוצה של שרים.
יוחנן לוי: הם טענו שבכל שנה יש להכפיל העסקים הקטנים, שזה יהיה הפתרון לאבטלה בצרפת.
יוחנן לוי: אך יש הרבה חסמים לעסקים הקטנים ולכן יש שם הצעת חוק איך ליצור "שטיח אדום" לעסק הקטן.
יוחנן לוי: אני אומר: לכו לעיקר.
גילה גמליאל: אני מבקשת לסכם את הישיבה.
גילה גמליאל: קודם כול סוכם שתתקיים פגישה בין ארבעת חברי הכנסת: חברת הכנסת לבני, חברת הכנסת נוקד, חבר הכנסת חן ואני.
גילה גמליאל: בהמלצתו של מר לוי וברוח הדברים שנאמרו היום נגבש הצעת חוק שתכלול את היזמות לעסקים קטנים בכלל, ויהיה לה כמובן חלק רחב הנוגע להעדפה מתקנת לנשים ביזמות לעסקים קטנים.
גילה גמליאל: ניפגש בישיבה הזאת גם עם הנציגות מטעם הרשות לקידום מעמד האישה בלשכת ראש הממשלה וגם עם נציגי הרשות לעסקים קטנים.
גילה גמליאל: יחד נגבש המלצות ונגיש הצעת חוק של כמה חברי כנסת.
גילה גמליאל: אחת הבעיות שעולה בכל נושא שאני מעלה בוועדה היא שיש הרבה גופים עם כוונות טובות וטהורות: נעמ"ת, שדולת הנשים, הרשות לקידום מעמד האישה; אבל הדברים נבנים טלאי על טלאי, אין שילוב זרועות משותף ואיחוד כוחות.
גילה גמליאל: אם נתאחד יהיה אפשר להתמקד במהות ולנסות לפתור את הבעיה באופן נקודתי.
גילה גמליאל: ברוב המקרים שמים פלסטר מכל הכיוונים על פצע מדמם מאוד.
גילה גמליאל: זה נתן ליטוש אסתטי אך הבעיות לא נפתרות.
גילה גמליאל: אנחנו נרצה לטפל בבעיה מהשורש.
גילה גמליאל: אני שמחה מאוד על מה שנאמר כרגע, שכל הגופים ישלבו זרועות ויוציאו מסמך מסודר.
גילה גמליאל: נדע להוציא ממנו את מה שהצריך מהבחינה החוקתית.
גילה גמליאל: אולי תצא מכאן אמירה ברורה וחד-משמעית.
גילה גמליאל: אני מאוד רוצה להודות לחברות מעמק חפר.
רבקה שקד: הייתה לך נחת שם.
גילה גמליאל: מיד כשנכנסתי למכונית מנהלת הוועדה קיבלה ממני טלפון ואמרתי לה שיש לי נושא לישיבה בשבוע הבא.
גילה גמליאל: זה מבורך.
גילה גמליאל: אני רוצה לברך גם את הפעילות של מט"י ואת הפעילות של מר לוי.
גילה גמליאל: אין ספק שהפעילות במגזר הלא יהודי היא אינטרס ממעלה ראשונה, גם בהיבט של שוויון זכויות וגם בהיבט של הנשים.
גילה גמליאל: רק 20% מהנשים במגזר הזה עובדות, וזה שיעור זעום, שרק מחריף את הפערים.
אמין פארס: השינוי בתחום זה ייצור תוצר לאומי.
גילה גמליאל: אני מאחלת לכולנו בהצלחה.
גילה גמליאל: תודה רבה לכולם.
גילה גמליאל: בוקר טוב.
גילה גמליאל: נתחיל את הישיבה השלישית בנוגע למצוקות הכלכליות של האימהות החד-הוריות.
גילה גמליאל: אני אישית התקשרתי למנהיגה ויקי כנפו, סמל לגאווה מצד אחד, ומצד שני למצוקה קשה מאוד של הנשים החד-הוריות.
גילה גמליאל: אני התקשרתי אליה אתמול במהלך המסע שלה, היא הייתה ליד מכללת אחווה, ואמרתי לה שאנחנו מכנסות היום את הישיבה בנושא, ואני אשמח מאוד אם היא תגיע לכאן.
