GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפה יוספיאן: מדוע במשרד השיכון לא יושב גוף, מזכירה, שיכולה לומר אם מגיע או לא, ומדוע לא מגיע.
יפה יוספיאן: צריך להבין שהיום המשפחה החד-הורית קיבלה משמעות אחרת לגמרי.
יפה יוספיאן: יש המון משפחות חד-הוריות, וכל החוקים שהיו לפני שנים רבות הם לא רלוונטיים למה שקורה היום, למצב השוק של הדירות, למצב הסוג של שכר הדירה.
יפה יוספיאן: לכן אני חושבת שצריך להיות קצת עם רגש ולהבין מה קורה ולהקשיב למשפחה החד-הורית.
יעל דיין: דיברנו בתחילת הישיבה על ועדה שהובטחה ולא הוקמה טרם זמנך.
יעל דיין: ישבה נעמי חזן מטעם הוועדה הזאת עם ישראל שוורץ ועם ברכה ארג'ואני ואחרים, ודובר על הקמת פורום שלא יישב בלהט ישיבות ועדה בכנסת, אלא באמת יעשה בחינה מחדש של כל הנושא הזה, בהתחשב בקליינטורה הספציפית שגדלה, שהכפילה ושילשה את עצמה, שנכנסו אליה קטגוריות נוספות, שפרוסה בצורה שונה, גם כלכלית וגם גיאוגרפית, ושתיתן תשובה באמת בצורה ישירה.
יעל דיין: מדובר באנשים מיוחדים, בקטגוריה שאי-אפשר להשוות אותה עם קטגוריה אחרת.
יעל דיין: יש כאן אחריות לגידול ילדים כמפרנס יחיד, בלי התא התומך של המשפחה, בגלל סיבות כאלה א אחרות.
יעל דיין: מוכרחים כאן לעשות מבנה שיהיה ייחודי להן.
יעל דיין: מוכרחים להתייחס אליהן כקבוצה ספציפית עם צרכים ועם רצון לקדם את הקבוצה.
יעל דיין: דיברנו רבות על העניין של היעדר מוטיבציה.
יעל דיין: כל מה שנשמע כאן משאיר אנשים בבית, לא לעבוד, לא ללמוד, לא לרכוש, לא להשביח את חייהם.
יעל דיין: ככל שהם נמוכים בסולם והם נהנים מקצבאות, כך מצבם טוב יותר.
יעל דיין: זה עניין של תפישת עולם, שאני בטוחה שהשר לא שותף לה.
טוביה זוירמן: אם אפשר להכניס את נושא הגברים כמבחן נוסף לנושא השוויוני, לגבי הנושא של המזונות למשל.
יצחק לוי: אני שר השיכון, לא שר האוצר ושר הדתות.
יצחק לוי: בואו נתקבץ סביב ענייני שיכון.
ג'ודי דון: שיכון אומר את המזונות לשים לשיכון.
ג'ודי דון: אם משרד השיכון כולל את הסכום של מזונות, הילדים לא אוכלים קירות.
ג'ודי דון: מזונות זה אוכל לילדים.
יצחק לוי: אמרנו שיוגשו ניירות בעניין.
יצחק לוי: אם אתם רוצים לקיים דיון על מזונות, נקיים דיון על מזונות.
יעל דיין: זה לא דיון נפרד.
יעל דיין: השאלה שעליה נקבל תשובה היא האם זה נכלל בקריטריונים לסיוע בשכר דירה.
יצחק לוי: תקבלו על כך תשובה בכתב.
אורה מנואר: אני מהארגון לזכויות הדיור וחברה בקואליציה של המשפחות החד-הוריות בישראל.
אורה מנואר: אני שובתת מול משרד השיכון זה כבר השבוע הרביעי.
אורה מנואר: בשבוע שעבר חליתי מזה ועדיין החורף לפני.
אורה מנואר: מסוף שנת הלימודים, מיולי, גם אני וגם בתי ברחוב וגם הריהוט שלנו ברחוב.
אורה מנואר: אני אדם עובד, אני מובטלת כרגע בעל כורחי בגלל שאף אחד לא יעסיק חסרת דיור.
אורה מנואר: משרד השיכון מכניס את המשפחות החד-הוריות למעגלים מכושפים שאי-אפשר לצאת מהם, למלכודות מסמרים.
אורה מנואר: כאשר פניתי בכתב מהבית כשהייתי אדם עובד, סירבו להגדיל לי את המשכנתא וסירבו לכל בקשה אחרת.
אורה מנואר: מה שביקשתי זה הגדלת משכנתא, כדי שאוכל לרכוש דירה.
אורה מנואר: כרגע אהיה ברחוב, ולכן אני נאלצת לשבת מול משרד השיכון ולשבות, ואז משרד השיכון אומר לי עכשיו תני לנו את המסמכים שאת מובטלת, זאת אומרת שאת לא יכולה להחזיר את המשכנתא, אם כך למה את מבקשת משכנתא.
אורה מנואר: ברגע שייתנו לי את האישור הזה, אני חוזרת מיידית למעגל העבודה.
אורה מנואר: אני אדם שיש לו מקצוע, ויש הרבה משפחות כאלה.
אורה מנואר: אחרי עשר שנים שפניתי ועבדתי ולא באתי לשבות ולא הוצאתי את הילדה, עכשיו אני ובתי ברחוב ממש.
