GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהושע לוינברג: הסיכוי שלהם לגייס הון מקרן כמו ורטר עם רעיון לא בשל, עם תכנית עסקית שלא קיימת, עם עברית שכמעט לא קיימת עדיין ברמה שניתן להציג, גם לא אנגלית, אם לא היינו נותנים לאותו מדען רוסי לפתח את המד טמפרטורה מרחוק שלו או איזה שהוא קיט למציאת איזו שהיא מחלה, אף אחד לא היה נותן לו כסף.
יהושע לוינברג: ויש פה עניין שאותו יזם בקצרין או באריאל או בקרית שמונה או באופקים הסיכוי שלו לממש את החלום של אותו עולה חדש או תושב הפריפריה הוא אפסי אם החממות לא היו תומכות בזה.
יהושע לוינברג: ויש פה גם לדעתי עניין ציוני, לעזור לקליטת עליה ולעזור לתושבים מהפריפריה להקים תעשיות מתוחכמות במקום כמו אופקים, שבינינו, לא נעים לי להודות, אני לא הייתי מגיע לאופקים אם לא היתה לנו שם חממה.
יהושע לוינברג: וגם משקיעים אחרים אני לא מאמין שהיו מגיעים לאופקים אלמלא היתה חממה.
מל פולישוק-בלוך: לעולה חדשה שעשתה את זה דרך החממות.
מל פולישוק-בלוך: אבל אני רוצה לומר לכולכם, אני לא מבקשת לקצץ מהמיטות לחולים ומהמסכנים והנכים, אני באה וטוענת שהמשרד, משרד האוצר קבע, כהשקעה, כפי שאמרת, הוא גם שם את זה בסעיף השקעה, לא הוצאה, השקעה בתשתיות פיזיות, רכבות וכבישים, וזה מבורך.
מל פולישוק-בלוך: אבל אם ניקח שליש מהתקציב שהוקדש, שישה עשר מיליארד שקל שהם דיברו על תקציב לתשתיות לאומיות מסוג זה, ונגיד שתשתית לאומית שאנחנו מדברים עליה היא תשתית לא פחות חשובה, אולי היא בעצם יותר חשובה מכל תשתית אחרת, ניקח רק שליש, לא חצי מהתשתיות האלה, שזה חמישה מיליארד שקל, כהשקעה, לא כהוצאה, אולי התייחסות כזאת למספרים ולתכנים תביא את השינוי.
מל פולישוק-בלוך: יכול להיות שזאת הדרך.
מל פולישוק-בלוך: תחשוב על זה עד סוף הישיבה.
שי יפתח: עשרה מיליארד.
יהושע לוינברג: מיליארד אז התקציב של רינה לא היה מקוצץ.
קלרה וינוקור: פרוייקט אחד בחממה טכנולוגית בקרית ויצמן.
קלרה וינוקור: הפרוייקט שלי הצליח ובזמנו אנחנו העברנו את הפרוייקט הזה לחברה גדולה באנגליה, וכולנו היינו מרוצים, אבל אני לא רוצה לספר סיפורים אישיים, למרות שיש לי הרבה סיפורים אישיים על קליטת המדענים.
קלרה וינוקור: היום אני רוצה רק לשאול, כל הזמן אנחנו אומרים מילת מפתח כאן זה מו"פ.
קלרה וינוקור: אבל מה זה מו"פ, מחקר זה אוניברסיטאות.
קלרה וינוקור: פיתוח, אף חברה היום לא מוכנה לקחת פרוייקט לפיתוח לשנתיים.
קלרה וינוקור: אף חברה, אפילו חברה כמו אינטל, חברות שאני עובדת איתם, הם לא מוכנים לקחת פרוייקט לכמה שנים לפיתוח.
קלרה וינוקור: הם רוצים משהו קצר, כמה חודשים, פיתוח ולהתחיל לייצר.
קלרה וינוקור: אז פיתוח זה רק בחממות.
קלרה וינוקור: וזה לא משהו ייחודי לישראל.
קלרה וינוקור: זה התכנית הרגילה אפילו במכסיקו אני מבינה שהיום יש תכנית כזאת.
קלרה וינוקור: פתאום אנחנו שומעים שיש לקצץ בגשר הזה בין מחקר ופיתוח.
קלרה וינוקור: תכנית חממות זה הדרך היחידה להביא פרוייקטים חדשים.
קלרה וינוקור: אני לא מדברת על המשקיעים, פרוייקטים חדשים מעולים חדשים, להביא פרוייקטים מחו"ל, לא רק מרוסיה אלא גם מארצות הברית, מגרמניה.
קלרה וינוקור: היום מדברים על אנטישמיות, מצרפת יש המון אנשים שמוכנים לבוא, מדובר על הדוקטורים, עם ניסיון רב.
קלרה וינוקור: לבוא לכאן.
קלרה וינוקור: יש לנו דוגמאות כאלה.
קלרה וינוקור: כאן בירושלים יש חברות מצליחות.
קלרה וינוקור: מביאים פרוייקטים מוכנים.
קלרה וינוקור: אבל הם לא יכולים לקחת פרוייקט ומייד ללכת למסלול הרגיל של המדע.
קלרה וינוקור: מכל מיני סיבות.
קלרה וינוקור: הם צריכים זמן, וזמן הזה ותמיכה זה התכנית, תכנית החממות.
