GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רפי ערבות: בחמש השנים הראשונות טיפלנו בכל מה שקשור למחשבים.
רפי ערבות: אני חושב שהרעיון של אינטגרטור הוא רעיון טוב - שבכל בית ספר יש גורם אחד שמטפל בכל.
רפי ערבות: בהמשך הדרך, כדי לחסוך כסף, וזה באמת חסך כסף, פנו ליצרני מחשבים ואמרו "תתקינו את המחשבים"; פנו ליצרני תוכנות וקנו תוכנות.
רפי ערבות: בסופו של דבר אני חושב ששכרם יצא בהפסדם, אבל אני לא אמור להגיד את זה.
ישראל אשר: אתם נקראתם לעשות את ההתקנות הראשונות של מחשבים.
ישראל אשר: באיזה שנה זה היה?
רפי ערבות: בסוף 1996.
ישראל אשר: האם נעשה שדרוג של אותם מחשבים שהותקנו ב-1996?
רפי ערבות: אנחנו לא עשינו, אבל בוודאי שאי אפשר שבע שנים להשתמש באותם מחשבים, אז אני מניח שהם עשו שדרוג.
רפי ערבות: אבל ההתייחסות של משרד החינוך ושל מפעל הפיס - יש גם מאבקי כוחות, מלחמות בין מפעל הפיס שעושה את השלב הראשון ורוצה לשלוט בדברים, לא רוצה שאנשים ממשרד החינוך ישתלטו לו על הכספים; אנשי משרד החינוך רוצים לראות תקציב שהם ישתמשו בו.
רפי ערבות: לכן לפעמים דברים נופלים בין הכיסאות.
ישראל אשר: מפעל הפיס בא בטענות ליפה ויגוצקי, למה כשהיא הגישה את התוכנית מח"ר 98 היא לא דאגה מראש לתקציב של שדרוג, כי המחשב שנמצא שם חמש שנים הוא כבר כל כך מיושן שהתוכנות שהם קונים היום כבר לא עובדות על המחשבים האלה.
ישראל אשר: חלק גדול מזה שהמחשבים עומדים בבתי-הספר ללא שימוש, זה בגלל שאין תקציב לשדרוג.
רפי ערבות: לא רק זה.
רפי ערבות: בתקופה ההיא, בפרוייקט ההוא, בחמש השנים הראשונות של אשכולות הפיס התקציב לתכנים לא היה מספיק.
רפי ערבות: הרי בסך הכל מחשב הוא פלטפורמה, וכדי שהוא ישרת את התלמידים צריך למלא אותו בתוכן, בתוכנות.
רפי ערבות: ועדת הררי קבעה שמדעים זה תחום שהוא בסיסי ואם מדינת ישראל רוצה לראות את עצמה בעוד עשרים שנה במקום מסוים, היא צריכה שאחוז מסוים מהתלמידים יהיו עם הצלחות מסוימות וידע מסוים בתחום המדעים.
רפי ערבות: כך גם בתחום הטכנולוגיה.
רפי ערבות: אז אם מישהו חושב שהשקעה במחשבים מביאה ידע במדעים, הוא טועה מהיסוד.
רפי ערבות: לכן בשלב הראשון הושקע, חוץ מאשר בפלטפורמת המחשבים, סדר גודל של 350-400 דולר לכל עמדת מחשב לתכנים, לא משנה ממי באו התכנים, הם באו מכל מיני זכיינים אבל אלה תכנים שמשרד החינוך אישר אותם.
רפי ערבות: משרד התכנים שאמון על התכנים עשה בדיקה ואמר: את זה ואת זה אני מאשר, ואפשר היה לקנות "סל תוכנות".
רפי ערבות: ברגע ששמו סל תוכנות בסכום של 350-400 דולר, שבזמנו היה מאוד משמעותי, היה מה ללמוד.
רפי ערבות: היום, עם הקיצוצים, קיצצו - אי אפשר בלי בתים, אי אפשר בלי מחשבים ובלי רשתות, אז קיצצו בתכנים.
רפי ערבות: היום התקציב לתכנים הוא פחות מ-100 דולר, מתוך זה הולכים בין 40 ל-50 דולר למייקרוסופט ולכל מיני מערכות הפעלה שגם בלעדיהן אפשר.
רפי ערבות: כך שהתוכן האמיתי הוא בסדר גודל של 30-35 דולר לעמדת מחשב, וזה מעט מאוד.
רפי ערבות: אם מסתכלים על ההשקעה הכוללת, זה משהו לא פרופורציונלי, זאת טעות מחשבתית של אנשים שלא מסתכלים על המטרה, רואים כלי מהודר ויפה שלא תמיד אפשר לעשות איתו שימוש.
מל פולישוק-בלוך: אתה יודע מה קורה היום באוניברסיטאות?
מל פולישוק-בלוך: אותו רעיון.
מל פולישוק-בלוך: קיבלו תרומות לבניית היכלות פאר ואין מחקרים, אין תכנים, אין מעבדות ואין כלום.
רפי ערבות: יש לנו ציוד לכל האוניברסיטאות והמכללות שמתעסקות בלימודי טכנולוגיה במדינת ישראל.
רפי ערבות: ישבתי בזמנו עם סמנכ"ל הכספים באוניברסיטת תל אביב.
רפי ערבות: הוא אמר לי: לבנות בניינים אין לנו בעיה, הבעיה היא אחרי כן לקנות ניירות טואלט לשירותים.
