GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ד"ר מנחם מרגליות: מדדנו, וכאן אני מבקש סליחה הן מתושבי עוספיא והן מתושבי טמרה - לא הגענו לצפון, בינתיים אנחנו מסתובבים איפה שאנחנו מסתובבים.
מל פולישוק-בלוך: תתחילו ביבנה, זה מול הבית שלכם.
ד"ר מנחם מרגליות: ביבנה כבר היינו, אנחנו נראה תוצאות של יבנה.
ד"ר מנחם מרגליות: אני מקווה שממצאים מסודרים יוכלו להתפרסם אי שם במחצית השניה - אוגוסט-ספטמבר 2004.
ד"ר מנחם מרגליות: זה לא כל כך רחוק במונחים שלנו.
ד"ר מנחם מרגליות: בנינו מערכת שמכסה, למעשה, את כל המקורות המוכרים לנו בספקטרום בארץ.
ד"ר מנחם מרגליות: אני יכול לחשוב על מעט מאוד טכנולוגיות שמשתמשות בתדרים מחוץ לתחום הזה.
ד"ר מנחם מרגליות: כך זה נראה כרגע - מערכת מדידה שיודעת לנתח תדרים, אדישה לכיוון שממנו זה מגיע וניידת פחות או יותר, עד כמה שהברלינגו המסכנה מצליחה להגיע.
ד"ר מנחם מרגליות: זה פלט אופייני שיוצא - לא פלט מהמדידות האלה אלא פלט אופייני לתהליך.
ד"ר מנחם מרגליות: יש לנו כאן המון בעיות טכניות, לא אלאה אתכם בסיפור הזה, נעבור לממצאים.
ד"ר מנחם מרגליות: רעות, מכבים, מודיעין ויבנה, אלה היו המקומות.
ד"ר מנחם מרגליות: שוב, כפי שאמרתי, לצערי ואולי לבושתנו וחרפתנו, לא הזדרזנו ללכת למקומות שבהם השאלות עולות אלא הולכים לפי הסדר שלנו.
ד"ר מנחם מרגליות: אנחנו יכולים לראות שלמשל ברעות הסלולאריים תורמים כ-20%.
ד"ר מנחם מרגליות: נורא נחמד לראות שזה מקום מודרני וה-3G, הדור החדש, כבר מתחיל לצוץ שם.
קריאה: אין 3G בארץ שעובד.
ד"ר מנחם מרגליות: עוד אין, בסדר.
ד"ר מנחם מרגליות: זאת שאלה מעניינת, אנחנו גם מופתעים לראות את זה.
ד"ר מנחם מרגליות: במכבים אנחנו רואים חלוקה דומה.
מל פולישוק-בלוך: רגע, אבל כאן אני רואה 78% סלולארי.
ד"ר מנחם מרגליות: כן, בהחלט.
מל פולישוק-בלוך: במחקר הקודם היה פחות.
ד"ר מנחם מרגליות: בהחלט.
ד"ר מנחם מרגליות: היום מודיעין מכוסה היטב, כפי הנראה.
ד"ר מנחם מרגליות: אגב, אנחנו מדברים בכל יישוב כזה על ממוצע של 8 נקודות ביישוב עצמו, כלומר לא מדובר בערך נקודתי אחד, יהיו ערכים נקודתיים יותר גבוהים.
ד"ר מנחם מרגליות: אני מוכרח להודות שלא עשינו מגוון מייצג של היישוב כולו, זה דורש מיפוי הרבה יותר יסודי, בינתיים המערכת בהרצה.
ד"ר מנחם מרגליות: ביבנה, מה לעשות, הכיסוי הסלולארי קצת פחות טוב מאשר במודיעין.
ד"ר מנחם מרגליות: לעומת זאת, רואים גם רואים שהיא נמצאת על יד תחנת רדיו די "בריאה".
מל פולישוק-בלוך: ותראו את אחוז הקרינה.
קריאה: אחוזים לא אומרים כלום, מה זה אחוזים?
ד"ר מנחם מרגליות: האחוזים רק מראים איזה חלק מהעוגה.
ד"ר מנחם מרגליות: הערכים האבסולוטיים בסך הכל מאוד נמוכים.
ד"ר מנחם מרגליות: יחסית למה שהיה ביישוב צורן, כאשר המודעות של התושבים התחילה לעלות, אנחנו מדברים כאן על רמות של 0.2 מיקרו ועד לסנטימטר מרובע.
מל פולישוק-בלוך: כמה היה בצורן?
ד"ר מנחם מרגליות: כ-400.
קריאה: די נמוך.
ד"ר מנחם מרגליות: גם שם זה לא עבר שום תקן, אני חושב שהנציגים של המשרד לאיכות הסביבה יסכימו, אבל בכל זאת זה כבר התחיל להיראות מספרים מעניינים.
ד"ר מנחם מרגליות: פה אנחנו מדברים על חלוקות באחוזים, המערכת מאוד רגישה וזה מאוד יפה שאנחנו מקבלים נתונים.
ד"ר מנחם מרגליות: הרמות בסך הכל מאוד נמוכות.
מל פולישוק-בלוך: אבל למה הוצאתם ביבנה את הרדיו?
מל פולישוק-בלוך: 92% זה רדיו.
ד"ר מנחם מרגליות: בקטע הזה אנחנו רוצים לעשות בדיקה הרבה יותר יסודית איך זה מתפלג בתוך יבנה, לכן שם אנחנו רוצים לעשות סקר הרבה יותר יסודי.