2482: השר משה נסים ואחר כך עם מיכה חריש.
2482: הייתי הראשון בארץ שהפריט אותה, בעצם הכניס את האחים עופר שותפים בחמישים אחוז.
2482: לא בארבעים ותשעה אחוז, בחמישים אחוז.
2482: ואת החממה הפריפריאלית המופרטת, עם ידידי שנמצא פה, איל ליפשיץ מפריגרין היינו הראשונים שחתמנו עם רינה את ההפרטה של החממה.
2482: אני רוצה עכשיו לומר מנקודת מבט של ראש עיר ומי שהיה בכנסת הזאת חבר כנסת וישב עם אגף התקציבים.
2482: בזמנו היה דיון בוועדת הכספים של הכנסת עם ועדת הכלכלה וועדת העליה.
2482: היו שמונת אלפים, תשעת אלפים מדענים שהגיעו מרוסיה.
2482: חיפשנו דרכים להחזיק אותם וחיפשנו כל מיני דרכים איך ההון האנושי הזה, הידע הזה, לא יברח מכאן.
2482: והצלחנו כל כך עם העניין הזה שששת אלפים ברחו לחוץ לארץ, ושלושת אלפים או שכבר הלכו לעולמם או שמזדקנים או שנקלטו פה ושם.
2482: הצבר כזה של ידע, של הון אנושי שהגיע לא קרה דבר כזה במדינת ישראל.
2482: שוב פעם, על אותם הדברים שאנחנו דנים פה בוועדה הזאת.
2482: אני ואמר את זה לך כבא כוח של אגף התקציבים.
2482: אנחנו הפסדנו את זה.
2482: אני מדבר כרגע על החממה הטכנולוגית.
2482: כשההיי-טק היה בסדר ואז הכסף היה נהדר, הכל טוב ויפה, אמרו מי צריך את החממות הטכנולוגיות.
2482: כשההיי-טק נפל אין משהו אחר שיכול להחזיק.
2482: את ההצהרות כמו: "אנחנו עמק הסיליקון", שאנחנו מספר אחד, עשי לי טובה, חברת הכנסת מלי פולישוק, אני לא קונה את זה.
2482: אנחנו הולכים להיות מדינת עולם שלישי, בטכנולוגיה ובטכניקה של משרד האוצר, עם אגף התקציבים.
2482: אנחנו הולכים להיות מהר מאוד מדינת עולם שלישי.
מל פולישוק-בלוך: חושבים שאנחנו בסדר.
2482: מבוסטון, נפגשתי עם אנשים שהם בעלים של חממות טכנולוגיות.
2482: כשאני בא ואומר שאני יושב עם איל ליפשיץ כאן, שהוא עשה אתי הסכם עם כרמל ורניה, בא כוח של מדינת ישראל, גם אתה בא כוח של מדינת ישראל, אנחנו עשינו הסכם, חתום.
2482: איך הפרצוף שלי מבחינת האמינות שלי, איך אני בכלל מצטייר לעולם, כאחד שעושה עסקים, מי יעשה אתי עסקים בכלל.
2482: אני עשיתי אתו הסכם חתום לשלוש שנים פלוס אופציה לעוד שלוש שנים.
2482: איזה מן דבר זה, ככה מקיימים הסכמים?
2482: כל הסיפור פה, בין מאה שלושים לשמונים וחמישה מליון, סה"כ ארבעים וחמישה מליון שקל.
2482: תעשה חשבון כמה עולה הכסף של השכר עבודה של כולם פה.
2482: אני מתנדב, לא מקבל כסף.
2482: אבל אחרים מקבלים כסף, תעשו חשבון, תסתכלו.
2482: הכי קל זה לשבת בעמדה של האוצר.
2482: אני ידוע את זה, ישבתי אתכם, ישבתי אתכם הרבה שנים שם.
2482: הכי קל להגיד פלט.
2482: מה זה פלט, בוא תהרוס את הכל.
2482: אנחנו נישאר עם הפיסחים, עם החיגרים, עם הקצבאות.
2482: איפה הצמיחה של המדינה.
2482: זה לא בקטע שלך, זה לא בקטע של הפקידים.
2482: אלה שמקבלים את ההחלטות יושבים שם מוגנים.
2482: אנחנו מכירים את זה.
2482: לכן אני פונה אליך ואני פונה למלי ולסיעת שינוי.
2482: אני ליכוד.
2482: אני פונה אליך, אם לא תפעילי לחץ פוליטי, חבל על הזמן.
2482: אתם תשימו את זה בדרישה.
2482: ח"כ כהן, אתה איחוד לאומי, וזה יתפוס.
2482: ולהגיד את זה, זה באינטרס הלאומי ממדרגה ראשונה, צריך לשים את זה במקום הראשון.
2482: ואולי תעשו קואליציה פעם אחת, לחבר ביחד את כל הגורמים הפוליטים, שיפסיקו לריב ובדבר הזה שיתאחדו ויגידו כולה ארבעים וחמישה מיליון שקל כדי שרינה פרידור, שמובילה את העסק הזה כבר שתים עשרה שנה פה, תאמין לי, אני לא יודע, היא מזוכיסטית עם כל מה שהיא עוברת פה.
2482: אני אומר לכם חברי הכנסת, קחו את זה כפרוייקט.