מל פולישוק-בלוך: אבל יודעים את זה, אז צריך לעשות משהו אחר.
רפי ערבות: זה המצב.
רפי ערבות: הלקוחות שלנו כולם באים מתחום החינוך בישראל, מרמה של גני ילדים, בתי-ספר יסודיים, חטיבות ביניים, בתי-ספר תיכוניים, קולג'ים, מכללות, אוניברסיטאות.
רפי ערבות: יש לנו גם קצת מכוני מחקר.
רפי ערבות: יש חברת בת שלנו, בבעלות מלאה, שעוסקת בתוכנות להדרכות, בעיקר לתלמידים בבית-ספר יסודי וקצת לחטיבות ביניים.
רפי ערבות: יש לנו ערכות אינטרנט, שאפשר ליצור קהילות בין הורים, תלמידים ומורים דרך האינטרנט ולבנות פלטפורמות משותפות שכל הפורומים האלה מחוברים אליהן.
רפי ערבות: יש פרוייקט של "מחשב לכל ילד", שזה פרוייקט של משרד ראש הממשלה.
רפי ערבות: החברה הזאת מעורבת בזה, היא עושה שם הדרכה לילדים ולמשפחות של הילדים.
רפי ערבות: סיפקנו כ-12 אלף מחשבים.
רפי ערבות: יש פרוייקט של "נאמני מחשב" שאלה ילדים שיש להם איזשהו ידע במערכות מחשב והם עושים פעולות אחזקה של מחשבים ב-80 בתי-ספר.
רפי ערבות: פה אנחנו הדרכנו, לכל בית-ספר יש 1,000 שעות, במגוון שונה של נושאים.
רפי ערבות: יש לנו הדרכות גם בגני ילדים.
מל פולישוק-בלוך: ישראל, הם משלימים אתכם או שהם מתחרים שלכם?
מל פולישוק-בלוך: איך אתה מסתכל על זה?
ישראל אשר: בניגוד אלינו, החברה של רפי הרבה יותר מעורבת בשוק המקומי, אבל בכל זאת שימי לב למספרים שהוא נתן, השנה הזאת השוק המקומי לא נתן להם אפילו 10% מהמחזור.
רפי ערבות: יש ירידה מאוד קשה בשוק הישראלי.
רפי ערבות: כשהיינו מעורבים בפרוייקט מפעל הפיס ופרוייקט מח"ר 98, מכרנו ב-8 מיליון דולר במדינת ישראל.
רפי ערבות: היום אנחנו מוכרים כאן בסביבות 2 מיליון דולר וכל הזמן זה יורד.
רפי ערבות: (רואים מצגת על חברת אינטליטק)
רפי ערבות: זאת הצגה של חברת אינטליטק, אנחנו מציגים את קו המוצרים שלנו.
רפי ערבות: כפי שאמרתי, אנחנו מוכרים ברחבי העולם אף על פי שבמדינת ישראל אנחנו מוכרים כבר 22 שנה.
רפי ערבות: אנחנו נמצאים בהרבה מאוד בתי-ספר ובגני ילדים.
רפי ערבות: יש לנו תווי מוצר בעיקר בנושאים טכנולוגיים.
רפי ערבות: אלה מכונות עיבוד שבבים, קנינו חברה אמריקאית בארצות ברית, קנינו את קו המוצרים שלה והם מיוצרים בארצות הברית.
רפי ערבות: פה יש מוצרים של בקרה.
רפי ערבות: התחום הכי החזק שלנו הוא בנושא של תוכנות סימולציה שמוכשרות לעבוד עם מערכות - לא רק עם הברזלים אלא ברשתות כיתתיות, דרך האינטרנט, דבר שהוא מאוד חזק מבחינת הורדת עלויות.
רפי ערבות: אי אפשר עם ברזלים לשרוד מול המשרד החוץ - טייוואן ומקומות שמייצרים בהם מאוד בזול.
רפי ערבות: מכרנו בעולם סדר גודל של יותר מ-15 אלף רובוטים, 12 אלף מערכות CNC ברחבי העולם במדינות שונות.
רפי ערבות: כלומר, הפריסה היא מאוד רחבה.
רפי ערבות: אלה מערכות ה-Cim שישראל דיבר עליהן, שיש לנו שיתוף פעולה עם דגם.
רפי ערבות: המערכות האלה הן יחסית מסובכות, זה ענף שעיסוקו בצורה יחסית מתמשכת לאורך הזמן וזה גם יוצר קשר עם הלקוח לאורך זמן.
רפי ערבות: כאן אפשר ללמוד כל מיני טכנולוגיות ייצור - יותר טכנולוגי, פחות ברזלים, יותר שכל.
רפי ערבות: זאת גם הדרך היחידה להתחרות בעולם.
רפי ערבות: מאוד קשה כאן לייצר ברזלים בצורה אקונומית עם השכר הישראלי ועלות השטחים הישראלית.
רפי ערבות: אם אנחנו לא באים עם תגליות, אין לנו כושר תחרות.
רפי ערבות: כאן רואים מישהו בונה Cim מהבית שלו, הוא בונה מקומפוננט, מריץ את זה.
מל פולישוק-בלוך: זה לא מסובך מדי ללמוד את זה מהבית?
רפי ערבות: זאת שאלה מצוינת.