מל פולישוק-בלוך: אבל אין משמעות לגרף.
ד"ר מנחם מרגליות: לאחוזים בוודאי שאין משמעות.
ד"ר מנחם מרגליות: מכיוון שהנושא של היום הוא הסלולאריים רצינו להראות את התרומות היחסיות.
מל פולישוק-בלוך: כן, אבל זה יקפיץ לך את יבנה.
ד"ר מנחם מרגליות: זה יקפיץ את יבנה אבל עדיין יבנה תישאר נמוכה מאוד מאוד לעומת מה שהיה בצורן והיא עדיין תעמוד ברמה קצת נמוכה מאשר תל אביב, וזה דבר שחשוב לאנשי יבנה לדעת.
קריאה: 0.2, מה זה אומר?
ד"ר מנחם מרגליות: 0.2 מיקרו-וואט אומר שלגבי התחום הסלולארי זה נמוך מהתקן בערך פי 2500.
קריאה: סליחה, זה לא תקן, לא להטעות את הוועדה, זו המלצה בינלאומית.
ד"ר מנחם מרגליות: זאת ההמלצה הבינלאומית העדכנית שאומצה כהוראת שעה.
ד"ר מנחם מרגליות: השאלה של המעמד של הדבר הזה לא תשנה לעניין הבריאות כהוא זה.
ד"ר מנחם מרגליות: אם תקרא לזה תקן או המלצה - המספר הוא הקובע.
ד"ר מנחם מרגליות: ארגון הבריאות העולמית מאמץ את זה וזה מה שאומץ בעולם.
ד"ר מנחם מרגליות: אני חושב שלהמשך הפעילות האינטליגנטית בנושא הזה נצטרך להיעזר בנתונים.
ד"ר מנחם מרגליות: נתונים ועובדות זה שם המשחק.
מל פולישוק-בלוך: זה רצוי.
ד"ר מנחם מרגליות: באמת כדאי שהכל יהיה מבוסס על עובדות.
מל פולישוק-בלוך: אבל מצד שני, אתה בעצמך עכשיו נתת נתונים שבצורן זה קפץ למספרים אחרים.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו שומעים שיש חשש לבעיה, התפקיד שלנו ושל התושבים הוא להעיר ולהאיר את עינינו שאכן אולי יש בעיה והתפקיד שלכם הוא לבדוק האם יש דברים בגו.
מל פולישוק-בלוך: זה מה שאנחנו עושים פה עכשיו, אנחנו לא עושים בהלה ולא הרדמה, אנחנו מתייחסים ברצינות לזעקה שנשמעה מהיישובים השונים ומבקשים מבעלי התפקידים הרלוונטיים לבדוק את העניין ואנחנו ניפגש פה שוב באוגוסט.
מל פולישוק-בלוך: עוד חצי שנה יהיה לך כבר משהו?
ד"ר מנחם מרגליות: אני מעריך שיהיו לנו כבר תוצאות ראשוניות.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו ביולי ניפגש שנית, אני מקווה שלך יהיו נתונים.
מל פולישוק-בלוך: אולי אפילו קודם.
פרופ' מנפרד גרין: אני ראש המרכז הלאומי לבקרת מחלות במשרד הבריאות.
פרופ' מנפרד גרין: אני עובד עם מיכה באותו גוף וגם מממן חלק מהפעילות שלו.
פרופ' מנפרד גרין: אני יכול להגיד כבר שהקיצוצים שימשיכו יובילו למצב שהרישום בעצמו בסכנת סגירה.
פרופ' מנפרד גרין: אנחנו בסכנת סגירה.
פרופ' מנפרד גרין: כל הבקשות האלה לבצע את הפעולות האלה לניתור תחלואה, אנחנו עושים אותן כביכול על חשבון משהו.
פרופ' מנפרד גרין: פשוט אין לנו את המשאבים.
פרופ' מנפרד גרין: אני בעד ההצעה שלך שתהיה אגרה שתבטיח תקציב שלא תלוי במשהו אחר, שלא יהיה מצב שכל פעם שמקצצים קודם יתנו למיטות אשפוז ואחר כך מה שנשאר ילך לזה.
פרופ' מנפרד גרין: כרופא אני מסכים שחשוב לבדוק את זה אבל מה שקורה בפועל הוא שאנחנו הורסים תשתית שלמה.
פרופ' מנפרד גרין: אני חושב שזה המקום להבין שכאן צריכה להיות גם החלטה שצריך להיות תקציב מובטח.
פרופ' מנפרד גרין: לקח לנו 20-30 שנה לבנות את הרישום, להרוס את זה ייקח יום אחד.
פרופ' מנפרד גרין: אני חוזר ואומר - אנחנו חייבים לקבל כאן איזושהי החלטה, אולי מחוץ לוועדה הזאת, איך אנחנו יכולים לעמוד בתקציב שבעצם הולך ומקוצץ.
מל פולישוק-בלוך: זו בהחלט הערה נכונה.
מל פולישוק-בלוך: אולי למשרד התקשורת יש תשובה.
משה גלילי: אין לי תשובה לתקציב של משרד הבריאות אבל אני רוצה ברשותך לבקש משהו מתושבי עוספיא.
משה גלילי: בשנת 2000, אחרי האירועים שהיו שם, היה שם מפגש של מנכ"לים שהגיעו ליישוב.
