GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי גוז: את הפעולה הזאת אנחנו עושים על ידי הקמת מרכזים בערים, כאשר הישובים עצמם נבחרים לפי חתך סוציו-אקונומי וגודל האוכלוסייה.
אלי גוז: ככל שהחתך הסוציו-אקונומי נמוך יותר, ואני מדבר על רמה אחת, שתיים או שלוש, לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, וככל שגודל האוכלוסייה גדול יותר, הפרויקט מקבל עדיפות באותו ישוב.
אלי גוז: המרכזים עצמם פתוחים משעה שמונה בבוקר עד השעה אחת עשרה בלילה, וזה מאפשר בבסיס מתן נגישות פיסית למחשב ולאינטרנט לאוכלוסייה.
אלי גוז: כאשר אנחנו משתמשים במרכזים עצמם, אנחנו בעצם באים להקנות מיומנויות של שימוש בכלים או במידע הדיגיטלי, אבל לא רק להקנות את המיומנויות של השימוש בכלים האלו, אלא מה שיותר חשוב לנו, זה להקנות הרגלי שימוש באינטרנט ובפלטפורמת התקשורת/מידע.
אלי גוז: ברור לנו שהשימוש היומיומי, וככל שנשתמש יותר, וככל שנטמיע יותר את השימוש באינטרנט ובמידע, אנחנו בעצם נצמצם יותר את הפערים הדיגיטליים, נכניס את האוכלוסיות, שאני מדבר פה על אוכלוסיות שאין ידם משגת, לתוך האולם הדיגיטלי, ובעצם זהו פרויקט חברתי ממדרגה ראשונה ופרויקט כלכלי.
אלי גוז: כיום, כשאנחנו מסתכלים על המשתמשים, יש לנו 32,000 מהם.
אלי גוז: כשאני אומר משתמש, כל משתמש שמגיע, אפילו אם הוא מגיע 30 פעם, זה משתמש בודד.
אלי גוז: בחזון שלנו, ובמטרה שלנו, להגיע למאה מרכזים.
אלי גוז: כשאני מדבר על 100 מרכזים, ובכל מרכז יש 40 עמדות מחשב, אני מדבר על 60,000 שעות מחשב ליום, שיאפשרו ל-30,000 משתמשים כל יום להשתמש במוצר הזה, ואני מדבר על אנשים שאין ידם משגת.
אלי גוז: אני מדבר על אוכלוסיות בפריפריות, שאין להן מחשב, ונאפשר להן בעצם להגיע למרכז ממשלתי, מרכז שנתמך על ידי המדינה כדי לצרוך את המוצר הזה.
אלי גוז: המטרה שלנו, שוב, אני חוזר, להגיע ל-30,000 איש שיוכלו להשתמש יום-יום במחשבים, משעה 8 בבוקר עד 11 בלילה, לפחות שעתיים ביום.
אלי גוז: שיתופי הפעולה בשטח: ברמה הארצית, זה מתנ"סים, למידה מרחוק, אם זה משרדי ממשלה, ביטוח לאומי, משרד הקליטה, ופרויקט שאנחנו עכשיו מתחילים ליישם אותו, ואנחנו נכנסים לפיילוט, שזה משרד העבודה והרווחה, להביא מובטלים, מאוכלוסיות חד-הוריות או מובטלים אחרים שאינם מתמצאים בעולם האינטרנט ובעולם המחשב – במקום ללכת ללשכה להחתים יבואו ללהב"ה לעשות קורסים.
מל פולישוק-בלוך: אני תמיד אומרת שאני בעד אינטרסים אישיים, כי הסך הכל של האינטרסים זה רצון הכלל.
מל פולישוק-בלוך: אם באמת נשים את האינטרסים שלנו, וגם קצת את האגו שלנו בצד, רק לחמש שנים אולי ונראה מה המטרה המרכזית, אני חושבת שביחד יהיה אפשר באמת להגיע להישגים אדירים, כי הכוונות וגם העשייה היא נהדרת, בכל הפרויקט.
חנן אסף: תודה רבה.
חנן אסף: ח"כ מלי פולישוק, האורח שלנו ג'ון מורגרידג', חברי הכנסת, ביקשו מאתנו בכמה מילים לתמצת את המהות של הפרויקטים, כאשר יש בלבול באמת בין כל הפרויקטים שפועלים בשטח.
חנן אסף: פרויקט "מחשב לכל ילד" הוא שונה במהותו מכל הפרויקטים שהוזכרו פה, מאחר והוא מיועד בשני קריטריונים עיקריים: אל"ף, הוא מטפל אך ורק בילדים מתחת לקו העוני.
חנן אסף: בי"ת, הוא מטפל אך ורק במחשבים בבתים של הילדים, לא במרכזים, לא במתנ"סים, לא בכיתות, מפני שהוכח שכאשר לילד אין מחשב בבית, כל שאר הדברים שעושים, היעילות שלהם נפגמת בצורה רצינית מאוד.
חנן אסף: שעתיים בשבוע בכיתת מחשבים בבית הספר איננה שקולה לחמש שעות ביום בבית.
חנן אסף: כל אחד שיש לו ילד בבית ומסת
חנן אסף: כל קצת במגרות שלו על יד המחשב יכול למצוא שם דיסקטים, סי.
חנן אסף: די.