2482: את רוצה רעש תקשורתי ,את רוצה רעש ציבורי, תגידי, נעשה את זה.
2482: אבל אני אומר כאן, זה לא הבעיה של נציג אגף התקציבים.
2482: בואו נעשה את זה עניין פוליטי, ועל זה נרוץ קדימה.
שי יפתח: שעשינו אין שום פגיעה בהתחייבויות עבר של הממשלה.
שי יפתח: אני לא יודע על איזה התחייבויות אתה מדבר אבל מבחינתנו, התקציב של המדען בנוי בצורה די פשוטה, כל ההתחייבויות שהוא חותם עליהם הוא משלם בדרך כלל בשנה הנוכחית, ומה שלא אנחנו פשוט מעבירים לו כסף משנה לשנה.
שי יפתח: בכל הקיצוץ שעשינו אין שום פגיעה בהתחייבויות שהממשלה חתמה עליהם.
שי יפתח: כדי לשים את הדברים בקונטקסט הנכון, ומבחינת מדיניות ממשלתית, בהשוואה למדינות אחרות, עדיין בכל הקשור לתמיכה במו"פ אנחנו מהמובילים.
אבי רווה: דבר שני, להביא אתכם רגע לקונטקסט שאתם לא מדברים עליו, רק מזכירים אותו כבדרך אגב, וזה עסקים קטנים.
אבי רווה: בכל העולם היום מבינים שעסקים קטנים זה הבסיס.
אבי רווה: תסתכלו על החממות כעל עסקים קטנים.
אבי רווה: יש להם פוטנציאל לגדול אבל היפה בחממות שמפתחים שם משאבה או חסם עורקים ולא תמיד זה יהפוך לעסקה של מאות מליונים, הוא יהפוך לבית חרושת של ארבעה מיליון דולר, ושיהיו לנו הרבה כאלה, וזה הכל מפוזר בכל רחבי הארץ.
אבי רווה: אני חושב שבהקשר הזה שהאוצר מדבר, לפחות מנכ"ל משרד המסחר והתעשיה שמעתי ושר המסחר והתעשיה על העסקים הקטנים, זה עוד עסקים קטנים שיושבים בכל הפריפריה בארץ.
שלמה חרובי: אפשר לשבת ולהתווכח עם האוצר מה יותר חשוב, משרד המסחר והתעשיה או משרד השיכון.
שלמה חרובי: אני לא יודע, בטח לא האנשים שפה.
שלמה חרובי: דבר אחד בטוח, אין פה אחד שלא משוכנע שהחממות זה מנוף צמיחה אדיר.
שלמה חרובי: אבל אני טוען שהויכוח צריך להיות בתוך המסחר והתעשיה.
שלמה חרובי: למשרד המסחר והתעשיה יש תקציב.
שלמה חרובי: ובתוך המשרד צריך לגרום לזה שהתקציב של החממות יהיה יותר גדול מתקציב אחר.
שלמה חרובי: יתכן יותר גדול מתקציב המדען.
שלמה חרובי: לא יודע אם יותר גדול, אבל היחס צריך להשתנות.
שלמה חרובי: כי דלתא שהחממה נותנת להערכתי, ואני חושב פה תשאלי את כולם, היא יותר מהדלתא של השקעה בפיתוח באיזה מפעל.
שלמה חרובי: ולמה, כי ראשית מגיעים לכאן אנשים שבשום מפעל קיים אף אחד לא יחלום להשקיע או ללכת להיכנס לפרוייקטים כאלה.
שלמה חרובי: זאת אומרת כשהמדען נותן כסף הוא נותן כסף לדברים שהם אולי ימשיכו את המפעל, והמפעל בלאו הכי ישקיע את הכסף הזה.
שלמה חרובי: אז מהמדען הוא בא ולוקח ומוצץ עוד קצת.
שלמה חרובי: אבל כל נושא החממות הוא לא יקום, וכמו שמישהו אמר, מתוך שלושת אלפים אותם מהנדסים חכמים, ובעצם היתרון היחסי שיש למדינת ישראל הוא לא במהנדסים, בסין יש מהנדסים יותר טובים, אני מכיר אותם.
שלמה חרובי: אבל זה באינטרפנריות שלנו והמוכנות של אנשים להיכנס ואפילו להיכשל, לקחת משהו שיש סיכוי שהוא ייכשל.
שלמה חרובי: במדינות אחרות האופי של העמים האלה לא קיים.
שלמה חרובי: ולכן בלי הדבר הזה אין שום סיכוי שבעצם האינטרפנרים האלה יבואו לידי ביטוי, והיות והם אינטרפנרים יעזבו את הארץ, ילכו לאמריקה יקבלו כסף, ילכו לצרפת יקבלו כסף ויעשו את זה.
שלמה חרובי: אני חושב שהמלחמה צריכה, אני לא אומר שמשרד המסחר והתעשיה לא צריך להילחם ולעשות הפגנות והכל, אבל בתוך משרד המסחר והתעשיה לפי דעתי זה צריך לקבל עדיפות עליונה, למרות שאני בא, אני היחיד פה אולי שבא מהתעשיה באמת.
מור אמיתי: יש כמה דברים שאפשר לעשות.
