GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליעד אורתר:
אם יש איזה גוף, כדוגמת מועצות ציבוריות שקיימות באנגליה, שיקיים קשר קבוע ורציף עם הקהילה העסקית במדינה, ויגייס אותם לטובת העניין, ויקבל יום אחד טלפון ממקלט שחסרים לו סדינים, הגוף הזה ידאג למקלט.
ליעד אורתר:
לא נראה לי שאני טועה יותר מדיי בעניין הזה.
עדה פליאל-טרוטמן:
זה יפה, אבל מה זה קשור?
ליעד אורתר:
בוודאי שזה קשור.
ליעד אורתר:
הרי כל מטרתה של הרשות היא מאמץ לאומי-קהילתי משולב.
ליעד אורתר:
זה לא בא להחליף אף אחד, אנחנו לא אומרים שאנחנו יודעים לעשות את זה יותר טוב מאחרים, אנחנו לא מתיימרים לעשות את זה, אבל אנחנו אומרים שצריך גוף אחד במדינה שיבצע מעקב, ניתור ומדידה, שיהיה מעל המשרדים ויעבוד בשיתוף פעולה איתם, ושיגבש את גיוס הקהילה לטובת המאמץ הלאומי הזה.
יעל דיין:
אל תדבר איתי על סדינים למקלטים, כשאתה מדבר גם על שיפוץ כביש אדום.
יעל דיין:
אנחנו יושבים כאן כדי לנסות להבחין בעניין הספציפי שלנו.
יעל דיין:
למה אתה מתכוון כשאתה אומר מעל המשרדים?
ליעד אורתר:
בסמכות שהיא לא כפופה אורגנית לשר או למיניסטריון זה או אחר, אלא שיש לה יכולת לבוא ולבדוק ולבקר.
יעל דיין:
סמכות יש גם לנו.
ליעד אורתר:
בסדר.
ליעד אורתר:
אני מדבר על צוותי חקירה שיוצאים לשטח.
יעל דיין:
מי מחליט על תקציב?
ליעד אורתר:
בעניין הזה אומר לך, גם בעקבות השיחה שלנו בטלפון.
ליעד אורתר:
יש שני תהליכים של משא ומתן של בנייה של דברים, וכותב את זה יפה מאוד מירון בספר שלו על ירושלים עיר של אש.
ליעד אורתר:
דרך אחת היא של משא ומתן מכוון תהליך, והשניה היא של משא ומתן מכוון פתרון.
ליעד אורתר:
אנחנו לא מציגים פה משא ומתן מכוון פתרון.
ליעד אורתר:
אני לא יודע איך הדבר הזה ייראה בסוף.
ליעד אורתר:
אולי זה לא ייקרא רשות, אולי זה ייקרא מועצה או ועדה לאומית.
ליעד אורתר:
אני מלכתחילה בא לפה בלי לדעת, כי אני לא רוצה לדעת עכשיו.
ליעד אורתר:
שמתי לעצמי מגבלות של זמן, כי בלי זה אני מאמין שהדברים לא מתרחשים, אבל אני כן בא לפה עם כוונה של משא ומתן של תהליך.
ליעד אורתר:
אנחנו נמצאים בתהליך של גיוס החברה, של מאמץ לאומי להתמודד עם בעיית האלימות בחלק הכי רחב שלה.
ליעד אורתר:
המנדט שניתן זה בוועדת השרים למניעת אלימות ולאכיפת החוק, ואנחנו הולכים להתמודד עם המנדט הזה, ולא להתחמק ממנו.
יעל דיין:
מאחר שדיברת באופן אישי, את העידכון קיבלתי ברגע זה, למרות שאני פונה שוב ושוב.
ליעד אורתר:
העידכון התקבל על ידי המשרד לבטחון פנים רק בתחילת השבוע.
יעל דיין:
אני והוועדה לקידום מעמד האישה שותפות לדבר אחד בלבד, וזה מאבק בלתי מתפשר בכל דרך שתימצא נכונה, באלימות כלפי נשים.
יעל דיין:
זה המנדט שלנו, זו החקיקה שלנו.
יעל דיין:
אני אבחן כל דבר, עלות מול תועלת, בין השאר.
יעל דיין:
אבחן כל דבר לגבי הסיוע למטרה הזו שלי, בין אם זה בחקיקה, בין אם זה בתקציבים, או בכל דרך אחרת, או בדברים מבניים.
יעל דיין:
בכל דבר מאשימים את האוצר, גם בתרופת ההרצפטין לסרטן שד גרורתי.
יעל דיין:
כאן זה לא פקידי האוצר, כי זו הצעה שעולה עכשיו.
יעל דיין:
יש לכם בעיה עם עצם הקונספציה של הקמת רשות כזאת, שכוללת את המאבק באלימות כלפי נשים.
יעל דיין:
על זה עוד נדון הרבה מאוד פעמים.
יעל דיין:
אנחנו הזמנו כמה מחקרים על רשויות בכלל.
יעל דיין:
משרד המשפטים בודק בכלל את העניין של רשות נוספת, יש לנו גם הצעות אחרות, זה לא הדבר היחיד שעל הפרק, ישנו משרד העבודה והרווחה, יש לכם שותפים לעניין הזה.
יעל דיין:
לפני שזה מגיע לשלבים לפי לוח הזמנים שלכם, שזה מחר בערך, אני רוצה לשמוע את משרד העבודה והרווחה.
דורית אלדר:
אני סגנית מנהל האגף לשירותים חברתיים ואישיים.
