GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ד"ר אורנה ברי:
ערוץ אחד הוא מתוקצב והוא תוכניתי, והביצוע בו ייקבע על ידי הניהול שלו.
ד"ר אורנה ברי:
הערוץ השני הוא מנהיגותי והוא ערכי.
ד"ר אורנה ברי:
הדברים שאמרתי הם מאוד כלליים, אבל אפילו אם הם כלליים, בכל זאת בחלק מהם עסקתי במשך מספר שנים, הם ברי תרגום למעשה.
ד"ר אורנה ברי:
הדבר הראשון שלא עולה כסף הוא להחזיר את הנושא הזה לשולחנו של ראש הממשלה בהתבטאויות לגבי ערכה של מדינת ישראל.
ד"ר אורנה ברי:
כשאני חושבת על החוסן הלאומי ואני חושבת על תוכנית "עתידים" שבעיניי היא המפעל הכי יפה שקם בארץ בשנים האחרונות, הוא תפוקה לחלוטין של ועדה שהוקמה במשרד הביטחון שהשתתפו בה כל ראשי המוסדות האקדמיים.
ד"ר אורנה ברי:
הזיק של הרעיון נוצר סביב מפעל חינוכי באחת מעיירות הפיתוח שנתן מנוף לאנשים שיודעים לבצע, לקחת כספים גם ממשרד הביטחון, אחר כך גם קצת ממשרד החינוך וגם מגופים פרטיים, ולהניע דבר.
ד"ר אורנה ברי:
הדבר הזה הוא מנותק, ישנן תוכניות נוספות שבכלל לא מדברות אחת עם השנייה.
ד"ר אורנה ברי:
זאת אומרת, יש חפיפה, יש אפילו מידה מסוימת של אוטונומיה של הדברים, וצריך באיזשהו מקום להנחיל את זה כך שאותה יעילות תעבור גם למשרד החינוך.
ד"ר אורנה ברי:
אנחנו רוצים לעשות את זה בגדול.
ד"ר אורנה ברי:
אני לא יכולה להתיימר ולתת לך בדקה אחת הצעת מחליטים
מל פולישוק-בלוך:
אבל, את אומרת שהיא נחוצה.
ד"ר אורנה ברי:
בוודאי שכן.
ד"ר אורנה ברי:
הנושא הזה היה פעם הכבוד הגדול ביותר ולכן היה כבוד להתקבל לטכניון או למוסד תחרותי אחר, והיה כבוד לסיים דוקטורט.
ד"ר אורנה ברי:
כל הדברים האלה פתאום מנותקים.
ד"ר אורנה ברי:
לתקופה מסוימת הם הפכו לערך חומרי ואחרי שהם הפכו לערך חומרי הם לחלוטין אבדו.
מל פולישוק-בלוך:
אני מנסה לחבר את השניים משום שאני רואה בזה ערך ערכי שיש לו משמעות מאוד מאוד חומרית שבלעדיה אין לנו קיום, זה מה שאני מנסה להוכיח פה.
מל פולישוק-בלוך:
ד"ר אורנה ברי: חומר הוא לא דבר רע, אבל הוא דבר רע כשהוא הופך לאתוס בפני עצמו והוא מנותק.
מל פולישוק-בלוך:
אותם אנשים שהם סופר מוכשרים לייצר טכנולוגיות שנותנות לנו אמצעי הגנה בפרופורציות המוזרות שאנחנו נמצאים בהם במזרח התיכון, לפעמים גם יודעים לפתח משהו חדש מבחינת תרומה תרופתית אנושית או איכות חיים, ויודעים גם לפתח מזה מסחור מאוד חזק וכו'.
מל פולישוק-בלוך:
אלו תכונות מאוד ברות שימוש מחדש.
מל פולישוק-בלוך:
כל הנושא של ידע הוא לא לשימוש חד-פעמי.
מל פולישוק-בלוך:
הוא נושא שניתן להשתמש בו בקונטקסט שונה למנף הרבה מעבר לקצב שבו אתה עושה כשאתה עושה אבולוציה פשוטה.
מתן וילנאי:
חבר כנסת תמיד נדון לרוץ מוועדה לוועדה כי אי אפשר לתאם את לוחות הזמנים של הוועדות.
מתן וילנאי:
לא סביב השולחן הזה צריך לדבר על חשיבות מדע וטכנולוגיה ועל היכולת של ההון האנושי שלנו.
מתן וילנאי:
כל זה מובן מאליו.
מתן וילנאי:
אבל לא כך בונים תוכנית להשקעה של מיליארד וחצי דולר, טוב לפחות לדבר.
מתן וילנאי:
לא שאני מאמין שיצא מזה הרבה, אבל זה טוב לדבר על זה.
מתן וילנאי:
אני רוצה להמשיך את הקו של אורנה.
מתן וילנאי:
לשנינו יש את החסרון או היתרון שהיינו זמן בתוך המערכת הזו.
מתן וילנאי:
תוכנית "עתידים" היא דוגמא קלאסית לאיך מטפלים בנושא, דבר שממשלת ישראל לא מעיזה לעשות ולא עשתה עד עכשיו.
מתן וילנאי:
צריך לכפות עליה לעשות, כי זה רק בכפייה לא בשום דרך אחרת.
מתן וילנאי:
השאלה, היא איך כופים עליה.
מתן וילנאי:
תוכנית "עתידים" היא תוכנית של מערכת הביטחון.