משה גלילי: אני לא הייתי מנכ"ל, גם היום אני לא מנכ"ל, אבל השתתפתי במפגש הזה.
משה גלילי: אחד הדברים שנאמרו שם הוא שלדעתנו המקצועית תחנות הרדיו הפירטיות בעוספיא מקרינות הרבה יותר קרינה מאשר האנטנות הסלולאריות.
משה גלילי: באותה עת היו שם 4 אנטנות סלולאריות, שאגב, שרפו את היחידה שהיה לה רשיון - של סלקום.
משה גלילי: אלה העובדות.
משה גלילי: בא אז יו"ר המועצה ואמר: "אני מוכן לתת לכם את המידע".
משה גלילי: אמרנו: "תנו לנו את המידע.
משה גלילי: ברגע שאתם רואים שבא רדיו פירטי, אתם רואים את זה יותר טוב מאתנו, תנו לנו את זה" ולא קיבלנו שום דבר.
משה גלילי: אני מוכן לזרוק לך את אותו אתגר מחדש.
משה גלילי: אני אומר את זה באחריות - עוצמת הקרינה של הרדיו הפירטי היא בין 50 ל-100 יותר חזקה מהאנטנות הסלולאריות.
מל פולישוק-בלוך: שמעת מה שהוא ענה לך?
מל פולישוק-בלוך: קחו טלפונים, תעשו ישיבה.
קריאה: הוא לא רוצה אותו, הוא רוצה מידע.
מל פולישוק-בלוך: בסדר, הוא יעזור לו לאתר, בוודאי.
סלימאן אבו רוכן: אני לרשות
סלימאן אבו רוכן: כם על מנת למגר את התופעה הזאת ולעקור אותה.
מל פולישוק-בלוך: הנה, יש לך כאן הצהרה פומבית - הוא לרשותך ויעזור לך.
זהיה נסאר: רציתי לשאול שאלה אחת שמופנית לחברות - מסביב לכפר שלנו יש פארק לאומי שאחראים עליו רשות שמורת הטבע והגנים הלאומיים.
זהיה נסאר: הם לא הסכימו לתקוע אנטנות שם כי הם מפחדים על חייהן של החיות.
זהיה נסאר: האם החיים של החיות יותר יקרים מהחיים שלנו?
זהיה נסאר: למה אתם לא תוקעים את האנטנות ביער?
זהיה נסאר: למה בינינו?
אסף איזין: אם אני לא טועה, תמ"א 36 אוסרת הקמה של מוקדי שידור בשמורות.
מל פולישוק-בלוך: בשמורות טבע, לא בשמורות של בני אדם.
אסף איזין: מעבר לכך, אני רוצה לציין, וחבל ששאר חברי הכנסת לא נמצאים כאן, שהפתרון של כל פעם לבוא ולהאשים את הסלולאר בכל הצרות, כשמצד שני, כפי שאמרה יו"ר הוועדה, אנחנו מתלוננים למה אין קליטה ומקללים, כנראה הרבה יותר חזק, כששיחה מתנתקת, הוא גובל לפעמים בחוסר רצינות כי לא מציעים פתרונות ממשיים.
אסף איזין: מה שאנחנו עושים זה איפה שאנחנו מציבים את האתרים אנחנו דואגים שהם ייבדקו ויעמדו בכל התקנים, והם הרבה יותר מחמירים מההמלצות הבינלאומיות.
אסף איזין: כפי שהראה כאן ד"ר מרגליות, הנתונים מאוד נמוכים.
אסף איזין: אנחנו משתדלים כמה שיותר לשמור על הרמה הזאת.
אסף איזין: דרך אגב, זה צורך אינהרנטי של הרשת הסלולארית, כך היא עובדת, אלה התחומים הכי טובים.
אסף איזין: זה לא שלצערנו אנחנו צריכים להנמיך את השידורים כדי שתהיה קליטה - כך עובדת הרשת, היא צריכה שידורים נמוכים.
אסף איזין: יש הרבה אנטנות, יש מעט תדרים שמשרד התקשורת נותן וצריכים לשכפל את התדרים ולכן צריך להשאיר את הכל כמה שיותר נמוך, אחרת לא תהיה קליטה.
אסף איזין: הייתה תקופה ששרפו את האנטנות בעוספיא ובדלית אל כרמל ואחרי זה לא הייתה קליטה.
אסף איזין: אני זוכר את כמות הטלפונים אחרי זה, דיברתי גם עם אנשים משם.
אסף איזין: דרך אגב, גם עשינו הרבה הסברה בדלית אל כרמל ובעוספיא, עשינו שם כנס וחילקנו בדיוור ישיר את כל בדיקות הקרינה בתקופה מסוימת של האתרים וזה עדיין לא עזר.
אסף איזין: אם המועצה המקומית רוצה לפצוח בתהליך הסברה אנחנו נבוא ונראה לתושבים מה האחוזים האמיתיים של הקרינה וכשיסתיים המחקר של ברחנה אני מקווה שהוא יביא לתוצאות שהנושא הזה לא מגיע מהמקור שלנו, כי אני לא רוצה לחשוב על אפשרות אחרת.
מל פולישוק-בלוך: זה נכון שיש עוד כמה סיבות לסרטן.
סלימאן אבו רוכן: אבל איך אנחנו יכולים לדעת שמה שאתה מסביר לנו הוא אכן האמת?