חנן אסף: רומים שבורים, כרטיסים, חבלים, הילדים משחקים, מחליפים משחקים, משתמשים, מתקנים לבד את המחשב, מחליפים לוחות, קונים אביזרים, מכניסים כל פעם אופציות חדשות, דברים חדשים, משחקים חדשים, זה נהפך למרכז בתוך הבית זאת חוויה לגמרי שונה מאשר לבוא למתנ"ס או למרכז מקומי שהוא חשוב, אבל הוא איננו מהווה בשום פנים ואופן תחליף.
חנן אסף: אני רוצה לציין שהפרויקט הזה מאפשר היום, כאשר מדברים על 15,000 ילדים שמשתמשים בערך כ-4-5 שעות, הוא מוסיף 15 מליון שעות מחשב בשנה לילדים האלה, שזה המון.
חנן אסף: אני רוצה לציין שכמו שנט"ע נתמך על ידי "סיסקו", הפרויקט שלנו נתמך על ידי חברת "מיקרוסופט", שהיא התורמת העיקרית בפרויקט.
חנן אסף: למעשה, היא מספקת את כל התוכנות בחינם ואני מודה להם מעל הבמה הזאת.
חנן אסף: יש לנו גם תורמים כמו משפחת גנדל מאוסטרליה, תורמים אחרים מארה"ב ומהארץ, ותורמים גופים אחרים המסתייעים במשרד החינוך וברשתות אחרות, ויבואו כולם על הברכה.
מל פולישוק-בלוך: עמותת "חלון לעולם המחר", יציג אותם מר חיים אלטמן.
חיים אלטמן: עמותת "חלון לעולם המחר" נוסדה בשלהי שנת 2000, פרי יוזמתו של דוד אדמון שנוכח כאן אתנו, ובתמיכתו של סילבן שלום שהיה ח"כ באותה תקופה.
חיים אלטמן: מטרת העמותה הייתה הקטנת הפערים בחברה הישראלית, וזה הנושא שאנחנו דנים בו היום.
חיים אלטמן: אנחנו מאמינים כי באמצעות הקניית יכולות והרגלי שימוש במדיה הדיגיטלית, נוכל להשיג את המטרה שלשמה הוקמנו.
חיים אלטמן: לכן, רכישת הציוד לבית התלמיד, כמו המחשב, המדפסת, חיבור לאינטרנט, קורס המחשבים שאנחנו מעבירים אותו, הוא רק אמצעי ולא המטרה עצמה.
חיים אלטמן: הדגש שלנו על הכשרה מקצועית בליווי ארוך-טווח של התלמיד.
חיים אלטמן: הניסיון מוכיח כי הקניית הכלים הבסיסיים והשימוש במחשב חיזקו את הביטחון העצמי של הילד ואת הציונים שלו בכיתה ואת היחס שלו לסביבה, ואת המוטיבציה שלו ללימודים.
חיים אלטמן: המטרה שלנו בטווח הארוך, לתת לילד הכשרה בסיסית במקצועות המחשב, כמו טכנאי, כמו תמיכה, כמו עיצוב אתרים, תכנות מחשבים, הכשרה שתסייע להם רבות ברכישת מקצוע לחיים בהמשך הדרך.
חיים אלטמן: פעילות העמותה שלנו מתמקדת בערי פיתוח, בפריפריה ובמקומות בעייתיים.
חיים אלטמן: בכל שנה אנחנו בוחרים מספר מצומצם של ערים אליהן אנחנו מגיעים לפי התקציב שעומד לרשותנו.
חיים אלטמן: עד היום חילקנו מלגות בבית שאן, שדרות ולוד.
חיים אלטמן: בחודשים הקרובים אנחנו עומדים לחלק ברמלה, מגדל העמק, טירת הכרמל, דימונה, אופקים וצפת.
חיים אלטמן: בכל עיר אנחנו מחלקים בין 100 ל-150 מלגות.
חיים אלטמן: העירייה משתתפת אתנו גם כן בפרויקט.
חיים אלטמן: אנחנו דורשים גם מהמשפחה השתתפות סמלית ביותר.
חיים אלטמן: בראש העמותה שלנו עומד מר יוסי רוזן, מנכ"ל החברה לישראל, בעמותה חברים ראשי ערים, ראשי משק וכלכלה, מנכ"לים.
חיים אלטמן: העמותה לא נתמכת מכספי ממשלה עד היום, וממומנת בעיקר על ידי קרן אדמונד ג'יי ספרא מז'נבה, בראשותה של הגב' לילי ספרא, אשר אמצו את הפרויקט ללבם ומלווים אותנו לכל אורך הדרך.
חיים אלטמן: אני רוצה לנצל הזדמנות חגיגית זו ולהודות מקרב לב לאיש יקר-ערך, מר יאיר תורנהיים, נציג קרן ספרא בארץ על פועלו ותרומתו הרבה להצלחת הפרויקט.
חיים אלטמן: עוד שותפים עמנו לדרך: חברת "מיקרוסופט ישראל", "אינטרנט זהב", "בזק" וחברות מתחום ההיי-טק.
זיקה אב-צוק: מה אנחנו רוצים לעשות בפרויקט נט"ע?
זיקה אב-צוק: המטרה שלנו היא לשנות את חייהם של 600 ילדים בכל שנה בפריפריה ולחנך אותם למצוינות דרך הטכנולוגיה, להפוך אותם לנבחרת החלומות של ההיי-טק הישראלי, ולהקנות להם ערכים של תרומה לקהילה.
