GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חוסניה ג'בארה: מאתיים אלף שקלים, אני לא יודעת למה זה נועד, לשיוויון בין המינים או לאלימות נגד נשים, גם במערכת החינוך וגם בכל מיני מקומות אחרים.
חוסניה ג'בארה: אינני יודעת עד איזו מידה הגיעו ההסבר והמודעות בקרב המיגזר הערבי והנשים הערביות.
חוסניה ג'בארה: ידוע לי שבכל קופת חולים במיגזר היהודי ישנו מרכז לבריאות האישה.
חוסניה ג'בארה: אצלנו לא קיים דבר כזה.
חוסניה ג'בארה: לפי מיטב ידיעתי יש בנצרת כזה דבר, וזה קטן ופועל בצורה מאוד קטנה יחסית, ולנשים אין מודעות ואין הסברים לבריאות בקרב נשים, ומדובר בסרטן השד, מדובר על אחת מכל תשע נשים, וזה גם נמצא במיגזר הערבי.
חוסניה ג'בארה: אם אפשר לעשות יותר מודעות והסברים, ובמיוחד לא על ידי תרגום מהשפה העברית לשפה הערבית, אלא על ידי אנשים מקצועיים שהם יכתבו את החומר בשפה הערבית, לא רק בגלל השפה, אלא גם בגלל התרבות הערבית.
חוסניה ג'בארה: אני מאוד מבקשת מיושבת ראש הוועדה להתייחס גם לנקודה הזאת.
חוסניה ג'בארה: ישנם כל מיני דברים על נשים בעבודה ושיוויון בשכר ושילוב נשים בכל מיני חברות ממשלתיות ולא ממשלתיות, וכן על העניין של השכלת נשים ערביות.
חוסניה ג'בארה: החוק שאני הגשתי, ואני מאוד מבקשת שתביאי את זה גם בוועדה הזאת, על קבלת מלגות לנשים ערביות להשלמת ההשכלה שלהם, הבגרויות, וגם שנת מכינה באוניברסיטה, שזה יאפשר לנשים הערביות לצאת וללמוד ולקבל את ההכשרה, וידוע לנו שהמשפחות הערביות לא די נותנות את הגיבוי לנשים הערביות לצאת ולקבל את ההכשרה האקדמית שלהן, וזה עקב המצב הסוציו-אקונומי הקשה, ואני מאוד דורשת מהוועדה שתתייחס לזה.
נעמי לירן: הוריות ואמהות שאינן עובדות במטרה לגרום להן לצאת לעבודה.
נעמי לירן: פה יש שני מישורים: מישור אחד – שמשרד העבודה והרווחה, האגף לפרט, עושה ביחד עם הג'ונייט, והרשות מעורבת שם באמת רק בשוליים.
נעמי לירן: תוכנית שנייה שגברת ציביה כהן מובילה אותה.
נעמי לירן: אין כאן עלות תקציבית.
נעמי לירן: הרשות מהווה כאן רק איזה שהוא מנוע לפעולה, וכמו שאמרתי פיקוח ותיאום וכדומה.
יעל דיין: ישבתי כאן בשבוע שעבר ולפני חודש ולפני חודשיים, ודנו בזה בפרטי פרטים עם הנציגות מכל הארגונים, מכל המשרדים.
יעל דיין: שוב אני חוזרת לעניין של תיאום, כפי שחברת הכנסת נעמי חזן העירה ביחס לסעיף הספציפי הזה, כאן מרבה דברים לאו דווקא מרבה יעילות.
יעל דיין: אפילו בתוך הכנסת אנחנו מפוצלים כפי שאתם יודעים בין ועדות ושדולה.
יעל דיין: ישנו דבר אחד בסיסי, ואפשר לתת גיבוי ולעשות תיאומים עד מחרתיים.
יעל דיין: ישנה בעיה שהיא ספציפית לחד הוריות שעד שלא נפתור אותה בחקיקה של שינויים בחוק הביטוח הלאומי, שהיא של כפל קצבאות, ולא יעזרו כל הדברים האלה.
יעל דיין: אינני יכולה בלב שקט לעודד אישה לצאת לעבודה, כשאני יודעת שעל ידי יציאה לעבודה היא מאבדת את הקצבה שלה כחד הורית, היא מאבדת את ההנחות שלה כחד הורית.
יעל דיין: כאן ישנו דבר שהוא פשוט נחלת הממשלה מבחינת מדיניות, והבית הזה מבחינת חקיקה.
יעל דיין: כל הדברים שאנחנו יוזמים, העשרה לילדים שלהם, כשלוקחים להם את הקצבה, אם יש להם איזו מכונית שצריכים להביא את הילדים לחוגים, איבדו את הקצבה.
יעל דיין: אם האישה היא גם נכה וגם חד הורית היא איבדה את הקצבה.
יעל דיין: אם חס וחלילה היא לא עומדת ברשת הריגול של הביטוח הלאומי שבא לבדוק בשש בבוקר אולי איזה גבר מתארח אצלה, היא איבדה את הקצבה, והיא איבדה אותה מייד.
יעל דיין: העניין כאן של חד הוריות הוא כל כך ברור לנו, שזה כבר לא עניין של תמיכה, ולא עניין של המעמד שלהן בחברה, ולא הבעיות של הילדים שלהם בבית הספר.
