GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל אדטו: כרגע אני מגיעה מהישיבה שהתקיימה אצל שר הבריאות והנושא היה: הממוגרפיות של אוכלוסיות הנשים החרדיות, הנשים הערביות והעולות החדשות מרוסיה.
רחל אדטו: הכל נדון כמקשה אחת והסיבה לכך הייתה באמת, אחוז ההיענות הנמוך יותר באוכלוסיות האלה למבצע או לפניות של כל קופות החולים לנשים מעל גיל 50, לבוא ולעשות את הבדיקות אחת לשנתיים.
רחל אדטו: באמת הסתבר, שברוב קופות החולים דיווחו על עליה מאוד מרשימה באחוז ההיענות של הממוצע הארצי למבצע, שכל אישה, אחת לשנתיים מעל גיל 50, מקבלת הודעה לבצע את הממוגרפיה.
רחל אדטו: הממוצע הארצי עומד היום בסביבות 40%.
רחל אדטו: קופת חולים מאוחדת דיווחה על 65% עד 70% היענות, בעוד שקופת החולים הכללית דיווחה על 30%, 35% היענות במהלך שלוש השנים, מאז שהחלו בפניות האלה לנשים.
שמואל שרירא: חצי אצל חרדיות.
רחל אדטו: בגלל שאתם מירושלים.
רחל אדטו: אני מדברת כרגע רק על ממוגרפיה.
רחל אדטו: ברור לחלוטין שאי אפשר לפלח את המספרים האלה ולומר: זה אחוז של האוכלוסייה הכללית וזה של החרדים, כי הרישומים של קופות החולים לא מסווגות את הנשים לפי חרדיות או חילוניות וקשה מאוד לפלח בקבוצה הזאת מה אחוז ההיענות של קבוצה כזאת או אחרת.
רחל אדטו: הרושם הכללי של כל אלה שעושים ומתעסקים בנושא הזה הוא, שהאחוז אצל הנשים החרדיות והערביות והרוסיות הוא נמוך במיוחד.
רחל אדטו: ישבנו ודיברנו, באילו דרכים אפשר לפעול?
רחל אדטו: זאת לא הייתה ישיבה ראשונה בנושא.
רחל אדטו: מזה שנה וחצי, יש קבוצה של כל הרופאים הראשיים של קופות החולים, שמתעסקים בדבר הזה.
רחל אדטו: גברת נעמי לירן מהרשות למעמד האישה ונציגי משרד הבריאות שמתעסקים בזה.
רחל אדטו: הגענו לכמה מסקנות, שאני בהחלט רוצה לעמוד עליהן כאן.
רחל אדטו: איך לפנות אל כל פלח כזה?
רחל אדטו: לנשים הרוסיות, קל להגיע אליהן יותר מפני שהפתרון טמון אולי באמצעות הדיוור הישיר, במכתבי ההזמנה לממוגרפיה בשפה הרוסית.
רחל אדטו: אם המכתבים לא יכתבו בעברית אלא ברוסית, אפשר יהיה להגיע לאותה קבוצה.
רחל אדטו: מבחינתן, אין שום סיבה למה לא לבצע את הבדיקה הזאת.
רחל אדטו: הסיבה העיקרית היא חוסר ההבנה.
רחל אדטו: ואז, אם חוץ מהמכתב הזה יהיה מכתב הסברה נלווה ברוסית, שקופות החולים התחייבו לספק אותו, אני מניחה שקבוצת הנשים של העולות מרוסיה יענו.
רחל אדטו: אותו דבר גם לגבי הנשים העולות מאתיופיה, למרות ששם הנשים צעירות יותר וגם סרטן השד אצלן מצוי בשכיחות נמוכה יותר ויש פחות בעייתיות.
רחל אדטו: לגבי קבוצת הנשים הערביות: דרך של תקשורת כמו טלוויזיה או עיתונות, לא עובדת במקרים האלה.
רחל אדטו: צריכים לאתר את הנשים באמצעות הרופאים והבעלים, שיביאו את הנשים לבדיקות.
רחל אדטו: צריך שתהיינה אחיות מתאמות בכפרים.
רחל אדטו: באמצעות הקשר הישיר הזה, אל הנשים הערביות בריכוזים שלהן, אפשר יהיה להגיע אליהן יותר בקלות.
רחל אדטו: נשארנו עם הקבוצה של הנשים החרדיות, שגם פה מדובר בעולם שאינו מיקשה אחת.
רחל אדטו: הזכירה גברת הלפרט, שהיא מוכנה לפנות לקהל של אגודת ישראל המונה בסך הכל כ-10 אלף נשים, באמצעות מכתב שלא ברור אם היא תהיה חתומה עליו או אחד האדמורים יהיה חתום עליו.
רחל אדטו: המכתב של גברת הלפרט לא יענה לקבוצות אחרות.
רחל אדטו: אני לא רוצה להיכנס לזה במפורש.
יעל דיין: בואו נאמר שלא מספיקה מודעה בעיתון "ידיעות אחרונות".
רחל אדטו: בשום פנים ואופן לא.
רחל אדטו: לציבור החרדי לא ניתן להגיע, לא באמצעות עיתונות ולא באמצעות תקשורת, ולא באמצעות רדיו.
רחל אדטו: אף אחת מהדרכים האלה לא תפנה לקבוצה של הנשים החרדיות.