מתן וילנאי:
יש שני גורמים בארץ הזו שיודעים לעשות תוכניות ארוכות טווח וזה המגזר הפרטי שחי מזה וחייב את כספיו לעצמו, וזה מערכת הביטחון.
מתן וילנאי:
בממשלה לא עוסקים בכלל בתוכניות ארוכות טווח, זו מילה מגונה.
מתן וילנאי:
כל אחד מסתכל כמה שבועות קדימה, המושג של שנים בכלל לא קיים, צריך להגיד את האמת.
מתן וילנאי:
זוהי המציאות שבה מתמודדים.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו לא מוכרחים להסכים לזה.
מתן וילנאי:
צריך להילחם בזה.
פרופ' רות ארנון:
אני רוצה להעיר בהערת ביניים שהמערכת האקדמית - - -
מתן וילנאי:
אני מקבל את ההערה.
מתן וילנאי:
יש מספר ועדות שעסקו בתחום הארוך הטווח של מחקר מדעי והן כל פעם נדחו על רקע התקציבי.
מתן וילנאי:
השיטה היא באמת ללכת לאביגדור יצחקי או למישהו אחר, וכך זה גם נראה.
מתן וילנאי:
הכוונה של מלי היא נכונה וצריך להגיע לזה.
מתן וילנאי:
השאלה היא, מהו המכניזם שיביא אותנו לתוצאה הזו.
מתן וילנאי:
זו בעצם השאלה שאיתה צריך להתמודד.
מל פולישוק-בלוך:
מה אתה מציע?
מתן וילנאי:
אחרי מאבק ארוך הגענו לזה שתהיה מלמו"פ.
מתן וילנאי:
מה שנעשה סביב השולחן זה בדיוק תפקידה של המלמו"פ, המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח.
מתן וילנאי:
מה החסרון של הנייר הזה שאני מקבל אותו בסך הכל?
מתן וילנאי:
יגידו שיש פה הטייה של בעלי עניין.
מתן וילנאי:
יש פה מספר אנשים שכל אחד מייצג הון לא קטן, שיש להם עניין לפתח אותו, וזאת לא תהיה הראייה הלאומית הנקייה.
מתן וילנאי:
לטעמי, יש פה הדגשת חסר לביו לעומת הנושא של טכנולוגית המידע.
מתן וילנאי:
טכנולוגית המידע שיש לה נציגים גם סביב השולחן הזה מטופלת בצורה מאוד רצינית במערכת הביטחון כי זה אופייה.
מתן וילנאי:
הביו לא מטופל במערכת הביטחון לחלוטין.
מתן וילנאי:
מערכת הביטחון היא קטליזטור עצום במחקר ובפיתוח במדינת ישראל, ואתם יודעים את זה היטב.
מתן וילנאי:
יש פה הרבה אנשים שנולדו במערכת הזו.
מתן וילנאי:
לכן, תהיה פה יותר מהערה אחת בצד המדעי, הצד המקצועי, ורק מועצה לאומית שתהיה צמודה לראש הממשלה, אורנה אומרת בצדק שזה בכלל לא מופיע בדברים שלו, היא תדאג שזה יופיע אצלו בדברים.
מתן וילנאי:
שר המדע צריך לעשות ואין לי שום טענה אל שר המדע כי גם אני לא הצלחתי ואני מכיר את המערכת הזו היטב.
מתן וילנאי:
מכיוון שהולכים לטווח ארוך, צריך שהוועדה הזו תלחץ קודם כל, ולדעתי זה צריך להיות באג'נדה שלה, להקמת מועצה לאומית למחקר ולפיתוח שבה מיוצגת האקדמיה, המו"פ הממשלתי, המגזר העסקי.
מתן וילנאי:
כולם מיוצגים שם.
מתן וילנאי:
היא תייצר תוכנית ארוכת טווח בדיוק על הקווים האלה, אבל תהיה עליה חותמת של נושא מאוזן שרואה את הכל בראייה לאומית.
מתן וילנאי:
זה צריך להפוך לתוכנית ממשלתית.
מתן וילנאי:
זה אבן יסוד בכל תוכנית כלכלית.
מתן וילנאי:
יש לי הרבה הערות לתוכנית הכלכלית גם לחיוב וגם לשלילה, אבל אי אפשר להסתפק בעניין הזה בסיסמאות.
מתן וילנאי:
עד עכשיו מסתפקים בסיסמאות.
מתן וילנאי:
אבן יסוד בחברה הישראלית זה מדע וטכנולוגיה.
מתן וילנאי:
לצערי, עד עכשיו אנחנו עושים ההפך, לא אלה שיושבים סביב השולחן הזה.
מתן וילנאי:
עלה כאן העניין של הסקר האחרון בחינוך, הרי זה לא מקרה.
מתן וילנאי:
אנחנו אחת המדינות עם ההקצאה לחינוך הגבוהות ביותר מבחינת כסף וצריך לזכור את זה, והכי נמוכה כמעט בהקצאת כסף לתלמיד.
מתן וילנאי:
למה הדבר הזה קורה לנו?
מתן וילנאי:
מישהו שאל את השאלה הזו?
מתן וילנאי:
מישהו ניסה לתת לזה תשובה?
קריאה:
קוראים לזה מינהל תקין.
מתן וילנאי:
בדיוק כך, חד וחלק.
מל פולישוק-בלוך:
זה סתם בירוקרטיה.
מתן וילנאי:
או סתם בירוקרטיה או סתם אוזלת יד.
מתן וילנאי:
הבעיה היא לא כסף.
מתן וילנאי:
איך אוכפים במדינת ישראל בעיות?