דורית אלדר:
אנחנו בעיקרון מתנגדים להקמה של רשות.
דורית אלדר:
הסיבה הראשונה שציינתי פה בהרחבה, היתה מבחינת ההפרדה.
דורית אלדר:
אני חושבת שיש פה עניין של הישגים של שנים של עבודה, להפריד את הטיפול באלימות נגד נשים ונגד ילדים מכלל הטיפול בתופעות של אלימות בחברה ובבתי ספר ותאונות, שהן תופעות חשובות ומרכזיות, אבל הן שונות ואחרות.
דורית אלדר:
לא הייתי רוצה להרחיב את הדיבור על הנקודה הזאת.
יעל דיין:
אנחנו יוצאים ללוויה בעוד רבע שעה, ולכן נקצר מעט ונשמע את עמדת משרד העבודה והרווחה.
עדה פליאל-טרוטמן:
העמדה שלנו היא באמת נגד, כי אנחנו רואים בנושא של אלימות כלפי נשים וילדים בסיכון התמחות, ואנחנו חושבים שצריכים להיות משאבים למשרד, ולא לפזר משאבים בין גורמים שונים.
עדה פליאל-טרוטמן:
אנחנו חושבים שהמשאבים האלה צריכים להיות מופנים גם למשרד לבטחון פנים, כדי לרכז את כל המאמצים להלחם בתופעה.
עדה פליאל-טרוטמן:
אנחנו חושבים שזה יהיה חבל ליצור גוף נוסף.
נעמי לירן:
אני רוצה להוסיף רק משהו קצר.
נעמי לירן:
שימו לב שחוק הרשות לקידום מעמד האישה בסעיף 8(א) אומר: "משרד ממשלתי, רשות מקומית ותאגיד שהוקם בחוק, ייוועצו ברשות בעניין מסויים הקשור לתחומי פעילותה של הרשות, אם דרשה זאת הרשות".
נעמי לירן:
הרשות זה אנחנו.
נעמי לירן:
אני רק מיידעת, כי אני מודעת לזה שמעט מאוד אנשים מכירים את החוק הזה, ואני אוציא גם מכתב לשר, שבכל מה שקשור לאלימות נגד נשים, יש חובת התייעצות עם הרשות לקידום מעמד האישה.
נעמי לירן:
באופן כללי בנושא הזה, מוסדות הרשות עוד לא דנו.
נעמי לירן:
כמו ששמענו פה, זה התחלתי וראשוני אצלכם, ובתחושת בטן, כמובן שאני מצטרפת לחברותיי ממשרד העבודה והרווחה, אבל הרשות תקיים על זה דיון, ונציג עמדה.
רונית לב-ארי:
אני רוצה, ברשותכם, להביע עמדה קצת שונה מחברותיי.
רונית לב-ארי:
אני חושבת שכן צריך לחשוב על הקמת רשות, בתנאי שהיא תהיה מחוברת לשדה.
רונית לב-ארי:
אני שמחה להקים את המדען הראשי של המשטרה, שעד היום לא הכרתי אותו.
רונית לב-ארי:
הדברים צריכים להיות קשורים לשטח.
רונית לב-ארי:
בתל-אביב, בימים אלה, אנחנו מסיימים הקמת מועצה עירונית למניעת אלימות במשפחה, במערכת החינוך ובחברה, ומדובר בארבע ועדות מקומיות שיעסקו באלימות נגד נשים ונערות, אלימות נגד ילדים, אלימות נגד קשישים, ואלימות במערכת החינוך.
רונית לב-ארי:
יש הרבה מה להגיד על הנושא הזה.
רונית לב-ארי:
אני חושבת שכן צריך לעשות משהו מסוג כזה, שיהיה לאומי, ואני חושבת שיש בזה אמירה מאוד חשובה, בתנאי שלדברים יהיו שיניים, יהיו תקציבים, ולא כמו רשויות אחרות שהן סיסמה, שבמאמצים על אנושיים ראש הרשות עושה דברים כי אין כוח אדם ואין מספיק כלים.
רונית לב-ארי:
אני חושבת שיש מקום לחשוב על זה, בשילוב כל הגורמים האחרים, אבל לא על רגל אחת.
רונית לב-ארי:
צריך לעשות את החשיבה הנכונה, בכדי שכל נושא מקצועי יקבל את המקום הנכון שלו.
רונית לב-ארי:
אני חושבת שיש בזה אמירה.
ישראל ברק:
השאלה היא כמה אלימות יש שאנחנו לא יודעים עליה.
רונית לב-ארי:
היום מדברים בחברה הישראלית על דברים שלא דובר עליהם בעבר.
רונית לב-ארי:
עובדת סוציאלית נרצחה במגדל העמק, איימי לוין ז"ל, לפני הרבה מאוד שנים.
רונית לב-ארי:
בחברה הישראלית היום מדברים הרבה יותר מאשר פעם.
שלומית רוזן:
כל הדיבורים על ועדות, חייבים להיות מנותבים לעבודה שנעשית בשטח על ידי ארגוני הנשים.
שלומית רוזן:
אני חושבת שארגוני הנשים עושים עבודה נפלאה בשטח, בשדה, והדברים נעשים על ידי כל מיני מרכזים, תחנות ייעוץ, תחנות טיפול, וכו', אבל הייתי רוצה להעיר כאן הערה כללית.
שלומית רוזן:
אני חושבת שהפרסום הגדול שיש לכל מעשה, לא תמיד תורם לנושא, אלא להיפך.