רפי ערבות: לפני כשמונה שנים כל הנושא של E-learning היה להיט, זה אחר כך התחיל עם בועת ההייטק, הרבה חברות גייסו כסף.
רפי ערבות: בזמנו אמרו "לא יהיו יותר בתי-ספר, כל הבניינים ייהרסו, יעשו חוות שרתים, לכל בית-ספר יהיה שרת והתלמידים ילמדו מהבית", אבל זה משהו שלא מחזיק מים ולא יהיה דבר כזה.
רפי ערבות: אין E-learning נטו.
רפי ערבות: היום יש מושג שנקרא blended learning, לימוד מעורב.
רפי ערבות: ברור שבלי הלימוד הפרונטלי בכיתה לא ניתן ללמד.
רפי ערבות: למורה יש ערך מוסף חוץ מאשר להעביר אינפורמציה, באינטרנט אפשר להעביר אינפורמציה אבל לא תמיד אפשר ללמד.
רפי ערבות: ברור שצריך לימוד פרונטלי ומורה, חלק מהאינפורמציה אפשר לקבל דרך האינטרנט ואז עושים תערובת שמחברת גם את זה וגם את זה.
רפי ערבות: חלק מהזמן באמת אפשר ללמוד מהבית.
מל פולישוק-בלוך: אבל מה שראינו פה, כל הרובוטיקה והטכנולוגיה, מה שאתה עכשיו הראית, נראה לי שצריך הדרכה צמודה.
ישראל אשר: יש להבחין בין החלק הפרקטי המעשי במעבדה לבין החלק התיאורטי.
ישראל אשר: רפי אומר שאת החלק התיאורטי ניתן בהחלט ללמוד, את חלקו לפחות, דרך האינטרנט, במקום שתבואי לשמוע הרצאה פרונטלית.
מל פולישוק-בלוך: את זה אני מבינה, אבל גם בזה עדיין יש לי ספק.
מל פולישוק-בלוך: אבל אני מדברת על כל מה שראינו פה למטה.
ישראל אשר: לזה אין תחליף.
ישראל אשר: MIT שזאת האוניברסיטה הטכנולוגית הכי מפוארת בארצות הברית הוציאה את מרבית הקורסים שלה לאינטרנט בלי חיוב בתשלום.
ישראל אשר: היא היכתה את העולם בתדהמה - איך לוקחים נכס כזה אדיר, שמים אותו ללא תשלום באינטרנט.
ישראל אשר: את יכולה היום לקחת של MIT דרך האינטרנט.
ישראל אשר: איפה קבור הכלב?
ישראל אשר: בשביל לקבל תעודה את צריכה כן לבוא לשם לכמה קורסים.
ישראל אשר: דבר שני, בנושאים טכנולוגיים את צריכה לבוא למעבדה.
ישראל אשר: זה כן גרם לכך שבאותן התשתיות הם יכולים כמעט להכפיל את כמות הסטודנטים, פה קבור הכלב, לכן הם עשו את זה.
רפי ערבות: השקעה ב-E-learning מגדילה את מספר התלמידים.
רפי ערבות: לכן אוניברסיטאות עושות אותו, כי אפשר להביא יותר סטודנטים בפחות השקעה תשתיתית.
רפי ערבות: גם אם את הבניין תורמים, עדיין יש השקעות מאוד גדולות מסביב לקירות וללבנים ולאחזקה.
ישראל אשר: תשאלי את רפי מתי משרד החינוך התייעץ איתו פעם כשתיכננו איזשהו פרוייקט, למשל מח"ר 98 או מפעל הפיס.
ישראל אשר: למה לא התייעצו עם התעשייה?
ישראל אשר: הם תיכננו את זה שם במגדל שן ואחר כך הקימו מה שהקימו ועשו את כל השגיאות האפשרויות.
ישראל אשר: כמה ניסיון מצטבר יש אצלם ואצלנו של פרוייקטים שעשינו בחו"ל, וזה לא בא לידי ביטוי.
רפי ערבות: אנחנו הלכנו מיוזמתנו.
רפי ערבות: למשרד החינוך יש פונקציה של מדען ראשי.
מל פולישוק-בלוך: היה, הוא התפטר.
מל פולישוק-בלוך: מעניין למה.
רפי ערבות: הפונקציה הזאת היא שונה מהמדען הראשי במשרד התמ"ת.
רפי ערבות: אנחנו באנו בהצעה לפני שלוש שנים, אמרנו לו: כמו שיש במשרד התמ"ת, תיקח תקציב ממשרד החינוך, יש חברות יפות במדינת ישראל, תשקיע בחברות האלה לטובת תלמידי ישראל.
רפי ערבות: תגיד מה התכנים שאתה צריך, תגיד מה המוצרים שאתה צריך, תגיד: מי שעומד בקריטריונים האלה והאלה אני מוכן לתמוך בו בפיתוח.
רפי ערבות: לא לממן, רק לתמוך.
רפי ערבות: ואז יהיה גם פיתוח בתחום של הדרכה.
רפי ערבות: הרעיון מצא חן, שלומית עמיחי בדיוק הפכה להיות מנכ"לית.
דוברת: זאת התוכנית של זמירה מברך, המדענית הקודמת.
רפי ערבות: שלומית היתה ספונסורית של זה, אחר כך היא הפכה להיות מנכ"לית והיה אולי בכוחה לעשות את זה, ומזה יצא לא כלום, ממש לא כלום.