מתן וילנאי:
אומרים שאין כסף ואז לא מתמודדים עם העניין.
מתן וילנאי:
ואז אתה שואל את השאלה הכי פרוזאית, מה אתה עושה עם הכסף שיש?
מתן וילנאי:
אבל, אתה לא מקבל תשובות רציניות וטובות בעניין הזה.
מתן וילנאי:
מה זאת אומרת אין כסף?
מתן וילנאי:
כמה כסף החזיר משרד החינוך למשרד האוצר בשנה האחרונה כי הוא לא הצליח למצות אותו?
מתן וילנאי:
כמה כסף החזירו משרדי ממשלה אחרים כי הם לא עשו איתו שום דבר בתקופה שאין כסף?
מתן וילנאי:
האם אנחנו לא יודעים את זה?
מתן וילנאי:
אני מאוד ריאליסט, אנחנו נכנסים לדרך פה לדרך ארוכה, זה לא מסע קצר.
מתן וילנאי:
אני כבר אומר שזה לא ייגמר בקדנציה של הכנסת הזו, זה לא ייגמר בקדנציה של הממשלה הזו בהנחה שהיא תסיים את הקדנציה שלה, ואני בעד שהיא תסיים כי יש פה גם עניין לאומי חשוב, למרות שאני מהאופוזיציה.
מתן וילנאי:
צריך לבנות את זה לטווח ארוך.
מתן וילנאי:
יש להתחיל להקים מועצה שתאזן את כלל הרצונות, היא תדע לתת להם עדיפות.
מתן וילנאי:
היא תביא את זה לדיון ממשלתי שבמקרה הטוב יקרה לקראת שנת העבודה 2006, ואז אפשר יהיה לדבר על העניין הזה.
מתן וילנאי:
הכיוון הוא בהחלט נכון.
מתן וילנאי:
הייתי אומר שלמעשה זהו ההון היחיד שיש למדינת ישראל ואנחנו לא משתמשים בו כמו שצריך.
מל פולישוק-בלוך:
אני רוצה שאתם תבינו את האני מאמין שלי.
מל פולישוק-בלוך:
אני האדם הכי פרקטי שיש, אולי בגלל שאני באה מהסקטור הפרטי, אולי בגלל שכך חונכתי.
מל פולישוק-בלוך:
ברור שאתה צודק בכל מה שאמרת ברמה העקרונית, התיאורטית, ואולי גם המעשית.
מל פולישוק-בלוך:
אבל, שנינו יודעים שהמלמו"פ לא יקום בחצי השנה הקרובה.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו חיים פה ואנחנו יודעים את כל מערכת הלחצים שיש מסביב.
מל פולישוק-בלוך:
יש לנו את המועצה הלאומית לביטחון.
מל פולישוק-בלוך:
היא קיימת על פי חוק, היא כבר עובדת.
מל פולישוק-בלוך:
היא החלטת ממשלה שיש לה תקציב.
מל פולישוק-בלוך:
זה מנגנון שעובד ומוציא ניירות נהדרים.
מל פולישוק-בלוך:
תשאל את עוזי דיין ואת האחרים.
מל פולישוק-בלוך:
מדובר באנשים מאוד רציניים.
מל פולישוק-בלוך:
אנשים הכי טובים עומדים ועמדו בראש הדבר הזה, so what?
אריה אלדד:
ההבדל האמיתי הוא שבמועצה הלאומית לביטחון, הקברניטים לא רוצים גוף כזה שיגיד להם מה לעשות וגם יכתיב להם.
מל פולישוק-בלוך:
חלק מהקברניטים גם לא רוצים את המלמו"פ.
קריאה:
גם משרד החינוך לא רוצה שמישהו יסתכל לתוך הביצועים שלו.
מל פולישוק-בלוך:
בדיוק, נכון.
מל פולישוק-בלוך:
מה שאני מנסה לומר הוא שאני מסכימה שצריך לפעול על פי המלמו"פ.
מל פולישוק-בלוך:
אני גם הגשתי כבר הצעת החוק לקצר את התהליך.
מל פולישוק-בלוך:
זה לא סותר.
מל פולישוק-בלוך:
אני אעביר לה את כל הניירות שלנו ביום שהיא תקום.
מל פולישוק-בלוך:
אבל בינתיים, אנחנו לא יכולים לשבת ולחכות, זו הבעיה.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו במצב שהולך ומדרדר.
מל פולישוק-בלוך:
נכון שיש היום מעין הרגשה שהמצב הכלכלי קצת השתפר לעומת המצב שהיה לפני חודשיים.
מל פולישוק-בלוך:
אני לא צריכה לומר ליושבים פה שאווירה זה חלק מהכלכלה.
מל פולישוק-בלוך:
כשאתה יוצר אווירה טובה באים משקיעים.
מל פולישוק-בלוך:
כשנפגשתי עם השר נתניהו הוא אמר לי: בשביל מה אני צריך את כל התוכנית הזו?
מל פולישוק-בלוך:
נקרא למשקיעים שיבואו.
מל פולישוק-בלוך:
אני אמרתי לו: אבל, הם לא באים, עובדה.
מל פולישוק-בלוך:
האם ראית פה משקיעים בשלוש השנים האחרונות?
מל פולישוק-בלוך:
אבל, אם ראש הממשלה יוביל את המהלך הזה וישים את הנושא בחזית ואם הוא יהיה המנהיג של הנושא הזה, אז המשקיעים גם יבואו, אין לי ספק.