אסף איזין: לכן אני אומר - בוא נפנה לגורמים המקצועיים, שהם יעשו את ההסברה.
אסף איזין: אם זה המשרד לאיכות הסביבה, אם זה ממ"ג שורק ואם זה גורמים אחרים.
מל פולישוק-בלוך: נשמע את המשרד לאיכות הסביבה.
ד"ר סטיליאן גלברג: בהמשך לדברי ח"כ פינס - השרה לאיכות הסביבה הגישה אתמול לוועדת השרים לחקיקה חוק שקובע אחריות אישית של המנכ"לים של החברות.
מל פולישוק-בלוך: יופי, מעולה.
ד"ר סטיליאן גלברג: חוק שקובע דרכי ענישה.
ד"ר סטיליאן גלברג: לצערנו, בשל התנגדות של משרד התשתיות הלאומיות, החוק לא עבר בוועדת השרים.
מל פולישוק-בלוך: מה הנימוקים?
ד"ר סטיליאן גלברג: משרד התשתיות הלאומיות חושש שיהיו עלויות שקשורות בהפעלת החוק.
ד"ר סטיליאן גלברג: לא שהוכיח עלויות, אבל הוא חושש לכך.
ד"ר סטיליאן גלברג: המשרד לאיכות הסביבה, לא רק שהוא מרגיש אחרת, אין פה חלוקה, לכן אני מצטער לשמוע מסגן ראש המועצה על העברה ממקום למקום.
ד"ר סטיליאן גלברג: המשרד לאיכות הסביבה רואה עצמו אחראי בזה שכל מוקד שידור, כל מתקן שקולט קרינה רדיואקטיבית או לא רדיואקטיבית לסביבה, לא יחשוף את הסובבים לרמות מעבר למה שנקבע על ידי הגופים הבינלאומיים המוסמכים כגורם מסכן.
ד"ר סטיליאן גלברג: אין לנו דבר וחצי דבר עם הקמת אתרים בלילה, אני חושב שזה דבר פסול שגורם פחד.
ד"ר סטיליאן גלברג: הפחד, כפי שאמרת, הוא גורם שמביא למחלות לא פחות מאשר קרינה.
ד"ר סטיליאן גלברג: מהמדידות שלנו ומניידת של בזק שמסתובבת ומודדת את רמות הקרינה בכל המקומות, המקור העיקרי הוא האנטנות הגדולות ולא האנטנות של הסלולאר.
ד"ר סטיליאן גלברג: מהבחינה הזאת צריך לשים את הדברים בפרופורציה.
ד"ר סטיליאן גלברג: אני אשמח מאוד אם כבוד היו"ר תעשה כמיטב יכולתה על מנת לתמוך בהעברת החוק בוועדת השרים.
מל פולישוק-בלוך: אני ראיתי את הצעת החוק ואני חושבת שטוב מאוד שיהיה חוק כזה.
מל פולישוק-בלוך: אני מצטערת לשמוע שזה לא עבר בוועדת שרים לחקיקה.
מל פולישוק-בלוך: מניסיון אישי אני יודעת שקשה להעביר הצעות חוק, אבל אני מניחה שיגיעו להסכמות וימצאו את הדרך כן להעביר את הצעת החוק הזו כי אני חושבת שהוא חשוב.
מל פולישוק-בלוך: יחד עם זה, זה לא פותר לנו את הבעיות שהועלו פה.
מל פולישוק-בלוך: את האחריות כן, אבל זה לא מוצא שום תקציב לבעיות שהועלו פה ולא פותר את בעיית המחקר ואיסוף המידע.
מל פולישוק-בלוך: יש כאן הרבה מאוד נושאים בהם טיפלנו היום שלא מקבלים מענה בהצעת החוק, שהיא חשובה כשלעצמה.
רפי הוידה: כיוון שמדובר גם ביוזמה של ח"כ פינס וגם ביוזמה של המשרד לאיכות הסביבה, יש מקום שגם יהיה טיפול בתקן ישראלי לבטיחות קרינה ואימוץ תקנים בינלאומיים.
קריאה: הנושא מטופל.
רפי הוידה: אני חושב שאם הולכים לחקיקה, במקביל יש מיד להיכנס לתהליך של הכנת תקן ישראלי.
קריאה: אבל אי אפשר להתקין תקנות לפני שיש לך חוק.
קריאה: אפשר להכפיף את זה לחוק בריאות העם.
מל פולישוק-בלוך: שוב אני חוזרת ואומרת - אנחנו רואים שיש כאן יותר מדי חורים במערכת.
מל פולישוק-בלוך: כפי ששמענו מד"ר ניצן, אין תקן פורמלי במדינת ישראל, ואני חוזרת ואומרת - זה לא תקין שאין תקן.
מל פולישוק-בלוך: אין איסוף מידה ומחקר כהלכה, או איסוף לא מספק.
מל פולישוק-בלוך: התחילו, עושים, אבל צריך יותר, ואנחנו שומעים שאין תקציב.
מל פולישוק-בלוך: זה לא בסדר.
מל פולישוק-בלוך: יש בעיה ספציפית בעוספיא, היא בטח מטרידה את האנשים, שמענו כאן דוגמאות, זה לא בסדר.
מל פולישוק-בלוך: הראית לנו מה המצב ביבנה, אני זוכרת שזה רק 8%!
קריאה: אנחנו נחכה לממצאים הסופיים.