גילה גמליאל: בהתחלה היא נענתה לבקשה, אבל היום בבוקר היא הודיעה לנו שהיא לא תגיע, ושהיא קיבלה גם את אותה פנייה ממספר שרים נוספים, כולל משר האוצר, והחליטה שהיא מתכוונת לסיים את כל ההליכה עד ירושלים למרות היבלות, הכאבים והקשיים שיש לה בדרך.
גילה גמליאל: צריך לחזק את ידיה ולברך אותה על המעשה האמיץ שהיא עושה שמבטא ביצירתיות את המשבר, ומביע את כל רחשי הלב והכאב, וכל הכבוד שיש לה הכוחות להציג את זה בצורה כזאת.
גילה גמליאל: אני חושבת שצריך לחזק אותה; אני אישית מעריצה אותה על כך.
קריאות: עצרו אותה.
גילה גמליאל: לא נכון.
גילה גמליאל: לא עצרו אותה.
גילה גמליאל: למיטב הבנתי, היא נמצאת כרגע בשער הגיא; מפאת בעיות בטיחות ביקשו ממני להפסיק את ההליכה שלה לשעות הלילה, ויוכלו ללוות אותה ניידות המשטרה כדי שתגיע בבטחה; כלומר, לא פחות חשוב שהיא תגיע לכאן בריאה ושלמה.
גילה גמליאל: מדובר בכביש מהיר, אז לא מצאו אלטרנטיבה נכון לעכשיו, אבל גם זה כרגע נמצא בבדיקה.
גילה גמליאל: אני מכנסת את הישיבה גם בעקבות פנייתה של חברת הכנסת מרינה סולודקין.
גילה גמליאל: רצינו לקיים את הישיבה הזאת בשיתוף עם ועדת העלייה והקליטה.
גילה גמליאל: שיעור גבוה מאוד מאוכלוסיית הנשים העולות הן בין הנפגעות העיקריות של התכנית הכלכלית.
גילה גמליאל: אני מאוד מקווה שהזעקה של הגברת ויקי כנפו ביחד עם כינוס שלוש ישיבות מטעם הוועדה לקידום מעמד האישה עם כל החברות והחברים שנמצאים כאן היום, אולי בסופו של דבר גם יפקחו את לבם של פקידי האוצר ושל שר האוצר וייצרו מצב שבו כן ייענו לדרישות ולא יכבידו יתר על המידה על הנשים.
גילה גמליאל: אני אתן לחברתי, חברת הכנסת מרינה סולודקין לומר מספר דברים.
מרינה סולודקין: תודה רבה ליושבת-הראש של הוועדה למעמד האישה.
מרינה סולודקין: אני מאוד מודה לך שאנחנו מקיימים עכשיו את ישיבת החירום שלנו.
מרינה סולודקין: במשך שבועיים אני מקבלת פקסים בשפה הרוסית ובעברית, ואני יכולה לראות שכל המכות הכלכליות של יותר ממאה איש ששלחו לי פקסים אומרים שהם לא מסוגלים להסתדר עם המצב החדש.
מרינה סולודקין: הקבוצה של הנשים החד-הוריות נפגעה הכי קשה, הכי קטלנית, ואי-אפשר לסלוח על כך.
מרינה סולודקין: בכל קבוצת החד-הוריות קיצצו מ- 600 שקל עד 1200-1300 שקל.
מרינה סולודקין: אני שוב מדגישה, לא קיצצו 8%, לא 10%, לא 15%; לקבוצת החד-הוריות קיצצו שליש מההכנסות שלהן.
מרינה סולודקין: על זה אנחנו לא יכולים לסלוח.
מרינה סולודקין: יש לי זכות לדבר כאן, כי אני לא הצבעתי בעד התכנית הכלכלית, ואני הזכרתי את שר האוצר שעושה טעויות גורליות כלכליות, חברתיות וגם אנושיות.
מרינה סולודקין: דבר שלישי, קבוצת החד-הוריות העולות החדשות היא קבוצה גדולה מאוד, ומצבה גרוע פי כמה מכל אלה שנפגעו בכל הקבוצות.
מרינה סולודקין: אין משפחה תומכת, אין תשתית חברתית, אין דירה.