שלומית רוזן:
הוא נותן איזושהי מודעות שזה יכול להיות, וכמו שאומרים בשפת הרחוב, נותן רעיונות.
שלומית רוזן:
אני חושבת שבהחלט יש מקום להנמיך קצת את הדיונים הציבוריים, ויותר למקד את זה בעבודה בשטח.
2239:
מרכז השלטון המקומי הוא בעד הקמת הרשות.
2239:
במצב הולך וגובר של אלימות, ומצב הפוך של הקצאת התקציבים, יש בהחלט מקום לכך.
2239:
אני חושב שזה אינטרס של הנשים להקים את הרשות.
2239:
נדמה לי שבתקופתי חוקקתן את החוק של 50% חברות של נשים בדירקטוריונים.
2239:
אפשר שיהיה רוב לנשים, ואז התקציבים יופנו למטרות שאתן חפצות ביקרן.
מאירה שגב:
אני מלווה את הרעיון בחשש.
מאירה שגב:
יכול להיות שלטווח ארוך זה רעיון טוב, לשני הוא כבר לא עזר, ולמי שתהיה בעתיד, הוא כבר לא יעזור.
מאירה שגב:
אנחנו עכשיו במצב חירום, ויש הרבה ידע בתוך המערכת בנושא של אלימות כנגד נשים, ואין לנו זמן לחכות עד שתוקם רשות ועד שיקציבו תקציבים.
מאירה שגב:
יש לנו כבר ידע, ויש תוכניות בין משרדיות, יש לנו רשות למעמד האישה, שכל מה שהיא צריכה זה תקציב כדי להפעיל את התוכניות שלה.
מאירה שגב:
אני חושבת שדבר ראשון, לפני שיושבים ומדברים על הרשות, קודם כל צריך למצוא את התקציב להפעיל את התוכניות שישנן בצינור, ולהרחיב את המערכת שישנה, של אנשי המקצוע ושל הארגונים שעוסקים בנושא, ואחר כך נשב ונדבר על הרשות ותפקידה.
מאירה שגב:
זאת תוכנית מאוד חשובה לטווח ארוך, אבל כרגע אני חוששת שהרשות תהיה עלה תאנה להתכסות בו, במקום לעשות את הדבר הדחוף והמהיר.
ענת אסיף:
קשה לי להתייחס, משום שמבחינה מבנית, במקום שמקימים רשות, בדרך כלל יש סמכויות שרוצים להפעיל, ובמקרה הזה זה יותר ועדת תיאום, לפי מה שאני שומעת, לחינוך, תיאום, עידוד.
ענת אסיף:
מה שיש לי לומר הוא פשוט שעל פניו לא נראה לי שזה נכון כרשות מבחינה מבנית.
יעל דיין:
דיברתי אתמול עם יהודית קרפ, וזה נמצא בדיונים.
יעל דיין:
הם עושים מעין מחקר בכלל על הרשויות הקיימות.
יעל דיין:
לא מדובר ביש מאין, כי יש כאן רשויות.
יעל דיין:
השאלה היא אם בתחום הזה מתבקש מבנה של רשות, כאשר אנחנו כל הזמן מדברים על גישה רוחבית, ולא גישה של קודקוד של תיאום, גישה קהילתית, של עבודה בכל קהילה בנפרד, כאשר זה מתואם על ידי המשרדים המתאמים, כמו ההצעה שהיתה לנו בוועדה הבינמשרדית, של ועדות היגוי מקומיות, שבהן מיוצגים כל הגורמים.
יעל דיין:
הבנתי שמשרד המשפטים יגבש דיעה ויביא אותה, אבל הוא לא יוצא בהכרזה שהוא תומך.
ענת אסיף:
יש איזה צוות בינמשרדי בנציבות שירות המדינה, שדן בדיוק בנושאים כאלה, באיזו מתכונת ובאיזה מבנה להקים דברים כאלה, בהתאם למה שרוצים שזה יעשה.
יעל דיין:
אנחנו גם דיברנו על סמכויות, ושאלנו את השאלה לגבי סמכויות, ונאמר לנו שזה מוקדם מדיי, אבל כשיש לנו משרדים שכבר עובדים בשטח, השאלה היא אם זה דבר בעל חשיבות ציבורית כללית, כמו שרונית אמרה, ואז למה לא מועצה ציבורית רצינית, עם טובי המומחים?
ישראל ברק:
אולי כן.
ישראל ברק:
צריך להציג את האלטרנטיבות.
יעל דיין:
אבל אנחנו לא כתובת שמתייעצים איתה.
יעל דיין:
לכן הישיבה הזאת, ולכן תהיינה עוד ישיבות.
יעל דיין:
אני רוצה שתלקח בחשבון העמדה שלי, לפני שאתם מביאים לי חוק להצביע עליו, אוטומטית, כי אני מחוייבת מטעם הקואליציה.
יעל דיין:
אני אומרת שבמחשבה שלי, ואנחנו עושים בדיקות גם עם ארצות אחרות, העניין של מועצה ציבורית נראה לנו יותר רוחבי ומקיף, אבל אם תבואו ותגידו שזו אחת האלטרנטיבות, נשמח מאוד.
ישראל ברק:
נשמח לשמוע על תוצאות המחקר שלכם בארצות אחרות, משום שגם אנחנו בודקים, אז כדאי לחבור במאמצים.
יעל דיין:
מאה אחוז.