אורה מנואר: אני אהיה חולה מזה וגם גופנית וגם כלכלית הם ישברו אותי.
אורה מנואר: זאת פשוט מלכודת.
ג'ודי דון: אני פונה לכבוד השר ושואלת מה קורה עם הנשים שעוברות את כל החקירות והאי-נעימויות עם החוקרים שנשלחים לבתים, והן עומדות במצב מאוד לא נעים, מאוד קשה.
ג'ודי דון: זה דבר שנאמר גם בפגישה הקודמת.
יעל דיין: זה ביטוח לאומי.
ג'ודי דון: גם משרד השיכון שולח.
אורה מנואר: ארבעה חוקרים בשנה כפול עשר שנים, זה הפרשי הריבית של משרד השיכון.
יעל דיין: כשבאים בשש בבוקר, ואישה פוחדת לפתוח את הדלת ולא מזדהים, זאת בעיה.
ג'ודי דון: זה מצב מאוד לא נעים, במיוחד שאם הילדים שלנו גדלים ורואים נעליים של גבר, חושבים שזה גבר שחי בבית, וזה בסך הכל הבן שלנו שנמצא בבית.
ג'ודי דון: דבר נוסף, הטרטורים של הנכים במשרד השיכון, למרות שמגיעה להם דירת נר הם עוברים תלאות.
ג'ודי דון: אני מבקשת אם אפשר להתייחס לזה ולקצר את התהליך.
פרי כהן: אני מארגון זכויות הדיור.
פרי כהן: דיברו לאורך כל הדרך בעניין המזונות.
פרי כהן: מה שלא ציינו הוא, שכאשר ילד מגיע לגיל 18 באופן אוטומטי מבחינת הביטוח הלאומי קצבת ילדים יורדת, מבחינת משרד השיכון הוא לא קיים, למרות שהוא חייל והוא סמוך לשולחני, וההוצאות שלו הן כפל כפליים מהילדים הקטנים יותר.
יעל דיין: על-פי החוק, שהייתי שותפה לו, הועלה הגיל מ18- ל21- לגבי משפחות חד-הוריות.
קריאה: רק להבטחת הכנסה.
חמי תמיר: אני מארגון נתניה והקואליציה של המשפחות החד-הוריות.
חמי תמיר: מה קורה לגבי משפחות שהיו בעלות דירה לשעבר, הדירה נמכרה לא בסכום שאפשר לרכוש דירה נוספת ממנה.
חמי תמיר: הכסף נגמר מכיוון שהחזרנו משכנתאות, שילמנו הוצאות לעורכי-דין, לכונס הנכסים ונשארנו בחוסר כל.
חמי תמיר: שולמו שנתיים שכירות, ודירה שנמכרה ב1997- היום ב1999- לא נשאר כסף לשכור דירה.
חמי תמיר: אנחנו לא זכאים, גם על-פי החוק החדש, לסיוע בשכר דירה.
חמי תמיר: למה אי-אפשר לתת לנו משכנתאות כשנשארת לנו קצבה קטנה, כדי שנוכל לרכוש דירה חדשה, ועכשיו לחילופין, ברגע שאני נמצאת במצב שאני גם לא יכולה לרכוש דירה, כי אין לי כסף למשכנתא, וגם אני לא זכאית לסיוע בשכר דירה, כאשר אני עובדת משרה מלאה יום שלם, איפה אני נמצאת?
יעל דיין: זאת שאלה שעלתה על-ידי כמה אנשים, וגם על-ידי הארגונים.
שרית ארבל: אני משדולת הנשים בישראל.
שרית ארבל: בעניין מבחן ההכנסה נכנס הקריטריון של רף הכנסה.
שרית ארבל: אני שואלת אם אפשר לשנות את רף ההכנסה כך שהרף יהיה שמשפחה חד-הורית לא תצטרך להוציא למעלה מ25%- על הוצאות של שירותי דיור.
ברכה ארג'ואני: אני חברה בקואליציה למען משפחות חד-הוריות בישראל.
ברכה ארג'ואני: הכנתי לך מסמך ואני מבקשת להגיש אותו לך.
ברכה ארג'ואני: אני חושבת שחשוב שמשרד השיכון ישתף פעולה עם נציגי השטח.
ברכה ארג'ואני: חשוב להקים את הוועדה כפי שהיתה לנו ביחד עם ישראל שוורץ ועם מר פרוש, שתבדוק את כל המורכבות ואת כל הבעיות של המשפחות החד-הוריות בישראל.
ברכה ארג'ואני: יש לי בקשה אישית אליך.
ברכה ארג'ואני: יש משפחות שישנות על המדרכה ליד פתח משרדך.
ברכה ארג'ואני: אנא, טפל בהן.
יצחק לוי: ברשות היושבת-ראש, גבירותי, רבותי, אני רוצה להתייחס לכמה נקודות באופן כללי, כי יש פה הרבה נקודות פרטניות שאני אבקש מהמנכ"ל או מישראל שוורץ להשיב עליהן אחר-כך או לתת להן תשובות בכתב.
יצחק לוי: לגבי השאלה המרכזית, מה יהיה ב1- בינואר.
יצחק לוי: אני מקווה שהכנסת תבטל את הגזירה הזאת.
יצחק לוי: לי לא משנה אם נפגעים 1,700 או 10,000, כל פגיעה היא פגיעה.