יעל דיין: זה כולל גרושות, זה כולל אלמנות, וישנה לנו כאן בעיה שהיא נטו חקיקה של עניין הקצבאות, חקיקה בתחום הביטוח הלאומי.
יעל דיין: אני מציעה שאת המהלך הזה, הוא לא תלוי עלות, אבל הוא בהחלט קשור להחלטות ממשלה, הוא בהחלט מדיניות.
יעל דיין: אני מבקשת מהרשות להציג לאישור מדיניות את בחינת חוק הביטוח הלאומי ביחס לחד הוריות, כדי להגיע למצב שאישה חד הורית תוכל להתקיים וגם אולי ללמוד, כי גם אם היא סטודנטית היא מאבדת את הקצבה, כי מאין יש לה כסף ללמוד?
יעל דיין: אין מגיעה לה קצבה.
יעל דיין: זאת אומרת שהיא צריכה להיות מעוכבת עבודה, מעוכבת לימודים, מעוכבת קידום, מעוכבת טיפול בילדים כמו שצריך, בוודאי מעוכבת ניסיון למצוא בן זוג ולשקם את חייה, בגלל שאם היא תעשה אחד מהדברים האלה, היא מאבדת את הקצבה, כי לא יכול להיות שהיא גם תמצא חבר וגם תקבל קצבה.
יעל דיין: היא מצאה חבר, שהוא יפרנס אותה.
יעל דיין: אני אומרת את הדברים האלה כי אנחנו כבר חולים מזה, חולים כוועדה, כמטפלים, וכמטפלים בבעיות אישיות, בשביתות ושותפים לעניין הזה.
יעל דיין: זה עניין שהוא גדול מבחינת המספר.
יעל דיין: הוא לא היה קודם, הוא לא היה לפני עשר שנים בהיקפים כאלה, הוא עניין שהבית הזה עשה חקיקה מאוד בסדר לקראתו, אך לא מספקת, ואני מציעה שכחלק מהמדיניות, וזה סופר דחוף, בבקשה לקחת את עניין הקצבאות וכפל הקצבאות והביטוח הלאומי בהתייחסות.
יעל דיין: כל שאר הדברים זה "ריפודים", שזה נחמד מאוד, אבל ממש פתרון מצוי בעניין הזה.
יעל דיין: אני אומרת את זה כהנחיית ועדה, כהצעת ועדה, משום שכמו בעניין הבריאות, אנחנו דנים בזה, ויש התנגדות ממשלתית כמובן.
יעל דיין: אני מבקשת את העזרה של הרשות ביחס לשינויים הנדרשים לחוק הביטוח הלאומי.
נעמי לירן: מאותן סיבות שאת פירטת, אנחנו במהלך השנה באמת צמצמנו מאוד מאוד את ההתייחסות ואת הפעילות בעניין של החד הוריות, ועיקר הפעילות שגברת ציביה כהן מובילה אותה, זה לנשים שהן נשואות אבל אינן עובדות, ועל קו העוני פלוס מינוס.
נעמי לירן: כך שעיקר הפעילות שגברת ציביה כהן מובילה איננה לנשים חד הוריות.
נעמי לירן: עניין נשים חד הוריות ממש הצטמצם, מכל הסיבות שאת מנית.
יעל דיין: הרשות, ובאמת דיברנו על שינוי והתוויית מדיניות ואין הממשלה שאיננה מצהירה, אבל אחר כך חסר הגוף שידחוף את העניין ויביא לביצוע.
יעל דיין: זאת דוגמה קלאסית לזה, ועוד דוגמה בעניין של יציאת נשים לעבודה.
יעל דיין: אין ממשלה שלא דיברה לפני שהיא נבחרה על סבסוד של מעונות יום, אפילו מודרג, אפילו עם מבחן הכנסה.
יעל דיין: כל הארגונים, הוועדה הזו מיום הקמתה, הציבור, כל מערכת בחירות, כולם מבטיחים את זה, ואין סיכוי בטרומית.
יעל דיין: בקדנציה הקודמת העברנו בטרומית את החוק שנעמ"ת גיבשה לזכאות בצורה שונה, לא פטור ממס הכנסה, אלא נקודות זיכוי, ושם זה נתקע.
יעל דיין: אין ממשלה, אין שר אוצר שיסכים לזה.
יעל דיין: אני מבקשת שאחד הדברים שיהיו אולי הכי נדחפים במדיניות של שנת 2000, זה לנסות למצוא פתרון, כפי שאמרתי מודרג, מבחן הכנסה, לפי אזורים בארץ, רק לאמהות עובדות, רק להורים עובדים.
יעל דיין: לא מדובר בכאלה שאינם עובדים.
יעל דיין: להתחיל להזיז, ואולי זה יהיה השינוי הגדול ביותר.
יעל דיין: להתחיל לשים את המפה על העניין הזה של מעונות יום וסבסוד – השתתפות, על פי איזו שהיא אמת מידה להתחיל את זה.
יעל דיין: כשאנחנו מדברים על קביעת מדיניות שאיננה תלויה בכסף, אזי גם העניין של חד הוריות ושינוי לגבי הקצבאות וגם העניין של מעונות יום, אם הזכרת לעודד נשים לצאת לעבודה.
איווט סעדון: את הסבסוד.
יעל דיין: הדבר שהועלה כאן, שהן זקוקות לדרבון לצאת לעבודה.
