GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מל פולישוק-בלוך: וזה יכול להיות גם הנושא הייחודי של מדינת ישראל, אם היא תיתן על זה את הדגש.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים ליצור מערכת מידע לחילופי ידע בין החוקרים השונים ובין הקבוצות השונות.
מל פולישוק-בלוך: ולא פחות חשוב, עידוד החינוך והסטודנטים למחקר בתחום.
מל פולישוק-בלוך: לדוגמא, ע"י מלגות מחקר.
מל פולישוק-בלוך: הגשתי הצעת חוק לקחת את הכסף של האפוטרופוס הכללי שמחולק בסדר גודל של 100 מיליון ש"ח בשנה.
מל פולישוק-בלוך: והיום הוא מחולק לקיר ובית-כנסת זה ולעמותה שאף אחד לא מי היא.
מל פולישוק-בלוך: הצעת החוק שלי מדברת על כך שכמעט כל הכסף הזה ילך לסטודנטים למחקר בתואר שני ושלישי.
מל פולישוק-בלוך: ואז נוכל גם את הכסף הזה להקציב ל-ננו.
מל פולישוק-בלוך: סעיף נוסף חשוב לציין שנאמר, למצוא את המקורות, לא רק הממשלתיים אלא גם בקרב בתעשייה ובקרב הציבור היהודי ולא רק היהודי, חברות בינלאומיות שחלק מהן שמענו פה, לבוא ולהשקיע פה בארץ.
מל פולישוק-בלוך: רק נגענו בקצה המזלג בנושא, אני פונה אליכם המומחים, אם יש לכם רעיונות לניסוח חוק שאני יכולה להוביל פה באמצעות הועדה, חוק לקידום נושא ה-ננו.
מל פולישוק-בלוך: אם יש לך דעות, אנא פנו אלינו, כתבו, צלצלו ונגבש את זה בהקדם.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו נעשה עוד ישיבות כמובן כדי לקדם את כל הנושאים החשובים שדיברנו עליהם היום.
מל פולישוק-בלוך: אני שוב מודה לשמעון פרס, בלעדיך הם לא היו באים.
מל פולישוק-בלוך: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה בחממה הטכנולוגית באשקלון.
מל פולישוק-בלוך: דוד, בבקשה.
דוד וזאנה: ברוכים הבאים לחממה הטכנולוגית באשקלון, הממוקמת צפונית לעזה ודרומית לאשקלון.
דוד וזאנה: בסדר היום נקבע שהיושב ראש, מר בני וקנין, יאמר כמה מילים, אחריו ידבר מר רוני מהצרי, ראש עיריית אשקלון הנבחר ואחר כך נציג מספר דוגמאות לפעילות של אשקלון תעשיות ידע כגורם בפיתוח תשתיות טכנולוגיות ותעסוקתיות בארץ בכלל ובאשקלון בפרט, כולל מספר דוגמאות של בוגרי החממה באשקלון, שנמצאים כאן איתנו.
דוד וזאנה: בהמשך נציג חזון בר השגה שהוא מודל של פארק היי-טק שיכול להתאים לעיר אשקלון, שמבוסס על סופיה אנטיפוליס.
דוד וזאנה: זהו תהליך שדומה להתפתחות של חברות בוגרות של החממה הטכנולוגית.
דוד וזאנה: אנחנו משמשים מודל לפרוייקטי חממות בארצות אחרות באירופה ואנחנו מוזמנים מידי פעם להציג כיצד עובד המודל שלנו.
מל פולישוק-בלוך: אתה מהמקימים של המקום הזה?
דוד וזאנה: לא.
דוד וזאנה: הגעתי בסוף 1997 וניהלתי עוד קודם לכן פרוייקט מתוך אחד הפרוייטקים שיופיעו כאן.
דוד וזאנה: החממה קיימת מ-1991.
דוד וזאנה: ד"ר יצחק עזרן היה מייסד החממה ואני החלפתי אותו.
דוד וקנין: בוקר טוב לכולם, אני שמח מאד שבאתם להתארח כאן.
דוד וקנין: ייסדנו את החממה בשנת 1991, כאשר הייתי ראש העיר ומאז עברה החממה כברת דרך ארוכה.
דוד וקנין: פרוייקט החממות הוא אחד הפרוייקטים היפים ביותר שהמדינה הקימה והוא תרם תרומה חשובה ביותר לטכנולוגיה, למדע וזאת גם תרומה ציונית מאין כמותה.
דוד וקנין: באשקלון נקלטו כ-35,000 עולים והיום אשקלון מונה כ-115,000 תושבים.
דוד וקנין: בשנות קליטת העליה נקלטו בחממה עשרות ואולי אפילו מאות מדענים שבאו לידי ביטוי בפרוייקטים השונים.
דוד וקנין: החממה מנוהלת בצורה טובה מאד ואני חושב שמנהלת החממות, בראשותה של רינה פרידור, המדען הראשי, עושה עבודה נפלאה ומקצועית.
דוד וקנין: התמיכה של המדינה חשובה מאד וצריך אפילו לחזק אותה.
דוד וקנין: בשנים של אבטלה וכאשר רוצים להגדיל את הצמיחה, צריך להגדיל את התקציבים לחממות ולא לקצץ אותם.
דוד וקנין: החממה נמצאת היום בנקודת מפנה ואנחנו מנהלים משא ומתן עם כמה יזמים, על מנת להפריט את החממה או פעילויות מסוימות מהחממה, דבר שייעשה, כמובן, בתיאום עם המדען הראשי.