זיקה אב-צוק: אלה שמונה הערים שבהן התחלנו כבר את פרויקט נט"ע: יש לנו כרגע, בשלב הזה 400 תלמידים שכבר לומדים בפרויקט.
זיקה אב-צוק: מי זה האנשים?
זיקה אב-צוק: קודם כל, איך עושים את זה?
זיקה אב-צוק: בשביל לעשות את זה, צריך מורים טובים.
זיקה אב-צוק: אנחנו הלכנו לערים ובחרנו בכל עיר שני תושבים של העיר כדי להפוך אותם למורים בתכנית.
זיקה אב-צוק: רוב האנשים היו מובטלים קודם, חלקם מובטלי היי-טק.
זיקה אב-צוק: אנחנו לקחנו אותם, לימדנו אותם את הטכנולוגיה, לימדנו אותם איך ללמד אותה, ועשינו להם גיבוש קבוצתי.
זיקה אב-צוק: אנחנו יודעים, מהניסיון שלנו: תוכנית נט"ע מבוססת על שלוש שנים של ניסיון של תוכנית האקדמיות שג'ון מורגרידג' סיפר עליה, אז אנחנו שם למדנו גם מההצלחה וגם מטעויות שעשינו, שאמנם כל טעות עשינו פעם אחת, אבל אחד הדברים שראינו, זה שגם מורים צעירים שמגיעים לפריפריה ורוצים לשנות, הם מהר מאוד נשחקים, כי הם בודדים בעבודה שלהם, אין להם עם מי לחלק את החוויות שלהם, וגם לפעמים אין להם מקום שיזין אותם.
זיקה אב-צוק: אנחנו, את נבחרת המורים שלנו שבנינו.
זיקה אב-צוק: אל"ף, הם יהיו מין מערך תמיכה שכזה אחד בשני, אבל גם אנחנו נמשיך להזין אותם וללמד אותם גם לאורך שלוש השנים.
זיקה אב-צוק: המורים הם אלה שבחרו את התלמידים.
זיקה אב-צוק: הם פרסמו בכיתות, הם ספרו על הפרויקט, והם בחרו את התלמידים לפי קריטריונים שישבנו וחשבנו יחד אתם.
זיקה אב-צוק: יש אצלנו העדפה מתקנת לבנות, לעולים חדשים – אתיופים ומחבר העמים, ובערים המעורבות יש ערבים ויהודים.
זיקה אב-צוק: אנחנו מאמינים שהדרך הטובה ביותר לחזות את העתיד זה ליצור אותו, אז בואו ניצור את העתיד כולנו ביחד.
זיקה אב-צוק: תודה רבה.
אילן שלגי: אנחנו היום בישיבה משותפת של ועדת החינוך והתרבות וועדת המדע והטכנולוגיה.
אילן שלגי: למעשה, זוהי ישיבה שביעית בסדרה בנושא כשלון התלמיד הישראלי במבחנים הבינלאומיים.
אילן שלגי: בסופו של דבר אנחנו דנים במצבה של מערכת החינוך, כאשר מבחני הפיזה, שאת נתוניהם קיבלנו בסוף חודש יוני, היו רק הטריגר בהמשך לנתונים קודמים שידענו.
אילן שלגי: המערכת בודקת את עצמה במבחני המיצב ואנחנו יודעים שמצבנו לא כפי שהיינו רוצים.
אילן שלגי: יחד עם זאת, התחלנו בסדרת המפגשים האלה והיום הגענו לנושא המדעים.
אילן שלגי: במתמטיקה דנו בישיבה נפרדת, אבל גם היום מתמטיקה תהיה ברקע, אי אפשר להתעלם ממנה.
אילן שלגי: אנחנו מאוד מוטרדים מהרמה הנמוכה של האוריינות המדעית של התלמיד הישראלי.
אילן שלגי: לפעמים אנחנו שומעים את עצמנו כאומרים מנטרה, שהחוסן הלאומי שלנו הוא בחינוך ובעיקר בחינוך המדעי והטכנולוגי.
אילן שלגי: כרגע מצבו של החינוך הוא ה-33 בתוך מדרג של 41 מדינות של ה-OECD, מה גם שהמדינות שאחרינו בדירוג הן לא חברות ב-OECD.
אילן שלגי: גם אנחנו לא בדיוק חברים שם, אבל היינו מאוד רוצים להיות בראש הדירוגים הבינלאומיים כמו בשנות ה-60 וה-70, ולא בתחתיתם.
אילן שלגי: אנחנו סבורים שיש פה כשל של מערכת החינוך לדורותיה, לא מדובר בכשל של שנה או שלוש שנים אחרונות, ומתפקידנו לעזור למערכת ולהמריץ אותה.
אילן שלגי: גם להעמיד לרשותה את האמצעים אבל גם לעזור לה לקבל את ההחלטות הנכונות היכן צריך לשים את העדיפויות.
אילן שלגי: אנחנו יודעים שגם הטייסים המצוינים ביותר צריכים שתהיה להם תשתית של תחזוקה ושל אנשים שיודעים לקיים את הטכנולוגיה, ותעשיית ההיי-טק והפרמצטיקה שלנו לא תוכל להמשיך ולהיות בקדמה הבינלאומית אם הישגי התלמידים שלנו במדעים הם כאלה.