רחל אדטו: הדרך היחידה שהנשים האלה תגענה תהיה באמצעות המורים הרוחניים שלהן.
רחל אדטו: אם הרב עובדיה יוסף יורה לקהל הספרדי, אז הנשים של הקהל הספרדי תענינה.
רחל אדטו: אם האדמור מגור יורה, אז הנשים שלו תלכנה.
רחל אדטו: זאת הדרך העיקרית שצריכים לפעול בה.
רחל אדטו: זה פחות או יותר מה שהיה בישיבה.
רחל אדטו: הדבר הכי מרשים בכל הישיבה היה, שהשתתפו בה נציגי קופות החולים, נציגי משרד הבריאות, היו מספר נציגות של ארגוני הנשים החרדיות והדבר המשותף של כולם היה, שהייתה היענות מוחלטת.
רחל אדטו: לא היה מצב שבו קופת חולים מסוימת היתה נגד משרד הבריאות, או שאלה של מי יממן מה.
יעל דיין: אולי תוכלי לומר כמה מילים לגבי מחלות אחרות?
רחל אדטו: אותה בעיה שקשורה לממוגרפיה יכולה להיות קשורה גם למחלות אחרות.
רחל אדטו: מדוע?
רחל אדטו: כי מצד אחד קיים הנושא של: ונשמרתם לנפשותיכם, ומצד שני, קיים הפחד של לא לדבר על המחלה וכדומה.
רחל אדטו: הרבה יותר קשה להגיע לממוגרפיה מאשר לדבר על אוסטאופורוזיס למשל.
רחל אדטו: אף אחד לא עשה עדין מחקר בנושא הזה ויכול להיות שיש יותר נשים בקרב הנשים החרדיות או בקבוצות האלה הסובלות מהמחלה הזאת, בגלל שיולדים יותר ובגלל בעיות של תזונה.
רחל אדטו: אבל, אין לי מחקר ביד שיכול לומר שזה גבוה יותר באחוז כזה וכזה אצל הנשים החרדיות.
רחל אדטו: לדעתי, כל מה שאנחנו הולכים להציע עכשיו, ומחר יתפרסם ונדע מה בפנים ומה בחוץ ואם בדיקות צפיפות העצם בפנים או בחוץ, אזי, כל הכללים שבעזרתם נדחוף את הקהל בכלל, אותם כללים יהיו גם לנשים החרדיות.
רחל אדטו: ההערכה שלי, שבנושא של צפיפות עצם יהיה יותר קל לדבר על זה, כי זה לא ה-מ-ח-ל-ה.
רחל אדטו: זה לא לפתוח נגד עין הרע.
רחל אדטו: אלה דברים על האדמה ויותר קל לדבר על זה, ויותר קל להגיע לזה.
רחל אדטו: אנחנו הולכים לפתוח עכשיו קמפיין גדול בנושא של מחלות לב אצל נשים.
רחל אדטו: אותו כלל של רפואה מונעת.
רחל אדטו: בנושא הזה קשה להגיע גם לציבור הלא דתי, קל וחומר בציבור החרדי.
יעל דיין: בכל זאת, הייתי רוצה התייחסות לגבי שאלה ששאלתי אותך קודם, בעניין הרבנים שרושמים תרופות.
יעל דיין: זה מאוד מטריד אותנו.
יעל דיין: זה נושא שעלה היום ואם את יודעת משהו על זה, ואני מניחה שאת יודעת או שיש לך התייחסות.
חנה קטן: זה נושא שכל גניקולוג נתקל בו וזה מתחיל עוד קודם.
חנה קטן: יש בעיה שהתרופות האלה ניתנות גם על ידי רופאים כלליים.
חנה קטן: ..
יעל דיין: האיקקלומין?
חנה קטן: למשל האיקקלומין.
חנה קטן: זו תרופה זולה, היא חסרת כמעט כל תופעות לוואי מיידיות.
חנה קטן: בטווח הארוך יש סיכונים.
חנה קטן: זו תרופה נגישה מאוד ואפשר לקבל את התרופה בקלות.
חנה קטן: הבעיה מתחילה עוד במסגרת נותני הבריאות, בגלל שיש גם רופאי משפחה שנותנים איקקלומין, מבלי שיש להם את הידע המתאים, מבלי שהם נותנים את ההסברה המתאימה לאישה, מה הם הסיכונים לטווח הארוך.
חנה קטן: זה עוד הרבה לפני הרבנים.
חנה קטן: אני חושבת שבמסגרת הזאת, היינו צריכים לטפל בזה, שרק מומחה בגניקולוגיה או בפוריות, ייתן את הטיפולים האלה.
חנה קטן: לגבי הנושא של מתן תרופות על ידי הרבנים...
יעל דיין: נשמע מיד את כבוד הרב.
יעל דיין: שלום לך.
יעל דיין: אנחנו מדברים בדיוק בנושא שקראנו עליו בעיתון היום וגם שמך מוזכר בכתבה, ביחס לרבנים שרושמים תרופות שמעודדות את הביוץ.
חנה קטן: זו תרופה שניתנת לאישה שלא מבייצת.
חנה קטן: איקקלומין זה כדור.
יעל דיין: אבל כנראה שנותנים אותה גם לנשים שכן מבייצות.
יעל דיין: זאת אומרת, זו מן מנת ייתר...
חנה קטן: היא ניתנת כדי לדחות את הבוץ.