דוד וקנין: ההפרטה מיועדת ליצירת משאבים נוספים לחממה ולפרוייקטים.
דוד וקנין: תודה רבה ובהצלחה לכולנו.
מל פולישוק-בלוך: מכיוון שהזכרת את נושא התקציב אני רוצה ליידע את אלה שנמצאים פה שהוועדה בכלל ואני במיוחד שותפים למלחמה נגד קיצוץ בתקציבי המדען הראשי ובמיוחד בתקציבי החממות.
מל פולישוק-בלוך: אני יכולה למסור שלא יקצצו את כל מה שהבטיחו לקצץ ואני אומר בצניעות ששר התמ"ת מאד מעריך את המאבק שאני עושה בשמירה על תקציבי החממות.
מל פולישוק-בלוך: יש עוד כמה דברים שנמצאים בסימן שאלה והם ייפתרו אחרי התקציב, אבל אני בהחלט מתכוונת ללחוץ עליו באופן ספציפי בנושא החממות על מנת שיגדיל את התקציב, או לפחות לא יקוצץ בכלל.
מל פולישוק-בלוך: זאת ההבטחה שלי לכל אנשי החממות כי אני רואה בחממות את הסטרטר של המנוע לצמיחה ואתם יודעים שקצת קשה להדליק מנוע בלי סטרטר.
מל פולישוק-בלוך: לכן אני חושבת שצריך לתת עדיפות מיוחדת לנושא החממות, בפרט כאשר זה מעודד ומטפח את שילובם של העולים החדשים.
מל פולישוק-בלוך: כמה עולים חדשים נמצאים פה מתוך כלל העובדים?
דוד וזאנה: כ-30%.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו נשתדל שהקיצוץ יהיה מינימלי ואולי אפילו יוסיפו תקציבים בהמשך.
דוד וזאנה: רוני מהצרי, ראש עיריית אשקלון, בבקשה.
רוני מהצרי: העיר אשקלון מונה היום 115 אלף תושבים, כאשר 35% מהם עולים חדשים.
רוני מהצרי: העולים החדשים באו עם מוטיבציה גבוהה לעבודה והם תפסו את מקומם של הוותיקים בעיר.
רוני מהצרי: באשקלון יש 17% דורשי עבודה ו-11% אבטלה, שחלק גדול מהם דווקא ותיקים.
רוני מהצרי: חלק גדול מהמפעלים מייצרי העבודה באשקלון הם עסקים קטנים או עסקים ברמת לואו-טק.
רוני מהצרי: לקחתי על עצמי כמשימה לשדרג את העיר לתעסוקה מתקדמת יותר כי יש פה פוטנציאל.
רוני מהצרי: הצעירים עוזבים את אשקלון ועוברים למקומות אחרים בגלל שאין להם תעסוקה בתחום ההיי-טק.
מל פולישוק-בלוך: אין לכם בכלל היי-טק?
רוני מהצרי: כמעט ולא.
רוני מהצרי: קיים מפעל עשות ועוד כמה מפעלים קטנים, אבל המפעלים הגדולים שצורכים כוח-אדם לא קיימים כאן בכלל.
רוני מהצרי: אשקלון משקיעה המון בתחום החינוך והתוצאות של הישגי התלמידים בבחינות הבגרות מציבים אותה במקום השני בין הערים הגדולות בישראל.
רוני מהצרי: 65% מצליחים בבחינות הבגרות לעומת ממוצע ארצי של 46%.
רוני מהצרי: אנחנו משקיעים המון בעניין הזה כי אנחנו מאמינים שזה מה שישדרג את העיר ובתכנית 2004 נשים עוד יותר ממה ששמנו עד עכשיו.
רוני מהצרי: זה בא, כמובן, על חשבון מקורות אחרים ומקורות ההכנסה הולכים ומידלדלים.
רוני מהצרי: אשקלון היא בין הערים שגובה ארנונה הכי טוב במדינה, 93% גבייה, אבל בדיקה לעומק מגלה של-50% יש הנחות ומתוך 35,000 בתי אב, כמעט 12,000 בתי אב פטורים למעלה מ-70%.
רוני מהצרי: אנחנו "מפסידים" הכנסה של 27 מיליון שקל כל שנה.
רוני מהצרי: זאת עיר במצב סוציו-אקונומי מאוד נמוך ורואים את הפערים בקצוות.
רוני מהצרי: אחד הפרוייקטים שאנחנו משתתפים בו הוא פרויקט עתידים, שמשתתפים בו 61 נערים.
רוני מהצרי: פרויקט זה מראה כמה פוטנציאל יש במקצועות המדעיים – מתמטיקה, פיזיקה וכימיה.
רוני מהצרי: המשימה שלנו היום היא לשדרג את העיר בתחום הזה כי יש בה פוטנציאל.
רוני מהצרי: תוך כשנה תהיה רכבת באשקלון, שתצמצם את המרחק בין אשקלון למרכז לכ-20 דקות.
רוני מהצרי: אנחנו שואפים לייצר מקומות עבודה גם מהגוף הזה, מהחממה, דבר שיקפיץ את אשקלון.
מל פולישוק-בלוך: האוניברסיטה הכי קרובה היא באר-שבע?
רוני מהצרי: לא.