יצחק לוי: התנגדנו לזה בממשלה, נלחמנו נגד זה, הממשלה רצתה להחיל את זה מה1- בנובמבר, דחינו את הגזירה הזאת.
יצחק לוי: היה דיון על זה בממשלה ודיברתי על זה עם ראש-הממשלה.
יצחק לוי: הוא החליט שזה לא יתחיל מה1- בנובמבר, אלא מה1- בינואר.
יצחק לוי: ואני מקווה שבמסגרת התיקונים שראש-הממשלה דיבר עליהם, שמעתי שבישיבת מפלגת העבודה הוא דיבר על פרומילים של תיקונים בנושא החברתי, אני מקווה שזה יהיה התיקון הראשון.
יעל דיין: כבוד השר חבר בממשלה.
יצחק לוי: אני בממשלה הצבעתי נגד התקציב.
יעל דיין: אני מוכנה להצביע בעד הסתייגות שאומרת לבטל את הגזירה הזאת.
יצחק לוי: תגישי אותה.
יצחק לוי: מפלגתי תתמוך בך.
יצחק לוי: אני הצבעתי נגד התקציב בממשלה, בגלל הנושא הזה ובגלל עוד כמה נושאים שהיו פגיעות.
יצחק לוי: אני רואה בזה פגיעה קשה.
יצחק לוי: כל מה שיכולתי עשיתי, ואמשיך לעשות.
יצחק לוי: הצבעתי נגד, דחינו ל1- בינואר ואני חושב שצריך לדבר עם ראש-הממשלה, גם אני, שבמסגרת התיקונים החברתיים שהוא רוצה לעשות בתקציב, שזה יהיה התיקון הראשון, שלא יפגעו בשכר דירה.
יצחק לוי: במקביל, במקרה שזה לא יעלה בידינו, ניערך למודעות ולפרסום נאות לפני ה1- בינואר לגבי הדברים החדשים, כדי שכולם יידעו.
יצחק לוי: אני מקווה שלא נצטרך לזה, אני מקווה שנצליח לבטל את זה, כי אני חושב שמתוך התקציב זה הדבר שנשאר הכי פוגע פרטנית, שחודר לכיס של המשפחה החד-הורית ולוקח ממנו עוד כסף.
יצחק לוי: זאת גזירה שחודרת לכיס ישירות, לא בחישוב כללי.
יעל דיין: האם זה בחוק ההסדרים?
יצחק לוי: לא, זה החלטות ממשלה.
יעל דיין: אז למה להגיש הסתייגות?
יצחק לוי: זאת החלטת ממשלה של שינוי קריטריונים, ויש לזה ביטוי תקציבי.
יצחק לוי: נגיד לכם איפה הביטוי התקציבי.
ישראל שוורץ: אני מניח שמהסעיף התקציבי שנוגע לסיוע בשכר דירה, הופחת גם הנושא הזה.
יצחק לוי: למה להניח?
יצחק לוי: אני מבקש להעביר לחברת-הכנסת דיין בדיוק איפה צריך להכניס את ההסתייגות.
יעל דיין: אני יכולה להבטיח, שכל חברות-הכנסת וחברי הוועדה הזאת יחתמו על ההסתייגות הזאת.
יצחק לוי: אני יכול גם להבטיח שסיעתי תתמוך בזה.
יצחק לוי: יש בעיות שאי-אפשר להתגבר עליהן.
יצחק לוי: מחיר הקרקע בתל-אביב הוא לא מחיר הקרקע באופקים, מה אפשר לעשות?
יצחק לוי: מי שרוצה דירה זולה צריך לגור במקום אחר.
יצחק לוי: לא תמיד אפשר להגיד את זה, כי אדם קשור עם משפחתו, עם עבודתו, אבל זה המחיר.
יצחק לוי: אי-אפשר לדרוש שנעשה לחד-הוריות דירות בתל-אביב שיעלו כמו בירוחם או כמו בדימונה.
יצחק לוי: הדבר הזה לעולם לא יהיה.
יצחק לוי: הלוואי והכל היה בידינו.
יצחק לוי: הלוואי ואפשר היה במחי יד אחת להחליט להגדיל את המשכנתאות, להוריד את המחירים בתל-אביב, אבל זה לא כך.
ברכה ארג'ואני: אבל הם לא מבקשים את זה, כבוד השר.
יצחק לוי: אני רוצה לדבר על אי מימוש משכנתאות.
יצחק לוי: אין כסף כזה, זה כסף וירטואלי.
יצחק לוי: הסעיף של משכנתאות הוא לא כסף שהמדינה מקצה איקס ונשאר עודף, המדינה מקצה כמה שלוקחים.
יצחק לוי: אם פעם יעברו את מה שהמדינה מקצה, יהיה כסף.
יצחק לוי: מה שנשאר, נשאר.
יצחק לוי: זה לא שיש שמונה מיליארד מופקדים באיזה מקום וניצלו רק שישה מיליארד.
יצחק לוי: הכסף הזה הוא כסף שזורם דרך הבנק, והמדינה מתחשבנת עם הבנק.
יצחק לוי: אז אם למשל השנה יקציבו שמונה מיליארד ובגלל סיבה כלשהי המדינה תצטרך לחלק משכנתאות בתשעה מיליארד או בעשרה מיליארד, אז יחלקו בעשרה מיליארד.
לאה בנדר: אז מה זה רזרבה שמוחזרת כל שנה על-ידי משרד השיכון?