מרינה סולודקין: קיצצו גם את הסיוע בשכר דירה, קיצצו גם את הקצבאות, ומה שאני לא יכולה להבין – קיצצו אפילו את הזכות להרוויח.
מרינה סולודקין: פוגעים במוטיבציה לעבוד.
מרינה סולודקין: כששר האוצר הציג בפני סיעת הליכוד את התכנית הכלכלית שלו הוא אמר, שקודם כל הוא מקצץ את שכר הבכירים, ודבר שני – הוא רוצה לתת מוטיבציה לכל האחרים לצאת לעבוד.
מרינה סולודקין: כשאני פתחתי את התלוש שלי ב- 1 ביולי אני לא ראיתי שמישהו קיצץ שלי מהתלוש שלי.
מרינה סולודקין: אני אומרת לכם שזה נושא מורלי: קודם כל קיצצו לחד-הוריות, ועל שכר הבכירים שותקים.
מרינה סולודקין: לבכירים לא עושים קיצוצים רטרואקטיביים.
מרינה סולודקין: כחברי כנסת אנחנו צריכים לומר את זה מעל בימת הכנסת מפני שמאבדים את מוסריות השלטון.
מרינה סולודקין: קיצוצים רק לחלשים בזמן הזה ורטרואקטיבית – בושה וחרפה!
מרינה סולודקין: המספרים לפני התכנית הכלכלית מראים שחד הורית יכולה לצאת לעבוד ולקבל קצבה אם היא מרוויחה כ- 1085 שקל.
מרינה סולודקין: בתכנית החדשה אני רואה טיפשות כלכלית, ציניות וגם בורות שאין כמוה כשעכשיו מאפשרים להרוויח רק 400 שקל בלי לפגוע בקצבה שלך.
מרינה סולודקין: שוב פוגעים במוטיבציה של הנשים החד-הוריות לעבוד.
ואסל טאהא: זה עוד קיצוץ עקיף.
מרינה סולודקין: בין המסקנות של הוועדה שלנו, אחרי מה שנשמע מראשי הארגונים של החד-הוריות, גם מהדרג המוניציפלי שנמצא כאן ומראשי הארגונים הישראליים, אנחנו צריכים לדרוש משר האוצר לקיים את הבטחותיו ולתת מוטיבציה לצאת לעבודה, ולא לשבת בבית.
מרינה סולודקין: קבוצת חד-הוריות מקריית-אתא כתבה לי מכתב בעברית – פעם ראשונה שאני מקבלת מכתב בעברית, ואני מאוד משבחת את זה – שהן על סף רעב.
מרינה סולודקין: אישה אחת כתבה לי שהיא ניתקה את קווי בז"ק והיא לא יכולה לקבל שירות של הכבלים.
מרינה סולודקין: היא אמרה לי שיש רק שתי אופציות לה ולמשפחות כמוה: או לעזוב את הארץ או להתאבד.
מרינה סולודקין: מילים הכתובות שחור על גבי לבן.
מרינה סולודקין: ברוסית כותבות לי נשים: "מה הם רוצים מהילדים שלנו?
מרינה סולודקין: שיילכו לעסוק בזנות כדי לאכול בצורה נורמלית".
מרינה סולודקין: אני מדגישה, שזה המצב הברור בשיעורים גבוהים אצל האימהות החד-הוריות, ולא קיים באף קבוצה, וזה בלתי נסבל.
מרינה סולודקין: דבר שני, קודם כל קיצצו לחד-הוריות ולא קיצצו לבכירים, כולל חברי-כנסת, כולל שרים, כולל ראש הממשלה ואחרים.
מרינה סולודקין: משום שיש לי אינטואיציה חברתית גם בנושא רעבים אנחנו צריכים לחשוב על פתרון: אולי תלושי מזון, אולי קרן חירום במשרד האוצר למשפחות שלא מסתדרות עם הדברים הכי בסיסיים שאפשר לעשות.
מרינה סולודקין: אני רוצה לצאת מכאן גילה, גם בעזרתך, גם בעזרת כל הארגונים שיושבים כאן:
מרינה סולודקין: אם לחלק מהפתרונות אנחנו לא מבקשים כסף, אנחנו מבקשים שיקצצו בצורה שווה.