מל פולישוק-בלוך:
אז גם יצטרכו פחות כסף מהמדינה.
מל פולישוק-בלוך:
אבל בינתיים, אני צריכה לדחוף אותו, להכניס לו את המילים לפיו, זו הבעיה שלי, כי הוא לא עושה את זה באופן טבעי.
מל פולישוק-בלוך:
רבין בא ואמר דברים אחרים.
מל פולישוק-בלוך:
גם הוא היה איש צבא והוא הבין את החשיבות של נושאים מסוימים.
מל פולישוק-בלוך:
אני שמעתי כמה נאומים שלו בתחילת דרכו, ונהניתי מכל מילה.
מל פולישוק-בלוך:
אני הרגשתי שאני יכולה להיות רגועה.
מל פולישוק-בלוך:
כאן אנחנו צריכים לעזור לראש הממשלה להיכנס לערוץ המאוד מאוד חשוב הזה.
מל פולישוק-בלוך:
זה התפקיד שלנו, בראש ובראשונה.
מתן וילנאי:
אל תליני עדיין בנושא המלמו"פ.
מתן וילנאי:
צריך לדחוף אותה.
מל פולישוק-בלוך:
אין לי שום בעיה עם זה, זה לא סותר.
מל פולישוק-בלוך:
בינתיים, אפשר לעבוד במקביל.
מל פולישוק-בלוך:
אני לא רואה דבר שלילי במילה אינטרסנטיות.
מל פולישוק-בלוך:
כל גוף שנמצא פה יש לו אינטרס, ולכן זה לא סתם סמלי שאתם פה בישיבה ראשונה בכנסת ולא במשרד של מישהו.
מל פולישוק-בלוך:
אני לא אינטרסנטית לשום דבר, מתוקף תפקידי אני מחויבת רק למדינת ישראל.
מל פולישוק-בלוך:
אני חושבת שאם אני אלך רק לערוץ הזה או רק לערוץ אחר, אני אעשה עוול.
מל פולישוק-בלוך:
השילוב של כל האינטרסים פה הוא זה שיוביל אותנו למקום אחר, ולכן אין לי בעיה עם המילה אינטרסים.
רמי גוזמן:
בתקופה שבה הייתה אורנה ברי מדען הראשי, היה לה ראש ממשלה שהיה פתוח לנושאים האלה, באותה עת כיהן בנימין נתניהו.
רמי גוזמן:
הוא היה פתוח לתעשייה, הוא היה פתוח להשכלה הגבוהה.
רמי גוזמן:
הוא היה זה שנתן את התנופה ליצירת המסה הגדולה של המהנדסים.
מל פולישוק-בלוך:
כן, אבל הוא זה גם אמר בבמות שאליטה זה דבר שלילי.
אריה אלדד:
נדמה לי שאחת הדרכים הפשוטות לנסות לרתום את הקברניטים שלו זה הכבוד, לא אנחנו המצאנו את זה.
אריה אלדד:
אני מציע שהטכניון יאמץ את שרון, ומכון ויצמן את - - -.
אריה אלדד:
אני מדבר ברמה של הענקת תואר ד"ר לשם כבוד והצעת נאום בשבח הרמת הדגל של המדע והטכנולוגיה.
אריה אלדד:
זה לא עולה כסף.
אריה אלדד:
יכול להיות שהוא לא ירצה, אבל מי שבורח מהכבוד לא מספיק מהר, הכבוד משיג אותו.
פרופ' רות ארנון:
בדרך כלל לא מקובל להעניק תארי כבוד לאנשים בזמן שהם משרתים במשרה כזו, לא לנשיא מכהן ולא לראש ממשלה מכהן מפני שזה עלול להיות נגוע בכאילו שוחד.
ד"ר אורנה ברי:
הכוונה היא לקשור את האנשים הפוליטיים יותר למחויבות.
מל פולישוק-בלוך:
רבותיי, יש לנו שעה לדיון ואני רוצה שכולם יבואו לידי ביטוי.
מל פולישוק-בלוך:
תשתדלו לא לדבר על חשיבות המדע והטכנולוגיה אלא על הצד האופרטיבי, איך עושים את זה.
ברוך גינדין:
את דיברת על קבוצות אינטרסים.
ברוך גינדין:
אבל, אנחנו גוף שצריך להיות אובייקטיבי.
ברוך גינדין:
חלק מהשרים ויושבת ראש הוועדה גם כן, ראו את האנליזה שאנחנו עשינו לגבי היציאה מהמשבר.
ברוך גינדין:
מדברים כאן על הרבה דברים שהם נכונים, כולל הדברים של מתן.
ברוך גינדין:
אבל, אנחנו צריכים להפריד בין ה-long term ל-short term.
ברוך גינדין:
המדינה הזו בבוץ, אנחנו עכשיו מדממים.
ברוך גינדין:
אנחנו מדברים על זה שזה טוב לשפר את החינוך, זה נכון, ועל דברים שקשורים לוועדה הלאומית שיתנו פירות אולי בעוד שלוש או ארבע שנים.
ברוך גינדין:
אבל קודם כל צריך לראות איך ניתן לעצור את הדימום.
ברוך גינדין:
מדברים שיש אולי עוד קצת כסף בקרנות, זה המים שנשארו בצינורות ואז נדמה לנו שיש מים בברז.
ברוך גינדין:
אבל, זה עוד מעט הולך להיגמר.
ברוך גינדין:
מדברים שהמצב הוא פחות גרוע.
ברוך גינדין:
רבותיי?