רוני מהצרי: יש לנו מכללה שאין בה מקצועות מדעיים, משפטים ורפואה אומנם, אבל יש בה כל יתר המקצועות.
רוני מהצרי: התלמידים מקבלים תואר B.A.
רוני מהצרי: עצמאי והמכללה יוצאת לעצמאות.
רוני מהצרי: במכללה לומדים כ-5,000 סטודנטים והיא אחת המפוארות הקיימות בארץ.
רוני מהצרי: המכללה מאוד יפה, מושקע בה המון כסף ועושים שם עבודה טובה מאד.
בני וקנין: המכללה שלנו נותנת היום תארים, חלקם כבר עצמאיים והשבוע הם יקבלו סופית את האישור העצמאי.
בני וקנין: יש לנו כל מיני מסלולים, חלקם יחד עם בר-אילן, חלקם עם אוניברסיטאות אחרות וחלקם של המכללה באופן עצמאי.
בני וקנין: 55% מהתלמידים לומדים במכללה לתואר ראשון במדעי המחשב.
רוני מהצרי: ניסינו להכניס הנה את בית-הספר לרפואה, אותו בית ספר מפורסם שרצו להביא מחו"ל, אבל כנראה שהמונופול של האוניברסיטאות חזק בינתיים ולא הצלחנו.
דוד וזאנה: החממה נוסדה ב-1991 וכיום פועלות בחממה כעשרים חברות שונות בתחומים מגוונים – ביוטכנולוגיה, מדיקל דיווייס, משינרי, אנרגיה, טלקומוניקציה, תחומי המים וכדומה.
דוד וזאנה: בכל פרויקט מעורבים אי אלו שותפים מהארץ ומחו"ל.
דוד וזאנה: היעדים מיסודה של החממה הם פיתוח תשתיות תעסוקה ופיתוח תשתיות טכנולוגיות בכלל במדינת ישראל.
דוד וזאנה: כלל החברות הבוגרות למיניהן גייסו באופן ישיר מעל ל-37 מיליון דולר ללא השקעה של מדינת ישראל.
דוד וזאנה: מדינת ישראל השקיעה בסך החברות הללו הוא כ-13 מיליון דולר, כאשר בתוך זה יש החזרים למדינה, מס הכנסה וכדומה, כך שנמצא שההשקעה הישירה היא כ-8 מיליון דולר כנגד הכנסה ישירה לתוך מדינת ישראל של 38 מיליון דולר.
דוד וזאנה: בתהליך העבודה שלנו באופן יומיומי אנחנו מנסים לאתר משקיעים פוטנציאליים, הצגת הפרוייקטים ויצירת העניין בהם, ניהול קשרים אינטנסיביים שוטפים עם משקיעים והשתתפות בתערוכות ובכנסים של ATI וגם של החממות הפועלות בתוכנו.
דוד וזאנה: החברות שאנחנו יודעים לגבי ההשקעות בהן הן פון-אור – כ-30 מיליון דולר במקרופון אופטי, אינתאמדיקס – השקעה ראשונית של כ-1 מיליון דולר בתחום זיהוי סיבות למיגרנה וחברת קלסיס – השקעה של מעל 5 מיליון דולר, איזולתרם – מפעל לבידוד תרמי.
דוד וזאנה: זה פרויקט שסיים את תקופת החממה ולמרות זאת החממה, באמצעים המוגבלים שהיו בידה, החליטה להשאיר את החברה תחת חסותה כי האמנו שהפרוייקט פוטנציאלי ונכון.
דוד וזאנה: לאחר כשלוש שנים מתום סיום החממה, נמצא משקיע בשם יגאל דמרי מאיזור נתיבות, שהשקיע בחברה מעל מיליון דולר והיום הגיש בקשה וקיבל אישור למפעל מאושר באיזור נתיבות.
דוד וזאנה: נוטרה-ליז היא חברה של פרופ' נסים גרתי, שמפורסם בתחום הכימיה.
דוד וזאנה: נעשתה השקעה ישירה של מישור אדומים בסך 1 מיליון דולר בתחום תוספי מזון.
דוד וזאנה: קיימת התעניינות של חברת באייר בפעילות של חברת נוטרה-ליז בתחום הטמעה ותרופות.
דוד וזאנה: יתרונות החממה – סך הוצאה לפרוייקט ממוצע בתוך חממה לחודש היא כ-15 אלף דולר.
דוד וזאנה: חברות אחרות משקיעות כ-100,000 דולר, כך שהחממה מהווה גורם חסכוני בסך ההוצאה לרבות נושאים כגון: בקרה תקציבית, בקרה ניהולית וכדומה.
מל פולישוק-בלוך: החסכון נובע מהמסגרת שחוסכת את הכסף?
רינה פרידור: אני לא מכירה את המספרים האלה והם נראים לי קצת מוגזמים.
רינה פרידור: אחד היתרונות הבולטים ביותר של תכנית החממות הישראלית הוא שאנחנו מכניסים את הפרוייקט למשמעת.
רינה פרידור: מצד אחד אנחנו נותנים לו את הגזר, מענק מאוד משמעותי, ומצד שני אנחנו מחזיקים אותו תחת משמעת.
רינה פרידור: זה מנתב נכון את הפרוייקט, מונע המון בזבוזים ומוביל אותו למטרה.
בני וקנין: יש פה יתרונות לגודל כי יש כאן מטריה של מנכ"ל אחד לכל הפרוייקטים האלה והרבה חסכונות בעלויות.