מל פולישוק-בלוך: תחשוב על ה-92%.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שיש להם בעיה ביבנה.
קריאה: עוד אין להם בעיה, אבל יש להם יותר.
מל פולישוק-בלוך: תפקידנו כאן בכנסת, ובוודאי תפקידי כיו"ר הוועדה, להתריע ולראות שהגורמים הרלוונטיים מתחברים אחד לשני ועושים עבודה משותפת.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא באים להחליף את הממשלה, רק לכוון אותה - תראי, כאן הדברים עדיין לא מושלמים, או רחוקים אפילו מלהיות כאלה.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שכן מצאנו פה כמה דרכי פעולה ואני שמחה שאתם עושים מחקר, אתה תפעל, אנשי עוספיא, יבנה ורעות יעזרו לך במה שצריך, אנחנו ננסה לחשוב כן על תקציב ואני חושבת שמשרד התקשורת כן צריך לחשוב איך אנחנו עושים את זה, או כחלק מהתמלוגים או כתשלום נוסף.
מל פולישוק-בלוך: אני חלילה לא רוצה להטיל עוד מסים במדינת ישראל, אני נגד מסים, אבל אנחנו כן צריכים לראות את הקשר הישיר בין בעיית הקרינה - ואין מחלוקת על זה שיש קרינה - לבין הצורך לחקור אותה.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שמי שמייצר את הקרינה צריך להיות שותף למימון המחקר ולמציאת הפתרונות.
מל פולישוק-בלוך: מי שמייצר את הבעיה צריך למצוא גם את הדרכים לפתרון.
מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת מכם, אנשי משרד התקשורת, לישיבה הבאה שנקיים, אולי קודם, תחשבו איך אתם מוצאים את התקציב הראוי כדי שמרכז מידע ומחקר כזה, שאני כן חושבת שהוא ראוי, אכן יוקם, אולי מכספים כאלה.
מל פולישוק-בלוך: מיליון שקל זה באמת גרושים ברמה של מדינה בהיקף הכספים שמגלגלות חברות הסלולאר.
מל פולישוק-בלוך: כמה כסף הן מגלגלות בגדול בשנה?
קריאה: 10 מיליארד שקל.
מל פולישוק-בלוך: 10 מיליארד שקל אני שומעת פה! אז מה זה מיליון שקל?
משה גלילי: מאחר ואת פונה למשרד התקשורת, האחריות היא לא של משרד התקשורת, היא של המשרד לאיכות הסביבה, עם כל הכבוד.
משה גלילי: המשרד לאיכות הסביבה גם לא מייצר את הלכלוך בנחלים אבל זו אחריות שלו.
משה גלילי: התקציבים של משרד התקשורת הם בערך רבע מהתקציבים של הכנסת, רק שתבינו את סדרי הגודל, מדובר ב-60 מיליון שקל בשנה.
מל פולישוק-בלוך: אתה לא הבנת אותי, סליחה.
מל פולישוק-בלוך: לא התכוונתי שתוציאו את זה מתקציב משרד התקשורת, לא זה מה שאמרתי.
משה גלילי: אני רק אומר שזה לא באחריות של משרד התקשורת, עם כל הכבוד.
משה גלילי: אם יעלה המשרד לאיכות הסביבה איזשהו נושא יכול להיות שנתמוך בו אבל זה לא באחריות משרדנו.
קריאה: אני רוצה לומר שהתמלוגים הם אחוז מהרווחים.
קריאה: ככל שיהיו פחות רווחים יהיו פחות תמלוגים וככל שיהיו יותר רווחים יהיו יותר תמלוגים.
קריאה: זה לא עניין של פלוסים ומינוסים פשוטים.
משה גלילי: צודק.
משה גלילי: אם המדינה תחליט שצריך את זה אז צריך להוציא את זה מהאוצר.
משה גלילי: יש שיטה איך מוציאים תקציבים.
מל פולישוק-בלוך: יש שיטה להוציא תקציבים ויש שיטה להוציא תקציבים מגורמי הנזק.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שמי שגורם לבעיה הוא צריך להיות שותף למציאת הפתרונות.
מל פולישוק-בלוך: אתם אחראים על אלה שגורמים את הבעיה, הם אחראים על הבעיה עצמה, זה נכון.
משה גלילי: לכן הוא אמר - חברות הסלולאר משלמות תמלוגים בסדר גודל של מיליארד שקל לשנה, אם אני לא טועה.
מל פולישוק-בלוך: אז צריך לדאוג שחלק מהמיליארד הזה ילך למחקר.
מל פולישוק-בלוך: חלק מזערי.
משה גלילי: האחריות לדרוש את זה מהאוצר היא של המשרד שאחראי על זה.
פרופ' מנפרד גרין: אני רק רוצה להזכיר שפעם היה מס מקביל וממנו היה אחוז אחד שהלך למחקר בנושא בריאות העובד.
פרופ' מנפרד גרין: כשהלך המס המקביל והלך האחוז הזה הלך גם המחקר לבריאות.
מל פולישוק-בלוך: טוב, אנחנו לא רוצים להחזיר מסים ולהחזיר עוד פטנטים.
מל פולישוק-בלוך: אני רק חושבת שהגורם שמייצר את הבעיה, ואין ספק שהוא מייצר קרינה, על זה אין מחלוקת, צריך להיות שותף בבחינתה.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזה מקובל בכל העולם, זה נכון גם לגבי סיגריות.