ברוך גינדין:
ומה אם יש מקומות בהם מועסקים עובדים רק 70% מזמנם.
ברוך גינדין:
עובדים כאן על זמן קצוב.
ברוך גינדין:
התרומה השלילית של ההיי-טק לירידה בכלכלה היא בערך 6 ביליון דולר.
ברוך גינדין:
זה כמעט 60% מהנסיגה הכלכלית הכוללת.
ברוך גינדין:
זאת אומרת, זה גם המרפא המיידי שיכול להיות.
ברוך גינדין:
אנחנו צריכים לבודד נושאים בתוך ההיי-טק.
ברוך גינדין:
למשל, נושאים שהם ארוכי טווח כמו ננו טכנולוגיה והכל, עד שמתארגנים ועד שבונים ועד שמביאים רעיונות.
ברוך גינדין:
למעשה, אי אפשר יהיה להשתמש בכסף שעליו מדברים בשנת התקציב הזו.
ברוך גינדין:
צריך לתכנן את הדברים על ציר הזמן, דברים שהם יותר מידיים כמו דרך קרנות הון סיכון, והדברים הכי מידיים שזה שירותים.
ברוך גינדין:
אפשר להתחיל מחר ולפעול בנושא השירותים, זה מייצר ישר משרות.
ברוך גינדין:
באותו מחקר מצאנו שכל משרה בהיי-טק מייצרת 2 עד 2.5 משרות ב - low tech.
ברוך גינדין:
זאת אומרת זה גם פותר בעקיפין את אלה שהלכו לכבישים so called, ששם הכסף ממילא הולך לפועלים תורכים והקבלנים מפקידים את זה בבנקים בחוץ לארץ.
ברוך גינדין:
זאת אומרת זה רק זליגה החוצה מהמערכת.
ברוך גינדין:
לגבי ה-BOT, יש כאן טעות חשבונית.
ברוך גינדין:
ביליון דולר על חמש שנים זה 200 מיליון לשנה.
ברוך גינדין:
אבל, אותם 200 מיליון לשנה מייצרים 360 מיליון בהכנסות במיסוי דרך כמה מעגלים שעוברים במערכת.
ברוך גינדין:
זה עסק הכי טוב שיש, שים 200 מיליון תקבל 360.
ברוך גינדין:
אני חושב שעכשיו מוכרחים להתרכז כמה שיותר מהר ב-short term, כי אחר כך לא יהיה long term.
מל פולישוק-בלוך:
זאת אומרת, גם לייצר פה.
ברוך גינדין:
אני לא מדבר רק על ייצור.
ברוך גינדין:
לא איכפת לי שחברת תעביר את הנהלת החשבונות שלה לארץ ותייצר משרות.
ברוך גינדין:
אם את זוכרת, בניתוח הזה בשרשרת הערך, המו"פ הוא בין 10% ל-12% מכל שרשרת הערך.
ברוך גינדין:
כל היתר, להוציא החברות שהתמסדו בארץ, צ'ק פוינט, אמדוקס וכאלה, נעשה בחו"ל.
ברוך גינדין:
רוב החברות הצעירות נודדות לחו"ל אחרי שלוש שנים.
ברוך גינדין:
הן יונקות מהמערכת את כל התמיכות ואת הכל בתקופה הקשה, הן לא משלמות מסים כי הן בשלב ההפסד.
ברוך גינדין:
אבל, בשלב הפריחה משלמים את זה לגויים.
ברוך גינדין:
נעשה מו"פ גדול, נסבסד אותו והכל, אבל לא יוצא מזה בסוף כלום.
ברוך גינדין:
אני לא מדבר רק על תוכנה, זה גם תקשורת וזה גם דברים אחרים.
ברוך גינדין:
מערכת המיסוי בדומה לאירלנד, יכולה לעשות את המו"פ.
ברוך גינדין:
בסך הכל, היום אנחנו לא ממסים דברים שלא קורים, אז המדינה לא מפסידה.
אסתר פפר:
אני רוצה להתייחס לנושא של החינוך הטכנולוגי.
אסתר פפר:
היוזמה של מלי היא ללכת בתחום של החינוך אבל לא להיכנס למערכת החינוך.
אסתר פפר:
צריך למפות מהר את הפרוייקטים ולהתחיל להזיז אותם חוץ למערכת.
אסתר פפר:
יש להרחיב את המוצלחים שבהם מהר.
אסתר פפר:
את זה באמת ניתן לעשות מיידית עם חלק מהאנשים שיושבים סביב השולחן, ואני מאמינה שנוכל למצוא את האחרים.
אסתר פפר:
לדעתי, זה דבר שאנחנו כבר יכולים לעשות.
מל פולישוק-בלוך:
את זה אנחנו הולכים לעשות יחד עם טלי, עם משרד המדע.
מל פולישוק-בלוך:
הקמנו צוות היגוי ספציפית לנושא הזה.
מל פולישוק-בלוך:
זה רק אחד הסעיפים שלנו בכל התוכנית.
מל פולישוק-בלוך:
אבל, זה רק אחד הסעיפים שלנו בכל התוכנית.
פרופ' רות ארנון:
את התחלת מזה שהתשתית היא החינוך וזה נכון.
פרופ' רות ארנון:
אני חושבת שאת החסרת שלב אחד וזה המחקר, מחקר אקדמי של בעיות מדעיות.
פרופ' רות ארנון:
כמו שהחינוך הוא התשתית לכל השאר, המחקר האקדמי הוא גם התשתית לפיתוח העתידי שלאחר מכן.