בני וקנין: בכל סטרט-אפ אחר יש מנכ"ל והוצאות רבות.
בני וקנין: זה נותן גם יתרונות למשק לאור אותה משמעת תקציבית.
דוד וזאנה: תהליך ההתגבשות העסקית של חברה בתוך חממה הוא לא טריוויאלי.
דוד וזאנה: קידום פרוייקטים אוניברסיטאים – היה קושי רב בתחילת 98'-99' לקבל פרוייקטים טובים ואיכותיים מתוך האוניברסיטה.
דוד וזאנה: אנחנו רואים באוניברסיטאות מאגר בלתי נדלה של פרוייקטים, אבל היה קושי עצום לשחרר אותם למסגרת החממה בגלל העברת הידע.
דוד וזאנה: על-פי נהלי החממה, הידע צריך להיות שייך לחברת הפרוייקט, אבל האוניברסיטאות שהידע שייך להן.
דוד וזאנה: נכנסנו ללופ בעייתי בהקמה בסיסית וראשונית של חברה, עד שנגיע למשקיע הרצוי, המשקיע האסטרטגי.
דוד וזאנה: בנושא הזה הגענו היום לעמק השווה בין האוניברסיטאות לבין תכנית החממות ואני מקווה שהדברים יילכו ויהיו קלים.
דוד וזאנה: עדיין קשה לנו כי האוניברסיטאות לא כל כך ממהרות להעביר את הידע לחממות.
דוד וזאנה: כאשר האוניברסיטאות הופכות להיות קבלניות משנה, חלק מהתנאים שלהן הוא שהידע שנוצר בתור קבלני משנה גם שייך להן.
דוד וזאנה: כמובן שזה אבסורד ולדעתי צריך לפתור את זה באיזשהו נוהל מסודר.
דוד וזאנה: נקודות שיש לתת עליהן את הדעת לגבי התקציבים – התקציב של מנהלת החממה הוא כ-150-170 אלף דולר לשנה מהמדען הראשי.
דוד וזאנה: כמובן שחלק מהמקורות הכספיים הם גם תקורות ומכירת מניות, כלומר החממה צריכה ליצור מקורות כספיים משלה בסבבים ראשונים, דבר שהוא לא קל באופן עסקי.
דוד וזאנה: כשאתה מייסד חממה אתה מצפה להכניס כסף מתוך מכירות המניות עוד בשלבים הראשונים, בערכים שיכולים לכלכל את כלל פעילות החממה.
דוד וזאנה: זה קשה מאד, למרות שבחלק מהחברות זה כן אפשרי.
דוד וזאנה: למרות זאת, זה לא מתיישר עם מטרות החממה, למכור מניות עוד בתהליך של השנתיים הראשונות כחלק מהמקורות הכספיים שלה.
דוד וזאנה: תשתיות טכנולוגיות – הרי בסופו של דבר צריך מעבדות ואנחנו לא מעוניינים שהפרוייקטים ישתמשו במעבדות של האוניברסיטה.
דוד וזאנה: ליזמים שמגיעים מהאוניברסיטה קשה לצאת כי לכל מרצה יש המעבדה שלו ומבקשים שחלק מהפעילות תתבצע במעבדות של האוניברסיטה, דבר שאינו תקין מבחינה עסקית.
דוד וזאנה: אנחנו, כחממה, אין לנו תשובה לזה כי אנחנו לא יכולים להציע אלטרנטיבה כפי שיש באוניברסיטה.
דוד וזאנה: זאת בעיה נוספת שניסינו לאורך השנים לגשר עליה בתרומות כדי להקים מעבדה.
דוד וזאנה: בעיה נוספת היא שחיקת השקל מול הדולר וחוסר מעורבות או מחוייבות עירונית.
דוד וזאנה: ההמלצות שלנו הן להגדיל את תקציב השיווק לכ-300 אלף דולר כי בסופו של דבר הכסף הזה נכנס לתוך החברות עצמן.
דוד וזאנה: כדי שנשווק נכון את החברות צריך תקציב.
מל פולישוק-בלוך: בעניין הזה הגשתי הצעת חוק קרן לעידוד השיווק לחו"ל, בעיקר מתוך מגמה להיי-טק או לדברים כפי שמפותחים פה.
מל פולישוק-בלוך: אם נצליח לעגן את זה בחקיקה, תהיה תמיכה שיווקית כפי שאתם צריכים.
מל פולישוק-בלוך: אני בהחלט חושבת שאתה צודק כי בלי שיווק לא יכול להתקיים שום דבר.
דוד וזאנה: צריך משהו ממוקצע היטב וניצול טוב של ההזדמנויות.
דוד וזאנה: תקציב נוסף שדרוש הוא תקציב לתשתיות, מעבדות, כ-1 מיליון דולר הוצאה חד פעמית.
מל פולישוק-בלוך: משרד המדע לא יכול לעזור בעניין הזה?
דוד וזאנה: ביקשנו ולא קיבלנו שום דבר.
מל פולישוק-בלוך: מה עם משרד הקליטה?
דוד וזאנה: גם הוא לא עוזר.
דוד וזאנה: נושא נוסף וחשוב הוא תקציב לחמש שנים.
דוד וזאנה: אנחנו פועלים עם תקציב שנתי ויש אי ודאות מתמדת.
מל פולישוק-בלוך: זאת קללה ידועה בכל התחומים.