אילן שלגי: פה מדובר על מבדקים שנעשו לבני 15, אנחנו לא יודעים מה מצבם של בני ה-17, אולי יום אחד נשמע מנציגי הצבא איך הם רואים את המתגייסים, אבל אין ספק שבני ה-15 האלה בקרוב מאוד יהיו אנשי התחזוקה והיחידות הטכניות של צה"ל וכן באקדמיה שלנו.
אילן שלגי: נשמע פה אנשי אקדמיה היום, שקולטת אליה את בוגרי המערכת.
אילן שלגי: אנחנו יודעים שכבר היום יש באקדמיה אי שביעות רצון מרמת הבוגרים שמגיעים.
אילן שלגי: רמת המחקר באקדמיה הישראלית עדיין נחשבת לגבוהה, אנחנו במקומות טובים בקהיליה הבינלאומית וסופרים אותנו יחד עם ה-G7, אבל אנחנו יודעים שזה לא יימשך להרבה זמן.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו בעצם בישיבת המשך, גם אם יש כאן אנשים שלא היו בישיבה המשותפת הקודמת של ועדות החינוך והמדע.
מל פולישוק-בלוך: כפי שאמר היו"ר, ועדת החינוך עוסקת בנושא כבר 7 ישיבות, אנחנו בוועדת המדע והטכנולוגיה עסקנו באופן ספציפי בחינוך למדעים וטכנולוגיה ועשינו שתי ישיבות משותפות.
מל פולישוק-בלוך: מה שאני מנסה לומר הוא שאני מבקשת מכל הדוברים לא לדבר על כמה זה חשוב.
מל פולישוק-בלוך: אין כאן איש אחד בחדר שלא חושב כמה זה חשוב.
מל פולישוק-בלוך: לכן בואו נחסוך לעצמנו את הזמן ונשים את הדגש על איך ומה עושים, כי המצב הוא חמור, הזמן עובר, אנחנו מדברים מישיבה לישיבה ולא מתקדמים מספיק, בקצב של הנזק שנגרם.
מל פולישוק-בלוך: בישיבה אחרת שלנו החלטנו לנסות לסייע למערכת החינוך מבחוץ.
מל פולישוק-בלוך: אמרנו שנביא את האקדמיה ואת התעשייה, תעשיית ההיי-טק במקרה הזה, את המובטלים בוגרי מדעים ומחשבים, וננסה לסייע למערכת מבחוץ.
מל פולישוק-בלוך: בישיבה שקיימנו נכחה גם מנכ"לית משרד המדע, טלי רוזנבאום, היא הרימה את הכפפה והוציאה קול קורא לקבל מכל השוק - אקדמי, עמותות ותעשייה - איזה יוזמות ברוכות יש שעוסקות בנושא הזה.
מל פולישוק-בלוך: היא קיבלה מאות פניות בחזרה מאנשים וגופים שונים שהציעו רעיונות נהדרים.
מל פולישוק-בלוך: בימים אלה אנחנו רוצים לקיים פגישת עבודה עם מנכ"לית משרד החינוך, שחבל שאינה נמצאת כאן.
אילן שלגי: נמצא פה יו"ר המזכירות הפדגוגית, פרופ' יעקב כץ.
מל פולישוק-בלוך: גם יפה ויגובסקי, ראש מנהל מדע וטכנולוגיה.
מל פולישוק-בלוך: זה צריך להיות בשיתוף פעולה עם משרד החינוך כולו.
מל פולישוק-בלוך: לגבי איך זה מתחלק בתוך המערכת שלכם נדבר בהמשך.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים לקחת 3-4 פרוייקטים טובים, שמוכיחים שהם מועילים למערכת, ולמנף אותם לרמה הארצית, כמו למשל פרוייקט "עתידים" שעושה הצבא יחד עם גורמים אחרים.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להפתיע אתכם ולומר שאני לא באה בטענות למשרד החינוך ולא רואה את זה ככישלון של מערכת החינוך.
מל פולישוק-בלוך: קצב ההתפתחויות של החברה שבה אנו מצויים היום הוא מהיר בצורה בלתי רגילה, כמות הידע מכפילה את עצמה תוך שנים בודדות והידע גם נמצא בבתי של כל אחד מאתנו.
מל פולישוק-בלוך: המהפכה הטכנולוגית ומהפכת הידע שיש לנו היום יוצרות שני דברים - קודם כל, הפערים גדלים.
מל פולישוק-בלוך: יש כאלה שיכולים מהבית שלהם להגיע לכל ידע שהם רק רוצים ויש כאלה שלא יכולים.
מל פולישוק-בלוך: זה יוצר פער אדיר בין אלה שיכולים ולא יכולים והפער הזה הולך וגדל.
מל פולישוק-בלוך: הידע הזה הוא גם בעוכרנו משום שמערכת החינוך לא מסוגלת להשתנות בקצב החיים בחוץ.
אילן שלגי: ובפערים אנחנו מובילים.
אילן שלגי: אנחנו ראשונים מבין 41 המדינות!
מל פולישוק-בלוך: כי גם בטכנולוגיה אנחנו מובילים, אז זה יוצר את הפער.
מל פולישוק-בלוך: יש ספר של מקים "אינטל", אנדרו גרוב, בשם "רק הפרנואידים שורדים".
מל פולישוק-בלוך: הוא מדבר על "שינויים פי 10", שזה שינויים ומהפכות.