פרופ' רות ארנון:
אסור לשכוח את זה.
פרופ' רות ארנון:
מה שמושקע היום במחקר אקדמי בארץ הוא ממש לעג לרש.
פרופ' רות ארנון:
חלק מההון האנושי שלנו הוא בתחום הזה ולכן חשוב מאוד לכלול את זה.
פרופ' רות ארנון:
אני לא אומרת שזה צריך להיות מרכיב עיקרי, אבל חשוב מאוד לכלול את זה.
ד"ר אורנה ברי:
אמרתי שאני מדברת מאוד בסכמתיות ובהפשטה.
ד"ר אורנה ברי:
זה ברור לגמרי שמערכת חינוך יש לה בסיס רחב של הוראה ולימודים לתואר ראשון.
ד"ר אורנה ברי:
הוא נעשה צר יותר.
ד"ר אורנה ברי:
בלי כל הפריון של המחקר המדעי, בוודאי שמתרוששת גם רמת היכולת להשתמש בתוצאות מחקר.
פרופ' רות ארנון:
כשאנחנו מדברים על תשתית חינוך, אני חושבת שאנחנו מדברים על תשתית חינוך אם לא מגן הילדים אז לפחות מבית ספר עממי.
ד"ר אורנה ברי:
צריך לקחת technology Achieving business value from, science and technology זה ברור.
פרופ' רות ארנון:
אבל התשתית צריכה להיות מההתחלה עד לרמה שכוללת את המחקר המדעי התיאורטי.
אלי הורוביץ:
אישית, אני לא מרגיש שאני מייצג את מישהו, חוץ מאשר עמדה שאני קניתי מהניסיון שיש לי לגבי המשק.
אלי הורוביץ:
שנית, הביקורת הקשה שיש לי על המוסדות בישראל היא בעיקרה על ניהול גרוע ולא על רעיונות לא טובים.
אלי הורוביץ:
אני תמיד מתחיל את הישיבות אצלי בזה שאני אומר שיש לי בעיה קולינרית, אני אוהב להפריד בין המרק לבין הזבובים.
אלי הורוביץ:
יש לנו שאלה אסטרטגית מאוד חשובה שלא נתנו לה תשובה, האם אנחנו באמת רוצים לבסס משק שבנוי על מדע, טכנולוגיה, הון אנושי?
אלי הורוביץ:
אנחנו מקשקשים את זה, אומרים את זה, יש חברות שאמרו את זה.
אלי הורוביץ:
מדינת ישראל מעולם לא אמרה את זה.
אלי הורוביץ:
שמעתי על זה בהמון נאומים.
אלי הורוביץ:
לדוגמא, אי אפשר להתייחס לננו טכנולוגיה מבלי לדעת מדוע החלטנו בכלל על ננו טכנולוגיה, מי החליט על זה?
אלי הורוביץ:
אם באים ואומרים בתוך האסטרטגיה, כל נושא חדש במדינת ישראל חייב להיבדק במוסדות מדע אחדים, יהיה לזה איזה תקציב, מן מבחן התכנות כזה.
אלי הורוביץ:
האם יש לנו בכלל פיזיקאים?
אלי הורוביץ:
אני לא יודע מה צריך לננו טכנולוגיה.
אלי הורוביץ:
האם אפשר להמציא את הכימאים האחרים לא אלה שיש לנו או מהנדסי חשמל?
אלי הורוביץ:
האם צריך להתייחס לעודף מסוים במדעי החיים שאין היום אליו שום תוכנית?
אלי הורוביץ:
אני מכיר את זה בעובדה.
אלי הורוביץ:
כולנו מדברים על ביו-טכנולוגיה.
אלי הורוביץ:
שלחתי פתק למומחית יותר גדולה ממני, גם חברה טובה, היא לא ענתה לי על השאלה מה זה ביו-טכנולוגיה.
אלי הורוביץ:
שאלתי, האם במדינת ישראל זה BTG זצ"ל או לא זצ"ל, ז"ל?
אלי הורוביץ:
האם זה הקופקסון?
אלי הורוביץ:
דוגמא, נניח שמה שאנחנו עושים באותם מפעלים הוא בלתי חשוב למדינת ישראל.
אלי הורוביץ:
ולא רק נניח, בעובדה כל התמיכה הממשלתית אם אינני טועה מהמדען הראשי היום, נגיד שהיא פחות מ-12 מיליון דולר, נדמה לי שזה הרבה פחות, במיליארד פלוס דולר יצוא שאנחנו עושים.
אלי הורוביץ:
אני הצעתי בכלל להתנתק מהמדען, למה לכתוב להם מכתבים?
אלי הורוביץ:
הסיפור הזה נמאס.
אלי הורוביץ:
יכול להיות שזה נכון, רק אין החלטה כזו.
אלי הורוביץ:
מדברים כאילו המדען הראשי מפתח ביו-טכנולוגיה.
אלי הורוביץ:
אני אומר לך באחריות מלאה, מבזבז כספי ציבור, נקודה, כמו שבזבזו את זה עד היום, למה?
אלי הורוביץ:
כי אין הגדרה אסטרטגית.
אלי הורוביץ:
מה זה כסף ציבור?
אלי הורוביץ:
האם זה של מישהו אחר?
אלי הורוביץ:
זה שלי.
אלי הורוביץ:
זה כל כך נכון שגם חלק מהדברים שאנחנו מציעים כאן הופכים לבלתי נכונים.
אלי הורוביץ:
אני רוצה להסביר למה אני בעד חלק מהדברים שנאמרים כאן.