דוד וזאנה: בלתי אפשרי לעבוד באי ודאות כזאת, ודאי לא בחממה.
דוד וזאנה: בעיה נוספת היא לאן תלכנה החברות הבוגרות?
דוד וזאנה: אני צריך למצוא להן איזשהו בית.
דוד וזאנה: משקיעים אסטרטגיים מנצלים את החור השחור הזה וכשהם משקיעים בחברות, ההם רוצים את החברות בסביבה שלהן, באיזור המרכז.
דוד וזאנה: מכיוון שקשה מאוד ליישב את החברות הבוגרות בסביבה האשקלונית, הן עוברות לצפון.
מל פולישוק-בלוך: ב-65 מיליון של 'קוקה קולה' אפשר היה לפתח כאן המון דברים טובים.
מל פולישוק-בלוך: את זה אני אמרתי, לא אתה.
רוני מהצרי: אני מסכים, אבל זה לא עומד כך.
מל פולישוק-בלוך: זה כן עומד כך כי יש תקציב אחד שממנו אנחנו לוקחים וכולו מאותו משרד.
מל פולישוק-בלוך: הביקורת היא נגד השר ולא, חלילה, נגדכם.
רוני מהצרי: אם לא היו נותנים להם, זה לא היה הולך לאף אחד.
דוד וזאנה: לדעתי אנחנו לא מבינים היטב את מה שיש לנו ביד, גם מבחינת התשתיות שיש לנו ביד.
דוד וזאנה: לכן אנחנו מציעים מודל – הקמת תשתית בסיסית של פארק היי-טק, שיאכלס את החברות הבוגרות כאשר החממה היא הכוח המניע להיוולדות של חברות חדשות, במסגרת ניהולית ואסטרטגית משופרת יותר.
דוד וזאנה: לקחתי את מודל סופיה-אנטיפוליס מפריז ויותר מאוחר נראה איך המודל הזה עובד, למרות שרמת הטכנולוגיה שבו נחותה לאין שיעור ממה שקורה בחממות במדינת ישראל.
דוד וזאנה: אנחנו מדברים על פארק היי-טק ששותפים בו משרד העבודה, ATI, משקיעים פרטיים, האקדמיה, מכון הייצור ומשרד התמ"ת.
דוד וזאנה: המודל הצרפתי מעסיק בפארק כ-1,260 חברות שעובדים בו 26,000 איש.
דוד וזאנה: היתרון של הקמת פארק באיזור אשקלון, שהוא מרכז מסה של הסביבה האשקלונית הוא קרבה לתחנות רכבת, קרבה לכביש המהיר החדש באשקלון וקרבה לשדה התעופה.
דוד וזאנה: כוח-אדם זמין נמצא אצלנו כאן, במוסדות להשכלה גבוהה מהסביבה, כ-24,000, יש גם בבן-גוריון וכמובן גם במכללה באשקלון.
דוד וזאנה: התמורות – אנחנו רוצים להגיע לכ-1,100 חברות בסביבת הפארק עם 26,000 עובדים תוך יצירת סביבה טכנולוגית מפרה, תמיכה בהמשך פעילות של חברות ומשיכה של חברות אחרות בינלאומיות.
דוד וזאנה: לכן, לדעתי, הקמת הפארק היא הזדמנות בלתי נדלית למה שיש במדינת ישראל ולצורך כך צריך, כמובן, מחוייבות של כלל הרשויות.
דוד וזאנה: מתוך כל זה אנחנו קוראים גם לכם למחוייבות אישית להקמת פארק המדע, הפארק הטכנולוגי כאן באשקלון.
מל פולישוק-בלוך: אני באה מרעננה ואחד הדברים שראש העיר שלי יודע לעשות הוא לתת פטור מוחלט מארנונה וחלץ חזק של ראש העיר על ענקי תעשיית ההיי-טק.
מל פולישוק-בלוך: הוא מבטיח להם הבטחות ומביא אותם למקום.
מל פולישוק-בלוך: אם זאת תהיה דרכך, אני בטוחה שיבואו גם למקום הזה.
מל פולישוק-בלוך: אתה יכול להציע להם גם ים ונוף יפה, כך שאני חושבת שהם יבואו.
בני וקנין: אי אפשר לתת פטור מוחלט ממיסוי.
מל פולישוק-בלוך: עד היום הוא נתן פטור מוחלט לכמה שנים, קיצורים של בירוקרטיה ולחץ עליהם חזק.
בני וקנין: ביילסקי לא צריך ללחוץ עליהם כי מספיק השם רעננה.
בני וקנין: לא צריך לעשות שום דבר.
מל פולישוק-בלוך: זה לא מדויק כי כפר סבא ורעננה יושבות באותו אזור ויש המון הבדלים.
מל פולישוק-בלוך: צריכה להתבצע המון פעילות וזאת הדרך לעשות את הדברים.
מל פולישוק-בלוך: אם אני יכולה לעזור, אני אפנה לכל מי שרק אוכל, אבל הפעילות העיקרית צריכה להיות של ראש העיר.
בני וקנין: הסיפור של 'קוקה קולה' נמשך כבר שבע-שמונה שנים וכדאי לראות את התחשיב הכלכלי שנעשה על-ידי הבנק לפיתוח התעשיה.
בני וקנין: התחשיב מראה חד משמעית את תוספת העובדים.
מל פולישוק-בלוך: אני מכירה את כל הנתונים כי נכנסתי לעומק בנושא הזה.