מור אמיתי: אחד אפשר להציק למסכן מהאוצר או למישהו אחר, ואני מניח שכל אחד מאיתנו אם היה קובע לבד את התקציב במדינת ישראל הוא היה מעביר הרבה מאוד כסף לחממות וגם היה מוצא מאיפה להוריד, כי זה ממש לא בעיה, לכל אחד מאיתנו יש כמה מליוני דולרים שהוא לא אוהב איפה שהם, או בשטחים, או בבריאות, או אצל הדתיים, לא בעיה לעשות את זה.
מור אמיתי: ברור לי שזה האג'נדה שלנו, והשם של הוועדה הזאת, ועדת המדע והטכנולוגיה, לא ברור לי אם האג'נדה שלך זה לטפל בסדרי העדיפויות של תקציב משרד המסחר והתעשיה, השאלה מה הכוח של הוועדה הזאת, המטרה של הוועדה הזאת, אם היא ממליצה אז מה היא יכולה להמליץ.
מור אמיתי: לא נראה לי, אבל אם אני טועה אני אשמח לשמוע את זה, שהוועדה הזאת יכולה להמליץ שמדע זה יותר חשוב משיכון.
מור אמיתי: אז זה ברור שבדיוק כמו שהביקורת שאת ואנשים אחרים העבירו קודם על משרד השיכון, שברור שהם תמיד יגידו שיותר חשוב לבנות בתים או מסילות רכבת, אז ברור שהוועדה הזאת תמיד תהיה בעד מדע וגם אני בעד מדע וגם אני חושב שצריך להגדיל מאוד את התקציבים, ואם יביאו אותי לעוד מקום להגיד את זה לאנשים שלא חושבים ככה אני מוכן לבוא.
מור אמיתי: אני חושב שהדבר שאתם צריכים לעשות הוא יותר קשה, יותר מעניין, ואולי בגלל זה גם מתחמקים ממנו.
מור אמיתי: צריך להגיד בתוך התקציבים של המדע, בסוף האוצר או ביבי או מי שיחליט יחליט כמה כסף לתת, ואם אפשר להשפיע אז אני בעד להשפיע שזה יהיה יותר למדע, אני חושב שזה חשוב.
מור אמיתי: אני חושב שמה שלא פחות חשוב, וזה משהו שהוועדה הזאת אולי כן יכולה לעשות, זה להמליץ על איך לחלק את התקציבים שכבר מושקעים במדע במדינה הזאת.
מור אמיתי: התקציבים האלה הם לא רק באים ממשרד התעשיה.
מור אמיתי: יש תקציבים ענקיים שהולכים היום לספורט, יש תקציבי המדען אנשים הזכירו אותם קודם, יש תקציבים של החממות, אני חושב שהשאלה הרבה יותר רלוונטית, וזה משהו שקצת יותר קשה לענות עליו, השאלה האמיתית צריכה להיות האם אנשים פה חושבים שצריך להעביר כסף, כמו שמישהו פה אמר, ואני מעריך את התשובה הזאת, להעביר כסף, אם אין, מתקציבי המדען לחממות.
מור אמיתי: זו שאלה טובה.
מור אמיתי: עוד שאלה טובה האם אנחנו מוכנים להקטין את התקציבים של האוניברסיטאות בשביל להעביר כסף לחממות.
מל פולישוק-בלוך: מהדברים.
מל פולישוק-בלוך: אני כן מסכימה אתך שהדרישה שלנו צריכה להיות, ותיכף אנחנו נסכם ואני אומר את הדברים האלה, גם משר התמ"ת.
מל פולישוק-בלוך: רק בכסף שהשר רוצה להעביר לקוקה קולה אפשר לא רק לסגור את הבור אלא גם למנף את כל החממות וכששמים אחד מול השני אני לא חושבת שפה בחדר הזה יש סימן שאלה בכלל מה יותר חשוב.
מור אמיתי: תשימי את זה מול אוניברסיטאות, זה מה שצריך לעשות.
מור אמיתי: דרך אגב, גם אני מסכים איתך, אני חושב שצריך להשקיע המון, ולא בקוקה קולה, אבל בשביל לעשות דיון כזה כמו שצריך צריך להביא לפה נציגים של קוקה-קולה.
מל פולישוק-בלוך: יכולה להביא את כל הנושאים שבעולם ואין צורך להביא את הנציגים של קוקה קולה.
מל פולישוק-בלוך: אני לא בונה את השקפת עולמי בגלל שאני יושבת בראש ועדת מדע וטכנולוגיה.
מל פולישוק-בלוך: אני בחרתי להיות יושבת ראש ועדת מדע וטכנולוגיה משום שאני מאוד מאמינה בדרך הזאת, שרק על ידי התחום הזה אפשר להגיע לצמיחה.
מל פולישוק-בלוך: זו הסיבה היחידה שרציתי בתפקיד הזה, ויכולתי לבחור גם תפקידים אחרים כאן בכנסת.
מל פולישוק-בלוך: אני לא שיניתי את דעתי בגלל התפקיד, ממש ההיפך.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו פה כי אנחנו חושבים שזה מה שיציל.
מל פולישוק-בלוך: ותאמין לי, אני יושבת בוועדת כלכלה ואין יום שאין שם נושא אחר, לא פחות חשוב.
מל פולישוק-בלוך: ואני לפעמים יושבת בוועדת כספים, ואין שם נושא שהוא לא פחות חשוב, ועדיין אני משוכנעת שרק זה יציל את מדינת ישראל, המדע, הטכנולוגיה, המו"פ, ההיי-טק.