יעל דיין: חד הוריות מסודרות בעניין הזה, ואינן מסודרות בדברים אחרים.
קריאה: לנשים עובדות במשפחה סדירה.
קריאה: לחד הוריות יש עדיפות.
נעמי לירן: ארגוני המעסיקים, והייתה איזו שהיא תנועה של הדרכות במקומות עבודה.
נעמי לירן: עיקר הפעילות שלנו הייתה מקומות עבודה פרטיים.
נעמי לירן: כרגע הרשות מעורבת ביחד עם ארגון היועצים הארגוניים בישראל, קיצור השם זה איפ"א, שהם פנו אלינו, הם מוכנים להכין איזה שהיא תוכנית שכל יועץ ארגוני יוכל להצטייד בה, וכשהוא הולך למקום עבודתו, הוא משכנע את המעסיק להכניס את התוכנית הזאת, וישנו שם גם העניין של מניעת הטרדה מינית.
יעל דיין: שאנחנו רואים החל מצבא הגנה לישראל וכלה באחרון הארגונים, אנחנו נרתמים מאז שהחוק נכנס לתוקף.
יעל דיין: מה שהייתי מבקשת, כמובן שכאן מובילה את העניין הזה הגברת רבקה שקד, ובנציבות שירות המדינה, שזה המעסיק הכי גדול גם של נשים וגם בכלל, ושם לפחות יש לנו תקשיר, ויש לנו תקנון, ויש לנו אפשרות לפקח על יישום החוק.
יעל דיין: לכן אני רואה את זה כמשהו ראשון במעלה.
יעל דיין: השולחן הזה כבר עבר ממשרד הדתות עד רשות הדואר.
יעל דיין: כל שמץ של הטרדה מינית שלא עמדה, מלבד התלונות במשטרה ומלבד הטיפול בוועדות משמעת, אנחנו עוסקים בזה גם על פי החוק, על פי חוק הטרדה מינית.
יעל דיין: הוועדה הזאת היא העוקבת אחרי ביצוע החוק.
יעל דיין: הייתי מבקשת מהרשות לרכז דבר שפשוט אני כוועדה לא מגיעה לזה, לרכז את התקנונים.
יעל דיין: על פי החוק חייב להיות בכל מקום עבודה של למעלה מעשרים וחמישה איש תקנון שנוגע להטרדה, תקנון גם בעברית, וגם אם יש לו עובדות בשפות אחרות.
יעל דיין: תקנון שמגדיר מה היא הטרדה מינית וקובע אל מי לפנות.
יעל דיין: זאת אומרת, בכל מקום בארץ צריך להיות.
יעל דיין: אנחנו התחלנו במעקב אחרי זה, וקיבלנו את התקנונים מהאוניברסיטאות, שכל אחת עשתה לעצמה, מאל-על, מקוקה-קולה, כל חברה שעושה את זה.
יעל דיין: מערכת הפיקוח בינתיים "על הפנים", וביקשנו ישיבת ועדה על זה.
יעל דיין: משרד העבודה והרווחה אמור לפקח על זה.
יעל דיין: אני חושבת שמאחר שהם אינם מגיעים לעשות את זה, הרשות יכולה להוציא ולראות שהם מקבלים, להוציא ממקומות העבודה.
יעל דיין: אין לנו בעיה במשרדים הממשלתיים, זה מכוסה.
יעל דיין: בצבא ההגנה לישראל זה מכוסה; אלא יותר במפעלים הפרטיים, ואז קודם כל את הסעיף הזה, מה התקנון שלכם?
יעל דיין: אני יודעת שבפנייה הסתבר שבמשרד הדואר זה איננו קיים, כי הם אינם נופלים בשירות המדינה.
יעל דיין: ברגע שפניתי, תוך יום פתאום היה תקנון, והוא היה מודבק, והוא היה בשפות, והוא היה בכל המקומות.
יעל דיין: כאן ישנה עבודת פיקוח שהיא ללא עלות, מלבד כוח האדם שפשוט מרכז את זה, פונה למי שאין ומזכיר: אדונים נכבדים עוד לא שלחתם.
יעל דיין: אבל זה סוג של פעילות שיכולה לסייע במקום שארגונים אחרים יפנו, אם נעמ"ת תפנה או אפילו אם אני פונה, אז כן יענו לא יענו.
יעל דיין: אם הרשות עושה ריכוז, ולפי דעתי זה מסוג הדברים שאפשר למצוא סטודנט או סטודנטים בסוציולוגיה שישמחו מאוד לעשות עבודת מחקר רק על העניין הזה של תקנונים במקומות עבודה ולמצוא להם מלגה מאחד הארגונים, זה יופי של עבודה.
יעל דיין: אפילו דוקטורט לעשות על התקנונים.
יעל דיין: זה סוג דבר שהוא חדשני והוא מעניין.
יעל דיין: הפניה שלי לרשות היא העניין הזה של בדיקת התקנונים, ואז במהירות יש לנו כתובת.
יעל דיין: משרד העבודה והרווחה חייב לעשות את הפיקוח.
יעל דיין: אם הם לא עשו את זה עד עכשיו, יהיה יותר קל להפעיל את הפיקוח על ידי זה שאנחנו בודקים אחד לאחד את הקיום של התקנונים.
רבקה שקד: העבודה עם היועצים הארגוניים.