משה גלילי: ברשותך, אני אגיד לפרוטוקול שהגורם שמייצר את הקרינה דאג שיהיו תמלוגים של מיליארד שקל בשנה.
משה גלילי: יושבים באוצר וכל משרד על פי אחריותו ועל פי מה שהוא חושב שיבקש.
משה גלילי: קודם שמעתי את המשרד לאיכות הסביבה אומר שהוא לא בטוח שצריך מכון מחקר כזה, אז אם הוא לא בטוח שצריך הוא לא יבקש תקציב בשביל זה.
משה גלילי: עלתה הצעה קודם להעלות את זה לפורום המדענים, יכול להיות שהם יעלו משהו אחר.
מל פולישוק-בלוך: אדוני, אני חושבת שאתם צריכים להיות שותפים לדרישה מהאוצר ליצור את התקציב המינימלי למחקר תופעות הקרינה.
מל פולישוק-בלוך: זו דעתי, אתה יכול לחשוב אחרת.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שלא ייתכן שמשרד שאחראי על הגורמים המייצרים קרינה יגיד: "לא מעניין אותי מה זה יוצר".
משה גלילי: אני לא אמרתי את זה.
מל פולישוק-בלוך: אני לא רוצה לעשות את זה פינג-פונג בינינו, שמעתי את דעתך, תודה רבה.
מל פולישוק-בלוך: אני לא רוצה עוד מסים, אבל אם יש מיליארד שקל של תמלוגים, חלק מהם בוודאי צריכים להיות מוקצים לבדיקה מה הנזק, אם בכלל.
מל פולישוק-בלוך: אולי אין, אבל אנחנו צריכים להיות בטוחים.
מל פולישוק-בלוך: בינתיים אנחנו רחוקים מלהיות בטוחים שאכן אין נזק.
מל פולישוק-בלוך: גם את גדולי המומחים שמעתי פה אומרים שיש סימן שאלה.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שמהמיליארד הזה, אם יקצו חלק מהסכום לבדיקה, וזה לא משנה אם זה במרכז אחד ואם זה דרך המשרד לאיכות הסביבה, זה לא הנושא, הנושא הוא שלא ייתכן שמרכז רישום הסרטן ייסגר, שאנשים לא ידעו אם יש בכלל קשר בין זה לזה ושנגיד שהכל הפקר.
מל פולישוק-בלוך: זה, לדעתי, לא ראוי ולא תקין.
מל פולישוק-בלוך: אני מודה לכל המשתתפים, אנחנו נמשיך לעקוב ונמשיך לדרוש שישמרו על החיים שלנו.
מל פולישוק-בלוך: זה רק בשלוש השנים האחרונות, או שזה היה גם קודם?
ישראל אשר: זה היה כל הזמן, כל השנים.
ישראל אשר: כל הזמן ניתבתי לשיתוף פעולה בין התעשייה לבין החינוך.
ישראל אשר: לכן ביקשתי משלוש חברות שיציגו כאן מה הן עושות כדי שיראו שיש עוצמה לנושא הזה ושכדאי להתחשב בניסיון שלנו.
מל פולישוק-בלוך: לפני כמה שנים הייתי דירקטורית בחברה למתנ"סים, וראיתי אלו דברים נפלאים ממציאים פה בארץ.
מל פולישוק-בלוך: בחברה למתנ"סים היתה אז תקופה של פריחה, של כל מיני רעיונות נפלאים.
מל פולישוק-בלוך: ואז אמרתי שאנחנו צריכים לייצא את זה.
מל פולישוק-בלוך: אף אחד לא קם ועשה את זה, אבל זה בהחלט רלוונטי למה שאתה עשית.
מל פולישוק-בלוך: זאת הדרך.
מל פולישוק-בלוך: כמו שמכרנו לחו"ל את הפטנט של הטפטפות והקמנו חממות בחקלאות, אנחנו יכולים לפתח חממות בחינוך.
מל פולישוק-בלוך: אין שום סיבה שלא.
ישראל אשר: אני אחר כך אספר לכם על פרוייקטים שאנחנו עושים בחו"ל.
ישראל אשר: עד לפני עשר שנים כשרציתי שימוש בנושאים שלנו, הייתי מביא אותם לארץ.
ישראל אשר: מכיוון שההשקעות והשילוב של החינוך הטכנולוגי הוזנח במידה רבה, היום כשאני רוצה להביא משלחת אני מביא אותה להונגריה, לאנגליה, ולא לישראל.
ישראל אשר: בישראל התחום הזה התחיל להיות מפגר מאוד, ואני ממש מתבייש בזה.
ישראל אשר: כשנתרכז בנושא של המולטיסנטר, תראי איזה בלגן קיים בנושא ההעשרה.
ישראל אשר: (מציגים סרט על המולטיסנטר)
ישראל אשר: ההתפתחות הטכנולוגית היא גדולה מאוד.
ישראל אשר: היום כמעט כל חצי שנה יש דור חדש של טכנולוגיה, ואנחנו משקיעים הרבה מאוד כסף מדי שנה בפיתוח על מנת להביא למערכת החינוך את החידושים הטכנולוגיים.
ישראל אשר: אנחנו נחשבים היום בעולם החברה שהיא אולי המובילה בנושא הזה.