חגי שלום: הודגשה פה מספיק.
חגי שלום: החממות הטכנולוגיות בפריפריה הם בעצם המקום היחיד שיוצרות איזה שהוא גירוי טכנולוגי שמאפשר לרתק אנשים מהזן הזה אל הסביבה הזאת.
חגי שלום: אחרת כולם בורחים לכיוון המרכז.
חגי שלום: אנחנו מכירים את זה בקרית שמונה, אלה האתרים שאנחנו מצליחים לרתק שם אנשים, אחרת אף אחד לא יישאר בפריפריה וילכו למרכז.
חגי שלום: ולכן באמת ישנה הדגשה לגבי החממות של הפריפריה, זה דבר שהוא בעל חשיבות עליונה אחרת אנחנו פוגעים באופן הכי ישיר בפריפריה.
חגי שלום: זה לא מספיק כדי לקיים חממה, היא צריכה גם לשאת את עצמה כלכלית.
חגי שלום: והעובדה שאנחנו השקענו בה, השקענו בה גם מיליונים, וזו הנקודה השניה שאני רוצה לומר, המדינה באופן אולי יורידי לא תפר הסכמים.
חגי שלום: באופן פרקטי היא מפרה הסכמים.
חגי שלום: ואני יכול להגיד לכם שאם הקיצוץ הזה יישאר אני אשקול לסגת מן ההפרטה ולקחת חזרה את הכסף.
חגי שלום: אנחנו שמנו שם מיליונים, כאשר אם המדינה תגיד לי בסדר גמור, אני חתמתי איתך על הסכם, אני עומדת בו, אבל אם לא יהיה לה כסף לתת לי להכניס ארבעה חמישה פרוייקטים בשנה אז היא לא עומדת בהסכם, למרות שמשפטית היא עומדת.
חגי שלום: אני לא ארצה להיות שם.
חגי שלום: אני אקח את הכסף בחזרה ואני אחזור להיות מתנדב כיושב ראש של החממה ואפסיק להיות משקיע.
חגי שלום: כי אם אין כסף לפרוייקטים אז זה נקרא שלא עומדים בהסכם במובן הכי מהותי של העניין.
גלן שוואבר: שבלי תכנית החממות הרבה מהפרוייקטים האלו פשוט לא היו קיימים.
גלן שוואבר: אנחנו מנהלים קרן של שש מאות שבעים מיליון דולר.
גלן שוואבר: המשקיעים שלנו הם מכל רחבי העולם.
גלן שוואבר: אנחנו יכולים להשקיע גם בארץ אבל יש לנו גם מנדט להשקיע בארצות הברית, באירופה, במזרח.
גלן שוואבר: הפרוייקטים הקטנים האלה של יזם אחד בודד עם רעיון, אנחנו לא היינו שמים לב אליהם, אנחנו היינו אומרים תקחו שנתיים, אם הם חוזרים הם חוזרים, ברוב המקרים הם אפילו לא היו מצליחים לגייס גרוש והמדינה היתה מפסידה אולי יזם עם רעיונות מאוד טובים.
גלן שוואבר: שוב בעניין של הפריפריה, ירושלים הרי לא נקראת פריפריה אבל בחממה בירושלים אנחנו רואים הזדמנות גם להחזיר את ההיי-טק לבירה, כמו שכבר יודעים רוב ההיי-טק חזר להיות באיזורים במרכז הארץ, חסר פה יזמות בירושלים, ואני חושב שהחממות בירושלים יש להן תפקיד מאוד מרכזי בבניית הכלכלה של ירושלים.
גלן שוואבר: וזה גם משהו שאנחנו רואים.
גלן שוואבר: מבחינת הכסף שאנחנו שמים אנחנו לא מדברים על המינימום שנדרש על פי תקנות של 83 או תכנית ההפרטה.
גלן שוואבר: אנחנו הצגנו את התכנית למשקיעים שלנו, אנחנו קיבלנו החלטה להשקיע אולי חמישה מיליון דולר בשלב ההתחלה.
גלן שוואבר: אבל אם נניח אנחנו נשקיע בחמש עשרה פרוייקטים ומתוכם אולי רק שליש יצליחו, שזה חמישה פרוייקטים, אנחנו נראה בחמישה הללו הון סיכון לכל דבר, אנחנו נשקיע אולי בפרוייקטים האלה עד שלושים מיליון דולר, אנחנו מדברים פה על יותר ממאה מיליון דולר שיוכלו להגיע מגורמים בחו"ל, מקרנות אחרות בארץ לתוך חברות פה בירושלים, מאות מקומות עבודה, עם כל ההשלכות של זה.
גלן שוואבר: פריחה וגידול במה שנובע ממס הכנסה וכו'.
גלן שוואבר: בשביל השקעה כל כך קטנה המנוף הוא אדיר פה, ואנחנו פשוט נפסיד את זה.
אודי רם: לפני שתים עשרה שנה.
אודי רם: למעשה עכשיו הוא בשלב ההאצה ומכבים את המנועים.
אודי רם: זה נראה לי, את אמרת קודם טמטום, זה הרבה מעבר לזה.
אודי רם: אם נתייחס רק למספרים, אפשר לקרוא מספרים במסמך שאתם נתתם, הקטע של התקבולים זה כבר עשרים וארבעה אחוז.