חנה קטן: לחלק מהנשים למשל יש מה שמוגדר כעקרות הילכתית.
חנה קטן: הן פשוט מגיעות לטבילה אחרי הביוץ שלהן ולכן הן לא מסוגלות להיכנס להריון.
חנה קטן: זו טעות שנפוצה גם אצל רופאים כלליים ואפילו אצל גניקולוגים, כשמתן התרופה הזאת נעשה גם במקרים שאינם מוצדקים.
חנה קטן: זה חייב להינתן לנשים שיש להן בעיית פוריות מוגדרת, של חוסר ביוץ ולא במקרים אחרים כי זה מגביר את הביוץ.
יעל דיין: אבל מה בעניין של רב שנותן תרופה?
שרה הלפרט: האם זה הוכח?
יעל דיין: ידוע שכן.
יעל דיין: הוא לא עובר על החוק יותר ממני כאשר אני אגיד לבת שלי, את מרגישה לא טוב?
יעל דיין: קחי אספירין או אקמול או שאני ממליצה על אלגולוזין ולא על משהו אחר.
יעל דיין: הוא לא עובר על החוק, הוא עובר עבירה חמורה יותר מאשר עבירה על החוק.
יעל דיין: הוא הופך את עצמו לסמכות בנושא שלא צריכה להיות לו סמכות בו והוא מהווה סמכות כזאת לגבי הפציינטים.
יעל דיין: אותה אישה שפונה אליו, בוטחת בו.
יעל דיין: היא לא תלך אליו ואחר כך תפנה לרופא.
יעל דיין: אני מניחה שהידיעה הזאת נכונה, משום שזו הצטברות של הרבה מקרים.
יעל דיין: יש רבנים שרושמים תרופות בנושא הזה ובנושאים אחרים, ואין להם את הסמכות המדיקלית לתת תרופות.
יעל דיין: איך אתה מתייחס לזה, אדוני הרב?
יהושע שיינברגר: רוב הציבור לא הולך לקבל מרשמים מרבנים.
יהושע שיינברגר: אני לא יודע אם רב רשם מכתב בכלל אי פעם.
יעל דיין: זה לא דורש מרשם, זו המלצה.
יהושע שינברגר: אם זו המלצה, אז הרוקח לא צריך לקבל את זה.
יהושע שינברגר: בלי מרשם אסור לרוקח לתת תרופה.
יהושע שינברגר: אצלנו נהוג, שאף אישה לא הולכת לקחת תרופה בלי מרשם כי זו עבירה על החוק.
יעל דיין: אבל אתה מודע לעניין הספציפי של עידוד ביוץ, כדי שנשים שנמצאות באיזו שהיא מצוקה, שלא נכנסות להריון, אז הרב, המומחה לצורך זה, ממליץ להן על התרופה והן לוקחות אותה.
יהושע שיינברגר: בדרך כלל כשהרבנים ממליצים על משהו, הם שואלים את הרופא, כדי לתת טיפול רק דרך הרופא.
יהושע שיינברגר: אני לא מאמין שאישה תיקח דבר שניתן על ידי הרב.
יעל דיין: יש כאן דעות שונות.
יעל דיין: זה שאינך מסכים עם זה, ואני רואה בכתבה מובאה מדבריך שיחד עם זה הגיעו נשים לא מעטות לגניקולוגים, וזו עדות של רופאים, לאחר שהיה להן ביוץ ייתר והריון רב-עוברי וכן הלאה, וכשבדקו אותן הסתבר שהן לקחו על פי המלצת הרב תרופה.
יעל דיין: כבוד הרב, מאחר ויש לך אמירה ברחוב, אני מצפה ממך שבתגובה לדברים כאלה, כמו שאמרת כאן, יש לצאת בצורה מוחלטת נגד זה.
יהושע שנייברגר: אני פועל נגד זה.
יהושע שנייברגר: שלחנו מכתבים לכל רבני ישראל, כדי שלא להיכנס לעניינים האלה בלי סמכות רפואית.
יעל דיין: זה משמח ומספק.
יעל דיין: אני מבקשת, בהמשך להתייחסות שניתנה כאן, התייחסות גם למחלות אחרות וגם לנושא שהעליתי ביחס לאמצעי מניעה והפסקת ילודה או מיתון ילודה.
חנה קטן: מתוך התעסקות בתחום, זה נכון שבאופן כללי יש פחות שימוש באמצעי מניעה בציבור החרדי.
חנה קטן: אבל, יש הרבה ספרות רפואית בנושא היות והנושא מאוד מעשי, ובפירוש יש דירוג הילכתי אילו אמצעי מניעה מומלצים במקרה כזה או במקרה אחר.
חנה קטן: כל אחד פוסק על פי ראיית עיניו.
חנה קטן: אבל אין ספק, שברגע שהאישה נמצאת בסכנה על פי הגדרת הרופא, היא מחויבת להשתמש באמצעי מניעה והן משתמשות בזה.
חנה קטן: אני רושמת גלולות על ימין ועל שמאל.
חנה קטן: אם יש צורך, אני רושמת גם התקנים תוך-רחמיים, למרות שיש בעיה של דימומים ולכן האמצעי הזה לפעמים בעייתי.
חנה קטן: דיאפרגמה זהו אמצעי שמבחינה הילכתית מסווג כבעייתי יותר, אבל כשיש צורך נשים משתמשות בו.