מל פולישוק-בלוך: היום מערכת החינוך שלנו משתנה, היא מוסיפה, היא מנסה להדביק את הקצב, אבל היא רחוקה בכמה דרגות מקצב ההשתנות של הדברים בחיים האמיתיים.
מל פולישוק-בלוך: התוצאה היא מה שאנחנו רואים היום.
מל פולישוק-בלוך: בגלל שזה גוף כל כך כבד ובירוקרטי אני גם לא רואה איך הוא משתנה מהיום למחר.
מל פולישוק-בלוך: לכן אני שמה את הדגש על איך אנחנו עוזרים למערכת מבחוץ.
מל פולישוק-בלוך: כמובן שאשמח לשמוע אם יש לכם מחשבות אחרות או פטנטים איך עוזרים למערכת מבפנים.
מל פולישוק-בלוך: תנו רעיונות לביצוע, לא רק לדבר על כמה המצב חמור, כי זו מטרת הישיבה.
פרופ' זמירה מברך: אתן את הקונטקסט שבו נערך המחקר כדי שיהיו לנו פרופורציות מתאימות ואחר כך נצלול לתוך המדעים.
פרופ' זמירה מברך: בראשית שנות ה-2000 ארגון המדינות לפיתוח ושיתוף פעולה כלכלי החליט לבצע סדרה של מחקרים בתחום החינוך בהנחה שמגובה בהרבה מאוד נתונים, שחינוך הוא תשתיות וצריך להשקיע בחינוך כמו שמשקיעים בתשתיות.
פרופ' זמירה מברך: לכן החליט הארגון לבצע מחקרים בתחום קריאה, מתמטיקה ומדעים לתלמידים בני 15 ו-3 חודשים עד 16 וחודשיים, אצלנו זה בעיקר בכיתה י', בחטיבה העליונה.
פרופ' זמירה מברך: המחקר הוא מחקר תלת-שלבי, כאשר בשלב הראשון הדגש העיקרי הוא על קריאה: 141 פריטים בשלב זה של המחקר היו בקריאה, 31 במתמטיקה ו-31 במדעים, השלב השני מתמקד במתמטיקה והשלב השלישי, שיתקיים בשנת 2006, יתמקד במדעים.
פרופ' זמירה מברך: חוץ מהמדדים האלה נבדקה שורה ארוכה של משתנים אחרים: ברמת התלמיד, ברמת בית הספר ומשפחתו של התלמיד, ועיקר הניתוחים גם נעשו בקריאה, פחות במתמטיקה ופחות במדעים.
פרופ' זמירה מברך: המחקר מומן על ידי משרד החינוך, המדען הראשי, הוא התבצע על ידי ד"ר ברכה קרמרסקי ואנוכי באוניברסיטת בר-אילן, בבית הספר לחינוך.
פרופ' זמירה מברך: המחקר חקר 4,500 תלמידים, מתוכם 3,835 מהמגזר היהודי, שהם 85% מכלל הנחקרים, ו-633 מהמגזר הלא יהודי.
פרופ' זמירה מברך: אני אעגל את שאר המספרים: במגזר היהודי נבדקו 2,700 תלמידים מהחינוך הממלכתי, 650 מהחינוך הממלכתי-דתי ו-480 מהחינוך החרדי.
פרופ' זמירה מברך: המגזר הלא יהודי כלל את המגזר הערבי, הבדואי והדרוזי.
פרופ' זמירה מברך: אלה הפרופורציות הכלליות.
פרופ' זמירה מברך: נעבור לנושא: מהי אוריינות ובמה היא שונה מידע?
פרופ' זמירה מברך: PISA הן ראשי תיבות של: Program For International Student Assessment.
פרופ' זמירה מברך: כפי שאמרתי, הם מתמקדים בהערכת הישגים בתחום החינוך.
פרופ' זמירה מברך: כל הנתונים שלי בשלב הזה יתייחסו למדעים, בשלב הבא אתייחס להשוואות בין קבוצות אוכלוסייה בתוך מדינת ישראל, כך שהשלב הזה ייתן אינפורמציה על כלל התלמידים.
פרופ' זמירה מברך: אוריינות מדעית מתייחסת ליכולתו של התלמיד להשתמש במושגים מדעיים להשתמש במושגים מדעיים, לזהות שאלות מדעיות, להבין את מהות המחקר המדעי ולהשתמש בראיות מדעיות ובתקשורת מדעית כדי להסביר אספקטים אלו.
פרופ' זמירה מברך: עיקר הדגש כאן הוא על השימוש, על היישום, לא על הזכירה של מושגים.
פרופ' זמירה מברך: מיד אתן כמה דוגמאות כדי להבחין בין הדברים.
פרופ' זמירה מברך: במחקר PISA הציונים מכוילים באופן הבא: ממוצע מדינות ה-OECD הוא 500 וסטיית התקן, המדד לאי שוויון, היא 100.
פרופ' זמירה מברך: זה אומר שהציון של שני שליש מהתלמידים הוא בין 400 ל-600.
פרופ' זמירה מברך: כדי שנבין במה מדובר אסביר מה יודעים לעשות תלמידים שמקבלים ציונים שונים: התלמידים שציונם בקצה העליון של הסקלה, סביב 690, מסוגלים למצוא ולהשתמש במודלים ובמושגים מדעיים כדי לנבא או להסביר תופעות מדעיות, לנתח מחקר מדעי כדי לזהות את הרעיון הנחקר, להשוות נתונים כדי להעריך פרספקטיבות שונות ולהשתמש בתקשורת מדעית מדויקת ומפורטת.