רבקה שקד: אני מכירה את העניין הזה לא רק משירות המדינה.
רבקה שקד: אני עובדת הרבה זמן עם הרבה גופים.
רבקה שקד: כל מיני אנשים רוצים להתפרנס ולעשות כסף מהחוק למניעת הטרדה מינית.
רבקה שקד: לשירות המדינה אסור, לאף יחידה בשירות המדינה אסור לקדם איזו שהיא תוכנית הדרכה באופן בלעדי, בלי לעשות מכרז וללא פיקוח.
רבקה שקד: מהניסיון שלי רוב התוכניות לוקות גם בחסר, בשגיאות, באי הבנה משפטית, בהטעיה של הציבור ובלימוד לא נכון של החוק.
רבקה שקד: לכן אני ממש מתנגדת לסעיף הזה שבחוק גם מבחינת כללי המינהל התקין של שירות המדינה וגם מבחינה מהותית.
רבקה שקד: אני חושבת שלחשוב על תוכנית הדרכה מומלצת לארגונים, זה דורש מרכז, וזה דורש עבודה של צוות מוחות ודורש עבודת הכנה מאוד רצינית, ועדיין זה איננו מבטיח שארגונים יבצעו את זה מחוסר במזומנים.
יעל דיין: מספר פניות.
יעל דיין: חברה פרטית הוציאה למשל קלטת יותר טובה או פחות טובה, בוודאי לא הטובה מסוגה, לא על פי הנחיות, בעקבות החוק ויישום החוק, וביקשה את ברכתנו - שלא יכולתי לתת.
יעל דיין: אמרתי, כולם יבורכו באותה מידה, והם מכרו את זה בסכום כזה או אחר למקומות עבודה, כי זאת הייתה קלטת של חברה שעובדת בין כה מול מחשבים, אזי אותה בחורה, או אותו עובד, תוך כדי עבודה, יכלו לראות גם את האיורים והנפשה.
יעל דיין: אותו הדבר היו שתי קבוצות של שחקנים שהפכו את החוק להצגה מומחזת, ופנו אלי שאני אארגן להם.
יעל דיין: אני הלכתי לראות את ההצגה, מאוד מוצלחת, אבל זה ממש איננו דבר שיכול להיות לו תיווך, לא של הרשות ולא שלנו.
יעל דיין: קבוצת השחקנים עשו את ההצגה הזאת, הזמינו מפעלים, והמפעלים קנו את זה מהם, כי זה לא היה דבר יקר, ובמקום לעשות שעת הסברה כפי שהם מחוייבים על פי חוק, הם הציגו את ההצגה, ומצורף לזה דיון, אבל זה עניין של מקום שמחליט לקחת את זה ומתי לשים, וכמה לשלם, וכן הלאה.
יעל דיין: אבל בוודאי הרשות איננה יכולה ללא מכרז וכל מה שכרוך בזה, לפנות ליועצים או לבנות תוכנית תמורת תשלום בצורה שלא עברה מכרז או הצעות אחרות.
יעל דיין: הדבר הספציפי הזה.
יעל דיין: אם הממשלה מחליטה לממן פרוייקט דרך ארגונים, כרגע קורה ההיפך, לרשות לא עולה, ואם הארגונים דרך הרשות חולקים.
יעל דיין: זה איננו מופיע כרגע בתוכנית.
יוספה שטיינר: ארגונים, והממשלה מממנת.
יוספה שטיינר: בעצם יש לה ניסיון בן עשרים ושתיים שנה, אלא אפשר ליזום.
יעל דיין: ולא העלו על הדעת שלחצני מצוקה לנשים בסיכון זה יהיה על ידי שנעשה באזאר של ויצ"ו, נמכור עוגות ונקנה לחצנים.
יעל דיין: אלא באה היוזמה, בא התכנון, באו הצדדים המקצועיים, וזה עבר לתקציב.
נעמי לירן: של כבוד השופט בן דרור שהיה בזמנו שש שנים יושב ראש הוועדה למינויים דירקטוריונים בחברות ממשלתיות.
נעמי לירן: אנחנו במעקב שוטף עם כל משרדי הממשלה לאלץ אותם, להכריח אותם, איזה מינוח שתבחרו, אפשר להיות בהתאם לסמכות שלנו בחוק, שכל משרד יקים אצלו מאגר שמות של נשים שהן כשרות להיות חברות בדירקטוריונים ממשלתיים.
נעמי לירן: עד כה יש, נדמה לי, כעשרה משרדים שכבר הקימו מאגרים, ואנחנו עוקבות אחרי זה.
יעל דיין: מרוכז, אבל גם כאן הפיצול איננו מפריע, זאת אומרת אלף פרחים יפרחו.
יעל דיין: א' כדאי למנוע כפילות.
יעל דיין: בסוף אותו שר מקבל שבע פעמים את אותה אישה, והוא פסל אותה כבר.
נעמי לירן: לנו.
נעמי לירן: אנחנו איננו עוסקות בזה בכלל.
יעל דיין: העניין הזה הוא בנפשנו.
יעל דיין: אני רוצה לומר שאנחנו בסעיף "נפילה" על זה, ובסעיף של חוסר הצלחה, וזה לא מהיום, למרות החקיקה ולמרות החיוב על פי חוק.
יעל דיין: אנחנו קיבלנו דוח מהנציב.
יעל דיין: אנחנו נמצאים בקו ירידה למעשה.