חנה קטן: לפעמים אני מגיעה עד כדי קשירת חצוצרות, שזו בעיה של סירוס בלשון ההלכה.
חנה קטן: זה לא בדיוק סירוס, כי סירוס זה כריתת שחלות ולא קשירת חצוצרות, אבל ההתייחסות היא כזאת.
חנה קטן: זה קורה במקרים שהאישה בסכנת חיים או אפילו בסכנת אבר, החמרה של איזו שהיא מחלה קיימת או מחלה באבר מסוים בגוף.
חנה קטן: בדרך כלל התופעה היא הפוכה.
חנה קטן: הרב או הבעל לוחצים על האישה.
חנה קטן: אני נתקלת בזה די הרבה.
חנה קטן: ברגע שהאישה בסכנה כל שהיא והלידה מכבידה עליה מבחינה בריאותית, יש המלצה חד-משמעית.
סימה טמיר: גם בריאות נפשית?
רחל אדטו: מאוד.
רחל אדטו: מבחינת הבריאות הנפשית, חל דבר מאוד מרשים ורואים את זה בצורה מאוד רחבה בשנים האחרונות.
רחל אדטו: אישה שהיא רק עייפה ולא מסוגלת יותר, כי היא יולדת שנה אחרי שנה, תקבל היתר.
רחל אדטו: אז בהתחלה ההיתר יהיה לכמה חודשים ואחר כך לשנה, אבל לא צריכים לחפש את הסיבה של הגורם הרפואי, שמשהו בריאותי או משהו מבחינה גופנית יקרה לה.
רחל אדטו: מספיק היום שאישה תבוא ותגיד: קשה לי.
חנה קטן: באוכלוסיה הזאת, אישה שרוצה למנוע הריון, יש לה סיבה נפשית.
חנה קטן: יש כזה לחץ חברתי ללדת, שאם קשה לה עם זה, כנראה שיש לה מצוקה רצינית.
יעל דיין: בכל זאת אנחנו רואים שלא כולן יולדות כל שנה.
רחל אדטו: יש שינוי מאוד גדול בנושא הזה.
רחל אדטו: זה כבר לא דבר שלא מדברים עליו.
יעל דיין: אני חושבת שבכל זאת, יש התייחסות חברתית שאומרת שזה לא בגלל שאני לא אוהבת עוד ילדים, אלא גם בגלל שאני רוצה לתת להם את האימהות המקסימלית.
יעל דיין: לא במושגים שלנו, שלכל אחד יהיה "ריבוק" ומילגה לאוניברסיטה, אלא במושגים של לתת אפשרות גידול בתנאים אופטימליים וזה לא בדיוק הולך עם ילד בכל שנה.
יעל דיין: בוודאי לא כשהאישה מבוגרת יותר.
יעל דיין: אני חושבת שיש שם שינוי, גם של יחס החברה אל האישה.
יעל דיין: לא מתייחסים אליה בתימהון כאשר היא לא נכנסת להריון...
שרה הלפרט: אף אחד לא מנהל לה את החשבונות.
שרה הלפרט: ..
יעל דיין: אני מבקשת התייחסויות למחלות נוספות ולדברים שהוזכרו כאן.
מירי זיו: אני אתחיל בכל זאת עם סרטן השד ואעבור גם למחלות אחרות.
מירי זיו: אני רוצה לומר, שדוקטור אדטו דיווחה על משהו שגם לוועדה זאת יש חלק גדול בהישג, ואני חושבת שההישג שהגענו לממוגרפיה, הוא הישג מאוד חשוב.
מירי זיו: לפני שנתיים, אם אינני טועה חברת הכנסת דיין, שאלת את הנוכחים מה הכי חשוב לעשות בנושא ממוגרפיה במדינת ישראל?
מירי זיו: כשהגיע תורי, אמרתי שההיענות נמוכה.
מירי זיו: יש מוכנות ואין נבדקות, בניגוד לאוסטאופורוזיס.
מירי זיו: נשים לא מגיעות לבדיקות.
מירי זיו: אני חושבת שכיום, הגענו להישג חשוב מאוד, שיש לך בו יד וגם לוועדה לקידום מעמד האישה.
מירי זיו: לגבי עדכון של רופאים.
מירי זיו: אמר כאן מישהו ובצדק, שחלילה, אין פה אפליה מכוונת של רופאים, אבל זה נכון, שרופאים כלליים ולפעמים גם גניקולוגים, לא מעודכנים או לא מתייחסים למומגרפיה בעדכון הנכון הראוי.
מירי זיו: היו לנו כל מיני צעדים, כולל כתב-עת שהאגודה סייעה להקמתו ולהפצתו בקרב הגניקולוגים בנושא של המיקרו-אונקולוגיה, והיה תנאי, שמי שכותב יכתוב על חשיבות הממוגרפיה.
מירי זיו: עדין, מתוך מחקרים שלנו גם כן, אחד הדברים הכי חשובים זה הפניית רופא.
מירי זיו: אם רופא אומר את מה שהוא אומר, בכל המגזרים, זה בפירוש משפיע.
מירי זיו: אני רוצה להציע משהו ואני לא יודעת אם זה אפשרי:
מירי זיו: אנחנו מעדכנים את הרדיולוגים עם מיטב המומחים בעולם.
מירי זיו: בחודש מרץ, מגיע עדכון נוסף של שניים מהמובילים בעולם.