מרינה סולודקין: אי אפשר לחיות עם קיצוץ של 30% לקבוצה הכי חלשה.
מרינה סולודקין: מישהו מסית נגד חד-הוריות.
מרינה סולודקין: יש מיתוס שחד-הוריות לא יכולות לעבוד ולקבל הכל מהמדינה.
מרינה סולודקין: במכתבים שאני קיבלתי אין אף אישה שלא עובדת.
מרינה סולודקין: פנתה אלי עיתונאית מאוד מפורסמת מעיתון רוסי ואמרה שהיא מקבלת 4000-5000 שקל וקיצצו לה קצבה – 300 שקל.
מרינה סולודקין: זה לא הרבה, היא יכולה לסבול את זה; אבל יחד עם הקצבה קיצצו את הזכות לקבל כסף לסיוע בשכר דירה.
ויקטור כהנא: זה הולך ביחד.
גילה גמליאל: גם לתחבורה ציבורית.
מרינה סולודקין: היא אמרה לי שאפילו היא שעובדת כל הזמן מרגישה שהיא לא יכולה להסתדר.
מרינה סולודקין: אני שוב אומרת, שמשרד האוצר עשה דברים איומים מכל מיני בחינות.
גילה גמליאל: ייאמר לזכותה של חברת הכנסת, מרינה סולודקין וגם אני אף על פי שאנחנו בקואליציה שתינו לא הצבענו בעד התקציב.
גילה גמליאל: גם חבר-הכנסת ואסל טאהא, כמובן.
גילה גמליאל: ברשותך.
ואסל טאהא: גם אני הצבעתי נגד התכנית ובכל נאומיי הדגשתי את בעיית האימהות החד-הוריות.
ואסל טאהא: אני מזדהה עם כל מה שמנתה חברת הכנסת מרינה.
ואסל טאהא: בעיית האימהות החד-הוריות היא בעיה קשה, משום שנראה שהתא הזה עומד בסכנת חיים אמיתית, במיוחד כאשר אין משפחות תומכות ואין את מי לגייס למענן.
ואסל טאהא: אני מזדהה בכלל עם כל האימהות החד-הוריות במדינה.
ואסל טאהא: רציתי להדגיש גם את העולים מחבר העמים; אני בקשר עם כמה חברים מהצפון, ואני מכיר את המצב היטב, ותמיד הדגשתי שיש מן המשותף בין הנשים החד-הוריות העולות מחבר העמים לבין הנשים החד-הוריות.
ואסל טאהא: רציתי להעלות גם את עניין של האימהות החד-הוריות מהסקטור הערבי שסובלות קשות.
ואסל טאהא: כשמדברים על אבטלה, 80% מהנשים הערביות לא עובדות, כולל האימהות החד-הוריות.
ואסל טאהא: תארו לעצמכם כמה זה קשה.
ואסל טאהא: היו מפעלי טקסטיל בצפון שהעסיקו אימהות חד-הוריות וגם נשים, פירקו אותם והעבירו אותם לירדן; והיום הכל קורס; האבטלה גואה בסקטור הערבי.
ואסל טאהא: לכן לא ייתכן ולא מן הצדק להעמיס את כל העומס הכלכלי על השכבות החלשות, במיוחד על משפחות שסובלות ממצב סוציו-אקונומי קשה מאוד – האימהות החד-הוריות.
ואסל טאהא: לכן אני מוכן להתגייס לכל מערכה למענן.
ואסל טאהא: אני שולח את ברכותיי למנהיגה שעולה לרגל, היא עומדת בשער הגיא בדרכה לירושלים.
גילה גמליאל: משתי הישיבות שקיימנו בעבר בנוגע לנשים חד-הוריות טרם התכנית הכלכלית הייתה לנו הצלחה מזערית כלשהי בניסיון לצמצם את הפגיעה.
גילה גמליאל: בהרצאה בקיסריה שר האוצר התחייב לקריאה שלנו לשר האוצר לאפשר לנשים החד-הוריות לצאת ללימודים.
ברכה ארג'ואני: זה סותר זה את זה, גילה.
גילה גמליאל: לא סותר.