יעל דיין: אחרי החקיקה שחייבה מה שחייבה, הייתה עליה משמעותית כי זה היה כל כך נמוך, זה היה בשלושה אחוז, זה היה מאפס לגבהים, ושם התייצבנו עם כיוון ירידה מסויים.
יעל דיין: עדיין לא מצאנו את הטכניקה הכופה ביותר, כי מבחוץ כן מסתכלים או לא מסתכלים.
יעל דיין: הרשות כן אמורה לדאוג כמיטב יכולתה, בוודאי כמדיניות לקידום נשים.
יעל דיין: זאת אומרת שזה לא עניין של לכתוב לשר מכתבים, כפי שאני עושה וחברת הכנסת נעמי חזן עושה, וכל חברות הכנסת עושות, שכותבים: הנני להזכירך וזה וזה, והארגונים גם מעבירים שמות.
יעל דיין: אנחנו מבקשים שכשאתה ממנה, המכתב נכתב, והמאגר צריך לדאוג לו.
יעל דיין: אז אם אסור להעביר מאגר שמי, אפשר לדאוג שיועבר מאגר שמי.
יעל דיין: לכולם יש מאגר השמות.
יעל דיין: בגלל שאנחנו כל כך בפיגור בעניין, המאגר נשאר אותו מאגר.
יעל דיין: אולי האישה כבר בת ארבעים ולא בת שלושים וחמש, אולי היא כבר עשתה תואר שלישי, כשבהתחלה פנינו עם תואר ראשון בלבד.
יעל דיין: אני רואה את זה ככישלון של כולנו שבעניין הזה התחלפו ממשלות פעמיים מאז החקיקה.
יעל דיין: כל ממשלה הבטיחה הבטחות גרנדיוזיות.
יעל דיין: אני חושבת שאם אנחנו מדברים על מדיניות רשות שהיא צריכה לשקף את מדיניות הממשלה, חייב כאן להיות, כמו בעניינים האחרים שהזכרתי, לא סעיף בתוכנית פעולה אלא סעיף מאוד מוצהר, מאוד מובהק, ונתון למעקב של מדיניות.
יעל דיין: יגידו לך, בסדר, יש לי מאגר, איך אנחנו עוקבים אחריו?
יעל דיין: איך אנחנו מוודאים שתוך שנה, מדצמבר עד ינואר, נעלה מחמישה אחוזים או מעשרים וחמישה אחוזים לשלושים אחוזים או שלפחות לא נרד?
יעל דיין: אני לא יודעת מה הפתרון, אבל בוודאי שהרשות היא הגוף היותר מתאים כדי לקדם את העניין הזה, גם משום שמצד אחד היא נתפסת כאובייקטיבית, ומצד שני היא בכל זאת כפופה לראש הממשלה.
יעל דיין: אזי אינני רואה מי טוב מזה.
יעל דיין: חלק מהמינויים שנוסו של נשים על ידי שרים שלנו, נפלו בגלל הגדרה שהמקור הוא פוליטי.
יעל דיין: זה היה נדמה לי אצל חבר הכנסת פואד שהוא מנסה למנות נשים שהן פעילות במפלגה.
יעל דיין: אילו היה אפשר להקים ועדה נפרדת רק לעניין הזה, אני רואה בזה משימה לאומית.
יעל דיין: אילו לא הייתי טרודה, הזמן תפוס בכל הדברים האחרים, הייתי מתרכזת רק בזה.
יעל דיין: כי אין קידום מעמד האישה יותר נבדק בצורה החיובית, לא מאבק באלימות האישה כקורבן, האישה שחוטפת סרטן שד, אלא קידום במובן המלא, קידום מעמד האישה, קודם כל זה האחוז שהיא תופסת בעמדות מפתח.
יעל דיין: אפילו בוועדת רביבי, אזי גם שם מספר הנשים לא מספק.
יעל דיין: ועדות מכרזים.
יעל דיין: אנחנו איננו מדברים רק בעובדה שהיו שלוש מנהלות כלכליות בקדנציה הקודמת, ועכשיו יש אחת, ואחת בדרך החוצה.
יעל דיין: זאת אומרת שהיו שתיים, ואחת מסיימת, ונשארת רק אחת.
יעל דיין: אינני מדברת על ממשלה שיש בה רק שתי שרות.
יעל דיין: זה לא בתחום שאנחנו מדברים עליו של מינויים.
יעל דיין: אבל בדירקטוריונים, במשרדי ממשלה, במשרות הבכירות, בוועדות מכרזים, על הפנים.
יעל דיין: אנא, תמצאו דרך שהממשלה תאשר כמדיניות ממשלתית בעניין מעמד האישה את העניין הזה בנוסף לעניינים אחרים, ותחשבו באיזו דרך אפשר ליישם את זה, מלבד להציע שיהיה מאגר.
רבקה שקד: שכחה שבכל משרד ממשלתי יש ממונה על מעמד האישה, שבין השאר היא מתעסקת גם בזה; וגם הממונות, שניסו והתמרמרו למה לא שיתפו אותן, קיבלו תשובה מהרשות שהשר יכול לבחור את מי שהוא רוצה כדי לרכז את העניין הזה.
רבקה שקד: על זה אני מבקשת להעיר.
רבקה שקד: על זה אני מבקשת למחות.
רבקה שקד: אני חושבת שזה דבר שלא ייעשה.