אודי רם: בואו נהיה קיצוניים, אני חושב שאם היינו מדינה מתוקנת היינו צריכים להגביר את המכפלה הזאת בסדרי גודל, אבל זה פשוט לא קורה.
אודי רם: אני לא בליגה של הקרנות הגדולות, אנחנו מביאים כסף ברמה של מאות אלפי דולרים.
אודי רם: עשיתי שני סיבובים בארצות הברית בשלושה חודשים האחרונים, הבוסט מתחיל.
אודי רם: עכשיו אם אני בא למשקיעים שלי ואומר להם חבר'ה, חותכים את הקטע של החממה, וזה אחד מתוך אחד עשרה פרוייקטים שיש לי, זה פשוט נראה רע.
אודי רם: אני אצא מזה אולי, כי יש לי מספיק פרוייקטים אחרים שמצליחים, אבל לבוא ולהגיד עכשיו קיצצנו, אנחנו לא נוכל לתת לך להכניס את החמישה פרוייקטים, כשהתכנית הזאת אנחנו רצים אחריה שנתיים ולדעתי יש לה סיכויים מצויינים להצליח, וגם בחממה שלנו בנתניה לצורך העניין החממה תשלם את עצמה בעוד שנתיים שלוש רק מחברות שיצאו ממנה, בצורה מסודרת על בסיס האחוזים שיש לנו שם כבר, אז לעצור את התהליך הזה ברמה של עשרה מיליון דולר קיצוץ זה נראה לי פשוט משהו שלא יכול להתקבל על הדעת.
אודי רם: אני הצגתי את זה לחבורת משקיעים שלי מיוסטון, שבאה לארץ, שזה לא כל כך, כלומר אני יכול להגיד שהרבה מאוד אנשים מוכנים לבוא לארץ בגלל נושא החממות כי הם רוצים לראות מה זה.
אודי רם: לא מבינים על מה מדובר.
אודי רם: אתה אומר להם אנחנו בארבע מאות אלף דולר מצליחים להרים פרוייקט.
אודי רם: שמים לו את הסטרט כמו שצריך.
אודי רם: אומרים אי אפשר, איך אתם עושים דבר כזה.
אודי רם: חממות בקליוולנד שראיתי הם מדברים על סדרי גודל אחרים לגמרי של כסף ורמת ההצלחה שם היא הרבה יותר נמוכה.
אודי רם: גם אם נניח נחזור במהלך הזמן לעשרה אחוז, זה מצויין.
אודי רם: זה לא טוב, זה מצוין.
אודי רם: ואנחנו יכולים להיות שם.
אודי רם: אני כבר יש לי תכניות מגירה מה אני עושה אם סוגרים לי את הסיפור הזה, אבל זה לא יתכן.
ליאור אבירם: כחוסר הפנמה של ההתחייבות התקציבית הקשיחה בעצם לעניין הזה כלפי החממות המופרטות, אבל נראה לי שאולי על זה כבר דיברנו קצת.
ליאור אבירם: אני רוצה להגיד מילה על העיתוי.
ליאור אבירם: להבדיל מכביש שאתה דוחה את ההקמה שלו בשנה, לא קרה אולי כלום, העיתוי פה בנושא הזה של ההיי-טק הוא קריטי לגמרי.
ליאור אבירם: הקרנות הישראליות בעוד שנה תלכנה ותגייסנה כסף.
ליאור אבירם: היום מה שמייצר להם בשלב השיא והגורם היחידי שמייצר את החברות האלה ונותן להם את האפשרות במה להשקיע זה החממות.
ליאור אבירם: אתה תפגע היום בחממות, גם לקרנות שתגייסנה ב2004-, לא יהיו חברות ישראליות להשקיע בהם.
ליאור אבירם: אין ואקום בעולם.
ליאור אבירם: אם לא יהיה להם איפה להשקיע פה הם תלכנה להשקיע את זה בחו"ל.
ליאור אבירם: הם תעמודנה במינימום שהן חייבות אם הן חייבו לפי רולינג של מס הכנסה ואת היתר תשקענה בחו"ל.
ליאור אבירם: זה כסף שברח מישראל.
ליאור אבירם: הקרנות הבינלאומיות לא תשקענה בישראל.
ליאור אבירם: לקח שנים להביא את ישראל למפה הזאת, להעמיד את ישראל בסדר היום של ההשקעות שלהם.
ליאור אבירם: קל מאוד להבריח את זה, אחרי זה זה יהיה בלתי אפשרי להביא את זה חזרה, אם בכלל נצליח.
ליאור אבירם: העיתוי הוא קריטי.
עמרי טלמון: שנה, בניסיון לשכנע את האוצר שמה שקראו אז תעשיות עתירות מדע זה הנושא שיש לדון בו ולא נניח תעשיית המכוניות שהיתה אז, אלא שאז המדינה התנהלה בשיטת הפתקים, והיה די בישיבה לילית אחת עם שר האוצר דאז פנחס ספיר כדי שכמה חוקים במדינת ישראל ישונו, ואני לא אפרט, ובזה הוא נתן בעצם בעיטת פתיחה הססנית לכל הנושא שלא היה קיים אז.
עמרי טלמון: אחרי הקבלות שישנם אני די תמה שצריך לשבת פה ולנסות לשכנע.
עמרי טלמון: זה האבסורד.
