GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בני גייגר:
וההכרזה הזאת שנעשתה על ידי הממשלה ועל ידי הכנסת הזרימה בסופו של דבר גם כספים מהאוצר אל המערכת.
בני גייגר:
הייתה סתירה מסויימת בשני משפטים שאמרת קודם, בתשובה לשני דברים שונים.
בני גייגר:
הייתה התבטאות שאומרת שאנחנו צריכים להתרגל למציאות, ואמרת לא, התפקיד שלנו לשנות את המציאות.
בני גייגר:
ואחרי זה אמרת כן, אבל אין כסף.
בני גייגר:
אין תקציבים.
מל פולישוק-בלוך:
אני לא רציתי לתפוס יותר מידי את הבמה, כי גם ככה תפסתי יותר מידי, אבל זה קצת מתבקש.
מל פולישוק-בלוך:
אני עושה עכשיו מאמצים גדולים, להעביר תכנית כוללת.
מל פולישוק-בלוך:
אני אמנם הולכת דרך הפריזמה של היי-טק, כי זה פשוט מדבר יותר לאלה שרואים את הצד הכלכלי של העניין, אבל אני מדברת בעצם מדע וטכנולוגיה.
מל פולישוק-בלוך:
היום בכלל מדע וטכנולוגיה, אני לא צריכה להגיד לכם, שזה הפך להיות סינונים, זה בעצם אותה מילה.
מל פולישוק-בלוך:
אי אפשר לעשות מדע בלי טכנולוגיה והפוך.
מל פולישוק-בלוך:
אז אני דורשת מהממשלה את ההצהרה הזאת שאתה מדבר עליה.
מל פולישוק-בלוך:
אתמול הייתי אצל שר האוצר, אמרתי לו בדיוק את המשפטים האלה שעכשיו אתה אמרת.
מל פולישוק-בלוך:
צריך להכריז על ההון האנושי כעל התשתית הלאומית ממדרגה ראשונה, שזה קיומנו.
מל פולישוק-בלוך:
בלי זה אין לנו קיום פה.
מל פולישוק-בלוך:
זו ההצהרה הראשונית שלי שאני אומרת אותה בכל מקום ואני מנסה להוביל מהפיכה בעניין הזה בממשלה.
מל פולישוק-בלוך:
לא הבאתי את זה פה כי זה לא הנושא, אם כי זה מעל הכל.
מל פולישוק-בלוך:
אני פועלת בכיוון הזה.
מל פולישוק-בלוך:
אז אתמול הייתי אצל שר האוצר.
מל פולישוק-בלוך:
יש לי פגישה עם מנהל משרד ראש הממשלה בעוד ימים ספורים כדי גם לשכנע את ראש הממשלה להוביל מה שרבין ז"ל עשה בזמנו.
מל פולישוק-בלוך:
יש לי ישיבה בשלושים לחודש פה בכנסת עם מה שאני קוראת, תמיד ראשי הממשלה מזמנים את ראשי המשק, יש כזה מושג, קברניטי המשק.
מל פולישוק-בלוך:
אני מזמינה את קברניטי ההון האנושי, כמה מראשי האוניברסיטאות, כמה מהמובילים של תעשיות ההיי-טק שמובילים בעצם את התעשיה של הידע ועוד כמה אנשים כדי לחשוב ביחד איך אנחנו מובילים את המהפך הזה שאתה דיברת עליו, להפוך את ישראל, בססמתו של פרס, למדינת מדע.
מל פולישוק-בלוך:
שיבינו שזה בבחינת קיומה של מדינת ישראל.
מל פולישוק-בלוך:
ולשכנע את ראש הממשלה להוציא את ההצהרה הזאת האסטרטגית.
מל פולישוק-בלוך:
זה אני עושה כמעט מהבוקר עד הלילה, זו מטרתי העיקרית.
מל פולישוק-בלוך:
חשוב להדגיש את זה בכל במה.
מל פולישוק-בלוך:
זה לא סותר כמובן וזה משתלב יותר נכון במה שאנחנו כאן עושים.
מל פולישוק-בלוך:
אין ספק שאם היה לנו עוד תקציבים אז הכל היה נראה אחרת.