ישראל אשר: בדרך כלל בארצות הברית ובאירופה מעדיפים את הרעיונות שלנו ואת המחקרים שלנו, קשה מאוד להתחרות עם המוח היהודי.
ישראל אשר: אני רוצה לסכם את מה שראיתם בצורה קצת יותר מוחשית.
ישראל אשר: הארגון שלנו - אנחנו מחולקים לשלוש קבוצות, קבוצה א' מערכות ברמה של טכנאים ומהנדסאים בתחומים השונים, בעיקר בתחומי ההיי-טק, אלקטרוניקה, מכטרוניקה.
ישראל אשר: זה היום נחשב - להכשיר אנשים לטפל באלקטרוניקה של הרכב.
ישראל אשר: אנחנו זכינו לפני שבע שנים בפרוייקט של ממשלת ארצות הברית, לעשות upgrade, נבחרו שם 16 חברות, ואנחנו ביניהן.
ישראל אשר: מאז התחלנו להתקשר עם ארצות הברית, עם אירופה, ובאנו ליישם אותו גם בארץ.
ישראל אשר: עכשיו הפרוייקט התחיל לעבוד פה בזכות יבואני הרכב, אבל משרד החינוך מתעלם מזה לחלוטין.
ישראל אשר: עכשיו התחלנו בפעילות נוספת של לימוד מרחוק לאותו סוג אוכלוסייה שבאמת זקוק לזה, כי רוב החברות הלכו לרמה האוניברסיטאית.
ישראל אשר: אם היום את שואלת איפה הלימוד מרחוק באמצעות האינטרנט עובד טוב.
ישראל אשר: הוא עובד בעיקר ברמה האוניברסיטאית, הוא עובד הרבה פחות ברמות הבינוניות וכמעט שלא עובד ברמה הנמוכה ביותר של העובד הפשוט.
ישראל אשר: אנחנו החלטנו להתחיל דווקא מלמטה.
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, אתה לא מתייחס רק לבתי-ספר, אתה מתייחס בכלל למי שרוצה הכשרה מקצועית.
ישראל אשר: כן.
ישראל אשר: גמרנו פרוייקט פיתוח לקרן ברייטק, יש קרן נוספת, קרן ישראל-בריטניה, שהקים אותה בזמנו יצחק רבין ז"ל.
ישראל אשר: אנחנו היינו אחד הגורמים הראשונים שפנינו לקרן וביקשנו לפתח עם חברה אנגלית את הפרוייקט הזה, והיום הוא רץ כפיילוט באנגליה ובישראל, כאשר אנחנו יורדים לרמת המוסך.
ישראל אשר: שמים מחשב במוסך, כך שאותו בחור שצריך ללמוד איך לטפל באלקטרוניקה של הרכב יוכל במוסך לטפל באמצעות המחשב, לכסות חורים שיש לו בהשכלה, דברים שהוא לא יודע תוך כדי זה שהוא אוכל סנדוויץ'.
מל פולישוק-בלוך: אבל הוא צריך לדעת קודם להפעיל מחשב.
ישראל אשר: היום זה בדרך כלל לא בעיה.
ישראל אשר: הדברים האלה הם מאוד פשוטים, והוא ייכנס לתוך זה.
ישראל אשר: יש לנו כאן גם פעילות בתחום ההכשרה הצבאית - מטוסי קרקע ותחזוקה.
ישראל אשר: יש לנו פה גם פעילות בנושא של פרוייקטים באזורים כפריים בתחום החקלאות, בתחום פיתוח מלאכת יד.
ישראל אשר: המכנה המשותף של כל זה הוא professional .
ישראל אשר: הקמנו לפני כמה שנים חטיבה חדשה בשביל החינוך הכללי, כאשר הפרוייקט הוותיק ביותר בחטיבה הזאת הוא המולטיסנטר.
ישראל אשר: למה הוא נקרא מולטיסנטר?
ישראל אשר: קודם כל הוא multi-function, יש בו הרבה מאוד פעילויות, 12 פעילויות במקביל, הוא מיועד לגילאים שונים, החל מגן הילדים עד מבוגרים, הורים, מורים.
ישראל אשר: הוא גם בעל מגוון שלם של מטרות, כך הוא תוכנן.
ישראל אשר: לכן השם שלו הוא מולטיסנטר.
ישראל אשר: בהתחלה הוא פותח תחת הכותרת של entertainment, כפי שראינו בסרט הזה, של לימוד תוך כדי הנאה.
ישראל אשר: זה כל כך אמריקאי - educational entertainment.
ישראל אשר: לאט-לאט התחלנו לעבוד עם ילדים, באו ההורים ואמרו: למה אתם לא עושים גם לנו דבר כזה?
ישראל אשר: אחר כך באו מורים ואמרו: כל מה שאתם עושים פה, אנחנו לא מקבלים בהכשרה ממשרד החינוך, אז למה לא תעשו גם הכשרת מורים?
ישראל אשר: בצורה כזאת הנושא התפתח, היום זה כבר לא נראה מרכז העשרה, אלא זה נקרא computerized community center for, או - וזה כבר סלוגן שלנו - technologic culture, זאת אומרת תרבות טכנולוגית.
ישראל אשר: אפשר לקרוא לזה טכנולוגיית תרבות, זה מה שאנחנו עושים.
ישראל אשר: המולטיסנטר מיועד לכל הקהילה ולא רק לילדים.
ישראל אשר: המולטיסנטר הראשון הוקם בתחילת שנת 1998, כאשר אורח הכבוד היה הנשיא וייצמן.