יצחק לוי: זאת לא רזרבה מוחזרת, זה מספרי, זה חשבונאי.
יצחק לוי: כמו קצבאות הילדים של הביטוח הלאומי, 86 מיליארד.
יצחק לוי: הכסף איננו.
לאה בנדר: הכסף ישנו.
יצחק לוי: אני אומר לך שהכסף ישנו אבל הוא איננו, אי-אפשר לנצל אותו.
יצחק לוי: אם נרצה לנצל אותו נצטרך לעשות פריצת תקציב.
יצחק לוי: הכסף הזה הוא כסף שאיננו אצל החשב.
יצחק לוי: זה לא כסף שאני יכול לבקש שיעבירו מהמשכנתאות לסיוע או למוסדות ציבור.
יצחק לוי: הוא לא קיים.
יצחק לוי: הכסף הזה אמנם רשום בתקציב, אבל הוא לא נמצא, זאת התחייבות של האוצר.
יצחק לוי: הסעיף הזה הוא סעיף גמיש מבחינת ההוצאות, וזה הסידור עם האוצר.
לאה בנדר: אבל אם משרד מחזיר שנה אחרי שנה.
יצחק לוי: הוא לא מחזיר, כי זה לא מגיע אליו.
יצחק לוי: הוא לא מנצל את ההרשאה, זה לא נקרא שהוא מחזיר.
לאה בנדר: אז אולי הוא צריך לבדוק את עצמו.
יצחק לוי: הצעתי לשר האוצר לנצל את העודף הזה להורדת ריבית, והיום קיבלתי ממנו סירוב.
יצחק לוי: אמרתי שאני לא רוצה כסף, נשארו לנו שני מיליארד רשומים, שיוריד אחוז או שני אחוז ריבית.
אורה מנואר: תביא את זה לממשלה.
יצחק לוי: אני אביא את זה לממשלה.
יצחק לוי: אני מתכוון לפרסם בעיתון ששר האוצר סירב להצעה.
יצחק לוי: הסידור עם הבנקים הוא סידור להקל, לא להקשות.
יצחק לוי: תמיד מתלוננים על משרדי ממשלה, הפקידה לא נמצאת, והיא לא באה, והיא חולה.
יצחק לוי: בבנק לא חולים, כי הבנק מרוויח.
יצחק לוי: השירות הטוב ביותר שאנחנו נותנים צריך להיות דרך הבנק, כי ממילא צריך אחר-כך עוד פעם להגיע לבנק.
יצחק לוי: כשהבנק נותן כסף זה תמיד מעורב, כסף של הממשלה וכסף של הבנק, והוא בעבור הכסף של הבנק רוצה את הבטחונות שלו.
יצחק לוי: ולכן זה כביכול הליך כפול שיצטרכו לעבור.
יצחק לוי: תבואו למשרד השיכון, נפתח משרד, תביאו את כל הטפסים, אחר-כך נשלח אתכם לבנק כי אין לנו בכספת כסף, ובבנק ימשיך הכל אותו הדבר.
יצחק לוי: לכן עשינו סידור שלא יהיה צורך לבוא למשרד השיכון.
יצחק לוי: בנק יש בכל מקום, משרד שיכון אין בכל מקום, אין בכל עיר.
יצחק לוי: אנשים מתלוננים אצלי באשקלון שהם צריכים לעלות לירושלים בעניין מסוים.
יצחק לוי: זה נכון, אנחנו מנסים לפתור את הבעיה.
יצחק לוי: אבל לגבי העניין הזה של משכנתאות וסיוע בשכר הדירה, כל מקום שיש בנק לשם נכנסים.
יצחק לוי: לכן אני לא חושב להחליף את הסידור הזה.
יפה יוספיאן: הרעיון הוא לא להחליף, הרעיון הוא הבירוקרטיה שקשורה מהבנקים למשרד השיכון ועד הגעת התיק.
יצחק לוי: זה דבר שנעשה יותר מהר ממה שאם לא היה כך.
יפה יוספיאן: יותר מחצי שנה לא לקבל תשובה ממשרד השיכון?
יצחק לוי: ישראל, האם זה לוקח חצי שנה?
ישראל שוורץ: מבחינת הזמן יש לנו רשת מסופים יום-יומית שלוקחת תיקים מהבנק למשרד השיכון, כך שאין פחת בדרך.
ישראל שוורץ: הזמן שלוקח אינו קשור לבנק.
ישראל שוורץ: אם חד-הורית צריכה להביא הסכם גירושים, היא צריכה להעביר אישורים, היא צריכה להביא דוח סוציאלי, זה לוקח זמן.
קריאה: הבעיה היא שבכל שנה צריך לחזור על אותו הדבר, לשלם בולים ב90- שקלים.
יעל דיין: לכן בין ההצעות היתה הצעה שיהיה איזשהו שולחן לעניין הזה בלבד.
יצחק לוי: אני מבקש מהמנכ"ל ומישראל שוורץ לשים דגש מיוחד על נושא הנשים הסובלות מאלימות.
יצחק לוי: אני רוצה ללמוד את הנושא יותר לעומק, כי אני לא מכיר אותו מספיק.
יצחק לוי: אולי יש פה אפשרות לתת סיוע מיוחד בהגדרות, כי שם באמת ההגדרות קשות, הן נשואות אבל הן לא יכולות להיות בבית, זה לא כמו אישה שהתגרשה.