מל פולישוק-בלוך: דיברתי עם כל הגורמים, גם בתמ"ת וזה הוויכוח העיקרי שלי עם אגף התקציבים באוצר.
מל פולישוק-בלוך: כשמסתכלים על השורה התחתונה, אנחנו רואים את המספרים ואתה צודק, אבל כאן מדובר על משהו שיש לו חזון והוא מביא אוכלוסייה מסוג אחר.
מל פולישוק-בלוך: ההשפעה שלו על כל הסביבה, על העיר אשקלון ועל מה שאתה רוצה לבנות אחרת לגמרי.
מל פולישוק-בלוך: מ'קוקה קולה' זה לא ייצא ומפארק תעשייה, מהסוג שאתה מדבר עליו, זה כן ייצא.
דוד וזאנה: תודה.
דוד וזאנה: יונתן יציג את חברת קלסיס, בוגרת החממה.
יונתן וגנר: חברת קלסיס היא חברה שהוקמה בחממה.
יונתן וגנר: היא התחילה מתעשיית הרכב והיום היא נמצאת בתעשיית המטוסים.
יונתן וגנר: זאת דוגמה לחברה שהתחילה עם רעיון אחד, בזכות השקעת המדען פותחו יכולות טכנולוגיות והטכנולוגיה הזאת נותבה לכיוון אחר, לתחום שוק אחר, אבל עם תוספת משמעותית.
יונתן וגנר: חברת קלסיס מחזיקה פטנט למכ"מ אחורי שימנע התנגשויות מאחור.
יונתן וגנר: היום יודעים לעשות את זה בערך ב-1,000 דולר ואולי בעוד חמש שנים נדע לעשות את זה בסכום של שתי ספרות.
יונתן וגנר: זה מכ"מ שיושב מאחור ואם מישהו בא מאחור מהר מדי, הוא מדליק את אורות הברקס.
יונתן וגנר: כך יש זמן תגובה יותר ארוך למי שבא מאחור.
יונתן וגנר: קיבלנו כסף מהמדען לשלוש שנות מימון, כאשר בשנה השלישית התכוונו לא להשקיע ברכב.
יונתן וגנר: לכן ניצלנו 25% מהתקציב, כלומר החזרנו למדינה 75% מהשנה השלישית והמשכנו בתחום התעופה.
יונתן וגנר: החברה הוקמה בשנת 1998.
יונתן וגנר: מתעשיית הרכב נתבקשנו על-ידי משקיע חיצוני להשקיע את הכסף הזה במכ"מ, שיגלה מטוסים בשדות תעופה לחברה קיימת שיושבת בהרצליה ושייכת לקבוצת פורמולה.
יונתן וגנר: החממה השקיעה בהתחלה לבדה, בשנה השנייה נכנסה חברת טרנסטק עם השקעה חיצונית, בשנה השלישית היה ניצול קטן מתקציב החממה, כאשר טרנסטק דוחפת לכיוון שדות תעופה והיום אנחנו במימון ממשיך ומלא של חברת טרנסטק.
יונתן וגנר: בבן-גוריון יש שלושה מכ"מים כאלה שמסתובבים סביב המסלולים באיזור הטרמינל, והיום יש מערכת מבצעית עם צגים במגדל הפיקוח.
יונתן וגנר: החזון שלנו – יש בעיה עם שדות תעופה על הקרקע כי לא יודעים למנוע התנגשויות על המסלולים, במיוחד כשיש ערפל.
יונתן וגנר: המכ"מ שלנו משמש מכ"מ מבוזר שבעזרת ארבע
יונתן וגנר: ה-חמישה סנסורים לאורך המסלול אפשר לתת כיסוי מלא של המסלול, להשתלב במערכת הרבה יותר גדולה של חברת-האם כדי לתת פתרון למניעת התנגשויות ולניהול מטוסים בתוך שדות תעופה.
יונתן וגנר: את הצג הזה מקבל הפקח ובזמן ערפל הוא מקבל תמונה מלאה, כמעט סינטטית, של כל מה שקורה, והוא יכול לנהל את התעבורה עם הרבה כלי פיתוח.
יונתן וגנר: יש אפשרות להקים את המכ"מים על בניינים באיזורי חניונים ואז לתת כיסוי גם של חניונים.
יונתן וגנר: יש לו יתרונות טכנולוגיים שאני לא אכנס אליהם.
יונתן וגנר: למה זה הצליח?
יונתן וגנר: קלסיס לא ניסתה לשווק באופן ישיר ללקוח.
יונתן וגנר: היא לא לקחה את הכספים לנושא השיווק.
יונתן וגנר: קלסיס זכתה בתקציב של קרן עידוד השיווק וניצלנו 20% ממנו.
יונתן וגנר: היה כסף לשיווק, אבל נכנסנו לפיתוח הטכנולוגיה תוך התמקדות במה שאנחנו יודעים לעשות טוב.
יונתן וגנר: היתה גמישות לא להתאהב ברעיון של הרכב אלא להגיד שאפשר לעשות את זה בשדות תעופה ואולי להרוויח יותר טוב כי יש צורך גדול.
יונתן וגנר: בתוך החברה יש אלמנט חשוב מאוד של טיפוח ידע וכוח אדם, והידע שאנחנו עושים איתו את המוצר קיים היום בתוך החברה.