ישראל אשר: תיכננו אותו בצורה מאוד פדנטית עד כדי צבע השטיח וצבע השולחן, שלא לדבר על המערכות הדידקטיות.
ישראל אשר: אמרנו: מי שרוצה להקים מולטיסנטר, יקים אותו בדיוק כך, לא לסטות לא שמאלה ולא ימינה.
ישראל אשר: כמו שמקדולנדס הקימו מסעדות בתבנית מסוימת, יש לזה כל מיני סיבות למה המולטיסנטר מתוכנן בצורה כזאת.
ישראל אשר: כאמור, המולטיסנטר הראשון הוקם בשנת 1998.
ענת לוי: על רעיון ה-ISO.
ישראל אשר: מאז הוקמו בארץ 15 כאלה.
ישראל אשר: יש לנו פה מפה של המולטיסנטרים בארץ, הכחולים שאתם רואים במפה הוקמו בכסף ממשלתי.
ישראל אשר: הכי צפוני נמצא בשלומי, אחר כך במעלות, בחצור, בטובה-זנגריה, בקרית ארבע, נווה דקלים, באר שבע, אופקים, רהט, מצפה רמון.
ישראל אשר: הוורודים הוקמו בכסף פרטי.
ישראל אשר: אנחנו התחלנו לעבוד על זה עם הוורודים, באנו לממשלה ואמרנו: המולטיסנטר הולך להיות, מבחינת משאבים כספיים, העשרה לעשירים.
ישראל אשר: אין בעיה בתל אביב או בגבעתיים או ברמת גן; יש קרן תל אביב, יש קרן רמת גן וכו', אבל מה קורה באזורי הפיתוח?
ישראל אשר: פניתי לשר האוצר שהיה אז יעקב נאמן ואמרתי לו: אנחנו חייבים להביא את המולטיסנטר לפריפריה.
ישראל אשר: הוא אמר: אבל לי אין כסף.
ישראל אשר: אמרתי לו: אתה יודע איפה יש כסף שאפשר להפנות לנושא הזה.
ישראל אשר: הוא צילצל אליי אחרי יומיים ואמר: במשרד התמ"ס יש קרן שנקראת "עידוד 99" שבמסגרתה יש כספים לפיתוח התחום הזה.
ישראל אשר: פנינו לקרן הזאת, במשרד התמ"ס בדקו את הפרוייקט.
ישראל אשר: עכשיו כל הכחולים שאתם רואים במפה עובדים דרך חברת המתנ"סים.
ישראל אשר: פיזית, הבית של המולטיסנטר הוא בתוך חברת המתנ"סים.
ישראל אשר: כשהתחלנו על הפרוייקט, אנחנו עמדנו על כך שצריכים לקבל תמיכה שוטפת למשך כל השנים - תמיכה פדגוגית, תמיכה טכנית וגם תמיכה שיווקית.
ישראל אשר: המולטיסנטר שאתם תראו הוא מרכז התמיכה הארצי; שילמנו כחצי מיליון דולר בתחילת הפרוייקט כאשר הובטח שאנחנו נקבל השתתפות בעלות התמיכה שאנחנו נותנים לכל המרכזים.
מל פולישוק-בלוך: מהחברה שלכם הוצאתם כ-2 מיליון שקל או חצי מיליון דולר, וכמה קיבלתם בתמורה ממשרד התמ"ס?
ישראל אשר: אנחנו השקענו בפיתוח של הנושא הזה כמה מיליונים.
מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על ההקמה עצמה.
ישראל אשר: את הכסף בתכנון השקענו לא רק בשביל ישראל.
ישראל אשר: חוץ מזה, הקמנו פה בארץ מרכז תמיכה לכל המולטיסנטרים שיוקמו בעתיד.
ישראל אשר: אנחנו באנו עם חברת המתנ"סים למשרד התמ"ס ולקרן הזאת, והם התחילו לאט-לאט להשקיע בכל מיני אזורים, כאשר האחרון זה במצפה רמון.
ישראל אשר: מ-1998 הוקמו 10 מולטיסנטרים, כאשר התוכנית היתה - לכן השקענו כל כך הרבה כסף - שבמהלך החמש שנים יוקמו לפחות 25 מרכזים כאלה.
מל פולישוק-בלוך: מתי הוקם המרכז העשירי?
ישראל אשר: נדמה לי שבסוף השנה שעברה.
ישראל אשר: בשנה שעברה אני התלוננתי חזק מאוד בפני השרה דליה איציק ובפני השר הקודם שהם לא קיימו את ההבטחה שלהם להקים מרכזים נוספים.
ישראל אשר: הם אישרו הקמה של 15 מרכזים נוספים מאותה קרן.
מל פולישוק-בלוך: איך נקראת הקרן?
ישראל אשר: עידוד 99.
ישראל אשר: זאת קרן שנוצרה בזמנו כששינו את החוק לעידוד השקעות הון.
ישראל אשר: הממשלה אמרה שחלק מהכסף שהיא חסכה, היא תזרים חזרה לאזורי פיתוח.
ישראל אשר: הקרן הזאת הופסקה, השנה אין יותר קרן עידוד 99.
ישראל אשר: ואז אין תקציב לכל המרכזים האלה שאת רואה פה, 19 מרכזים שאושרו בכל המקומות האלה, חוץ ממצפה רמון.