פרופ' זמירה מברך: התלמידים שציונם בקצה התחתון של הסקלה, סביב 400, שהם התלמידים שלנו, מסוגלים לזכור עובדות מדעיות פשוטות, שמות, עובדות, טרמינולוגיה וחוקים פשוטים ולהשתמש בידע מדעי פשוט כדי להסיק מסקנות ולהעריכן.
פרופ' זמירה מברך: באמצע, סביב הציון 500-550 התלמידים מסוגלים להשתמש במושגים מדעיים כדי לנבא ולהסביר תופעות מדעיות, לזהות שאלות שהתשובה עליהן יכולה להינתן באמצעות מחקר מדעי ולזהות את הפרטים שנדרשים במחקר מדעי ולבחור ולהשתמש באינפורמציה רלוונטית מתוך מארג נתונים כדי להסיק מסקנות ולהעריכן.
פרופ' זמירה מברך: כפי שאמרתי, מדעים היה החלק המצומצם במחקר הזה ורק ב-2006 הוא יקבל את הנפח המתאים.
פרופ' זמירה מברך: תחומי המדעים בהם נבחנו התלמידים במחקר הנוכחי הם מדעי כדור הארץ והסביבה, מדעי החיים והבריאות וטכנולוגיה.
פרופ' זמירה מברך: בערך שליש מכל אחד מהתחומים.
פרופ' זמירה מברך: באופן יותר ספציפי הנושאים שנבדקו הם שינויי אטמוספירה, מגוון ביולוגי, שינויים פיזיים וכימיים, מדעי כדור הארץ, מערכות אקולוגיות, גלגולי אנרגיה, כוח בתנועה, מבנה בתפקוד, בקרה גנטית, שינויים גיאולוגיים, ביולוגיה של האדם ומבנה החומר.
פרופ' זמירה מברך: סך הכל 35 שאלות.
פרופ' זמירה מברך: לכל אלה שרוצים לדעת מהי אוריינות מדעית, הבאתי דוגמה אחת ואנחנו נשווה אותה למה שבוחנים במקומות אחרים.
פרופ' זמירה מברך: לא אכנס לכל הפרטים, פשוט שתהיה לנו אינדיקציה כללית במה מדובר.
פרופ' זמירה מברך: מיומנו של זמל וייס מיולי 1846: "בשבוע הבא אקבל משרה כרופא במחלקה הראשונה של מחלקת היולדות בבית החולים הכללי של וינה.
פרופ' זמירה מברך: כאשר שמעתי על אחוז החולים המתים במחלקה זו נבהלתי מאוד.
פרופ' זמירה מברך: "
מל פולישוק-בלוך: סליחה, זה קשה לקלוט כשאת קוראת מהר וזה גם לא כל כך קריטי.
מל פולישוק-בלוך: כולנו מכירים את הבעייתיות.
אילן שלגי: אני קראתי את השאלות האלה אתמול בערב, זו אולי השאלה המעניינת ביותר אבל היא גם ארוכה יותר.
אילן שלגי: אפשר אולי לתת כדוגמה את גרף המהירות.
פרופ' זמירה מברך: בסדר, אני לא אכנס כאן לפרטים.
פרופ' זמירה מברך: בבחינת אוריינות מדעית מציגים לתלמידים טקסטים שכוללים אינפורמציה ותרשימים והתלמידים צריכים להתייחס לאינפורמציה הזאת ולענות על שאלות מתוך האינפורמציה שניתנת להם.
פרופ' זמירה מברך: לעומת זאת, ב-Teens או במחקרים אחרים שבודקים ידע, שואלים שאלה, נותנים 4 אפשרויות והתלמיד צריך לענות תשובה נכונה, הוא לא צריך להסיק מסקנות מתוך טקסט האוריינות שניתן לו.
מל פולישוק-בלוך: זה של PISA?
פרופ' זמירה מברך: זה של Teens.
פרופ' זמירה מברך: עוד דוגמה מתוך Teens, על מנת לסבר את האוזן על מה מדובר במחקרים אחרים: "אלכסנדר פלמינג הבחין שחיידקים הגדלים במצע אדר לא גדלו כאשר היו בקרבת עובש, שגדל אף הוא על אותו מצע.
פרופ' זמירה מברך: הוא כתב בדו"ח המעבדה שלו: 'יתכן שהעובש מייצר חומר שהורג חיידקים'.
פרופ' זמירה מברך: התיאור הטוב ביותר למשפט זה הוא: תצפית, השערה, הכללה או מסקנה".
פרופ' זמירה מברך: זו התפיסה.
פרופ' זמירה מברך: אתן דוגמה נוספת על גרף: גרף קלאסי שנלקח מספר לימוד כלשהו וצריך להתייחס לגרף הזה.
פרופ' זמירה מברך: לא מדובר בטקסטים אוטנטיים מתוך החומר עצמו, ממשימות אוטנטיות מחיי יום-יום, ולא מדובר ביישום של ידע שנלמד בבית הספר.
אילן שלגי: זאת הטבלה שרציתי לראות.
פרופ' זמירה מברך: יש כאן את רשימת 41 המדינות שהשתתפו במחקר, בטור הימני מופיעות המדינות שקיבלו מעל 500, בטור השמאלי מופיעות המדינות שקיבלו מתחת ל-500.