יהושפט הראל:
את עמדתנו שמעת לגבי הרשות.
יהושפט הראל:
אנחנו יושבים גם בפורום עם פרופ' ברק, ונאמר שם את עמדתנו.
יהושפט הראל:
אנחנו יותר בעד תיאום מאשר בעד רשות, אבל זה לא קשור, נדמה לי.
יהושפט הראל:
הלחץ של הנושאים דוחף אחד לתוך השני.
יהושפט הראל:
בנושא של אלימות במשפחה, ההמלצות שגובשו על ידי הוועדה הבינמשרדית, נמצאות כולן בהליך קדימה.
נעמי לירן:
זה לא נכון.
יעל דיין:
יש אישור לחלק מהפרוייקטים, כאשר התקצוב העתידי הוא אפס.
יעל דיין:
אז בואו נהיה ריאליים.
יהושפט הראל:
זה לא מדוייק.
יהושפט הראל:
יש דברים שבימים אלה אנחנו נמצאים בסיכום הסכמים, האחד הוא לגבי נושא ריכוז המידע.
יהושפט הראל:
יש כאן בעיות משפטיות, ישנו מידע שהוא מוגן, וצריך לחשוף אותו, איך עושים את זה.
יהושפט הראל:
ישנו העניין של המלצה לכלי עזר לאבחון מוקדם שסוכם כבר ויש הסכם עם אוניברסיטת חיפה לתקף אותו, כדי שאפשר יהיה להשתמש בו.
יהושפט הראל:
כל הדברים נמצאים קדימה לצרכי יישום, ושום דבר לא נרדם, אבל אין קשר בין זה, לבין הנושא של ראייה יותר כוללת.
יהושפט הראל:
זה לא צריך למנוע המשך העשייה בנושא אלימות במשפחה נגד נשים וילדים, ובין ראייה יותר כוללת שצריכה להבדק ולהיעשות בקצב שלה, מפני שצריך גם את זה לעשות.
יעל דיין:
משרד האוצר, בבקשה.
עמיחי כץ:
אני רוצה לחזק את דבריה של נציגת משרד המשפטים.
עמיחי כץ:
לפי דעתנו, אין צורך בהקמת גוף שיתאם בין כל הגופים האחרים.
עמיחי כץ:
היום יש ועדה בינמשרדית, וזה דבר מספק, שיחסוך עלויות תקציביות.
עמיחי כץ:
את כל העלויות התקציביות שנחסוך מהקמת הרשות, אפשר באמת לפזר לכל הטיפולים בשטח.
יעל דיין:
אני מדברת על אלימות כלפי נשים.
יעל דיין:
הוועדה הבינמשרדית עוסקת באלימות כלפי נשים.
יעל דיין:
אני פונה לאוצר, למרכזי סיוע לנפגעות תקיפה מינית, והאוצר אומר לי: אין לי.
יעל דיין:
מה שאומר נציג האוצר הוא שאולי יש סיכוי שמרכזי סיוע ומרכזים כאלה ואחרים, או תוספת תקנים של עובדים סוציאליים, תוכלו לקבל, אבל אתם לא יכולים גם להקים עוד מבנה, וגם לבקש תקציב.
יעל דיין:
זו עמדת האוצר, והיא לגיטימית.
עמיחי כץ:
לרשות יש משמעויות תקציביות חדשות, וזה יש מאין.
יעל דיין:
ללא ספק.
יעל דיין:
אני רוצה לומר הערה אחת בינמשרדית.
יעל דיין:
דיברתי לפני הישיבה הזו עם מישהו מהמשרד לבטחון פנים, ושאלתי מה עמדות המשרדים האחרים, ונעניתי בצורה שהיא מאוד לא מכובדת.
יעל דיין:
השר לבטחון פנים הוא לא רק חבר נערץ עליי, ונבחרי, אלא באמת אין לי מלה רעה לומר עליו, ושר העבודה והרווחה, הוא אמנם לא מאנשיי, אבל אנחנו עובדים יחד הרבה שנים.
יעל דיין:
התשובה שקיבלתי, ולא חס וחלילה מפי השר, היתה שעמדת העבודה והרווחה היא נגד, וזה צריך להספיק לך, כדי להיות בעד.
יעל דיין:
אני מוחה על התבטאות כזו.
יעל דיין:
אני לא מציינת כאן שמות של אנשים שמועסקים על ידי המשרד.
יעל דיין:
אני חושבת שזה לגמרי לגיטימי להיות בעד ולהיות נגד, ולהתווכח, ולפתוח הכל, אבל אני מבקשת לא לעשות פוליטיזציה של הנושא הזה, כי זה יהיה חמור מאוד.
יעל דיין:
אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
יעל דיין:
הוועדה היום נפגשת בתודה רבה, להצגת מחקר שנעשה ביוזמת נעמ"ת, לכן תודותיי גם לקרן אברט, לטורקן קראקורט שנמצאת איתנו, לד"ר רובי נתנזון, וכמובן למנכ"ל נעמ"ת חדוה אלמוג, שמזמן לא התראינו איתה סביב השולחן הזה.
יעל דיין:
אני רוצה לקחת מזמנכם שתי דקות, כדי לציין שלושה דברים שעומדים כללית על הפרק, וגם בבקשה לנעמ"ת.
יעל דיין:
היו לנו זמנים של שיתוף פעולה אקטיבי יותר ואקטיבי פחות.