יצחק לוי: אני מבקש להגיש לי נייר לנסות למצוא פתרון מיוחד לנשים הסובלות מאלימות.
יצחק לוי: יש פה נושא של הפורום.
יצחק לוי: אני לא מסכים שזה יהיה פורום קבוע, כי זה לא שווה.
יצחק לוי: אני מסכים שאנחנו נקבע עכשיו פורום לחודש-חודשיים, תעלו את כל הנושאים, את כל השאלות.
יצחק לוי: ראש הפורום יהיה ישראל שוורץ, ואני מבקש תוך חודשיים לקבל מישראל נייר עם כל הבעיות שהועלו, אם יש אפשרות לפתרונות או לא.
יעל דיין: הארגונים יקבעו נציגות.
יעל דיין: אני אבקש גם לבחון אפשרות של תיקוני חקיקה.
יצחק לוי: יושבת-ראש הוועדה כמובן יכולה להיות חברת הפורום או לשלוח נציג לפורום.
יצחק לוי: הפורום לרשותך בעניין הזה.
יצחק לוי: לגבי משפחות שממתינות מחוץ למשרד השיכון.
יצחק לוי: יש כל הזמן, וכל הזמן פותרים בעיות.
יצחק לוי: אני חמישה חודשים במשרד.
יצחק לוי: בחמשת החודשים האלה כבר עברו 25 משפחות שבאו לשבות על יד המשרד, ו22- מצאו פתרון.
יצחק לוי: אנחנו מטפלים במשפחות האלה.
יצחק לוי: יש לפעמים קשיים, כי המשפחות לא משתפות אתנו פעולה כל-כך.
יצחק לוי: יש קשיים כי לפעמים ההגדרות שלנו הן לא בדיוק מתאימות למה שהמשפחות רוצות, ולא תמיד אנחנו רשאים.
יצחק לוי: יש לנו אנשים מיוחדים, ישראל שוורץ, אברהם רבינוביץ, שנמצאים בקשר עם אותן משפחות ופותרים בעיות.
אורה מנואר: הם לא נמצאים בקשר.
יצחק לוי: לאברהם רבינוביץ יש שושנה ברגל והוא שוכב עם 40 חום, אז מה אני אעשה?
יצחק לוי: אז עכשיו שבוע הוא בבית.
אורה מנואר: זה לא רק השבוע.
יצחק לוי: אני מוכן למסור ליושבת-ראש הוועדה רשימה של כל המשפחות שהיו מיולי, ולראות איך פתרנו את הבעיות.
יצחק לוי: המשרד עוסק בפתרון הבעיות האלה.
יצחק לוי: אני מבקש שתעלו בפורום הזה גם את נושא החוקרים.
יצחק לוי: אנחנו חייבים להפעיל חוקרים על פי דוח מבקר המדינה ועל פי חוק.
יצחק לוי: יכול להיות שאפשר להגביל את זה בשעות או להקל בדרך אחרת כדי שהתהליך הזה יהיה יותר ידידותי ופחות מאיים.
יצחק לוי: בפורום נברר גם את העניין הזה.
יצחק לוי: אני רוצה להודות, ואני מקווה שהפגישות האלה יסייעו.
חמי תמיר: מה עם בעלי דיור לשעבר?
יצחק לוי: יש לי הרבה נקודות שאין לי כרגע אפשרות להשיב עליהן, חלק כי אני לא יודע.
יצחק לוי: לכן אני מבקש שתעלו את זה בפורום.
יעל דיין: אני מבקשת להודות לשר, למנכ"ל, לאנשי המשרדים ולארגונים.
יעל דיין: סיכמנו על שלוש נקודות מרכזיות.
יעל דיין: הראשונה היא העניין של ה1- בינואר והקיצוצים והשינויים בקריטריונים וסיוע בשכר דירה.
יעל דיין: אנחנו נגיש הסתייגויות לתקציב כאשר יסופק לנו הסעיף שעליו אנחנו מסתייגים.
יעל דיין: דבר שני, יוקם פורום שאני אעביר לישראל את השמות, שינסה לרכז בתקופה קצרה ולבחון את הדברים שאפשר לעשות כדי לשפר את המערכת שעוסקת בחד-הוריות וליצור הידברות פחות עוינת.
יצחק לוי: הידברות יותר ידידותית ומתחשבת, עד כמה שאנחנו יכולים על-פי חוק ועל-פי הנהלים.
יעל דיין: דבר אחרון, אני בכל זאת מבקשת לבחון את הייחוד של הקבוצה הזאת מבחינת הסדרי משכנתאות, כי בחשבון ארוך אנחנו מדברים על שלוש שנים שכר דירה, כדי לאפשר לעשרות אלפי משפחות לקיים חיים תקינים, להם ולילדיהם.
יעל דיין: אם אפשר יהיה אולי בחקיקה או בצורה אחרת שהכנסת יכולה לעזור, נוכל לפתור גם את זה.
יעל דיין: תודה רבה וחג אורים שמח לכולכם.
יעל דיין: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
יעל דיין: אני מקווה שהשופטת סביונה רוטלוי בדרכה לכאן, ואני מקווה שהיא תגיע לכאן כאשר ניכנס לעניינים עצמם.
יעל דיין: אני רוצה לנצל את ההתכנסות המכובדת הזאת, ולפני שנעסוק בנושא של הטרדה מאיימת – "סטוקינג", מאחר ונמצא כאן הפורום המחוקק הבכיר, אני רוצה להזכיר שלושה חוקים שנמצאים עכשיו על השולחן כחוקים דחויים ולא כחוקים שהתקבלו.