גילה גמליאל: לפי החוק היום, אם חד-הורית שרוצה לצאת ללימודים, מבטלים לה את זכויותיה בסל האימהות החד-הוריות.
אורנה ורקוביצקי: לא רק חד-הורית, כל אחד.
גילה גמליאל: אני הגשתי הצעת חוק בנושא הזה---
אורנה ורקוביצקי: כל מי שמקבל הבטחת הכנסה, לא רק חד-הורית.
גילה גמליאל: היום אנחנו מתמקדים בסוגייה הזאת.
גילה גמליאל: אני רוצה קודם לשמוע את נציגות משרד האוצר כדי לדעת בבירור שהדברים האלה באים ממשרד האוצר חד-משמעית, ושיש משאבים לכך.
אודי בן-דרור: שר האוצר התייחס לנושא מתוך ראייה שהמטרה היא להפנות גם את מקבלי הבטחת הכנסה בכלל ונשים חד-הוריות בפרט לשוק העבודה.
אודי בן-דרור: כדי לסייע בכך הוא ציין מספר תחומים שבהם הוחלט להתמקד.
אודי בן-דרור: אחד מהם היה סבסוד מעונות יום משום שהם עשויים להוות חסם לאישה חד-הורית ביציאה לעבודה.
אודי בן-דרור: נושא שני הוא לימודים; אנחנו בוחרים---
גילה גמליאל: זה רק במתכונת בחירה?
אודי בן-דרור: לא, לא.
סופה לנדבר: ציניים.
סופה לנדבר: אתם שולחים אותם לעבוד.
סופה לנדבר: איפה הם יעבדו?
סופה לנדבר: 300000 מובטלים יש במדינה הזאת, אל תהיו ציניים כאלה.
סופה לנדבר: אתם לוקחים לחם מילדים.
מרינה סולודקין: אדוני, נציג משרד האוצר, אני רוצה לומר לך ששר האוצר הקודם וראש אגף התקציבים, מר אורי יוגב, הבטיחו בדצמבר 2002 לשר שרנסקי שתהיה זכות ללמוד ולקבל מלגת קיום דרך משרד האוצר לאוניברסיטאות ויכולים לפתור את הבעיה שאנחנו שנים מתעסקים בה בכנסת.
מרינה סולודקין: אני יחד עם חברת-הכנסת לשעבר, נעמי חזן היינו ראשי הלובי של החד-הוריות; שם במשך כמה שנים נוסח חוק שאפילו עבר קריאה טרומית, אבל בקריאה ראשונה אמרו שמחיר החוק מאוד גבוה – 200 מיליון שקל, וזה היה שקר.
מרינה סולודקין: אם אתם רוצים לומר שאתם תבדקו ותהיה ועדה – הכל מוכן – אתם באוצר צריכים להחליט: או אתם מאפשרים לאימהות חד-הוריות ללמוד או אתם לא רוצים שהם יצאו ממעגל העוני.
גילה גמליאל: בינתיים דחו לי בוועדת השרים את הצעת החוק שהגשתי.
גילה גמליאל: אני מגישה ערעור.
גילה גמליאל: בגלל זה אני שואלת, כי זה נראה לי סתירה שמצד אחד אומרים שיש משאבים לכך ומקצים כסף, ומצד שני דוחים לי את הצעת החוק.
גילה גמליאל: זה לא הסתדר לי כל-כך.
אודי בן-דרור: כמו שאמרה חברת הכנסת סולודקין הצעת החוק לאפשר למקבלי הבטחת הכנסה ללמוד בלימודים אקדמיים או אחרים – הצעה שעלתה פעמים רבות, והממשלה דחתה אותה פעמים רבות גם בגלל העלות התקציבית וגם מתוך הראייה שמי שמופנה ללימודים לא יכול לקבל כל עבודה ששירות התעסוקה מציע לו, וזה תנאי לקבלת הבטחת הכנסה: לעמוד גם במבחן ההכנסה וגם במבחן התעסוקה.
אידית טיטונוביץ': לא בכל גיל; עד גיל שנתיים יש פטור.
גילה גמליאל: אני לא חושבת שזה צריך להיות לפחות בתקופה הזאת.