פרופ' זמירה מברך: ישראל נמצאת במקום ה-33 עם ממוצע של 434, שמתאים לרבעון הבינלאומי שהוא 431.
מל פולישוק-בלוך: מה זה רבעון?
אילן שלגי: אנחנו בעשירייה הרביעית.
פרופ' זמירה מברך: רבעון זה 25%.
פרופ' זמירה מברך: אני מיד אסביר.
פרופ' זמירה מברך: אנחנו נמצאים במקום ה-33 עם ציון במדעים של 434 וסטיית תקן 125, שזה מאוד נמוך.
פרופ' זמירה מברך: המדינות המובילות הן קוריאה, יפן, הונג-קונג, פינלנד ובריטניה.
פרופ' זמירה מברך: המדינות הסוגרות את הטבלה הן פרו, ברזיל, אלמניה, אינדונזיה וארגנטינה.
מל פולישוק-בלוך: הכוונה בסטיית תקן היא לפערים?
פרופ' זמירה מברך: הכוונה לאי שוויון.
פרופ' זמירה מברך: מיד אסביר זאת.
פרופ' זמירה מברך: ממוצע הציונים שלנו הוא 434.
פרופ' זמירה מברך: הוא דומה לרבעון התחתון הבינלאומי - 431.
פרופ' זמירה מברך: כלומר, כשלוקחים את כל מדינות ה-OECD המשתתפות ורואים מה הציון של 25% התלמידים הנמוכים הציון שלהם הוא 431, דומה לממוצע שלנו.
פרופ' זמירה מברך: כשאנחנו מסתכלים על התלמידים החלשים, הציון של ה-5% הכי חלשים במדינה הוא 233, הבינלאומי הוא 332.
פרופ' זמירה מברך: כלומר, יש פער של בערך מאה נקודות לגבי החלשים ביותר.
פרופ' זמירה מברך: כשאנחנו מדברים על העשירון החלש ביותר מדובר בציון 277, פער של בערך 90 נקודות.
פרופ' זמירה מברך: כשאנחנו מדברים על הרבעון הנמוך ביותר הפער גם כן בסדר גודל של 90 נקודות.
פרופ' זמירה מברך: לגבי התלמידים המצטיינים: ברבעון העליון הציון שלנו 524, כשברבעון העליון הבינלאומי הוא 572.
פרופ' זמירה מברך: אנחנו נמוכים בערך ב-50 נקודות מהרבעון הבינלאומי.
פרופ' זמירה מברך: במדדים כאלה זה המון.
פרופ' זמירה מברך: כשמסתכלים על העשירון העליון אנחנו מדברים על פער של 30 נקודות.
פרופ' זמירה מברך: כשאנחנו מדברים על ה-5% הטובים ביותר הפער כמובן קטן יותר, יש גם אפקטים אחרים.
אילן שלגי: כלומר, את אומרת לנו שלמרות שאצלנו יש את הפערים הכי גדולים זה לא משום שהמצטיינים שלנו הם מצטיינים מאוד.
פרופ' זמירה מברך: אמת.
אילן שלגי: הם לא מצטיינים מאוד, אבל החלשים שלנו מאוד למטה.
פרופ' זמירה מברך: בדיוק.
פרופ' זמירה מברך: פעמים רבות כשאנחנו מדברים על מדדים כלכליים אנחנו מדברים על מדדי ממוצע הכנסות ומדדי אי שוויון.
פרופ' זמירה מברך: הרבה פעמים אנחנו מייחסים לאי שוויון חברתי פצצה חברתית או איזשהו מדד מאוד קשה.
פרופ' זמירה מברך: בדרך לכאן שמעתי את עופרה שטראוס מרואיינת ברדיו והיא אמרה שהמצב של העשירים במדינה לא נהיה יותר טוב אבל המצב של העניים נהיה הרבה יותר גרוע, גם מבחינת ההכנסות וגם מבחינת ההיקף.
פרופ' זמירה מברך: אנחנו רואים גם כאן שהמצב של החלשים אצלנו הוא מאוד מאוד קשה ואני לא רוצה להגיד שהמצב של המצטיינים קצת יותר טוב כי המצב קשה בשני התחומים אבל אצל החלשים המצב נורא.
פרופ' זמירה מברך: לגבי מדדי אי שהשוויון - אי השוויון באוריינות מדעית הוא הגבוה ביותר בהשוואה ל-41 המדינות.
פרופ' זמירה מברך: יש שני מדדי אי שוויון, אני לא אכנס לפרטים.
פרופ' זמירה מברך: סטיית התקן זה מדד של אי שוויון, לפיו לישראל 125 ולמדינות ה-OECD 100.
פרופ' זמירה מברך: הבאתי לכאן נתוני בגרות על כמה תלמידים ניגשו לבחינות השונות בשנים תשס"ב, תשס"א ו-תש"ס, נתונים שקיבלתי ממשרד החינוך.
פרופ' זמירה מברך: בכוונה לא הבאתי ציונים, כי אני חושבת שהדבר העיקרי הוא כמה לומדים והציון לא כל כך רלוונטי.
פרופ' זמירה מברך: בשכבת גיל יש סדר גודל של 110,000 תלמידים, מתוכם לומדים בכיתות י"ב כ-85,000.
פרופ' זמירה מברך: אלה סדרי הגודל, אתם יכולים לחשב את האחוזים.
פרופ' זמירה מברך: הנתונים מאוד קשים.