מל פולישוק-בלוך:
אני באה מתוך מצוקה שכרגע אין תקציבים, וגם את זה צריך לשנות, זה נכון, אבל לפני שמשנים או במקביל לזה שנתאמץ להשיג את התקציב אנחנו יכולים לעשות עוד הרבה מאוד דברים שנעשים בשטח, בהתנדבות, ביעילות, במערכות שונות שיעזרו לנו.
מל פולישוק-בלוך:
בלי כסף, או עם מעט כסף.
מל פולישוק-בלוך:
או עם הכסף שיש כרגע במערכת.
מל פולישוק-בלוך:
זה הכל משתלב אחד בתוך השני והכל נכון לעשות.
אורן שריקי:
אפשר לנסח מכתב שהוא איזה שהוא קול קורא, מכתב למורים, שמדגיש כמה דברים, שיקבלו אותו כל המורים לפני תחילת שנת הלימודים, לפחות כל המורים ביסודי ומורים למדע וטכנולוגיה בחטיבת ביניים ותיכון, שמדגיש כמה דברים.
אורן שריקי:
אחד זה תובענות.
אורן שריקי:
מורה למורים להגביר את התובענות, לדרוש יותר מהתלמידים, ללמד רמה יותר גבוהה ולא להתבייש.
אורן שריקי:
התלמידים יכולים וגם רוצים.
אורן שריקי:
ונקודה שניה זה חינוך לחשיבה.
אורן שריקי:
בכמה דברים אנחנו טובים, בכמה דברים לא.
אורן שריקי:
יש סרט שמוכר לכולם, "לסניור באהבה", שמבוסס על סיפור אמיתי על מורה שלקח תלמידים ויש הרבה ביקורות ואפשר להתווכח.
אורן שריקי:
אבל שני דברים אפשר ללמוד שם, הייתה לו כריזמה והיתה לו אמונה בתלמידים.
אורן שריקי:
וזה נקודה חשובה, שצריך לחנך את המורים לאמונה בתלמידים שלהם.
אורן שריקי:
עוד נקודה אחת, דבר כן טוב שקורה אצלנו בארץ בהוראת פיזיקה אני יכול להגיד שיש מרכז ארצי למורי פיזיקה במכון וייצמן שעובד מאוד יפה.
אורן שריקי:
יש לו אתר אינטרנט.
אורן שריקי:
אתה יכול לראות שם מבחנים של מורים, לקבל מבחנים, וצריך להקים את זה בכל תחום.
אורן שריקי:
וגם לצוות ההיגוי צריך שיהיה אתר אינטרנט שיקבל הצעות.
מל פולישוק-בלוך:
לא יודעים עליהם ואין שיתוף פעולה בין הדברים.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו לא צריכים להמציא שום דבר.
אורן שריקי:
הדברים שמקלקלים לנו את הנוער צריכה גם לעזור, וצריך לשכנע אותם, גם בערוצים 1 ו2- ולא רק בערוץ 8 לעשות תכניות מדע.
שמעון חיות:
ומורה, ובתי הספר לפני המורים צריכים להראות והיחס שלהם צריך להתקבל כמו להיכלי קודש ולא לחצי בתי סוהר, אקדחים, שומרים, עזובות.
שמעון חיות:
אני אתן לאנשים היותר מקצועיים ממני להציג את התכנית הקיימת ולא ליצור עמותות ופתרונות.
צביקה:
שלושים חוות כאלה בארץ, תלמידים מגיעים לחווה ושם לומדים את נושא החקלאות, איכות סביבה ונכנסנו גם למדע וטכנולוגיה.
צביקה:
דימונה הובילה את הכיוון שלא רק חקלאות ואיכות סביבה אלא גם את תכנית הלימודים של שבעת הנושאים במדע וטכנולוגיה מכניסים לחווה.
צביקה:
היתרון שיש שם את האמצעים, חממות ממוחשבות, בעלי חיים ,צמחים, עצים, כל הנושאים שאנחנו יכולים ללמד אותם, שבבית ספר לא יכולים ללמד אותם, והם כתובים במדע וטכנולוגיה בתכניות הלימודים, אנחנו יכולים ללמד אותם.