מירי זיו: רופאים רדיולוגים יבואו להרצאה וטכנאי ממוגרפיה יבואו.
מירי זיו: זה קורס ששווה אלפי דולרים.
מירי זיו: אבל, רופאי המשפחה, רופאים כלליים, לא באים.
מירי זיו: אולי אפשר לעשות פה בכנסת, מפגש עם שני המומחים המובלים בעולם, ובראשותך, לקיים יום עיון ולהזמין רופאים מירושלים, קובעי דעת קהל, כדי שיבינו את חשיבות הנושא.
מירי זיו: מדובר בשעה שעתיים.
מירי זיו: ..
יעל דיין: נדבר על זה בארבע עיניים.
מירי זיו: בסדר.
מירי זיו: רציתי לומר לכבוד הרב שיינברגר שיושב פה, שיש כמה תכניות שעובדות בשטח.
מירי זיו: למשל, יש לנו תכנית משותפת לקהל שהוא עומד בראשו.
מירי זיו: אנחנו מאפשרים להם לעשות תכנית.
מירי זיו: יש גם פעילות מאוד יפה של בית-נתן, שגם לה אנחנו עוזרים.
מירי זיו: אני חוזרת ואומרת, שאנחנו נהיה מוכנים לעזור גם בהדרכה וגם בחומר.
מירי זיו: בית-נתן כתב עכשיו חומר מיוחד שמופנה ישירות, ללא תמונות, למגזר החרדי.
מירי זיו: זה כרגע בדפוס ואם גברת הלפרט רוצה לראות או מישהו אחר רוצה לראות, נשמח להראות את החומר ולשמוע יש לכם עוד הערות, כי זה לא יהיה לבית-נתן ספציפית.
מירי זיו: זו תהיה חוברת שתהיה מותאמת לכולם.
מירי זיו: באשר למגזר הערבי, יושבת פה דוקטור איימי אבגר ועשינו פרוייקט מאוד מוצלח ביחד.
יעל דיין: אנחנו לא נכנסים לזה עכשיו.
מירי זיו: כמו כן, רציתי לדבר על נושא השמש.
מירי זיו: זה לא לגבי הנשים עצמן, כי הן הולכות מכוסות בבגדים.
מירי זיו: אבל, הן הולכות לחוף הים עם הילדים כשהילדים עירומים.
מירי זיו: בגילאים המאוד קטנים, אין צניעות ובגיל הזה לא שומרים על הדברים האלה וזה בדיוק הגיל המסוכן.
מירי זיו: אנחנו מאוד מנסים לטפל בעניין הזה.
מירי זיו: יש לנו את ונשמרתם לנפשותיכם לגבי המגזר החרדי, ויש לנו כתבות בעיתונות ואנחנו עושים המון דברים, אבל לא מספיק.
יעל דיין: בחופים עצמם אתם עושים פעילות?
מירי זיו: בחופים עצמם עושים פעילות אך לא מספקת.
יעל דיין: משפחה חרדית או אם שהולכת עם הילדים שלה, לא הולכת לפארק בעיר.
יעל דיין: היא הולכת לחוף הים, שזה חוף הפרדה, חוף מיוחד, ושם עיקר החשיפה המסוכנת.
יעל דיין: מדובר בשעות מסוכנות וחס וחלילה שארצה לשלול מאיזה שהוא ילד את הרחצה בים, וחבל לי שהנשים אינן נהנות יותר מחמת לבוש רב מהרחצה, אבל הן לפחות מוגנות מבחינה רפואית והילדים אינם מוגנים.
יעל דיין: לקראת הקיץ, נצטרך לחשוב על פעילות.
שרה הלפרט: שילוט.
יעל דיין: חשוב גם נשים שלכן שתלכנה עם חומר כתוב.
יעל דיין: אני לא יכולה לבוא לאם עם שלושה ילדים חשופים ולומר לה: תכסי אותם.
יעל דיין: אבל אתן כן יכולות.
שרה הלפרט: גם בתחנות של האם והילד, תחנות טיפות חלב.
מירי זיו: מדריכים שם, אבל זה לא מספיק.
שרה הלפרט: אין בעיה, אנחנו נדריך.
מירי זיו: אנחנו זורקים לכן את הכפפה.
שרה הלפרט: אני מרימה אותה.
מירי זיו: דבר אחרון, נכון שנשים חרדיות לא מעשנות כמעט, אבל יש לנו פעילות מאוד אינטנסיבית בנושא הזה עם הרב שיינברגר.
מירי זיו: יש נוהג לתת לילדים קטנים סיגריות בשמחות.
יעל דיין: באמת.
יעל דיין: .. חס וחלילה שנצטרך לדברים האלה ושנחשוב לרגע שזה מה שיסיר את הסכנה.
יעל דיין: אני מוכנה להתחלף עם כל מי שלוקח "שחטה" בפורים ולעשן רק אז.
רחל אדטו: אם מירי לא תזכיר את נושא השמש ונושא העישון, היא לא יצאה לידי חובתה.
מירי זיו: רציתי לעדכן, שלגבי האוכלוסייה הרוסית, יש לנו חומר שקיים ברוסית ואני רוצה להודיע על כך.
יעל דיין: היום אנחנו עוסקים באוכלוסייה החרדית.
יעל דיין: כפי שאת יודעת, אנחנו יושבים על בריאות נשים במגזרים השונים ועל הבריאות הכללית.