יעל דיין:
אולי בגלל פרק הזמן הגדול של פיזור הכנסת, ונושאים אחרים, והבחירות, והעובדה שבראש הוועדה הזאת עמדה מישהי אחרת במשך השנה האחרונה, אני מרגישה שאנחנו יכולים לעשות יותר.
יעל דיין:
מה זה לעשות יותר?
יעל דיין:
היום הנושאים של מעמד האישה חוצים קווים בתוך הכנסת, אבל הקווים שהם חוצים אינם קואליציה ואופוזיציה.
יעל דיין:
אני רוצה לומר את זה למרות שלא נמצאים כאן חברי הוועדה לקידום מעמד האישה, מש"ס, מהמפד"ל ומיהדות התורה, שמהווים כמעט רוב בוועדה הזו.
יעל דיין:
יש 14 נשים בכנסת, מספר גדול מאי-פעם, הארגונים הם חזקים, הבעיות זכו כולן לחשיבות ציבורית לטוב ולרע, האישה כקורבן והאישה כמקודמת, ראה "הארץ" היום, שהקדיש גם למחקר הזה ואפילו לי אישית מקום נכבד.
יעל דיין:
אנחנו, בכוחנו הדל, חברות הכנסת לימור לבנת, ציפי לבני, ואני, והשרות בממשלה, באמת מבינות—שהעניין של תקשורת, של מודעות ושל תמיכה ציבורית עובדים היטב.
יעל דיין:
בכנסת אני צופה כרסום במעמד האישה, כרסום בחקיקה שנוגעת לנו, ואני אומרת את זה בגלוי, ואני אומרת את זה גם להם.
יעל דיין:
בגלל השותפות של ש"ס, והאמביציה שהם נמצאים בה בנושא הזה, שאני לא מבינה איך, אבל הם היו גם בממשלה הקודמת, והם לא עיכבו נושאים, גם אם היו פחותים במספרם, כפי שהם מעכבים היום.
יעל דיין:
אני מבקשת מנעמ"ת שדולתיות נוספת.
יעל דיין:
הייתי רוצה שתהיה אשת קשר, שבאמת תוכל לעזור לנו גם בחקיקה ובהשפעה על הממשלה במידה שזה ניתן.
יעל דיין:
היום למשל היתה בוועדת הכנסת הצעה לסדר, אני נותנת את זה כדוגמא מאוד חמורה.
יעל דיין:
זו היתה הצעה לסדר בנושא ההרצפטין וסרטן השד.
יעל דיין:
באופן נורמלי ורגיל זה עובר לוועדה בראשותי, שמטפלת בנושאי בריאות נשים.
יעל דיין:
חה"כ דוד טל דרש שזה יעבור לעבודה ורווחה.
לימור לבנת:
ועדת העבודה והרווחה ממונה על נושא הבריאות, וזה על פי תקנון הכנסת.
יעל דיין:
התפתח ויכוח שהיה ממש איום ונורא מבחינתנו, בישיבה הקודמת - ואז חה"כ ריבלין ביקש רביזיה, וזה עלה עוד פעם - על חוסר היכולת שלי ושל חה"כ נעמי חזן, להסביר את הקשר הבלתי ניתן לניתוק בין מעמד האישה לבריאות נשים.
יעל דיין:
הם בכלל לא הבינו את זה.
יעל דיין:
חה"כ ריבלין ביקש רביזיה, הציע ועדה משותפת שהסכמתי לה, למעמד האישה ולעבודה ורווחה בנושא בריאות נשים.
יעל דיין:
זה לא נושא יחיד, יש הר של נושאים.
יעל דיין:
בקיצור, ההצעה הזו לא עברה.
יעל דיין:
הצביע נגדה חה"כ זאבי, ויו"ר הוועדה נמנע.
יעל דיין:
לא היו די אנשים שלנו.
יעל דיין:
הבאנו את חה"כ מיקי איתן, הוא לא הבין על מה מצביעים.
יעל דיין:
היינו בתיקו, והנושא יעלה לדיון בשבוע הבא עוד פעם.
לימור לבנת:
למה לא קראת לי?
לימור לבנת:
יש לנו חברים בוועדת הכנסת, אין לנו בעיה לבוא ולהצביע.
לימור לבנת:
כנ"ל אתם יכולים לגייס ממפלגת העבודה.
יעל דיין:
חה"כ איתן לא ידע על מה מצביעים, אז הוא לא הצביע.
יעל דיין:
אנשים שלנו לא היו, חה"כ פינס-פז לא שיתף פעולה.
יעל דיין:
בקיצור, במזל היה תיקו, כי זה היה יכול גם ליפול.
יעל דיין:
חה"כ טל מסרב לוועדה משותפת.
יעל דיין:
ההצעה שעומדת עכשיו זו ועדה משותפת בראשותנו.
יעל דיין:
אני הצעתי את חה"כ דליה רבין-פילוסוף כיו"ר הוועדה המשותפת, משום שהיא יו"ר הוועדה לענייני בריאות כאן, ואת חה"כ בלומנטל כחברה.
יעל דיין:
בכל אופן, זה עולה ביום שני עוד פעם להצבעה, ואוי לנו אם זה יפול.
יעל דיין:
זה כל כך עקרוני.
יעל דיין:
לפחות שהסיעה שלנו תביא את זה לאנשים.
יעל דיין:
הזלזול הוא מכל הכיוונים.
זהבית גרוס:
מה קורה במפד"ל עם העניין הזה?
יעל דיין:
הם לא היו.