עמרי טלמון: קבלות יש, כבר לא צריך ללכת בלילה לפנחס ספיר.
עמרי טלמון: ואני הייתי מציע לאוצר לחזור ארבעים שנה אחורה ולאמץ אז את גדולתו של האיש.
עמרי טלמון: אחד הדברים שהוא עשה אז, הוא הורה להכיר בהוצאות מו"פ כהוצאה ולא כהשקעה.
עמרי טלמון: ורק בנושאים האלה.
עמרי טלמון: זאת אומרת היתה דיפרנציאציה ברורה בין הנושא שקראו לו עתיר מדע והיום היי-טק לבין תעשיות אחרות.
עמרי טלמון: ולא התביישו בזה.
עמרי טלמון: אמרו זה צריך לקדם.
עמרי טלמון: ולא היה כסף ובכל זאת עשו את זה.
דוד הלר: המה.
דוד הלר: לגבי האיך, הזכיר פה עמרי את פנחס ספיר, ויש הבדל גדול בין פנחס ספיר לשר האוצר הנוכחי.
דוד הלר: אני חושב שזה אולי אחד הפתחים.
דוד הלר: שר האוצר הנוכחי הוא אחד המעטים שכבר היתה להם חשיפה בינלאומית אמיתית, כולל לגייס כספים, והוא עמד בפני משקיעים, בתקופה הקצרה שבין הפוליטיקה, והוא יודע מה זה לגייס כסף ואת החשיבות והקושי של לגייס כסף.
דוד הלר: אני חושב שצריך לעלות מעל הפקידים של האוצר, שאני לא מזלזל בהם, אלא יכול להיות, ואני לא מכיר אותו אישית, אבל יכול להיות שאדם שעשה את זה בעצמו וישב מול משקיעים ויודע מה זה יסתכל קצת אחרת על בעיה כמו שדיבר ערן ודיברו אחרים קודם, מה המשמעות, איך אנחנו פוגעים באפשרות שלנו להמשיך לגייס כספים למדינת ישראל.
ערן בנדולי: האוצר נושאים את הדגל בממשלה הזאת ובעבר בכנסת לתהליך של הפרטה.
ערן בנדולי: אך לפני מספר חודשים הסתיים תהליך הפרטה של חממות טכנולוגיות, נכנסו גופים פרטיים, אנחנו מייצגים גוף פרטי שהוא לא קרנות הון סיכון אלא כסף פרטי שבא מהיי-טק וחוזר להיי-טק.
ערן בנדולי: אנחנו כבר למעלה מעשר שנים פעילים בהיי-טק בארץ, השגנו השקעות מאריקסון, ההשקעה הראשונה שאריקסון עשתה בישראל נעשתה בחברה שלנו.
ערן בנדולי: לאחר מכן מכרנו את החברה לקונצרן אמריקאי ואנחנו מחזירים כסף ומשקיעים אותו עכשיו דרך תכנית החממות בהיי-טק, ואנחנו מגייסים את הניסיון שלנו של עשר השנים האחרונות כדי לעזור באמת למיזמים וליזמים צעירים להיכנס לשוק ומסמנים כסף פרטי שלנו.
ערן בנדולי: כחלק מתהליך הפרטה.
ערן בנדולי: ועכשיו לבוא חודשים אחרי שחתמנו על הסכם, הסכם משפטי עם המדינה, של הפרטה, לבוא ולהגיד לנו סליחה, טעינו, לא התכוונו, זה פשוט אבסורד.
ערן בנדולי: וכן יש פה מחוייבות של המדינה.
מיכה חריש: של הכנסת.
מיכה חריש: אני קצת מכיר את האינטראקציה כנסת, ועדת שרים, אגף תקציבים.
מיכה חריש: המוקד להכריע את הנושא הזה הוא בוועדת הכספים בדיוני התקציב.
מיכה חריש: הרפרנט של אגף התקציבים חייב להגן על האוצר אבל מאחר ואנחנו יודעים איזה שינויים דרסטיים יקרו בוועדת הכספים לקראת התקציב ואנחנו מדברים פה על נושא שמבחינת ההיקף התקציבי הוא פעוט, הוא פחות מטעות סטטיסטית, לכן מיקוד של דיון בנושא הזה בוועדת הכספים, ואת זה את יכולה להוביל, יכול לפי דעתי את הנושא של החממות לשנות.
מיכה חריש: אני אראה כטעות להתחיל להתמודד בין תקציבי המדען הראשי.
מיכה חריש: אגף התקציבים יפתור לא מעט בעיות עם כספים יותר גדולים מזה לקראת דיוני התקציב וצריך להטיל על אגף התקציבים להביא את ההצעה, והם יודעים מאיפה לקצץ.
רינה פרידור: בהיי-טק בכל מיני רמות.
רינה פרידור: ואני שומעת מהם לא מאחד, קיצצו לנו במשכורות.
רינה פרידור: אני שומעת גם מעובדי מדינה.
רינה פרידור: קיצצו לנו במשכורות.
רינה פרידור: גם לי קיצצו וזה בסדר גמור.
רינה פרידור: אבל אמרו לנו שזה הולך לצמיחה.
רינה פרידור: אז למה מקצצים בצמיחה, את זה אנחנו לא מבינים.
רינה פרידור: אנחנו מבינים למה מקצצים במשכורת שלנו, אנחנו לא מבינים למה זה לא הולך לצמיחה.