רפי ערבות: חבל.
רפי ערבות: יש כאן תעשיות בתחום הזה, ובחיבור בין הלקוחות במדינת ישראל, שזה התלמידים, לבין התעשייה הזאת דרך משרד החינוך אפשר לעשות דברים נהדרים.
ישראל אשר: לתעשייה הזאת בסך הכל יש מחזור של 100 מיליון דולר לשנה, זה לא דבר שהוא בחיתולים.
ישראל אשר: רפי, תודה רבה.
ישראל אשר: חברה שנייה שביקשנו שיציגו בפנייך היא חברת Edusoft.
ישראל אשר: חברת Edusoft מתמחה בפיתוח ושיווק בין-לאומי של לומדות, כאשר אוניית הדגל שלהם זאת לומדה בנושא אנגלית.
ישראל אשר: יש להם הלומדה הכי רחבה והכי נמכרת בעולם ללימוד השפה האנגלית.
ישראל אשר: הושקע בפיתוח הזה דרך קרן ברגמן - כשהיא יצאה לשוק, לפני כמה שנים - למעלה מ-3 מיליון שקל.
ישראל אשר: בזמנו של ידידנו פרופ' אמנון רובינשטיין כשר החינוך - Edusoft היתה פעם חברת בת שלנו - פתחנו את המעבדה הממוחשבת הראשונה בגימנסיה הרצליה ללימוד השפה האנגלית.
ישראל אשר: פרופ' רובינשטיין היה אורח הכבוד, ואחד הרעיונות היה שמדינת ישראל תאמץ את הנושא של לימוד השפה האנגלית בבתי-הספר דרך התוכנה המפוארת הזאת, שאחר זכתה להכרה בכל העולם.
ישראל אשר: אולם הנושא הזה, למרות שזה כל כך נחוץ, כי הנושא של האנגלית הוא חלק מהמדע והטכנולוגיה, ואני אוכל את זה יום-יום כשאני מקבל מהנדסאים וטכנאים בוגרים של הטכניון שלא מסוגלים לנסח מכתב אחד לחוץ-לארץ כמו בן-אדם, הוא צריך לכך מזכירה צמודה, זה ממש ביזיון.
ישראל אשר: יש פה לומדה יפהפייה, ותיכף תשמעו את סיפור ההצלחה הזה.
ישראל אשר: כדי להיכנס למערכת החינוך, הייתי צריך לעבור את ה-evaluation של משרד החינוך, שזאת חוליה שיושבת בחולון, שניים וחצי אנשים.
ישראל אשר: יש שם גברת אחת שממונה על הסיפור הזה, והם שולחים אליה תוכנה של 1,200 שעות לאנגלית, ואומרים לה: תבדקי.
ישראל אשר: היא מועסקת ברבע משרה, היא היתה צריכה לבדוק ולתת אישור.
ישראל אשר: אמרנו לה: בתעשייה מקובל לבדוק כמה קטעים מכל מקום, אז תבדקי.
ישראל אשר: היא אומרת: אבל אין לי מחשב בבית.
ישראל אשר: נתנו לה מחשב.
ישראל אשר: פה יושב צוות של ארבעים איש שפיתח את העסק הזה עם מורים לאנגלית, עם פרופסורים, ואיזה גברת אחת בחולון צריכה לעשות הערכה ולתת אישור על דבר שפותח על-ידי צוות שהוא פי כמה יותר טוב ממנה.
רפי הוידה: במקרה הזה, מי שצריך לעשות הערכה צריך להיות מעורב בפיתוח, לא בסוף אלא בהתחלה, ואז חוסכים את זה.
רפי ערבות: במשרד של המדען הראשי, התחום של חינוך כמעט ולא עומד בקריטריונים.
רפי ערבות: אולי התחום הראשון שהוא חשוב זה ה-innovation.
רפי הוידה: הייתי מעורב בעבר בדברים.
רפי הוידה: החוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה נעשו בו שינויים, בשנה שעברה תוקן החוק.
רפי הוידה: יש כללים חדשים ויש אחוזים חדשים.
רפי הוידה: הגישה היא שאין הכתבה לגבי הנושאים, אלא כל אחד מתחרה.
רפי הוידה: אם יש פרוייקטור, יש innovation, יש תוכנית עסקית והדבר הזה גם הולך לייצוא, מקבלים תמיכה ממשלתית של בין 20% ל-50%.
רפי ערבות: הבעיה שבתחום החינוך ה-innovation הוא פחות.
רפי ערבות: ברור שכשאתה בא מהתחום החינוכי, אתה עושה יותר תכנים ופחות innovation.
רפי ערבות: לכן אני חושב שאם היה מדען ראשי במשרד החינוך, הוא היה בונה קריטריונים אחרים.
רפי הוידה: אבל היום אין מדען ראשי, ואם היה גם התקציבים שלו היו מצומצמים, אז הוא עושה מחקרי evaluation.
רפי מורן: אני שמח להיות חלק מהחבורה של החברות שמפתחות.
רפי מורן: עיקר הפעילות שלנו היא לצערנו בחו"ל.
רפי מורן: אתן בכמה מילים את ההיסטוריה של חברתנו, את הפעילות העסקית של החברה.
רפי מורן: פחות מ-1% מהפעילות העסקית שלנו היא כאן בארץ, וזה לא בגלל שלא ניסינו, יש לנו הרבה מה לספר למה זה כך.