זהבית גרוס:
מי היה צריך להיות מהמפד"ל, כדי שאנחנו נדאג שהוא יהיה ביום שני?
יעל דיין:
אולי חה"כ לנגנטל.
יעל דיין:
זה מסוג הדברים שאנחנו לא מודעים אליהם, ולוקחים את דברים כמובנים מאליהם.
יעל דיין:
מי מעלה על דעתו שעל השדיים החולות של הנשים יהיה ויכוח האם זה שייך למעמד האישה, או שזה כמו סרטן הערמונית.
יעל דיין:
דבר נוסף ומאוד חשוב לי, אם זכור לכם, במשך כשנתיים אנחנו עוסקים בחקיקת חוק שיווי זכויות לאישה - 1999, שעבר קריאה ראשונה, ובקריאה הראשונה היתה הצעה להפוך את זה לאי-אמון מטעם יהדות התורה.
יעל דיין:
הליכוד הסכים להצביע אי-אמון בעצמו, ולא להתנגד לחוק, על דעתו של חה"כ מאיר שטרית, וכן הלאה.
יעל דיין:
העברנו את זה כשזה הפך להצעת אי-אמון, והחוק עבר בקריאה ראשונה.
יעל דיין:
עכשיו זה עולה להחלת רציפות.
יעל דיין:
זה עלה בממשלה, כי ש"ס התנגדה בוועדת שרים, ודרשה להעלות את זה במליאת הממשלה.
יעל דיין:
ביקשו מאיתנו לדחות, דחינו על פי חוק.
יעל דיין:
חה"כ אמנון רובינשטיין ואני דחינו את זה שלוש פעמים.
יעל דיין:
אתמול היתה ישיבת ממשלה, הנושא עלה בה ללא הצלחה.
יעל דיין:
ההחלטה התקבלה על ידי ראש הממשלה ברק, לא בהצבעה, למרות שדיברו שם, גם הנשים וגם אחרים, והרבה דיברו בעד החלת הרציפות.
יעל דיין:
ההחלטה שהתקבלה היתה שהממשלה מבקשת מאיתנו לדחות את זה עוד פעם לשבועיים, ואם לא נגיע להסכמה עם ש"ס למעשה, אז הממשלה תתנגד.
לימור לבנת:
למה השרה איציק לא יכלה לדרוש שיביאו את זה להצבעה בממשלה?
יעל דיין:
ביקשו שבועיים, ואני מניחה שאחרי כן זה יגיע.
יעל דיין:
ש"ס נוקטת כאן עמדה, למרות הצעת הפישור הלא תאומן שלי.
יעל דיין:
יש שני סעיפים בעייתיים.
יעל דיין:
אחד מהם, וחלק מהנוכחות כאן היו שותפות לזה, אומר שלאישה יש זכות מוחלטת על גופה, כולל בעניין ההפלות.
יעל דיין:
אני לא רואה בזה נושא דתי אלא חברתי, אבל את זה הסכמנו או להוריד, או להגביל, או לדון ולהגיע לניסוח בהסכמה.
יעל דיין:
הנושא השני קשור בזכותה של כל אישה להנשא בארץ.
יעל דיין:
אם היא יכולה להנשא דרך הרבנות, כלומר שהיא יהודיה כשרה שנישאת ליהודי, או גיורת, אז החוק הזה לא חל עליה.
יעל דיין:
זה חל לגבי נשים שאינן יהודיות, שתסענה לקפריסין.
יעל דיין:
המדינה מכירה בנישואין האלה.
יעל דיין:
אנחנו רוצים לאפשר את הזכות הפשוטה של אישה לא לנסוע לקפריסין, אלא להתחתן בארצה.
לימור לבנת:
זה לא הסעיף הכי חשוב בעיניי.
יעל דיין:
אני הצעתי להקפיא את שני הדברים האלה, כי החלק החשוב בחוק הזה הוא הגדרת השיוויון.
יעל דיין:
האמת היא שיהדות התורה כתבה לי פשוט: אנחנו מתנגדים לעיקרון השיוויון בין נשים וגברים שעומד מאחורי החוק - אבל את זה אהוד ברק לא יכול להגיד.
יעל דיין:
יהדות התורה תגיש על זה אי-אמון.
יעל דיין:
אני אבקש מכם להצביע אמון בחוק.
יעל דיין:
למרות ההצעה שמורידים את שני הסעיפים האלה, רוב החוק הוא ייצוג הולם בכל התחומים.
אפרת ישראלי:
האם רוב השרים בממשלה יודעים בדיוק במה מדובר, או צריך לכתוב להם הסבר?
יעל דיין:
הם מוצפים בהסברים ממני, כולל ההצעה שלי.
יעל דיין:
יש להם הצעה כתובה בשמי ובשם חה"כ רובינשטיין, שאחרי החלת הרציפות, חה"כ רובינשטיין ואני מתחייבים לא לחוקק אף סעיף שיש בו התנגדות להסכמים הקואליציונייים על שמירת הסטטוס-קוו.
יעל דיין:
הצענו ספציפית להוריד את שני הסעיפים האלה.
יעל דיין:
האמת היא שש"ס כאן הולכת על כל הקופה, ואני מוכרחה לומר שחלק מזה הוא אישית עליי.
לימור לבנת:
מה עמדת שר המשפטים?
יעל דיין:
עמדת שר המשפטים להחיל רציפות, ולקבל את ההבטחה של חה"כ רובינשטיין ושלי.
לימור לבנת:
ישנן שתי שרות בממשלה.