רבקה שקד: זאת עבודה שממונות יכולות להיעזר בה הרבה, כי הן בתוך המשרד, הן מכירות, הן יכולות לפעול, להפעיל קשרים, ולא ייתכן שהרשות אם היא רוצה לקדם את העניין הזה, לא תפעל כפי שהיה מתחייב, וזה לפנות אליי ולנסות לחפש ביחד דרך איך לרתום את הממונות לצורך העניין הזה.
יעל דיין: לשבת כשהחוק יסתיים, אני מאוד ארצה שבמסגרת ההדרכות וההכשרות יש לנו גוף שהוא איננו מתוקצב, שזה יועצות למעמד האישה בכל הרשויות המקומיות, וצריך למצוא באיזו שהיא צורה דרך, כולל תקציבית, איך להכשיר אותן.
חנה מרגלית: שומעת פה שבכלל מתעלמים מאיזה מיגזר שלם של נשים, שהוא מהווה מספר די גדול של נשים.
חנה מרגלית: אני מדברת על המשפחות החד הוריות.
יעל דיין: באתם עם הטלוויזיה שלכם, ולא תעשו כאן מחטפים.
יעל דיין: אנחנו עוסקים בסעיף אחר עכשיו.
יעל דיין: אני מקבלת פתק שצוות הטלוויזיה מלווה את החד הוריות.
יעל דיין: אנא, תני דקה דיבור כדי שיהיה אפשר לשלב את הוועדה.
יעל דיין: אנחנו איננו שחקני טלוויזיה כאן.
יעל דיין: אנחנו עושים עבודת פרך רצינית.
יעל דיין: אם נגיע לעניין הזה בנפרד, זה אחד מהעניינים, והמצוקה שלכם זה לא דבר שגילינו אותו היום.
יעל דיין: אנחנו עוסקים בזה יומם ולילה, וזה מאוד בלתי הוגן לבוא ולהאשים את הוועדה או איזה שהוא פורום.
ג'ודי דון: שאם מעבירים-
יעל דיין: תקציבים לא לחד הוריות ולא לנשים נרצחות ולא לחינוך.
יעל דיין: ישנה כאן תוכנית עבודה, שמתוכה בחלק מהדברים יהיה תקציב להסברה.
יעל דיין: אנחנו איננו יושבים כאן עם משרדי ממשלה.
יעל דיין: הזכרתי את העניין הזה של הביטוח הלאומי.
יעל דיין: הזכרתי את העניין הזה של שינויים בחקיקה.
יעל דיין: אנחנו עוסקים בעניין של חד הוריות יום ולילה ובכל פורום אפשרי.
יעל דיין: איתנו, יחד עם הארגונים, להפעיל את הייצוג ההולם.
יעל דיין: אני מרגישה אשמה בזה בדיוק כמו כל אחד אחר וכמו הארגונים.
יעל דיין: כנראה שלא עבדנו נכון בכל העניין הזה, ואני רואה את זה כעניין ממש ראשון וראשוני, משום שאם לא נהייה שם, אזי גם לא נקודם, ודברים לא ייעשו.
נעמי לירן: הרשות לקידום מעמד האישה.
נעמי לירן: בהערכה ראשונית הקמת מאגר מידע כזה היא עלות של מינימום שני מיליוני שקלים, וזה משך עבודה בערך של שנתיים-שלוש.
נעמי לירן: אזי פנינו לוועדת העזבונות, וקיבלנו הקצאה ראשונה של מאתיים אלף שקלים כדי לעשות איפיון מערכת.
נעמי לירן: עכשיו אנחנו בתהליך יחד עם ועדת אנה במשרד ראש הממשלה, כדי לקבוע מי יהיה היועץ שיעשה את איפיון המערכת.
נעמי לירן: איפיון המערכת עצמו אמור לקחת שמונה-תשעה חודשים, כך שבוודאי נמצא את עצמנו בסוף שנת 2000.
יעל דיין: שקיימות.
יעל דיין: עסקנו בזה לא מעט, והכנסת מקימה עכשיו בעלות גבוהה מאוד מאגר מידע שיהיה זמין גם לציבור.
יעל דיין: זה לא דבר פנימי.
יעל דיין: העלות היא כל כך גבוהה, וההיקף הוא כל כך רחב, שאני ישבתי גם עם היושב ראש וגם עם אנשים שעוסקים בזה, ובפירוש ייתנו לעניינים שלנו עדיפות ואת המקום הנכבד ביותר שיכול להיות.
יעל דיין: למרות שאני מודעת לזה שזה בחוק, אני חושבת שאנחנו נצטרך לחשוב יותר על עניינים ספציפיים מאשר על כפילות של מאגר מידע שכולל הכל, שתהייה לו מקבילה בכנסת, ושחלקים ממנו מכוסים על ידי השדולה ועל ידי הפקולטות לשיוויון בין המינים בכל האוניברסיטאות, שגם אצלן נאסף מאגר מידע.
יעל דיין: השאלה היא אם אנחנו רוצים כאן כפילות, או אם אנחנו רוצים הקבצה של הכל, ואיפה להשקיע את הכסף?
יעל דיין: כי לעשות דבר שאחר כך יסתבר שבארץ קטנה כשלנו יש שלושה כאלה, זה ממש מיותר.
יעל דיין: מספיק מקום אחד.