גילה גמליאל: הדרישה לא הייתה לממן להן את הלימודים, אלא שמי שיוצאת ללימודים לא יפגעו לה בזכויותיה.
גילה גמליאל: זה להטמיע את הנתון שנשים חד-הוריות לא תוכלנה לצאת ללמוד, לא תוכלנה לצאת ממעגל המצוקה אם הן רוצות.
גילה גמליאל: ברור לכולם שמי שרוכשת השכלה גבוהה בסופו של תהליך הדלתות יותר פתוחות להשתלבות במעגל התעסוקה.
גילה גמליאל: אני לא מקבלת את ביטול הנושא פעם אחר פעם; אבל אם שר האוצר בכבודו ובעצמו בהרצאה בקיסריה אמר קבל עם ועדה שייתן את האפשרות לנשים החד-הוריות לצאת ללימודים, אני רוצה להבין למה לא קיבלו את הצעת החוק שלי מצד אחד; מצד שני, אם יש בזה ממש – איפה זה עומד מבחינת משרד האוצר?
גילה גמליאל: האם יש בשורה לנשים החד-הוריות שהן יכולות לצאת ללימודים כי יש סבסוד ממשרד האוצר?
גילה גמליאל: זאת השאלה, ואני רוצה לשמוע תשובות.
מרינה סולודקין: הפקידות הבכירה במשרד האוצר לא נותנת לעשות דברים נכונים, אפילו לא לשר האוצר.
מרינה סולודקין: אנחנו רואים את זה, ונתחשבן!
דוד טל: זו הייתה נימה של איום מרומז.
גילה גמליאל: לא כך אני מנהלת את הישיבות שלי.
גילה גמליאל: כל מי שירצה לדבר ידבר בזמנו.
גילה גמליאל: אנחנו רוצים את התשובות.
אודי בן-דרור: הגישה שלו היא שלא נכון לתת את הסיוע ללימודים על-תיכוניים דרך מערכת הקצבאות משום שזה יוצר הבחנה בין מקבלי הקצבאות.
אודי בן-דרור: הרי לא נוכל להבחין בין אימא חד-הורית שמקבלת את הקצבה ולומדת לימודים על-תיכוניים לבין מקבל קצבה אחר שרוצה לקבל את הקצבה וללמוד בלימודים על-תיכוניים.
קריאה: אז תעשה להם סימון מיוחד.
גילה גמליאל: במצב כזה לא דוחים הצעות חוק, יושבים ומנסים ללטש את החוק.
אודי בן-דרור: הדרך להתמודד עם רכישת ההשכלה לא צריכה להיות דרך מערכת הקצבאות.
אודי בן-דרור: הסיוע צריך להינתן, ושר האוצר הצהיר שהוא יינתן, אבל לא דרך מערכת הקצבה, אלא דרך מערכות אחרות.
מרינה סולודקין: מלגת קיום.
אודי בן-דרור: לא דרך קצבאות הקיום, אלא דרך סיוע בשכר לימוד, דרך סיועים שונים ממערכת הקצבה.
גילה גמליאל: זאת אומרת שישללו ממנה את זכויותיה כאם חד-הורית ויתנו לה זכויות בשכר לימוד.
אודי בן-דרור: לא ישללו, אלה הקריטריונים.
גילה גמליאל: זה פשוט אטימות מוחלטת, פשוט לא ייאמן.
גילה גמליאל: כל אחד רק מדבר על זה---
אורנה ורקוביצקי: זה לא יפתור את בעיית הילדים הרעבים כרגע.
מרינה סולודקין: אלה משחקים דוגמטיים.
מרינה סולודקין: הם בקיאים בזה.
גילה גמליאל: איזו אם חד-הורית תדרוש להפסיק את הקצבאות שבהן היא יכולה לממן את ילדיה בתמורה לסיוע בשכר לימוד.
גילה גמליאל: זה פתטי לחלוטין.
גילה גמליאל: ואם זה מה שנאמר כאן – זו פשוט שערורייה.
גילה גמליאל: לומר משהו שהוא פופוליסטי נטו, והוא לא בר-יישום.
גילה גמליאל: חוצפה! איזה מין דבר זה?
דוד טל: זו לי הפעם הראשונה בוועדה הזאת.