אלי הורוביץ:
אל"ף, אני מתנה את זה שזה יהיה כפוף למדיניות ממשלתית שלא אני דווקא חתום עליה.
אלי הורוביץ:
אבל, זה צריך להיות במסגרת מדיניות ממשלתית.
אלי הורוביץ:
נאמרו כמה דברים טובים בתוך המדיניות הזו, לא כולם רעים, וצריך להתייחס אליהם.
אלי הורוביץ:
יש היום משבר ואם אז אומרים: אני לא רוצה לעסוק לא בנושא אסטרטגיה, ולא בנושא טווח בינוני, אני רוצה לעסוק במה שניתן לפתרון המשבר.
אלי הורוביץ:
משבר פותרים אחרת.
אלי הורוביץ:
אנחנו יודעים איך מטפלים במשבר.
אלי הורוביץ:
גם אני לא ברחתי מלטפל ביותר ממשבר אחד במהלך חיי.
אלי הורוביץ:
אתה לוקח אז את כל הכלים ואתה יודע שאף כלי איננו טוב, אבל אתה משתמש קצת בכל אחד ואתה רץ קדימה.
אלי הורוביץ:
מכל מה שראיתי כאן לא מצאתי כל כך הרבה רעיונות שבאמת מתאימים לתוכניות משבר.
אלי הורוביץ:
אבל יכול להיות שיש כאן, וכדאי להתחיל להוציא החוצה.
אלי הורוביץ:
למשל רעיון של מתן שיעורים במתמטיקה, פיזיקה, כימיה, מדע, עברית, בניצול של אותם אנשי ההיי-טק שאני בטוח שהם המורים הכי גרועים.
מל פולישוק-בלוך:
מר הורביץ, אתמול היינו באוניברסיטה העברית וראינו את מה עושה שם פרופ' יצחק - - -.
מל פולישוק-בלוך:
אלו הפנינים שצריך לעשות אותם ברמה הלאומית.
אלי הורוביץ:
במשבר מתנהגים אחרת.
אלי הורוביץ:
כשאת הולכת בשקט ובונה עניין, את בוחרת כמה רעיונות גאוניים, כמה אנשים מצוינים, לביצוע ואת הולכת על מצוינות.
אלי הורוביץ:
כשאת הולכת ב-turn around, לא כך הולכים.
אלי הורוביץ:
אין זמן לזה.
אלי הורוביץ:
יש לך בעיה איך מעסיקים לא 100 איש אלא איך מעסיקים 5,000, ואני כבר לא מדבר על יותר.
מל פולישוק-בלוך:
התוכנית הזו מביאה לתעסוקה של 50,000 איש.
אלי הורוביץ:
אני לקחתי נושא אחד כדוגמא, ללמד את תלמידי ישראל.
אלי הורוביץ:
יהיו לי אז מורים לא טובים.
אלי הורוביץ:
אני אצטרך לעשות את זה בשיטה אחרת מבית ספר, בקבוצות קטנות, בקייטנות.
אלי הורוביץ:
אבל, פספסנו כבר את התקופה.
אלי הורוביץ:
אבל, אני בכל זאת הייתי מחטט ומחטט ובודק.
אלי הורוביץ:
אני חושב שבמדען הראשי יש כסף.
אלי הורוביץ:
כל פעם שהיה צריך, הכסף הכי קל להשגה היה אצל המדען הראשי.
אלי הורוביץ:
אני השגתי בזמנו מאות מיליונים למדען הראשי, מפני שיש כאן רצון לתת.
אלי הורוביץ:
גם ראש ממשלה מת לומר: נתתי למדע, זה נורא יפה.
אלי הורוביץ:
בנימין נתניהו רוצה במאת האחוזים לומר את זה.
אלי הורוביץ:
האמת היא שהשתמשו לא מכסף חדש אלא מהעודפים של משרדים אחרים ותקעו אותם תמיד למדען.
אלי הורוביץ:
אני מציע להגדיר יותר את הנושא מסביב לפתרון הבעיה המשברית שאנחנו עומדים בפניה היום, למרות שלא קיימת אסטרטגיה ברורה של מדינת ישראל.
אלי הורוביץ:
יש לנסות להתכנס מסביב לכמה מוסכמות.
אלי הורוביץ:
יש מוסכמה, ואני אומר לך שהיא לא נכונה, שההיי-טק אסור שירד בסך הכל הנפח הלאומי שלנו.
אלי הורוביץ:
אני אומר לך שזה לא נכון.
אלי הורוביץ:
אני מוכן לקבל את המוסכמה הזו כהנחת עבודה נכונה לפתרון המשבר, שאני יודע שאני לא אפתור 100% שלו.
אלי הורוביץ:
אם אפתור 50% יכול להיות שאני אגיע לגודל הרצוי שאני חושב.
אלי הורוביץ:
אני יכול להתכנס לדבר שאני אינני מסכים איתו.
אלי הורוביץ:
אבל, אילו היית אומרת לי שאני צריך לשבת על מה שאת מתיימרת לומר בנייר הזה, אני לא יכול להסכים עם זה.
אלי הורוביץ:
אני מתחיל לשאול האם גם אני אצטרף לליגה של bad management?
אלי הורוביץ:
אני דווקא רוצה לטעון לפחות ל-better management.
אלי הורוביץ:
אני מציע להתכנס סביב הקטע הזה.
אלי הורוביץ:
אני חושב שיעקב שיינין הוא איש טוב לזה.