יעל דיין: אנחנו מדברים על מיחשוב, כך שזה זמין, זה לא צריך להיות נגיש גיאוגרפית, זה זמין מכל מסוף.
יעל דיין: כדאי שנבדוק טוב את התוכנית של הכנסת לגבי זה, כדי לא ליצור כפילות, והכנסת תעסיק כוח אדם סופר מקצועי ומיומן ותעבוד על פי ההנחיות שלנו.
יעל דיין: אנחנו נגיד מה אנחנו רוצים במאגר כזה.
יעל דיין: חברת הכנסת קולט אביטל צריכה ללכת, ורצתה לומר משהו על עניין שהיה על סדר היום שלנו.
יעל דיין: אינני יודע אם בגלל ההלוויה נגיע לעסוק בו בצורה מסודרת, וזה לגבי ייצוג של ישראל בכנסים בינלאומיים.
יעל דיין: אני רוצה לציין שקיבלנו דיווח חלקי בשנה שעברה.
יעל דיין: השנה יש שניים או שלושה דברים, אבל בבסיס שלהם מונחים הצורך והחובה שלנו בדיווח לוועדת קידום מעמד האישה באו"ם.
יעל דיין: הדוח הזה השתהה מאוד.
יעל דיין: אני יודעת, כי פנו אליי בשאלה אם יש איזו שהיא דרך לזרז את זה.
יעל דיין: אני מניחה שלפחות תקציר יצא כבר.
יעל דיין: זה שוב פעם עניין של תיאום.
יעל דיין: אני תורמת לדוח את הדוח של הוועדה בכנסת.
יעל דיין: אליי פונים כוועדת כנסת, אליי פונים מהאומות המאוחדות כל שבוע איפה הדוח; אני מעבירה את זה הלאה.
יעל דיין: הדוח יוצא.
יעל דיין: אין לי דרך לדעת אלא אם במקרה אני שואלת.
יעל דיין: אני אומרת שגם בזה אנחנו איננו עובדים בבידוד.
יעל דיין: אין כל כך הרבה גופים שעוסקים במעמד האישה, שאפשר יהיה להגיד, בסדר, אנחנו נעשה את זה בלעדית, ואתם מדי פעם תדווחו.
יעל דיין: בשתי הפגישות שיתקיימו בעתיד הקרוב, אחת במארס, ואחת ביוני.
יעל דיין: ביוני היא הפגישה החשובה מביניהן.
יעל דיין: זאת פגישה כדוגמת הפגישה שהייתה בשנה שעברה.
יעל דיין: אני ישבתי עם נציג שנמצא כאן ממשרד החוץ, ואני רוצה לומר שמאוד התפלאתי בחלוקה.
יעל דיין: הוא אומר לי: תשמעי, אם היית יכולה לנסוע זה היה נהדר, בתור יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה.
יעל דיין: אבל העניין הוא שזה מימון עצמי, אולי תפני לכנסת.
יעל דיין: קצינת חיל נשים אמרה לי, תשמעי, אינני יודעת מה יהיה השנה.
יעל דיין: בשנה שעברה הרשות שילמה את הנסיעה שלי.
יעל דיין: אני מבקשת חד משמעית לקבוע את הדברים האלה בצורה ממלכתית מכובדת ומסודרת.
יעל דיין: זה לא איזה קיבוץ נדבות, אחת יש לה ואחת אין לה, ואני אשבור חיסכון, שאני יושבת ראש ועדה בכנסת, כדי שאני אסע או שמישהי אחרת תיסע; או שארגון אחד כן ייסע, כי יש לו כסף, ואישה אחת תיסע על חשבונה כי יש לה כסף, והאחר לא ייסע.
יעל דיין: נראה לי לחלוטין לא מוסדר.
קולט אביטל: חברת הכנסת נעמי חזן, כי אני חושבת שרוב מימון הפעולות של משרדי ממשלה שמתחייבים על ידי החוק, צריך להיעשות על ידי משרדי הממשלה.
קולט אביטל: זה נכון לגבי הבריאות.
קולט אביטל: זה נכון לגבי החינוך.
קולט אביטל: זה בוודאי נכון לגבי ייצוגנו באומות המאוחדות ובוועידות בינלאומיות של האומות המאוחדות.
קולט אביטל: אני חושבת שמכיוון שאנחנו מדברים על ייצוגנו באופן רשמי לגמרי, הרי נוסעות לשם מצד אחד מדינות, ממשלות – ייצוג ממשלתי, הרכב הוועדה נקבע כדין בפורום המתאים, ומצד שני יש גם ארגונים וולונטריים שנוסעים; ויש פורום נפרד, מקביל, של ארגונים וולונטריים.
קולט אביטל: מה שנוגע לארגונים הוולונטריים זה באמת עניינם, וצריך לדון בו.
קולט אביטל: מה שנוגע לייצוג הרשמי של מדינת ישראל, אינני רואה סיבה שנתחיל בחלטורות.
קולט אביטל: פה צריך לבוא לידי ביטוי תכנון התקציב של פעולות משרד החוץ בדיוק כמו בכל תחום אחר, ויש כמה מאיתנו שיודעים איך בונים את התקציב מבעוד מועד.
קולט אביטל: אינני חושבת גם שזה צריך להיות על חשבון הרשות למעמד האישה.