רפי מורן: מה אנחנו עושים למחייתנו?
רפי מורן: אנחנו מפתחים פיתוחים ומשווקים תוכנות בשלושה תחומים, נותנים פתרונות כוללים.
רפי מורן: התחום העיקרי שלנו, 70% מהביזנס שלנו, הוא תחום לימודי האנגלית.
רפי מורן: התחום השני הוא חינוך ילדים, שיפור מיומנויות אצל ילדים.
רפי מורן: בתחום הזה יש לנו שיתוף פעולה עם דגם מערכות דרך המולטיסנטר.
רפי מורן: התחום השלישי הוא הוראת המדעים, מתימטיקה, פיזיקה, כימיה.
רפי מורן: השיטה שבה שאנחנו עובדים ברחבי העולם היא בעיקר דרך מפיצים.
רפי מורן: יש לנו מפיצים ב-35 מדינות ברחבי העולם שהם עובדים ישירות מול הגופים המוסדיים שאליהם אנחנו פונים, שהם בעיקר אוניברסיטאות, בתי-ספר תיכוניים ו-ministries of education.
מל פולישוק-בלוך: הכל דרך משרדי החינוך?
רפי מורן: אנחנו מוכרים בשתי צורות.
רפי מורן: אחת, מכירה ישירה לאוניברסיטאות ובתי-ספר.
רפי מורן: השיטה השנייה, פנייה למשרדי החינוך באותן מדינות ומעורבות בפרוייקטים ממשלתיים.
ישראל אשר: מה שאני מציע, כדי שתחושי את זה - הערכות שלהם לאנגלית נמכרות לא רק במשרדי חינוך אלא גם בחנויות.
ישראל אשר: בצרפת כשאת נכנסת לחנות, את רואה את English discovery על המדף.
ישראל אשר: אז תבקשי שישלחו לארץ תוכנית אחת, תשימי את זה במחשב, ותראי איזה תענוג ללמוד אנגלית.
מל פולישוק-בלוך: זה מתאים לילד בגיל 6?
רפי מורן: בחברה שלנו יש תוכנות לכל הגילאים ולכל בתי-הספר, גם לאוניברסיטאות, קורסים מלאים ללימוד אנגלית, כפי שישראל אשר ציין, 1,200 שעות לימוד שזה למעשה לוקח את התלמיד מחטיבת הביניים עד סוף התיכון והאוניברסיטה.
ענת לוי: זה מותאם לבגרות שלנו?
רפי מורן: התוכנה מאושרת על-ידי משרד החינוך.
רפי מורן: יש לנו כמובן תוכנות גם לבתי-ספר פרטיים.
רפי מורן: זוהי סדרת מוצרי האנגלית שלנו, אנחנו מקימים ברחבי העולם מרכזי העשרה ללימוד אנגלית, זה לא רק מוצר, זה מה שאנחנו קוראים ה-language lab, מעבדה לשונית, שבתוך המעבדה הלשונית יש פינות למידה לתלמידים בעזרת המחשב, בהנחיית המורה שמשלב גם המחשב, גם סרטי וידיאו, גם מילונים, גם חומרי קריאה, פעילות אינטראקטיבית בתוך המעבדה הלשונית, כשהקונספט הפדגוגי מאחורי זה הוא מה שדיברתי קודם.
ישראל אשר: הקמנו במוסקבה ביחד 15 מרכזים כאלה על-ידי משרד העבודה של מוסקבה.
ישראל אשר: משרד העבודה של מוסקבה גובה 10 דולר, שזה הרבה כסף, בעבור שעתיים לימוד שם, וזה מצליח בצורה בלתי רגילה.
ישראל אשר: חוץ מזה, רפי, אל תשכח לציין ש"דגם" עד היום משרתת את Edusoft בכמה מדינות.
ישראל אשר: במספר מדינות נמכרה התוכנה של האנגלית כתוכנה לאומית, זאת אומרת national license.
ישראל אשר: אני הייתי מצפה שאחרי שזה פורסם, משרד החינוך תספק את זה לבתי-הספר כי זה היה מעלה בבת אחת את נושא האנגלית.
ישראל אשר: אבל זה לא כך.
רפי מורן: אני רק רוצה בשתי דקות לתת לכם טעימה קצרה על מה אנחנו מדברים.
רפי מורן: זאת התוכנה שלנו על גבי האינטרנט, website כדי ללמוד אנגלית.
רפי מורן: זה דף הבית שלה, בהתחלה הסטודנט יכול לקבל פרטים על המוצר, סיור במוצר, ואז הוא עושה בחינת התאמה לרמה שבה הוא נמצא.
רפי מורן: בהתאם לרמה הוא נכנס לקורסים.
ישראל אשר: זה מה שנקרא בשפה המקצועית Computer Network, שיש אפשרות לעקוב על-ידי המורה ועל-ידי מנהל בית-הספר.
ישראל אשר: אם יש רשת כוללת על-ידי משרד החינוך, אפשר לדעת מה הרמה של ידיעת האנגלית בכל אחד מבתי-הספר.
ישראל אשר: זה הגיע לרמת שכלול כזאת.
רפי מורן: מאחר שזמננו קצר, אני קצת מדלג, אבל זה משהו שחשוב לציין כאן.
רפי מורן: בסך-הכל העסקים שלנו בישראל הם פחות מ-1% מסך-הכל העסקים שלנו בעולם.