ישראלה נחשון: אני מנהלת סניפים במכבי וביניהם את סניף בית"ר וגם אספתי נתונים מסניף קרית-ספר ומסניף בני-ברק.
ישראלה נחשון: לגבי הרבנים הקשר עם הרבנים שלא בנושא של מתן תרופות, מניסיון אישי, השיטה הישירה היא השיטה שעובדת.
ישראלה נחשון: אם בבית"ר יש שני רבנים מקובלים, למרות שהציבור מגוון מאוד וזה מזל גדול, אם מישהו יפנה אליהם בצורה הנכונה בכל דבר, הוא יקבל חיזוק ועזרה מהם.
ישראלה נחשון: זה כלי שאני ממליצה לכולם להשתמש בו, כי נהניתי ממנו.
ישראלה נחשון: לגבי העור: באופן כללי, פתחנו מדרשת בריאות במכבי במחוז ירושלים, שכרגע פועלת רק במגזר החרדי.
ישראלה נחשון: זאת אומרת, רק בסניפים החרדיים.
ישראלה נחשון: אני שמחה אם יקנו מאתנו את הרעיונות האלה.
ישראלה נחשון: מדרשת הבריאות הזאת, מבוססת על קידום בריאות ועל חינוך לבריאות, כאשר יש לחוד לגברים, שזה בכמות קטנה, והרבה מאוד לנשים.
ישראלה נחשון: אתן כמה דוגמאות של פעילויות: פעילות של ערבי בריאות, הרצאות שניתנות אחת לחודש או אחת לשבועיים בנושאים שונים.
ישראלה נחשון: יש בעיה עם הרצאות, שהמסרים לא מתקבעים ולא משנים הרגלים במהירות.
ישראלה נחשון: אבל, אם נמשיך במסורת של ההרצאות כל הזמן, וכל מרצה יגע קצת גם בנושאים שקודמו דיבר עליהם, לאט לאט נקבע ונצליח להשיג שינויי הבדלים.
ישראלה נחשון: זה סוג אחד וזה בבריאות האישה.
ישראלה נחשון: עכשיו קטפתי את דוקטור קטן להרצאה בבית"ר וזה הרווח האישי שלי.
ישראלה נחשון: נושא שני שמדברים עליו הרבה מאוד הוא לילדים.
ישראלה נחשון: זאת אומרת, לא בכל המקומות טיפות החלב הן של הקופה עצמה, אז אנחנו עושים סוגים שונים של פעילות לאימהות.
ישראלה נחשון: בחורף, אני עושה הרצאה של מחלות חום בילדים ובקיץ על מחלות קיץ וממילא הרופא חוזר על בעיות חום פעמים ואז מתקבע קצת המסר.
ישראלה נחשון: ואם אני עושה מה שנקרא: טיפ מורחב למי שמכיר את השיטה או מניעת תאונות של ילדים בבית ואני מביאה בבית"ר בקלות 25 נשים בלי מאמץ כמעט, על זה כולם מדווחים שהצימאון למידע הוא אדיר.
ישראלה נחשון: אנשים באים לשמוע בשמחה גדולה.
ישראלה נחשון: זו עבודה סזיפית מעט, אך היא עושה משהו.
ישראלה נחשון: דבר נוסף שאנחנו עושים שם הן סדנאות בוקר.
ישראלה נחשון: למשל: בוקר של בריאות.
ישראלה נחשון: יש סדנא של 6 מפגשים לאימהות, שבאות עם הילדים הקטנים עד גיל שנה.
ישראלה נחשון: הן מסתדרות.
ישראלה נחשון: הילד נמצא איתן והן אפילו מיניקות באמצע, והן שומעות דברים ומסרים שונים מהעובדת הסוציאלית שמובילה את כל הדבר הזה, ואז אפשר להגיע קצת לבעיות שיש כיסוי שלהן והן טוטאו קצת מתחת לשטיח ואתה מצליח לחדור במעט לתוך הבעיות האלה ולתת מידע.
ישראלה נחשון: הן רוצות המון מידע.
ישראלה נחשון: כל הדברים האלה נעשים בעבודה איטית מאוד.
ישראלה נחשון: אשמח לתת מהניסיון שלנו לכולם.
ישראלה נחשון: אני מאמינה שזה עוזר.
ישראלה נחשון: באחת ההרצאות למשל, הבאנו רופאת עור, אישה דתית מהישוב אפרת, שישבה בצד לאחר ההרצאה.
ישראלה נחשון: כשפיטפטו והתכבדו, היא עשתה בדיקות אישיות לנשים.
ישראלה נחשון: לא הצלחנו לעשות את זה בשבוע העור, אבל עשינו את זה בסמוך ונשים ניגשו ונבדקו.
ישראלה נחשון: אם אתה עושה את הטיפ שבו אתה מדבר על הילדים ועל מודעות מקרינה מהשמש ואתה עושה לאישה בדיקה והיא מדברת עם הרופאה, כל זה ביחד עושה משהו.
ישראלה נחשון: עוד דבר אחד שאנחנו מנסים להפעיל: יש עיתון מקומי של הישוב.
ישראלה נחשון: בעיתון הישגנו פינה של קידום בריאות ואנחנו מתייחסים לכל מיני נושאים.
ישראלה נחשון: יש עוד חזרה על מסר, עוד קיבוע קטן.