יעל דיין: לעומת זאת, בשתי ישיבות ממשלה, במליאתה, שהוקדשו לנושא הכאוב הזה, הובאו התייחסויות של ש"ס לגבי סעיפים אחרים.
יעל דיין: ש"ס אמרה בעצם: בואו נתחיל בדבר הבסיסי, המילה: שוויון בין המינים.
יעל דיין: זו מילה שמפרה את הסטטוס-קוו.
יעל דיין: ואז הממשלה קצת "התבלבלה", ואני אומרת זאת בלשון המעטה.
יעל דיין: מצד אחד, הממשלה הזאת, ממשלת ישראל אחת, מר"צ, המפד"ל ומפלגות שוויוניות וליברליות, לא יכולה להגיד שהמילה שוויון מפריעה להם.
יעל דיין: מצד שני, יש כאן איום גדול מאוד של השותפה החשובה לנו, שאומרת: רגע, אנחנו רוצים לבחון את כל סעיפי החוק ולא מסתפקים בהבטחה להוציא את עניין הנישואין ועניין הזכות של אשה על גופה.
יעל דיין: אז הממשלה קיבלה החלטה, שאני מאוד התלבטתי ושותפה איתי בהתלבטות גם היועצת המשפטית גברת בנדלר, ועוד חברים.
יעל דיין: ההחלטה הזו היא לא חוקתית ו"בגיצה" ככל שתישמע.
יעל דיין: זאת אומרת, שלמעשה הממשלה תקים ועדה קואליציונית שלמעשה תהיה מקבילה לוועדה המחוקקת ואף סעיף מסעיפי החוק לא יעלה להצבעה כאן, לפני שאותה ועדה עלומה שתוקם לצורך החוק הזה, תאשר אותה, תעצב אותה, תגבש את אותו סעיף.
יעל דיין: אני לא יודעת איך עובדים עם זה.
יהודית קרפ: זו לא אותה ועדה לצורך חוקי הזכויות?
יעל דיין: זו ועדה שאמורה להתייחס רק להערות שיש לחברי ממשלה לגבי הפרה של הסטטוס-קוו בלבד.
יעל דיין: התאבון בא עם האוכל.
יעל דיין: נתנו להם, אז מן הסתם תאבונם יגדל.
יעל דיין: אני כבר יודעת שבסעיף הראשון, שאומר: זכויות שוות וכולי לאשה ולאיש בחברה, במדינה, בכלכלה ובמשפחה, ש"ס אומרת שבמשפחה זה נוגד את הסטטוס-קוו.
יעל דיין: על זה נתווכח.
יעל דיין: אני חושבת שלהוסיף את המילה: למשפחה, זה עידוד ישיר, זו קריאה לאלימות.
יעל דיין: להוציא את מושג השוויון מהמשפחה, במובן הכללי-הסוציאלי, אין לי ספק שהמפד"ל למשל לא תראה בזה הפרה של הסטטוס-קוו.
נחום לנגנטל: אני הצבעתי בעד החוק ואפילו ניסיתי לגייס לך אנשים.
יעל דיין: אני יודעת.
יעל דיין: אני מזכירה את כל הדברים האלה, כי החל משבוע הבא, הוועדה הזו נכנסת להליך מאוד עלוב ועמום של חקיקה, של משהו שניטלה מאתנו זכות ההצבעה לגביו.
יעל דיין: אני פניתי לממשלה בבקשה לדעת מיד מי הוועדה ומתי היא יושבת ואני מתכוונת להתחיל להזרים לה סעיפים בשבוע הבא, לאשר את כל הסעיפים שאינם במחלוקת, לתת ייצוג הולם וסעיף מטרה וסעיף צה"ל, שבוודאי לש"ס לא יכולה להיות השגה עליו.
יעל דיין: נראה באיזה קצב הוועדה תעבוד.
יעל דיין: אם תימנע מאתנו אפשרות החקיקה, אנחנו נעלה את זה לאיזה שהוא "אלוהים" חוקתי, שיקבע אם הנושא הזה בכלל תקין.
יעל דיין: אלה שני חוקים שחשובים לנו מאוד וגם למי שיושב כאן, שפחות או יותר נדחו.
יעל דיין: אחד הושהה והשני נדחה על ידי ועדת שרים לחקיקה.
יעל דיין: אני אומרת את הדברים כי הוועדה הזו דנה בהם כבר.
יעל דיין: יצאנו מכאן אז בהרגשה מאוד לא טובה, ביחס לשיתוף פעולה של הווה ועתיד של הוועדה הזאת בענייני חקיקה עם הממשלה, בעיקר עם שר המשפטים ומשרד המשפטים.
יעל דיין: אני מחזירה את החוקים האלה לערעור ובמקרה שלא יתקבל ערעור אני אשנה בהם שתי מילים ואדרוש לדון בהם שנית.
יעל דיין: אני מצהירה אישית, שהחוקים האלה הם תוכן חיי בכנסת הנוכחית.
יעל דיין: אין לי מה לעשות מלבד זה.
יעל דיין: אני אנסה בכל שבוע מחדש לאפשר את הקריאה הטרומית, בעיקר של חוק שאין עליו התנגדות אלא יש בו אי-אמון בנו, שאומר: אנחנו נחוקק את זה לבד, אם וכאשר נקים ועדה כזו או אחרת.