לימור לבנת:
צריך לפנות קודם כל אליהן, ואל שר המשפטים, ואל השר בן עמי, ובוודאי גם השר שריד יסכים, ואחרים.
לימור לבנת:
אני מעריכה שבמקום לכתוב מזכרים, צריך שאלה שקרובים לשרים ירימו טלפונים לחמישה-שישה שרים האלה, שהם כבר ידרשו הצבעה, והם כבר לא יאפשרו לברק להעביר את זה הלאה.
יעל דיין:
אני אודיע לכם את תוצאות ההידברות שתהיה בשבוע הבא.
יעל דיין:
בינתיים הם לא מקבלים את ההצעה שלי, ואם הם לא יקבלו אותה, אני אדרוש הצבעה בממשלה.
יעל דיין:
מצידי שיתנו להם חופש הצבעה, אבל לא ייתכן שנהיה בני ערובה.
סימה טמיר:
חה"כ דיין, אם אפשר להודיע לנו כמה ימים קודם, כדי שאנחנו נוכל לטלפן לשרים ללחוץ, אחרת אנחנו לא יודעים.
יעל דיין:
בכל אופן, צפו בשבוע הבא לתוצאות ההדברות ולשיחה לקראת ישיבת הממשלה בעוד שבועיים.
יעל דיין:
אני רוצה בזאת להודות מאוד ליו"ר הכנסת.
יעל דיין:
פניתי אליו בשם הוועדה, וקיבלתי אישור ממנו להסעה.
יעל דיין:
זה התבטא כבר בלוויה של שני לוינגר זכרה לברכה.
יעל דיין:
בכל מקרה של רצח נשים, הוועדה תשלח נציגות ללוויה.
יעל דיין:
אני מקווה שלא יהיו עוד הזדמנויות כאלה.
יעל דיין:
אנחנו מקיימים את יום המאבק הבינלאומי באלימות ביום שלישי, 23.
יעל דיין:
11.99 באולם ההרצאות.
יעל דיין:
ההתכנסות הפעם היא סביב הנושא של אונס.
יעל דיין:
אנחנו נמקד את זה סביב נושא שיש לו גם עומק והיבטים חברתיים ומשפחתיים עמוקים, כל הנושא של גילוי עריות.
יעל דיין:
אם מדברים כבר על מעמד האישה, אז אולי מכל האלימויות, נושא האונס הוא הכי אופייני לסוג הדברים שמאפיינים את תפיסת האישה כקניין, האישה כמותרת.
יעל דיין:
אנחנו נעשה דיון שישתתפו בו גם אנשי מדע, גם ארגונים וגם משפטנים, על הענישה על אונס, על שורשים מקראיים, וכן הלאה, ובנושא חקיקה ושפיטה.
יעל דיין:
יו"ר הכנסת יהיה נוכח, וגם רעיית הנשיא הגב' ראומה ויצמן תשתתף ותפתח.
יעל דיין:
אני מקוה שהנוכחות תהיה רצינית.
יעל דיין:
באותו יום אחר הצהריים אנחנו נקיים דיון במליאה על אלימות, ואם יתאפשר, נעלה מספר חוקים הקשורים באלימות.
יעל דיין:
ביקשנו לרכז אותם ולהעלות אותם לחקיקה, בעיקר טרומית, בתאריך הזה.
יעל דיין:
אנחנו עוברים למחקר ולנושאו.
יעל דיין:
אני היחידה בין חברות הכנסת שהיתה לי ההזדמנות לעבור עליו.
יעל דיין:
אנחנו נשמע את עיקרי המחקר, שהוא כמובן עוד אחד מהספרים החשובים שצריכים להיות מוכנים לדפדוף.
יעל דיין:
בין הנושאים שאנחנו עוסקים בהם, זה אחד הנושאים החשובים ביותר, ובוודאי המעודכנים שעומדים בפנינו.
יעל דיין:
אבקש מהגב' חדוה אלמוג לפתוח.
חדוה אלמוג:
אני שמחה על ההתייצבות של חברותיי מנעמ"ת, וגם של ארגונים אחרים.
חדוה אלמוג:
אני רוצה להתחיל בברכות.
חדוה אלמוג:
ראשית, תודה על ההזמנה לכנסת.
חדוה אלמוג:
אני רוצה להודות לשני אנשים.
חדוה אלמוג:
אחד זה המכון הישראלי למחקר כלכלי חברתי, שבראשו עומד ד"ר רובי נתנזון, ומי שעל ידו, שתמיד נמצאת בצל, והיא מהמובילות, הגב' הגר צמרת.
חדוה אלמוג:
תודה לשניכם ולצוות שלכם.
חדוה אלמוג:
בסך הכל אפשר להגיד שהמכון שלכם, לעומת כל אותם מחקרים שאתה שם מסד על מסד על מסד של נתונים, אני חושבת שהיום אפשר להוציא מהמחקר שלך הרבה מאוד תוצאות לוואי נוספות, לכל מיני ניתוחים נוספים, מה שבעצם גם נעמ"ת וגם גופים אחרים עושים איתך לאורך שנים, ואני מודה לך.
חדוה אלמוג:
שיחת הסיכום בהמשך תהיה גם להפיק לקחים וגם להמשיך הלאה.
חדוה אלמוג:
התודה השניה היא לקרן אברט, שאת הזכרת אותה, ובלעדיה זה לא היה יכול להיות.