רפי מורן: הסיבות הן - אני אגיד במשפט אחד - אין פרוגרמה ממשלתית מכוונת בעיקר בכל הנושא של ההטמעה והכרת הערך של פטנט טכנולוגי מהסוג הזה כדי ליצור אפקטיביות בתוך מערכת החינוך.
ישראל אשר: אם פרופ' רובינשטיין היה נשאר להיות שר החינוך, הוא היה מאמץ את זה.
מל פולישוק-בלוך: הוא שם דגש גדול על אנגלית.
רפי ערבות: אני חושב שהבעיה היא שתקציב משרד החינוך כ-92% ממנו זה משכורות.
רפי ערבות: ברגע שבתקציב מסוים עושים קיצוץ של 2%, אי אפשר לשנות משכורות בפרק זמן של שבוע, ואז נשארים רק 8% שמושקעים בכל מיני השקעות שונות.
מל פולישוק-בלוך: אני לא חושבת שזה כל כך מעט.
רפי ערבות: אלה המספרים עד לפני שנתיים, אני לא יודע מה היה בשנה הקודמת.
רפי מורן: חדירה שלנו לשווקים ברחבי העולם - אנחנו חודרים לשוק האוניברסיטאות בעולם, בעיקר באסיה, חדירה של בין 40% ל-60% באוניברסיטאות בעולם.
רפי מורן: משתמשים בתוכנות העיקריות שלנו, בעיקר לימוד אנגלית.
מל פולישוק-בלוך: מה פירוש חדירה של 40%-60%?
מל פולישוק-בלוך: מתוך מה?
רפי מורן: מסך הכל האוניברסיטאות.
רפי מורן: למשל בקוריאה, היום סדר גודל של בין 60% ל-70% מהאוניברסיטאות בקוריאה משתמשות ב-English discovery כתוכנית העיקרית שלהם.
רפי מורן: ביפאן היום ב-English discovery on line החדירה אמנם יותר מועטה, אבל האוניברסיטה השנייה בחשיבותה ביפאן, האוניברסיטה של אוסקה, השלישית בחשיבותה ביפאן, האוניברסיטה של נגסאקי, משתמשות ב-English discovery.
מל פולישוק-בלוך: איך אתם לא עושים רעש, תקשורתי לפחות, סביב העניין הזה פה בארץ?
ישראל אשר: עשינו, אבל משרד החינוך לא קורא עיתונים.
ישראל אשר: ..
דובר: יש הרי מפקח על לימוד השפה האנגלית.
רפי מורן: בכל כנס אנחנו מציגים, מראים.
רפי מורן: בתאילנד - 60% מהאוניברסיטאות בתאילנד משתמשות ב-English discovery.
ישראל אשר: תציין את ארצות הברית.
רפי מורן: בארצות הברית יש לנו מעורבות עמוקה.
מל פולישוק-בלוך: באלו היקפים מדובר בארצות הברית?
רפי מורן: אנחנו מדברים על סדר גודל של עשרות מיליוני דולרים מכירות בשנה.
מל פולישוק-בלוך: כמה עולה ערכה כזאת?
רפי מורן: באון-ליין מחיר לתלמיד לשנה זה 12 דולר, 60 שקלים.
מל פולישוק-בלוך: אבל יעשו עכשיו ארוחות בחינם לילדים, ואז יפתרו את כל הבעיות.
ישראל אשר: כשזה יצא לשוק עשינו ניסוי בגימנסיה הרצליה.
ישראל אשר: לקחנו שתי כיתות שלמדו אנגלית באמצעות Discovery, שלוש כיתות שלא ניגשו למעבדת אנגלית.
ישראל אשר: עשינו את הניסוי הזה במשך שנת לימודים שלמה, והמסקנה היתה שהיעילות של הלימוד הזה גבוהה ב-40%.
ישראל אשר: זאת אומרת, שהתלמידים קלטו אנגלית ברמה של 40% יותר גבוהה מאלה שלא למדו באמצעות המערכת הזאת.
ישראל אשר: תארי לעצמך איזו אפקטיביות יש לנושא הזה.
ישראל אשר: עשינו המון מאמצים להחדיר את זה כאן כתוכנית של משרד החינוך, וזה לא הצליח.
רפי מורן: יש כאן רשימה חלקית של משרדי חינוך ברחבי העולם שאימצו את התוכנה, לא בגלל יופי העיניים שלנו אלא בגלל מה שישראל אומר - כי בוצעו המחקרים והתוכנה היא אכן אפקטיבית ומגבירה את יעילות הלימוד של השפה.
רפי מורן: למשל, ספרד, קולומביה, פורטוריקו, בוליביה, קוסטריקה, ברזיל, פורטוגל, ויש עוד רשימה ארוכה של משרדי חינוך שהתקשרו איתנו ועשינו שם פרוייקטים.
ישראל אשר: אנגלית היא בין השפות המדוברות ביותר בעולם, והשוק הוא בלתי נדלה.
רפי ערבות: החינוך במדינת ישראל ירד ברמתו מלפני עשרים שנה.
רפי ערבות: אם בזמנו היו באים מחוץ לארץ כדי לראות דוגמאות במדינת ישראל בכמה תחומים של מדע, היום הרמה מאוד נמוכה יחסית לעולם.
רפי ערבות: לתקן דבר כזה זה עניין של דור.