דוד טל: אני הגעתי משום שאני סבור שהנושא הזה מאוד חשוב.
דוד טל: תשמעו מה בעצם אומר נציג האוצר: הם קודם כל מקצצים, מחסלים, משמידים, דורסים ורומסים את האימהות החד-הוריות, ועכשיו, אחרי שהעבירו את התכנית הכלכלית הם בודקים איך אפשר לפצות אותם.
דוד טל: זה דבר שצריך היה להיעשות קודם; קודם הייתם צריכים לחשוב מה ההשלכות של זה; קודם הייתם צריכים לעשות חשבון לכמה אימהות חד-הוריות לא יהיה מה לאכול; קודם הייתם צריכים לראות כמה אימהות חד-הוריות לא יוכלו ללמוד, ואז להחליט שאולי זה לא מין התבונה להכניס לתכנית הכלכלית את האימהות החד-הוריות.
דוד טל: אולי זה לא מין התבונה, מתוך 2000 שקל להעביר 1200 או 1100 שקל לאחר קיצוץ מאם חד-הורית.
גילה גמליאל: למה לא באת לשתי הישיבות הקודמות?
גילה גמליאל: אולי זה גם היה מסייע בנושא הזה.
דוד טל: אני חבר בוועדות אחרות.
דוד טל: אני לא מנסה להיות פופוליסטי.
דוד טל: כמו שגבירתי יודעת, אני לא חבר בוועדה הזאת, ויש לי מחויבות לוועדות אחרות.
גילה גמליאל: אנחנו פה היינו צריכים את הסיוע באמת.
דוד טל: את הנושא הזה העלתה נציגת עיריית ראשון לציון, חברת המועצה, לריסה שהעירה את תשומת לבי, אז מצאתי לנכון להגיע לכאן.
דוד טל: זה לא פופוליסטי בכלל.
דוד טל: אני אמרתי לגבי התכנית הכלכלית, לא רק בנושא הזה, אלא גם בנושאים אחרים עוד טרם הבחירות.
דוד טל: ב"עם אחד" הצטרפנו לזה לאורך כל הדרך והסברנו את זה.
דוד טל: לצערי, הציבור לא הבין את זה ולא הפנים את זה; היום הציבור מרגיש את זה.
דוד טל: אני לא מתעסק עכשיו לבחירות, אבל אני פונה לאוצר: לא היה צריך לעשות את זה בצורה הפוכה ועקומה כזאת.
דוד טל: צריך לבדוק את זה בשום שכל, לראות באמת במה האימהות האלה יכולות לעמוד.
דוד טל: אם הן לא יכולות לעמוד יש נושאים אחרים שאפשר לקצץ בהם, ולא מאימהות האלה.
דוד טל: אתם רק מקצצים משום שלמשפחות החד-הוריות אין הכוח והיכולת לצרוח; אין הכוח והיכולת להילחם בכם; אין הכוח והיכולת לצאת כנגד הממשלה הזאת, ואתם עושים את זה פעם אחר פעם.
דוד טל: אתה עכשיו מנסה להציג לי פה מה אפשר לעשות, ובאיזו דרך.
דוד טל: מבחינתי, לו רק תעשה את זה – פחות תדברו ויותר תעשו בנושא הזה.
סופה לנדבר: אני לא כתבתי מכתב; כתבתי מכתב לראשי ועדות אחרות, כמו ועדת כספים וועדת עלייה, ואני רוצה להודות לך על קיום הישיבה היום.
סופה לנדבר: כיושבת ראש התארגנות יוצאי מדינות חבר-העמים, כיושבת ראש לובי למען עלייה אני רוצה לומר שמספרים שונים מעידים על כך שאגרסיה היא תוצאה של קיבה ריקה.
סופה לנדבר: לעיתים קרובות רואים במסך הטלוויזיה איך אוספים אוכל לתת בהפסקת צהריים לילדים בבתי-הספר.
סופה לנדבר: קיבה ריקה גורמת לאגרסיה לילדים קטנים שנמצאים בבית-הספר כשהם רואים שלשכן שלהם בשולחן הלימודים יש אוכל, ולו אימא לא יכולה ולא מסוגלת לתת אפילו אוכל לצהריים.