חדוה אלמוג:
לגבי שיתוף הפעולה בין נעמ"ת ובוודאי בין ארגונים אחרים, יחד עם הקרן שדוחפת ומסייעת ועוזרת לנו לבצע את הדברים האלה - כי נגיע אחר כך לנושא של משאבים כספיים של ארגונים - אני חושבת שאין ספק שכאשר יש קרן כזאת שמאמינה בדרך ובנושא, היא בעצם מסייעת לנו לקדם נושאים ולהביא אותם לקידמת הדיון הציבורי.
חדוה אלמוג:
אני מודה כמובן גם לאפרת ישראלי, יו"ר האגף למעמד האישה, ולכל החברות האחרות שהיו שותפות, ואני מוכרחה לומר שהפעם, בניגוד לפעמים אחרות, ערכנו את המחקר כששיתפנו בזה את המערכת כולה, כדי להביא את זה מהשטח גם ברמה של השאלות של מה שמעניין אותנו, ושאחר כך זה גם יחזור בחזרה לעבודה.
חדוה אלמוג:
ניסינו לבדוק שלושה דברים.
חדוה אלמוג:
ככל שאני מדפדפת בתוך המחקר, ישנן פרשנויות אחרות שכל אחד מפרש, וכמו כן, יש פה הרבה מאוד דברים שאפשר ללמוד מהם לגבי המשך הדרך, לאיזו פעילות צריכים לעשות.
חדוה אלמוג:
ניסינו לבדוק את תפיסת האישה לגבי מעמדה, איך היא תופסת היום את מעמדה.
חדוה אלמוג:
שנית, ניסינו לבדוק את המיצוב של התנועה בציבור כיום.
חדוה אלמוג:
בהגדרה כוללת, אין ספק שהמחמאות במחקר על נושא ארגוני הנשים מעוררות הרבה מאוד תהיות ושאלות.
חדוה אלמוג:
כמובן שתקפו אותנו שכנראה הסקר מוזמן, ולכן התוצאות של נעמ"ת הכי טובות.
חדוה אלמוג:
אני רוצה להרגיע את כולם שהתוצאות לא טובות, לא לנעמ"ת ולא לכל ארגוני הנשים.
חדוה אלמוג:
לכאורה, היו הצעות גם להחביא את האינפורמציה הזאת, להגיד שנלך רק לעניין מעמד האישה, ולא לארגוני הנשים, אבל מכיוון שאני מעריכה שארגוני הנשים הם חלק חשוב מאוד בתוך הפסיפס שעוסק בנושא של מעמד האישה בחברה, צריך לשים את המראה מול הפנים, ולהחליט מה אנחנו רוצות לעשות הלאה עם עצמנו.
חדוה אלמוג:
אני חושבת שבשבילנו זה היה חשוב מאוד, וגם לארגונים האחרים זה כלי שהן יכולות להשתמש בו, וזה בחינם על חשבון נעמ"ת, קרן אברט, וד"ר נתנזון.
חדוה אלמוג:
הנושא השלישי, הוא שבעצם היוזמה בכלל למחקר באה מתוך תפיסה שאולי מסבירה את מה שאמרתי לפני שתי מילים, שבעצם איפה היום נעמ"ת עומדת, בסוגריים ארגוני הנשים.
חדוה אלמוג:
מה מקומם של ארגוני הנשים היום בתוך החברה שלנו, מה אנחנו צריכים לעשות, כדי לקחת את ארגוני הנשים ולהוביל אותם לתקופה החדשה, ומה שלא פחות חשוב הוא איזו תוכנית עבודה נעמ"ת צריכה להכין לשלוש השנים הקרובות.
חדוה אלמוג:
אנחנו אולי משחקות במשחק שהוא קצת שונה ממה שהחברה מתייחסת אלינו.
חדוה אלמוג:
נשים מצפות מאיתנו.
חדוה אלמוג:
לכן הלכנו למחקר מתוך תפיסה שזה יהיה בסיס לתוכנית העבודה של נעמ"ת בשנים הקרובות.
חדוה אלמוג:
זה תופס את כל הארגונים, ודווקא מתוך התפיסה של רצון ללכת ביחד, כל אחת תשמור על הייחוד שלה בסמכויות מסויימות, ויש הרבה מאוד נושאים שהיחד יכול לעשות הרבה יותר.
חדוה אלמוג:
בנקודת הזמן הזאת אני חושבת שיש הבנה בין ראשי הארגונים שרצו עבודה בשיתוף פעולה, עם חריקות פה ושם, אבל זה לגיטימי ובסדר, ובסופו של דבר יש חשיבות מאוד גדולה לשיתוף הזה.
חדוה אלמוג:
בנושא של תפיסת הנשים את עצמן, אני חושבת שחל פה מהפך בתפיסה לפי המחקר, ואני חושבת שמי שנמצא בשטח רואה אותו.
חדוה אלמוג:
התפיסה אומרת שהמהפיכה הפמיניסטית כבר מילאה את תפקידה, אנחנו בעצמנו מרגישות מודעות לערך של עצמנו, וברמה הרבה יותר גבוהה ממה שמצאנו במחקרים קודמים, וגם מההיכרויות שלנו.
חדוה אלמוג:
אנחנו רואות הרבה מאוד נשים מעורבות בתוך המערכות האלה.
חדוה אלמוג:
אפשר לומר שאין ספק שהתפיסה הזאת היא לא נחלת הכלל.
חדוה אלמוג:
יש הרבה מאוד רבדים בחברה שעדיין לא מבינים את הנושא של תפיסת שיוויון בין המינים.