רפי ערבות: זה לא שממשלה תתחלף ושר חינוך יעשה משהו.
רפי ערבות: זה נזק שלוקח לפחות עשר שנים לתקן אותו.
ישראל אשר: כשמגיעות הנה משלחות - כמה שהן באות - אני מראה להן מה שאנחנו עושים והם רוצים גם איך משתמשים בזה בבית-ספר.
ישראל אשר: אני מוכרח להגיד לך שאני מתבייש להביא אותם לבתי-ספר.
ישראל אשר: לבתי-הספר יש ציוד מיושן שלא חודש מי יודע כמה זמן, זה ממש קטסטרופה.
ישראל אשר: תשמעי את הבכי, הרי היו אצלך אורט ועמל וסיפרו מה רמת התקציבים שהם מקבלים.
דב ברוקר: אני אציג לכם את הפתרונות של החברה שלנו.
דב ברוקר: מתוך ארבע חברות, שלוש חברות נמצאות בבניין הזה ממש.
ישראל אשר: יש שטחים לעוד כמה חברות.
דב ברוקר: אני אעשה את זה בקיצור כי אתם ממהרים.
דב ברוקר: פורייה מערכות היא חברה שנולדה לפני שבע שנים, מ-1996 אנחנו מוכרים מערכות שמטרתן לאפשר לימוד מדעים בצורה הרבה יותר פשוטה, מערכות שיושבות במעבדת מדעים.
דב ברוקר: הן מאפשרות להחליף את הניסוי הידני שהיינו עושים פעם עם נייר מילימטרי למערכות שאוספות נתונים באופן אוטומטי ומנתחות אותם.
דב ברוקר: אנחנו כשלושים איש עם משרדים בארץ, זה המשרד הראשי, ועוד שלושה משרדים בארצות הברית.
דב ברוקר: אנחנו מוכרים כרגע ביותר מ-40 מדינות.
דב ברוקר: אנחנו דווקא מוכרים בסביבות 7% מהמוצרים שלנו בישראל, זה חובה לבגרות בכימיה ופיזיקה.
דב ברוקר: בפיזיקה זה כבר שנים, בכימיה זה משהו חדש.
דב ברוקר: הרעיון המרכזי הוא לתת פתרון ללימוד מדעים בארץ, שדרך אגב הולך ומצומצם, לא נמצא בעלייה.
דב ברוקר: אני לא יודע אם הוא בירידה, אבל הוא לא נמצא בעלייה בניגוד למקומות אחרים בעולם.
דב ברוקר: מוצר שלנו למעבדה הוא כמו מחשבון למתימטיקה.
דב ברוקר: המטרה היא לשבת במעבדה ובכל ניסוי מדעי - מדידת טמפרטורה, מרחק, חומצות - כל הדברים האלה שהיו עושים פעם עם הנייר המילימטרי, לעשות עם המוצרים שלנו.
ישראל אשר: אם את זוכרת, היו פעם מעבדות לפיזיקה וכימיה סופר יקרות.
ישראל אשר: פה באה המצאה שאוספת את הנתונים של הניסוי, מאחסנת אותם בפנים ומעבירה אותם למחשב.
ישראל אשר: זאת היתה מהפכה שלמה, בצורה כזאת אפשר לעשות ניסויים הרבה יותר משוכללים ובעשירית הכסף.
ישראל אשר: מכאן התחילה המהפכה.
ישראל אשר: היום אפשר לקנות מעבדה לכימיה ולפיזיקה בעשירית המחיר מאשר פעם ולעשות איתה פי שניים.
דב ברוקר: הרעיון הוא באמת ביצוע מחקרים.
דב ברוקר: במיוחד בעיקר בארצות הברית חושבים שהבנה מדעית כרוכה בעשייה מדעית.
דב ברוקר: מה שאתה שומע, אתה שוכח.
דב ברוקר: מה שאתה רואה, אתה זוכר.
דב ברוקר: מה שאתה עושה, אתה מבין.
דב ברוקר: היום משרדי חינוך בכל העולם, ברגע שהם מקבלים תקציב לטכנולוגיה מהבנק העולמי, מהבנק האירופי - אנחנו עושים הרבה מאוד מחקרים עם הבנק הלאומי - הם מציידים בתי ספר במחשבים ובמערכות כאלה, דברים שמאפשרים לעשות עבודה מדעית, התנסות עצמית בצורה ממוחשבת ולא מייגעת.
דב ברוקר: זה למעשה מה שאנחנו עושים.
דב ברוקר: הבאתי רק דוגמא קטנה - זאת מערכת שלנו, זה אוגר נתונים קטן שבפנים יש לו חיישנית, הוא נמכר לבתי ספר יסודיים בכל העולם, סדר גודל של עשרות אלפי יחידות בעולם.
דב ברוקר: בארץ מכרנו מהמוצר הזה אפס, אין דרישה בבית ספר יסודי בכלל לעיסוק מדעי.
מיכאל מלכיאור: אני פותח את ישיבת הוועדה היום.
מיכאל מלכיאור: מאחר והישיבה משודרת בערוץ 33, אני מבקש מאוד מכל דובר לדבר לתוך המיקרופון, אחרת לא ישמעו את דבריו בשידור.
מיכאל מלכיאור: מאחר ואני יודע שכל בית ישראל מתעניין מאוד בנושא המדובר היום, חבל שלא ישמעו.