יונתן וגנר: זה חשוב מאוד כדי שהידע הזה לא יהיה מבוסס מדי על מקורות חיצוניים כי אז מאבדים גם יתרון תחרותי.
יונתן וגנר: חברת טרנסטק, שהשקיעה בחברה לאחר החממה, הביאה את השוק.
יונתן וגנר: זאת חברה ישראלית שיש לה 100 שדות תעופה ברחבי העולם והיום היא משמשת כמובילה בשוק בקרת שדות תעופה.
יונתן וגנר: היום היא מביאה הסכם שותפות עם לוקהיד-מרטין לתת פתרון בכל ארצות-הברית ובעולם לבקרה קרקעית ובסופו של דבר הטכנולוגיה של קלסיס משמשת יתרון תחרותי-טכנולוגי של השותף האסטרטגי, שבעזרתו הוא מגיע למקומות שהוא לא היה מגיע אליהם לולא הטכנולוגיה.
יונתן וגנר: קלסיס לא עשתה הכל לבדה.
יונתן וגנר: הסינרגיה עם השותפה האסטרטגית היא קריטית.
דוד וזאנה: חברת אורי-דנט כתרי שיניים היא חברת חממה ואנחנו צופים לה פוטנציאל עצום.
דוד וזאנה: ד"ר אורי זילברמן, בבקשה.
ד"ר אורי זילברמן: אני רופא שיניים בבית החולים ברזילי באשקלון ואני גם עובד בהדסה ירושלים במחקר בעיקר.
ד"ר אורי זילברמן: זה הרבעון השלישי שלנו בחממה ואני רוצה לדבר איתכם על נושא די כואב, שיניים.
ד"ר אורי זילברמן: היום קיימת בשוק קופסת כתרים של 3-M, וזה הדבר היחיד שאנחנו יכולים להציע לילדים.
ד"ר אורי זילברמן: בלסת העליונה שאתם רואים לפניכם שמו את הכתרים האפורים ממתכת של חברת 3-M ובלסת התחתונה אתם רואים את הכתרים של אורי-דנט.
ד"ר אורי זילברמן: אנחנו מנסים להחליף את המוצר שקיים בשוק כבר שלושים שנה, שממנו 3-M מתפרנסת בכבוד רב.
ד"ר אורי זילברמן: בשנתיים האחרונות היא קנתה חברה מתחרה בנושא המתכות, זאת אומרת שהיא רואה עדיין במוצר הזה פוטנציאל אדיר.
ד"ר אורי זילברמן: אנחנו הולכים, לצערנו, להתחרות בחברה גדולה כזאת.
ד"ר אורי זילברמן: יש שתי בעיות עם הכתרים האלה: 1.
ד"ר אורי זילברמן: אסתטיקה.
ד"ר אורי זילברמן: 2. בריאות.
ד"ר אורי זילברמן: הבעיה החמורה ביותר של הכתרים היא שהם מכילים ניקל ואנחנו יודעים שקיימים היום פרסומים רבים על כך שניקל הוא חומר אלרגני, שיכול לגרום לתופעות אלרגיה חמורות ב-2%-3% מהאוכלוסיה.
ד"ר אורי זילברמן: גם 3-M מדגישה על גבי הקופסאות שלה שהחומר יכול לגרום לתופעות אלרגניות.
ד"ר אורי זילברמן: למרות כל זה יש להם FDA ו-CE על הכתרים האלה, אבל ברגע שאנחנו נוכיח שלחומר שלנו אין רעלים, הוא לא גורם לאלרגיה וכו', יכול להיות שאסור יהיה למכור את המוצר הזה בשוק.
ד"ר אורי זילברמן: אנחנו לא הולכים להתחרות בהם אלא בשלב מסוים מתכוונים למחוק אותם.
ענת לוי: מה ההבדל בין כתרים למבוגרים ולילדים?
ד"ר אורי זילברשטיין: למבוגר אנחנו מייצרים כתר בתהליכים מעבדתיים אישיים לכל אחת מהשיניים.
ד"ר אורי זילברשטיין: פה אנחנו לוקחים כתרים מוכנים מראש, במידות קבועות, ואותם אנחנו מתאימים לשיני הילד.
ד"ר אורי זילברשטיין: הטיפול בשן אורך כ-15-20 דקות בלי ארבע-חמש פגישות, מדידות וכו'.
ד"ר אורי זילברשטיין: בנוסף לכך, אף הורה לא ישלם 1,500-2,000 שקל על שן, שנושרת בעוד כמה שנים.
ד"ר אורי זילברשטיין: אם כך, אנחנו מדברים על כתרים מוכנים מראש, שבאים במידות קבועות ואותם אנחנו מרכיבים על שיני הילדים.
ד"ר אורי זילברשטיין: החומר שאנחנו משתמשים בו נקרא אציטל רזין, שמיוצר על-ידי דופונט.
ד"ר אורי זילברשטיין: מדובר בפלסטיק, שהוא בעל תכונות של מתכת ויש לו אישורים של ה-FDA ושל ה-CE.
ד"ר אורי זילברשטיין: התחלנו את תהליך רישום הפטנט מחוץ לחממה ובזכות הכניסה שלנו לחממה אנחנו יכולים היום להפוך את ה-PCT לרישום פטנטים ברוב מדינות העולם, כי התקציב שעמד לרשותנו בהתחלה לא איפשר רישום של כל הפטנטים בכל העולם.