ישראלה נחשון: בטיפות החלב יש את ההדרכה הפרטנית.
יעל דיין: ברור.
יעל דיין: הייתי רוצה לשמוע דוברים מקופות אחרות בהתייחסות לקליינטורה.
שמואל שרירא: אני מקופת חולים מאוחדת ממחוז ירושלים.
שמואל שרירא: כאן, במחוז ירושלים, יש לנו הרבה מאוד מבוטחות חרדיות.
שמואל שרירא: יש לנו סניף מרכזי אחד באזור גאולה במאה שערים שמרכז את רוב החרדים.
שמואל שרירא: שם לתדהמתי, יש לנו יותר גברים מעבר לגיל 70 מאשר נשים.
שמואל שרירא: זה מצב אבסורדי, שאנחנו רואים שהתמותה של האישה החרדית יותר גבוה.
שמואל שרירא: קראתי מאמר של המנהל הכללי של משרד הבריאות השבוע או לפני שבועיים ב"הרפואה", שישראל עומדת במקום שלישי בעולם בתוחלת חיים של גברים, ומספר 18 אצל נשים.
רחל אדטו: זה המוטו של מה שעומד מאחורי הנושא של קידום בריאות נשים.
רחל אדטו: בדיוק המשפט שאתה ציינת.
שמואל שרירא: אותי זה מאוד מפתיע.
שמואל שרירא: אני לא חושב שזה אך ורק סרטן שד.
שמואל שרירא: אמנם, כמו שאמרתי קודם, ההיענות שלנו אצל החרדיות להזמנה לבוא לעשות ממוגרפיה, הוא בערך חצי מההיענות אצל החילוניות.
שמואל שרירא: זה לא יכול להיות רק מזה.
שמואל שרירא: אני חושב שאנחנו מקבלים תוצאות או נשים שמגיעות לבדיקות בשלב מאוחר יותר בהרבה מחלות.
שמואל שרירא: אין להן זמן לעצמן, אין להן זמן להיות חולות.
שמואל שרירא: הן יותר מדי עסוקות בבית, בפרנסת הבית, בטיפול בכל הילדים ואין להן זמן לעצמן, לבוא ולהיבדק, ואז כשמגיעים לבדיקה זה כבר מאוחר.
שמואל שרירא: אנחנו רואים את זה בתוצאות בשטח.
שמואל שרירא: אותי מאוד מפחיד לראות מרפאה שמרכזת 40 אלף מבוטחים, שיש בה יותר גברים מעל גיל 70 מנשים.
יעל דיין: בנושא בתי חולים, אני מניחה שיש בתי חולים שאוכלוסיית הנשים החרדיות יותר גדולה בהן יחסית לבתי החולים האחרים.
אהוד קוקיה: יש את בית החולים "מעייני הישועה" שהוא אך ורק לאוכלוסייה דתית בבני-ברק.
רחל אדטו: אבל זה לא בקנה מידה של בית חולים רגיל.
פנינה בינקוביץ: אני מנהלת את בית הספר לאחיות בבית החולים "לניאדו".
פנינה בינקוביץ: נקודה מאוד חשובה לדיון שמתרחש פה כעת היא איך אנחנו מגיעים לאותן נשים.
פנינה בינקוביץ: אני יודעת מפרויקטים של הסברה שעשינו בקהילה דרך תלמידות בית הספר, שראינו שמאוד קשה להגיע לאימהות כי הן כל כך עסוקות, וכאמא ולדנית, אני יכולה לומר שזה באמת קשה גם לעבוד וגם לגדל את כל הילדים הקטנים.
פנינה בינקוביץ: למעשה, אולי שווה להשקיע מחשבה במוחות האלה ולהקים איזו שהיא תת-ועדה שתיתן משהו אופרטיבי לעשייה, דווקא בנושא של בואו נתפוס אותן לפני שהן כל כך עסוקות.
פנינה בינקוביץ: כלומר, לכו לסמינרים.
פנינה בינקוביץ: אני אשמח לתרום את הכישורים שלי בחינוך במינהל ובבניית תכניות לימודים ולבנות תכנית לימודים כשרה.
פנינה בינקוביץ: זה יעבור הרבה הרבה צנזורות, אבל צריך לתפוס אותן כאשר הן אוטוטו אימהות.
פנינה בינקוביץ: הן נשים קטנות, בנות 18 וכמובן שמדובר אך ורק בתכנים שמותר.
פנינה בינקוביץ: אני, כאישה חרדית מבית של תורה, לא אחשוב על תכנים שאסור להן להיחשף בגיל הזה.
פנינה בינקוביץ: אבל, דברים כמו שדיברנו פה, של מודעות ל... למה לא?
פנינה בינקוביץ: למה לתפוס את הנושא כשהן עסוקות כבר?
יעל דיין: העלינו את זה בשעתו בדיון עם משרד החינוך לגבי החינוך הממלכתי-דתי.
יעל דיין: שלא לדבר על החינוך העצמאי, אפילו באולפנות לא הייתה הדרך לעצב תכנית מתאימה.
יעל דיין: הייתה תכנית כללית, יותר ערכית מאשר פיסית.
יעל דיין: היה פחד ויש פחד.
יעל דיין: אשמח מאוד אם תהיה יוזמה לזה, כי יש דברים שלא יכולים לבוא ממני.
יעל דיין: אני יכולה למצוא תקציבים וכולי.