מל פולישוק-בלוך: בין המדען הראשי לפרוייקט החממות כי זה צריך וזה צריך, ומי שמקצץ למדען הראשי שלושים אחוז או יותר, הרי זה גם אבסורד שעל זה אנחנו גם זועקים פה בדיוק באותה חומרה.
מל פולישוק-בלוך: רק שם הסכומים באמת יותר גדולים, לא מדובר על עשרה מיליון דולר, אלא שם מדובר על כמה מאות מליוני דולר שקוצץ.
מל פולישוק-בלוך: האבסורד הוא כפול כי גם התמלוגים מקוצצים.
מל פולישוק-בלוך: אני רק רוצה לסכם ולומר, כפי שאמרתי בתגובה לשאלתך בתחילת הישיבה, הנושא הזה של ההפרטה בהחלט רעיון טוב להתייחס אליו, כי שר אוצר שכל כך רוצה לקדם הפרטה לא יכול להפר את ההסכמי הפרטה שרק עכשיו הוא חתם, ואכן יש כאן הפרת הסכמים.
מל פולישוק-בלוך: אני גם עורכת דין אז אין ספק שיש כאן הפרת הסכמים.
מל פולישוק-בלוך: הקיצוץ בכסף הוא קטן אבל באופן יחסי לפרוייקט החממות משמעותו חיסול פרוייקט החממות באופן מעשי.
מל פולישוק-בלוך: והמשמעות האמיתית היא שאי אפשר להניע מכונית בלי סטרטר.
מל פולישוק-בלוך: גם אם המנוע בסדר.
מל פולישוק-בלוך: הסטרטר הוא החשוב.
מל פולישוק-בלוך: וכאן אני מתייחסת לזה כמו לסטרטר של המנוע.
מל פולישוק-בלוך: ולכן אנחנו מדברים על מנוע צמיחה, זה הסטרטר של מנוע צמיחה, ולא רק שלא צריך לקצץ אותו, צריך להוסיף עליו כסף אם אתה רוצה שהסטרטר הזה באמת יזיז מנוע רציני.
מל פולישוק-בלוך: אז אין ספק שאנחנו צריכים לדרוש גם מהאוצר לא לבצע חתך רוחב באופן אטום ולא חכם, אני אגיד את זה בזהירות, באמת לא חכם, שפוגע גם בסטרטר עצמו וגם במנוע הצמיחה.
מל פולישוק-בלוך: דווקא כן להשקיע מה שיכול להציל אותנו, את הכלכלה הישראלית, ובעצם להפנות משאבים בסיומה של שנה, ואני אומרת שזה בסיומה של שנה כי כל שנה כזאת של מו"פ וחממות טכנולוגיות ומדען ראשי יאפשרו הגדלת מס הכנסה שמתקבל בקופת המדינה, יאפשרו יותר יזמים שיבואו למדינת ישראל, הרבה יותר כסף ייכנס לקופה ולא צריך לעשות הפוך על הפוך.
מל פולישוק-בלוך: המשפט האחרון הוא לא פחות חשוב.
מל פולישוק-בלוך: אני דורשת גם משר התמ"ת לעשות את החשבון שלו.
מל פולישוק-בלוך: לא יתכן באותה נשימה לחתוך או לחסל פרוייקט חשוב כל כך כמו פרוייקט החממות וביד שניה לתת מאה מיליון, שזה פי שניים כמעט מהקיצוץ, להעברת מפעל קוקה-קולה, שלא נותן שום ערך מוסף לכלכלה הישראלית.
מל פולישוק-בלוך: אז גם שר התמ"ת צריך לעשות את החושבים שלו ולהעביר את הכסף לאן שהוא צריך ומחוייב להעביר.
מל פולישוק-בלוך: אבל זה לא מפחית מהחובה של האוצר להפנות יותר כספים לכל התחומים האלה של מנועי צמיחה.
מל פולישוק-בלוך: אני ודאי מסכימה עם כל הנאמר פה שהמאבק העיקרי צריך להיות פוליטי, וזה מה שאני מנסה לעשות ולשכנע את כל חברי הכנסת, גם אלה שלא יושבים פה, אני צריכה את הכוחות שלכם ואת הידע שלכם בשביל שיהיה לי את הכלים והתחמושת בשביל לשכנע את האחרים, ולכן הישיבות האלה מאוד חשובות.
מל פולישוק-בלוך: אני עושה את זה כל הזמן, גם בסיעה שלי, ויש לי כבר הרבה שותפים, שר המדע הוא איתנו וגם יושב ראש ועדת משנה למיסוי והיי-טק בוועדת הכספים, רצאבי, הוא בדעה הזאת, וגם רוני בריזון חבר ועדת כספים בדעה הזאת, אלה רק ארבעה אנשים מתוך "שינוי" אבל גם אחרים חברי כנסת מדברים על מדע וטכנולוגיה כי כולם מבינים את החשיבות.
מל פולישוק-בלוך: גם בקשר עם הירשזון, ובהקשר הזה גם עם שר התמ"ת שגם הוא שועל פוליטי בעל ניסיון שמבין ששם יהיה המאבק העיקרי והוא מתכוון להפעיל שם את המאבק העיקרי שלו ואני כמובן אסייע ואדחוף במה שאני יכולה.