מיכאל מלכיאור: אני מודה לכם מראש על ההתחשבות הזאת.
מיכאל מלכיאור: בנוסף, אני מתנצל בשמה של יושבת ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, שחלתה ולא הרגישה טוב בלילה.
מיכאל מלכיאור: היא התקשרה אליי מוקדם בבוקר וביקשה שאנהל לבד את הישיבה המשותפת בשם שתי הוועדות – ועדת המדע והטכנולוגיה והוועדה לזכויות הילד.
מיכאל מלכיאור: מבחינתי, הישיבה היום מעניינת במיוחד כי זהו תחום שאני לא יודע עליו שום דבר, וטוב ללמוד.
מיכאל מלכיאור: חלק ממטרת הישיבה הזאת היא להכיר את הטכנולוגיות החדישות ביותר שיכולות לעזור לילדים עם צרכים מיוחדים במדינת ישראל.
מיכאל מלכיאור: מטרה נוספת היא ליצור קשרים בין האנשים שיושבים סביב השולחן הזה, שבכוחם לנצל הרבה יותר טוב את הפוטנציאל החדש הגלום בפיתוח הדברים שנראה.
מיכאל מלכיאור: בנוסף, אני מקווה שכוועדות נוכל להמליץ ואף לכפות על מערכות שונות – ובעיקר מערכת החינוך, כמובן – לאמץ ביתר שאת את השיטות עליהן נשמע בהמשך.
מיכאל מלכיאור: ברשותכם וברשות חבר הכנסת דהן, נשמע קודם מספר מצגות העוסקות בדברים החשובים ביותר שפותחו בתחום הזה.
מיכאל מלכיאור: נתחיל עם גב' אסנת ארבל, מרפאה בעיסוק מהיחידה לטכנולוגיה שיקומית בבית החולים אלי"ן.
מיכאל מלכיאור: יש לי חולשה מיוחדת למרפאות בעיסוק – אני נשוי למרפאה בעיסוק, ואני מכיר את חשיבותה של העבודה.
אסנת ארבל: תודה רבה.
אסנת ארבל: שמי אסנת והגעתי לכאן היום עם נעמי גפן ואורית אבנר מהיחידה לטכנולוגיה שיקומית בבית החולים אלי"ן.
אסנת ארבל: זהו בית חולים שיקומי לילדים בירושלים, והוא נותן מענה וטיפולים רפואיים ופרה-רפואיים לילדים רבים שמאושפזים בו ולילדים רבים מהקהילה שמגיעים לטיפולים.
אסנת ארבל: אחד הטיפולים הניתנים בבית החולים הוא טיפולי היחידה לטכנולוגיה שיקומית, העוסקת בהתאמה של אביזרי מחשב, חומרה ותוכנה לילדים עם צרכים מיוחדים.
אסנת ארבל: מגיעים אלינו ילדים, שכשרואים אותם ברחוב לא מעלים על הדעת שהם מחוברים למחשב ונתרמים מהעבודה במחשב.
אסנת ארבל: ובכל זאת, בעזרת פיתוחים טכנולוגיים רבים, ניתנת היום אפשרות לילדים בכל מיני מצבים להתנסות בעבודה במחשב.
אסנת ארבל: פעילות היחידה שלנו כוללת טיפולים שוטפים לילדים המאושפזים באלי"ן – ילדים נפגעי תאונות דרכים, נפגעי פיגועים, וילדים אחרי ניתוחים ומחלות.
אסנת ארבל: היא כוללת גם הערכות חוץ לילדים מהקהילה ולילדים עם מגוון רחב של צרכים מיוחדים שמגיעים אלינו להערכות מחשבים.
אסנת ארבל: היחידה כוללת גם ייעוץ והדרכה למשפחות ולמוסדות ומפעילה ימי עיון לאנשי מקצוע.
אסנת ארבל: העבודה ביחידה מתבצעת על ידי מרפאות בעיסוק בשיתוף קלינאיות תקשורת והמעבדה הביומכנית באלי"ן, מתוך תפיסת טיפול רב-צוותית.
אסנת ארבל: המטופלים שלנו הם ילדים בגילאי 3 ומעלה מכל רחבי הארץ עם ליקויים מוטוריים ו/או קוגניטביים, כשהמטרה המרכזית שלנו היא קידום ושיפור של יכולות למידה, כתיבה, תקשורת, משחק ופנאי.
אסנת ארבל: העבודה מתבצעת קודם כל מתוך אמונה בערך השיוויון, מתוך האמונה בזכאותו של כל ילד להתנסות בעבודה במחשב – גם כשהשיטות המקובלות של שימוש במחשב אינן מתאימות לו.
אסנת ארבל: מעבר לכך, היא מתבצעת מתוך האמונה שהמחשב הוא כלי ייחודי שיכול לקדם ולפצות על הקשיים של אותם ילדים.
אסנת ארבל: המחשב הוא כלי רב-אפשרויות, הנותן פידבק חזותי ומיוחד לילדים.
אסנת ארבל: ואולי יותר מכל, המחשב נותן לילד, להוריו ולסביבתו תחושה חזקה מאוד של מסוגלות ושל יכולת.
אסנת ארבל: פעמים רבות אנחנו רואים ילדים שמתנסים במחשב, ובעקבות זאת המחשב הופך לכלי חברתי באמצעותו הם מתקשרים ומשחקים עם אחים או עם חברים בני גילם.