יעל דיין: ניסיוני בוועדות וניסיון כל היושבים כאן ידוע פחות או יותר.
יעל דיין: אין שום סיבה שהוועדה לא תפעל במקביל לקריאה הטרומית…
נחום לנגנטל: בקשר לסעיף הראשון, אני מציע לך הצעה טקטית: אפשר להגיש הצעה טרומית רק על הסעיף הראשון, בלי כל השאר.
יעל דיין: אתה מדבר על זכויות קורבן?
נחום לנגנטל: לא, תציעי את זה סעיף סעיף.
נחום לנגנטל: הרי על זה לא יכולים להפיל אותך.
יעל דיין: יכולים.
יעל דיין: זה לא יעבור בוועדת השרים.
יעל דיין: שר המשפטים הקודם התנגד גם לחוק הקודם ולחוק שקדם לו בעונשי מינימום…
יהודית קרפ: זה לא אישי.
נחום לנגנטל: זאת עמדת המשרד, אני מבין.
יעל דיין: אני לא יודעת אם שמעתם את השר ביילין בהתנגדותו במליאה.
יעל דיין: הוא לא קרא טקסט כמו שהוא קרא ביחס למעגלים משולבים.
יעל דיין: אני מנצלת את העובדה שנציגי משרד המשפטים יושבים כאן ונציגי כל שאר הארגונים: חוק זכויות קרבן עבירה בנוסח המצומצם שהגשתי, אני דורשת לדון בו בנפרד בשבוע הבא בוועדת שרים.
יעל דיין: זהו חוק שאין עליו התנגדות, אלא יש הצעה שבעיניי איננה מקובלת ואני חוזרת ומבקשת: אני אמצא דרכים בכל שבוע, גם אם זה יהיה כרוך לצאת מהקואליציה או להעביר את זה למישהו באופוזיציה, כל שבוע אני…
דפנה בוסתן: אולי משרד המשפטים שינה את דעתו והוא אומר: חכו לי, אני עוד שבועיים מגיש את זה…
יעל דיין: אנחנו יושבים על החוק הזה כבר שנה וחצי בדיונים, וגברת קרפ יודעת זאת, כי היינו יחד בפורום הזה לגבי החוק הזה.
יעל דיין: לגבי החוק השני ישבתי כל יום כל היום וזה בסדר הדין הפלילי: קיצור הליכים בענייני אלימות.
יעל דיין: דיברתי עם הגברת עדנה ארבל וביום האלימות היא התכוונה… כשם שיש פרשנויות לגברת קרפ, יש פרשנות גם לדבריה של הגברת ארבל…
יהודית קרפ: אני מודה שתפארתנו לא הייתה בעניין הזה.
יהודית קרפ: אני לא רוצה להוסיף.
יעל דיין: אני פשוט כבולה.
יהודית קרפ: לצערי הרב, בגלל המחלה לא הצלחתי ללבן את הנושא במשרד.
יעל דיין: ביקשתי ואני חוזרת ומבקשת, אם זה ייקח ארבע שנים אחכה ארבע שנים, עד שתינתן לי האפשרות להעלות את זה לקריאה טרומית.
יעל דיין: אני כמעט מצטערת שאני בקואליציה וכבולת ידיים בצורה מוחלטת.
יעל דיין: אולי הפתרון הוא להעביר את זה למישהו אחר מהאופוזיציה וכך יהיה.
דפנה בוסתן: יש איזו שהיא עמדה כללית של עמדת המשפטים לגבי שיפוט מהיר…
יהודית קרפ: הרעיון, כפי שהוא הוצע, אינו הדרך הנכונה לטפל בשיפוט מהיר.
יהודית קרפ: עקרונית, אין לנו התנגדות לרעיון של השיפוט המהיר.
יהודית קרפ: השאלה היא מה הדרכים…
דפנה בוסתן: באופן עקרוני בחוק או בנהלים פנימיים?
יהודית קרפ: בחוק או בתקנות או במה שצריך.
יהודית קרפ: הדרך הספציפית המוצעת, אלא אם אני לא מבינה…
דפנה בוסתן: יש איזו שהיא הערכת זמן שאתם צריכים לגבש?
דפנה בוסתן: כי כולם כאן באותה דעה.
יעל דיין: לסיוע קרבן יש החלטה יותר מנומקת.
יעל דיין: להליכים יש לחכות חודש ובשבוע הבא עובר החודש.
יעל דיין: לגבי השני, פשוט כותבים בכתב יד באותיות קטנות מתנגדים וזהו.
יעל דיין: אחר כך, מאחר ויש לי יחסים טובים עם גברת קרפ וגברת ויסמן ואנשים אחרים, אני יכולה לדבר על זה ולקבל את הרציונל להסכים או לא.
יעל דיין: אבל, אני מודיעה ששום דבר שנקבע על ידי משרד המשפטים בנושאים האלה, אני לא מתייחסת אליו כאל "מת קבוע".
יעל דיין: אנחנו ניגשים לדון בנושא שעומד על שולחננו עוד מהכנסת הקודמת, ונמצא בהידברויות ובירורים וחזר עם הכנסת הזאת.
יעל דיין: בזמן הפגרה, דרך ארגונים שעוזרים לנו בחקיקה ובירורים והתייחסויות לגבי חקיקה בארצות אחרות, העלנו את נושא ה"סטוקינג" – הטרדה מאיימת כפי שזה נקרא.