יעל דיין: אבל, תכנית שנראית לי מובנת מאליה לכיתות י"ב בבית ספר ממלכתי-דתי ונדחית משום שהיא איננה מותרת.
יהושע שיינברגר: אני דיברתי עם בתי הספר לאחיות בבתי החולים "הדסה" ו"תל-השומר" והן מעוניינות להכניס השתלמות על כל מיני בעיות.
יהושע שיינברגר: זה יחנך את כל המערכת.
רות אייכנשטיין: אנחנו הרכבנו תכנית כזאת, הצגה בנושא אלימות ואנחנו כן נכנסות לבתי ספר.
רות אייכנשטיין: כיתות י"א וי"ב באולפנות.
רות אייכנשטיין: אז אפשר לעשות את זה.
יעל דיין: אפשר, ואני חושבת שצריך להתאים את התכנית בצורה שתהיה מותאמת ושתענה על הצרכים והדרישות.
שרה הלפרט: עוד הרבה לפני, בכיתות ו' ואילך, זו יכולה להיות תכנית נהדרת.
שרה הלפרט: יש לי בנות שהן מורות והן מביאות לא פעם סרטים כמו למשל: להראות איך הריאה נראית אחרי עישון.
שרה הלפרט: אפילו בכיתות ו' ז' ח'.
יעל דיין: חלק גדול מהדברים שאנחנו מדברים עליהם, מקורם פשוט בבורות.
יעל דיין: אפשר לקרוא לזה חוסר ידע, אבל יותר פשוט להגיד: בורות.
יעל דיין: בבורות, כולנו מצווים להילחם, כל אחד בשפה שלו.
יעל דיין: זה לא אומר, שאני צריכה להפיל את נושא האיידס או את נושא הקונדומים על בנות, שברור של תקיימנה יחסי מין לפני נישואיהן.
יעל דיין: אבל אי אפשר גם לאטום עיניים.
סימה טמיר: אני אם לשישה וסבתא לחמישה.
סימה טמיר: אני רוצה לדבר על כמה נקודות ואני מנסה למשוך את החוטים ביחד: אנחנו מדברים על סקטורים שונים, שלא מגיעים לטלוויזיה והפצה המונית.
סימה טמיר: מי שרואה טלוויזיה, שומע שאסור להביא ילד חשוף לים.
סימה טמיר: מי שרואה טלוויזיה, שומע על ממוגרפיה ובעיות של סרטן ועישון.
סימה טמיר: מי שלא רואה טלוויזיה - לא מקבל את זה.
סימה טמיר: אנחנו צריכים לעבוד על התכניות לאנשים שהטלוויזיה לא מצויה ביניהם.
סימה טמיר: זאת אומרת, שהעניין של הסמינרים מאוד חשוב, הנושא של טיפת חלב מאוד חשוב.
סימה טמיר: בעניין הזה, אני שמעתי שבמספר מקומות מורידים את מספר טיפות החלב.
סימה טמיר: אני יודעת, שבבאר שבע בשכונות החדשות, לא בונים טיפת חלב ואני שומעת שעוצרים הרבה תקציבים של טיפת חלב.
סימה טמיר: טיפת חלב זה מקום ארצי, שתופס את כל הקהילה.
סימה טמיר: בניו-יורק ראיתי במקווה פעילות בנושאים האלה, אבל לא בארץ.
חנה קטן: הרב שפרן אמר שהוא בפירוש עובד על זה.
סימה טמיר: בבאר שבע לא ראיתי דבר כזה במקווה.
סימה טמיר: נקודה נוספת שאני רוצה להעלות: קופת חולים מטפלת במי שבא עם כאב.
סימה טמיר: כואב לי, יש לי בעיה, אני הולכת לרופא או לגניקולוג.
סימה טמיר: אבל אם אין לי כאב, אני לא הולכת לרופא.
סימה טמיר: אם הוא רופא טוב ויש לו זמן, הוא ישאל אותי מתי עשיתי בפעם האחרונה ממוגרפיה, אבל אם הוא עסוק ויש לו עוד 30 אנשים בתור, הוא לא ישאל אותי.
סימה טמיר: אנחנו רוצים לתפוס את הבעיה של בריאות מונעת.
סימה טמיר: זה מה שחשוב.
סימה טמיר: זה לא רק את הסרטן, זה כל דבר שהאישה צריכה לקבל והיא לא מגיעה לזה מתוך הזנחה, מתוך חוסר יידע.
סימה טמיר: מי שרואה טלוויזיה ויודעת שיש בעיה בקיץ בקשר לעור, זה בסדר.
סימה טמיר: אף אחד לא מדבר על זה מספיק בתחנות החרדיות ובערוץ 7 למשל.
סימה טמיר: אני חושבת שלא מדברים מספיק על בעיה של רפואה מונעת.
סימה טמיר: אולי גם בזה אנחנו יכולים להתקדם.
שרה הלפרט: אנחנו עושים הרבה בנדון.
סימה טמיר: אני רואה בעיה בכך שקופת חולים אינה מטפלת ברפואה מונעת.
סימה טמיר: מי שצריכה ללדת, תבוא לרופא ומי שסיימה ללדת, לא הולכת לרופא.
חנה קטן: אישה תגיע באמת כאשר יש לה בעיה בגיל הפוריות, כי כל אישיותה של האישה מתרכזת בגיל הזה.