קולט אביטל: אני חושבת שצריך להיות סעיף בתקציב, בתכנון התקציבי של משרד החוץ בתיאום עם הרשות; ושתיקבע המסגרת ומספר הנשים שתצאנה במשלחת, אבל כחלק מתקציב שירות החוץ, משרד החוץ.
קולט אביטל: כשאתם מוציאים משלחת לאומות המאוחדות אל הצוות הכללי, זה אותו הדבר.
קולט אביטל: כשאתם מוציאים לוועידות בינלאומיות אחרות, זה אותו הדבר.
קולט אביטל: אני מבינה שכל משרד ממשלתי שנמצא באיזו שהיא בעיה תקציבית, מנסה לזרוק את זה למישהו אחר, אבל באמת במקרה הזה אני באמת מבקשת שזה ייכנס לתקציב.
יעל דיין: שהיא צורה בעניינים שקשורים בנשים, וקשורים רק בנשים, וישירות, אותם משרדי הממשלה צריכים לדאוג שיהיה ייצוג נשי בעניינים האלה.
יעל דיין: החלק של בריאות נשים, בכל כך הרבה ארצות השרה הממונה על העניינים האלה זאת אישה.
יעל דיין: אינני מבקשת שימנו שרות בהתאם להיקף הבעייתיות אצל נשים.
יעל דיין: כשיש כנס לבריאות נשים, ונוסע גבר, ויש כנס לאלימות כלפי נשים או סחר בנשים, ונוסע גבר ממשרדים ממשלתיים, זה פשוט לא יכול להיות.
יעל דיין: זה לא יכול ליפול על הרשות, משום שהרשות איננה צריכה לייצג בעניינים ספציפיים, אבל היא יכולה לפקח.
יעל דיין: היא הגוף שלנו ברשות המבצעת.
יעל דיין: יש רשימה והיא מצויה בידי משרד החוץ, של כנסים בינלאומיים, גם כאלה כמו אונסק"ו וארגון הבריאות הבינלאומי וכן הלאה, ולראות לפי עניינים, בוודאי את הכנסים שעוסקים במעמד האישה.
יעל דיין: אולי נעשה פגישה מצומצמת של הרשות ומשרד החוץ איתי ועם אחרות מהוועדה, פשוט לדון רק בעניין הזה ולעבור על זה בצורה יסודית; כי מר"ץ "מעבר לפינה", וכבר יש לזה ריח של "חלטורה".
יעל דיין: ניקח את הרשימה של השנה שעברה, ונראה אם יש להם כסף לנסוע.
יעל דיין: מה זה?
יעל דיין: בוודאי ביוני אנחנו רוצים להופיע בצורה המכובדת ביותר.
יעל דיין: זה כנס חשוב ביותר, זה הכנס בעולם בעניין מעמד האישה, ואני מאוד מבקשת שיהיה כאן
יעל דיין: דיון מסודר ברמה המכובדת ביותר כדי להחליט על המבנה ועל העניינים, ובאילו ועדות משתתפים, וכן הלאה.
יעל דיין: אם לא נגיע לדבר על זה עכשיו, יסלח לי משרד החוץ, אבל אתה שמעת את הדברים שנאמרו כאן, ואני אשמח מאוד אם אפילו בשבוע הבא או ממש בהקדם האפשרי נוכל לקיים מפגש מצומצם ולעבור על הפרטים של שני הכנסים האלה.
יעל דיין: אולי אני גם אזכה לראות את תקציר הדוח.
יעל דיין: אנחנו נדלג על עניין האינטרנט, מאחר שזה גם נטול עלות, וגם אין כאן בעיה של מדיניות.
יעל דיין: אני מניחה שיתקבלו מספר הצעות, ושיישבו על זה אנשי מקצוע ויראו לאיזה כיוון זה הולך.
יעל דיין: זה בכל אופן אתר פרסום.
יעל דיין: לא הייתי רוצה לפתוח אותו סתם כמשתמשת, כגולשת, לפתוח אותו ולראות שם דברים שהם אינם בקונצנזוס.
יעל דיין: אני רואה כאן סעיף 1.10.
יעל דיין: זה למעשה סיכום של הדף הקודם.
יעל דיין: אנחנו נדבר על סעיף 2.
נעמי לירן: בקרב הציבור החרדי והציבור הדתי.
נעמי לירן: הרשות בשנת 1999 תקצבה שבע מאות וחמישים אלף שקלים לשני ציבורים, אחד עובדי מדינה ואחד רשויות מקומיות.
נעמי לירן: עובדי מדינה זה כבר הסתיים, כמו שאני הבנתי, וזה היה מוצלח.
נעמי לירן: אני מקווה שנעשה דף משוב בקרוב.
נעמי לירן: בקרב הציבור החרדי שהוא ייחודי בצריכת הדרכות ובצורת הפניה אליו וכדומה, אזי זאת הצעה להקצות מאתיים אלף שקל להדרכות לציבור החרדי.
נעמי לירן: נצטרך לעשות מכרזים ו-וועדת המכרזים של משרד ראש הממשלה היא זו שעושה את המכרזים, לא הרשות.
נעמי לירן: זהו הרעיון, וזאת ההקצאה הכספית שהרשות הקצתה לו.
יעל דיין: החרדי של מניעת אלימות, אם זו הדרך החכמה להגיע לנשים בחברה שטוענת מלכתחילה שזה לא קיים אצלה.