יעל דיין: רק מהאינטרנט יש לי בערך 200 עמודים…
יהודית קרפ: הצלחת לעלות על מקור המילה?
סביונה רוטלוי: זה בא מהמילה: צייד.
יעל דיין: זה מעקב בלתי מרפה בצייד.
יעל דיין: זה ממש לשמור ולארוב.
יעל דיין: לסדר הדיון כאן, אני מניחה שכל היושבים כאן יודעים במה אנחנו עוסקים.
יעל דיין: יש שני ניירות שאינני יודעת אם הם נמצאים כאן לחלוקה, אך מי שעוסק בזה מזה זמן, ראה את הטיוטה, הנייר של גברת קרפ, שאין לי את התאריך עליו, אבל הוא לא חדש.
יהודית קרפ: מסביבות חודש מרץ.
יעל דיין: אצלי הוא נמצא מספר חודשים…
יהודית קרפ: סליחה, מתקנים אותי: הנייר הומצא כבר בשנת 1998.
יעל דיין: יש לנו את החלטת השופטת סביונה רוטלוי שנמצאת איתנו היום ואני מאוד מודה לה על כך.
יעל דיין: יש כאן את הערעור.
יעל דיין: אני אדבר רק על סופם של הדברים, מאחר ואני באמת רוצה לשמוע את הדעות המעובדות שיש לנו כאן של גברת קרפ ושל השופטת רוטלוי.
יעל דיין: אנחנו מדברים כאן על דפוס התנהגות שמתייחסים אליו גם בחקיקה העולמית, וכפי שאמרתי אלה חוקים שקיימים בארצות רבות.
יעל דיין: מתייחסים אליו כאל דפוס התנהגות והתרגום בעברית הוא: הטרדה מאיימת.
יעל דיין: אנחנו מדברים על דפוס שהוא הטרדה בכוונה להטריד ובידיעת המוטרד שהוא מוטרד, שחוזרת ונשנית.
יעל דיין: בלשון העם, אם זה לא היה מוביל לרצח ולאונס, אפשר היה לקרוא לזה "ניג'ס".
יעל דיין: מעין נדנוד בלתי פוסק.
יעל דיין: הטרדה בלתי פוסקת, שבדרך כלל היינו נוהגים לייחס אותה לגרופיס של אנשים מפורסמים.
יעל דיין: באמת יש אנשים שנפגעים מזה ותובעים על ה"הידבקות" אליהם, ההטרדה הבלתי פוסקת.
יעל דיין: אלא, שלמרבית הצער, בדפוס התנהגות כזה בין המינים או בין בני זוג והם יכולים להיות בני אותו מין לצורך זה, זה מקבל דפוס מאיים מאוד או מפחיד מאוד, ולצערנו, חלק נכבד מהמקרים של הטרדה מאיימת כזאת, חוזרת ונשנית על פני תקופת זמן, מסתיים בכי רע.
יעל דיין: כלומר, יש כאן לא רק אובססיביות מוחלטת, אלא באמת כמעט על סף התאבדות.
יעל דיין: זאת אומרת, אומר אותו אדם מאיים: שלא תהיה בכלל או שתהיה שלי, או שלא נהיה שנינו או שהיא תהיה שלי.
יעל דיין: אנחנו עדים, למה שלטע
יעל דיין: מי הוא לקונה ויש כאן חילוקי דעות על זה, מבחינת החקיקה.
יעל דיין: יש מספר חוקים, שכאילו, אם ניקח את כולם יחד ואם ישכיל השוטר והרשויות ובית המשפט לחבר את הדברים השונים, אפשר להגיד שקיימים חוקים ולא צריך חקיקה נוספת.
יעל דיין: בכל זאת, בארצות אחרות שבדקנו, גם כאשר כל החוקים שקיימים אצלנו קיימים, עדין נדרשו לחקיקה נפרדת בעניין ההטרדה המאיימת.
יעל דיין: אבקש מגברת קרפ להציג את הנושא בראייתה.
יעל דיין: הנייר קיים כך שאין צורך להרחיב בכל הפרטים.
יעל דיין: אחר כך, אתן את רשות הדיבור לכבוד השופטת סביונה רוטלוי.
יהודית קרפ: מתוך ראייה של שותפות ומחויבות לתחום של ההתמודדות עם האלימות במשפחה, אני חושבת שיש עלינו חובה להיות כל הזמן עם היד על הדופק, ולהסיק מסקנות מתובנות חדשות שאנחנו לומדים מהתפתחות התופעה, מהניסיונות של ההתמודדות שלנו וגם ממה שנעשה בעולם הגדול.
יהודית קרפ: במסגרת הזאת, אני חייבת לומר שאנחנו חייבים לומר לעצמנו שההתמודדות במסגרת של חקיקה, חייבת להיות מתוך ראייה של היישום הנכון ביותר.
יהודית קרפ: לא מתוך הראייה שיש לנו בספר החוקים עוד סעיף אחד שמתייחס לתופעה מסוימת שאנחנו רוצים לייחס לה את הדעת, אלא באמת מה היא הדרך הנכונה ביותר להתמודד עם התופעה.
יהודית קרפ: קיימנו הרבה מאוד ישיבות במשרד המשפטים, אחרי שעשינו עבודה מחקרית במה שנעשה במדינות אחרות.