פרופ' זמירה מברך: מתוך אלה כמה לומדים כימיה ב-3, 4 ו-5 יחידות?
מל פולישוק-בלוך: 10 אחוזים.
פרופ' זמירה מברך: הרבה פחות.
פרופ' זמירה מברך: 7,000 ילדים.
פרופ' זמירה מברך: כמה לומדים פיזיקה?
פרופ' זמירה מברך: 9,000.
פרופ' זמירה מברך: כמה לומדים ביולוגיה?
פרופ' זמירה מברך: המקצוע הכי פופולרי: 10,500 בערך.
פרופ' זמירה מברך: אתם שמים לב שמספר הניגשים בכימיה הולך וקטן.
מל פולישוק-בלוך: הנתונים ברורים, אני חושבת שאנחנו מכירים אותם.
פרופ' זמירה מברך: בפיזיקה ובביולוגיה יש גידול, בכימיה יש ירידה.
פרופ' זמירה מברך: כשאנחנו מסתכלים שוב על מספר היחידות ב-5 יחידות אתם רואים שהמספרים הרבה יותר קשים.
פרופ' זמירה מברך: אנחנו מדברים על בערך 5,000-5,500 תלמידים בכימיה וכ-8,000 בפיזיקה.
מל פולישוק-בלוך: יש לך נתונים על כמה ילדים לומדים מדעים בכתות י' ו-ט'?
פרופ' זמירה מברך: ב-ט' זה מקצוע חובה.
מל פולישוק-בלוך: ומה היקף שעות הלימוד?
מל פולישוק-בלוך: שעה?
מל פולישוק-בלוך: שעתיים?
חנה ויניק: אמורים ללמוד 6 שעות שבועיות.
פרופ' זמירה מברך: בכתה ט' זה מקצוע חובה, כולם חייבים ללמוד.
פרופ' זמירה מברך: בכוונה הבאתי את נתוני הבגרות מכתות י"ב משום ששם הבחירה.
פרופ' זמירה מברך: הבחירה מראה מהו הדגש שניתן.
מל פולישוק-בלוך: כמה שעות לומד כל תלמיד כשמדובר במקצוע חובה?
ד"ר חנה ויניק: התכנית מחייבת 6 שעות שבועיות לתלמיד בכתה ט', במצוי זה בין 3 ל-4 שעות.
צבי פלג: ומה רמת המורים?
פרופ' זמירה מברך: הנתונים שלי תואמים את מה שד"ר ויניק אמרה.
פרופ' זמירה מברך: יש את תכנית הלימודים המקורית ואת הביצוע שלה בפועל.
פרופ' זמירה מברך: תלמידים בכתה י' נשאלו במחקר הזה כמה דקות בשבוע הם לומדים מדעים.
פרופ' זמירה מברך: יש פילוח לפי מגזרים: בחינוך הממלכתי 252 דקות, כ-3 שעות שבועיות; בחינוך הממלכתי-דתי קצת פחות; חרדים לומדים הרבה פחות; במגזר הלא יהודי מדובר ב-285 שעות שבועיות.
פרופ' זמירה מברך: אשאיר לכם את הסקר הזה, יש כאן גם נתונים לגבי מתמטיקה וקריאה אם תרצו להתייחס.
פרופ' חיים הררי: אני רוצה להודות לשני יושבי הראש על קיום הפגישה הזאת ועל ההזמנה.
פרופ' חיים הררי: נכון שכולם בחדר הזה משוכנים בחשיבות החינוך המדעי ואני לא אנסה לשכנע אתכם יותר, אבל אני רוצה להדגיש דבר אחד שלא לגמרי ברור, גם בחוגים שעוסקים בנושא הזה.
פרופ' חיים הררי: כשמדברים על חשיבותה חינוך המדעי היום לא מדובר בעיקר על המדענים, המהנדסים ואנשי ההיי-טק שצריך להכשיר, אם כי זה חשוב מאוד, אלא מדובר על כל הציבור.
פרופ' חיים הררי: לא מדובר על הטייס בחיל האוויר אלא מדובר על החייל ב"גולני".
פרופ' חיים הררי: לא מדובר על הממציא של איזושהי המצאה פנטסטית אלא על פועל ייצור בתעשייה.
פרופ' חיים הררי: כל אחד מהאנשים האלה היום צריך להתמודד עם טכנולוגיה הרבה יותר מסובכת ממה שהיה לפני 10, 20 ו-30 שנה.
פרופ' חיים הררי: המשימה החשובה ביותר היא חינוך לכל האוכלוסייה לעידן המדעי-טכנולוגי.
פרופ' חיים הררי: זה לא רק חינוך מדעי-טכנולוגי, גם ללמוד לקרוא כמו שצריך ולהיות מסוגלים להתבטא, ובעיקר להבין אנגלית, זה חינוך לעידן המדעי-טכנולוגי.
פרופ' חיים הררי: חלק מהכישלון כאן היה בכלל בהבנת הנקרא ולא בשאלה מדעית, שאני לא כל כך בטוח שהיא מדעית, על היומן של מישהו מלפני כך וכך שנים.
פרופ' חיים הררי: זה בעצם מבחן בהבנת הנקרא ושם היה הכישלון.
פרופ' חיים הררי: הסיבה שאני מדגיש את העניין הזה היא שאני לא רואה את הסקטורים האחרים במשק הישראלי צועקים מבוקר עד ערב על הנושא הזה.