ד"ר אורי זילברשטיין: בזכות תקציב המדען הראשי אנחנו יכולים לרשום את הפטנט בכל העולם ואנחנו מקווים שנהיה מספיק מוגנים, כדי שברגע שזה יתחיל להתפרסם, 3-M ירגישו את הפוטנציאל ויפנו אלינו.
ד"ר אורי זילברשטיין: זה התחשיב שלנו על הכנסות שנתיות צפויות, כאשר אנחנו יודעים היום שההכנסות האלה אמורות לעלות.
ד"ר אורי זילברשטיין: יש היום נטיה לא להשתמש בכתרים האלה כי מבחינה אסתטית הם לא יפים ואנחנו מקווים שנוציא את הכתרים שלנו תהיה עליה בדרישה.
ד"ר אורי זילברשטיין: התכנית שלנו היא להתחיל בישראל ולאט לאט להתקדם, כאשר כרגע אנחנו עומדים בפני פיתוח של מוצרים נוספים.
מל פולישוק-בלוך: מה הצפי שלכם?
ד"ר אורי זילברמן: אנחנו בתקווה שבתחילת השנה הבאה ניכנס לניסויים קליניים עם אוניברסיטאות בעולם שהביעו תמיכה ורוצות להשתתף במחקר.
ד"ר אורי זילברמן: אנחנו מקווים שבתחילת 2005, אחרי השנה הראשונה של הניסוי הקליני, ניכנס חזק מאוד לשוק.
דוד וזאנה: החברה היתה רוצה להיות מעורבת בתחום טיפולי השיניים לילדים בכל העיר אשקלון, בשיתוף פעולה עם עיריית אשקלון, לרבות מעורבות של בית-הספר לרפואת שיניים של הדסה.
דוד וזאנה: זה התעכב בתהליך בירוקרטי.
דוד וזאנה: למעשה זאת תרומה של החברה לפעילות הכללית באשקלון.
דוד וזאנה: ד"ר דוד מיכאלי עלה מגרוזיה ב-1993 והוא רופא נוירוכירורג ממשפחה של נוירולוגים ונוירוכירורגים.
דוד וזאנה: בעת האחרונה הגשנו בקשה לזכות אותו בפרס נובל לרפואה.
ד"ר דוד מיכאלי: מדובר במכשיר מדידה לחץ גולגולתי לא פולשני לזיהוי מגרנה.
ד"ר דוד מיכאלי: 15% מהאוכלוסיה העולמית סובלים ממגרנה ו-75% מהאוכלוסיה העולמית סובלים מכאבי ראש אחרים.
ד"ר דוד מיכאלי: מאוד חשוב לזהות איזה סוג מגרנה יש לבן-אדם וכאשר חולה מגיע לרופא, הרופא לא יודע לזהות אותה.
ד"ר דוד מיכאלי: מאוד חשוב שקיימת מערכת החממות בארץ כי ההמצאה שלי שכבה במגירה בברית המועצות לשעבר וחיכיתי להשקעות כמעט 25 שנים.
ד"ר דוד מיכאלי: הגעתי ארצה, מדינה כל כך קטנה לעומת ברית-המועצות לשעבר, ותוך שנה וחצי התחלתי לעבוד עם החממה.
ד"ר דוד מיכאלי: פיתחנו חברה בתמיכה של המדען הראשי ולמדתי כאן
ד"ר דוד מיכאלי: שמאד חשוב לא רק לבקש סיוע אלא גם לדעת איך לקבל אותו.
ד"ר דוד מיכאלי: אחרי השקעת המדען הראשי הושקעו מיליון דולר בחברה שלנו על-ידי משפחת סורסקי מארצות הברית, שבנתה גם את בית החולים איכילוב בתל-אביב.
ד"ר דוד מיכאלי: מכשיר שלנו נמצא עכשיו בניסויים קליניים בווירג'יניה, ריצ'מונד, ואם הניסויים הקליניים יהיו טובים, חברת ג'ונסון את ג'ונסון וקודמן ייכנסו.
ד"ר דוד מיכאלי: הניסויים הקליניים בבית החולים ביילינסון, בו אני עובד, עברו בהצלחה גדולה ובסופם פורסמו התוצאות בג'ורנל של נוירוכירורגיה, כאשר 18 נוירוכירורגים, מהמובילים בעולם, אישרו את הפרסום שלנו.
ד"ר דוד מיכאלי: דוד וזאנה היה המנהל של החברה שלנו והחברה שלנו התחילה העליה של מר דוד וזאנה לחממה.
ד"ר דוד מיכאלי: אני מקווה מאוד שהעליה הזאת לא הסתיימה.
ד"ר דוד מיכאלי: תודה רבה.
דוד וזאנה: אגב, הניסויים הקליניים התחילו במרכז הרפואי ברזילי.
דוד וזאנה: פרופ' רפי נבו הוא מנכ"ל חברת טריטק, חברה יוצאת אוניברסיטה, עם פרופ' עדין.
דוד וזאנה: זאת גם חברה שמצאה השקעה של כ-700 אלף דולר נוספים עם חברת סולאור, שנמצאת באיזור התעשיה ניצני עוז.
דוד וזאנה: רפי, בבקשה.
פרופ’ רפי נבו: טריטק עוסקת בתחום איכות הסביבה, בצד הטיפולי של הסביבה.
פרופ’ רפי נבו: אנחנו מציגים את עצמנו כחברה שעוסקת במערכות טיפול במים ובשפכים.