אלי הורוביץ:
ואז אפשר לפתח כמה רעיונות הספציפיים, יכול להיות בלי תוספת דרמטית של כסף.
אלי הורוביץ:
מדברים על 100 ביליון שקל בחמש שנים על תשתית.
אלי הורוביץ:
שמעת היום כבר את הנגיד אומר את זה, הנגיד אומר קצת יותר וביבי מסכים למספרים.
אלי הורוביץ:
השאלה היא, מה הולך על התקציב, ומה הולך על ה- BOT.
מתן וילנאי:
אני מצטער שאני נאלץ לעזוב לוועדה אחרת.
מתן וילנאי:
תזמינו אותי לישיבה הבאה.
מתן וילנאי:
ראשית, אני שוב מברך על היוזמה הזו.
מתן וילנאי:
אנחנו באקדמיה מרגישים ברוח רעננה כאשר מדברים על חשיבות המדע והטכנולוגיה, תקופה ארוכה לא שמענו את זה.
מתן וילנאי:
אני רוצה לומר כמה מילים על התכנון דווקא לטווח ארוך.
מתן וילנאי:
אני בא ממגזר האקדמיה שבו הטווח הארוך הוא חשוב ביותר.
מתן וילנאי:
אנחנו נמצאים כמובן בבעיה זמנית מאוד מאוד עמוקה וצריך לחשוב איך לפתור אותה.
מתן וילנאי:
לחלק מהאנשים כאן יש בעניין הזה ניסיון הרבה יותר גדול מהניסיון שלי.
מתן וילנאי:
אבל, אנחנו חייבים לא לשכוח את הטווח הארוך.
מתן וילנאי:
אני אולי אומר שתי החלטות שהתקבלו במהלך ההיסטוריה של הטכניון.
מתן וילנאי:
החלטה אחת הייתה ב-1950, להקים פקולטה לאווירונאוטיקה, כאשר במדינה הזו בקושי היו מכוניות.
מתן וילנאי:
אתם יודעים מה יצא מזה.
מתן וילנאי:
זה לא לקח יום ולא יומיים, אבל אחרי עשרים שנה היו תוצאות.
מתן וילנאי:
אם לא הייתה לנו התשתית הזו, לא הייתה התעשייה האווירית.
מתן וילנאי:
ב-1960 החליטו לעבור מזרם חזק מה שנקרא, לאלקטרוניקה.
מתן וילנאי:
אם לא היו עושים את הדבר הזה לא הייתה במדינת ישראל תעשיית היי-טק.
מתן וילנאי:
לכן, אסור לנו לשכוח את העובדה שאם אנחנו נזניח היום כמה תחומים מרכזיים של המדע והטכנולוגיה במדינת ישראל, אנחנו נשלם את המחיר הזה בצורה קשה בעוד חמש או עשר שנים.
מתן וילנאי:
ברגע שנפתח פער במדע, הפער הוא אדיר ואי אפשר להשיג אותו.
מתן וילנאי:
דוגמא קלאסית לזה הייתה כאשר התפרקה ברית המועצות.
מתן וילנאי:
תוך כמה שנים הם הפסידו דור מדענים שלם שהיגר לארצות הברית, לישראל ולמקומות אחרים.
מתן וילנאי:
המדע הרוסי נמצא היום ארבע דרגות מתחת למה שהוא היה לפני 15 שנה, וייקח להם עשרים שנה לחזור למעמד מוביל, אין בזה שום ספק.
מתן וילנאי:
מערכת ההשכלה הגבוהה נמצאת היום במצב דומה.
מתן וילנאי:
הקריסה יכולה להיות מאוד מהירה.
מתן וילנאי:
נאמר פה שיש דעיכה בהתעניינות בלימוד מקצועות מתקדמים בהיי-טק.
מתן וילנאי:
הדבר הזה בגדול הוא לא נכון.
מתן וילנאי:
אנחנו בטכניון עדיין דוחים אחד מכל שלושה מועמדים.
מתן וילנאי:
בהנדסה ביו רפואית שזה תחום שבישראל כמעט לא התפתח למרות שיש לנו פוטנציאל אדיר של השילוב בין הנדסה לרפואה, אנחנו מקבלים מועמד אחד מתוך עשרה, וזה אחרי סלקציה עצמית של המועמדים שלא מגישים את עצמם כי הם יודעים שאין סיכוי.
מל פולישוק-בלוך:
אם יש 20,000 מובטלים שמקבלים דמי אבטלה, שאני קוראת להם דמי בטלה, כדי לשבת בבית, זה פשע.
מל פולישוק-בלוך:
כי ,אותם החבר'ה בדיוק באותו כסף היו יכולים לעשות תואר אקדמאי.
פרופ' יהודה אפלויג:
תואר שלישי הוא חיוני היום במחקר, בעצם צריך יותר מזה.
פרופ' יהודה אפלויג:
זה פתרון והוא אגב לא עולה כסף.
מל פולישוק-בלוך:
זה אותו כסף, רק בחלוקה קצת שונה.
רמי גוזמן:
בנימין נתניהו היה ראש הממשלה בתקופתה של אורנה.
רמי גוזמן:
הוא הוכיח את עצמו כאחד שאוזנו קרויה ודלתו פתוחה.
רמי גוזמן:
לא תמיד הדברים התבצעו.
רמי גוזמן:
אבל, הוא בשל לעניין הזה.
רמי גוזמן:
לא צריך לחפש מתנדב תורן שיקבל תואר כבוד ויישא נאום, כי נתניהו מספיק לכל הדברים שאנחנו מדברים כאן.