צביקה:
כשאני שאלתי מנהלת בית ספר כמה נושאים מתוך השבעה אתם מספיקים, אולי בקושי שניים.
צביקה:
וכל השאר זה אחר כך נעשה בריצה.
צביקה:
לכן אנחנו הצענו להם תכנית שבחווה יקחו את הנושאים הללו ויובילו אותם, יעזרו לבתי הספר במדע וטכנולוגיה.
צביקה:
הייתי רוצה, עם משרד המדע או משרד החינוך , קודם כל שיהיה קשר הדוק בין מדע ומשרד החינוך.
צביקה:
זו השאיפה.
צביקה:
זאת אומרת שהמדע יוכל לתת כיוונים גם למשרד החינוך, כי הרי בסופו של דבר המדע, אנחנו רוצים להגיע למדע.
צביקה:
הייתי מבקש ממשרד המדע להקצות לנו סטודנטים ברמה גבוהה, עם תואר, שיבואו, יש לנו את התשתיות, אנחנו צריכים מדריכים מקצועיים.
צביקה:
יש לי פה מספר חוברות עבודה מכתה ה' ועד כתה יב' לבגרות, ואתם יכולים לראות.
צביקה:
זו שיטת העבודה.
צביקה:
רק ככה אפשר ללמד.
צביקה:
היו לי בזמנו חוקרים ממכון הנגב שבאו אלי, אבל אז הצטרכו לשלם להם.
צביקה:
לצערי מדי שנה קיצצו, אני רוצה שיביאו לי מרצים, ואני אוכל להריץ תכניות, ואתם יכולים לראות פה ולעיין, עבודות יפהפיות של ילדים.
צביקה:
לא הכנו אותם, זה משנים קודמות ,משנת 90', זה מה שכרגע יש לי כאן.
דני:
של הילדים.
דני:
אין פה את העניין שהם הצרכנים.
דני:
הם צריכים אותנו, ואין את המקצועות שאותם אנחנו בעתיד הולכים בעצם להעביר.
דני:
אין ביוטכנולוגיה, אין הנדסה גנטית,
דני:
מנותקים.
דני:
הרגשתי מנותק בשיחה הזאת שנערכה פה אבל יש פה חבר'ה מאוד טובים, ואני חושב ואומר לכם שאם אכן ננהיג בחלקת האלוהים הקטנה שלנו, אני מדבר על הקטע של המדע, ניקח את זה ונבנה גוף שיטפח רק את החלק הזה, שיהיה מקביל למשרד החינוך, שיעבוד בשעות אחרות ממשרד החינוך, שלא יתחרה במשרד החינוך, שיתן את החלק שלו.
ענת זוהר:
רוצה להתחבר לנושא של ההון האנושי הבלתי מנוצל מכיוון שאמנם הוזכר פה אבל לפי דעתי לא נדון בעומק הראוי וזה שוב הנושא של הבנות.
ענת זוהר:
הייתי רוצה רק להגיד כמה נתונים שאותי הם מאוד מזעזעים, ומאוד מפתיע שכשמדברים על המצב הגרוע של מדינת ישראל במבחנים הבינלאומיים בכלל לא מזכירים את הנתונים האלה.
ענת זוהר:
היו רק ארבע מדינות שבהם בכיתה ח' היו פערים מובהקים בין בנים ובנות במתמטיקה, ושימו לב מי המדינות האלה, אירן, תוניסיה, צ'כיה וישראל.
ענת זוהר:
בפיזיקה בכיתה ח' הפערים הכי גדולים בעולם היו אצלנו.
ענת זוהר:
ועוד נתון שאותי הוא מזעזע זה שבזמן שבמדינות רבות בעולם במבחן היה שיפור בפערים בין בנים ובנות לעומת המבחנים הקודמים, הייתה רק ארץ אחת בעולם שבה הפערים האלה גדלו, וזה אנחנו.
ענת זוהר:
הפערים האלה, יחד עם עוד הרבה נתונים שיש לי, אני לא אפרט כרגע את כולם, מראים שבנושא הזה של הפערים בין המינים בתחומים של מדעים וטכנולוגיה המצב שלנו גרוע במיוחד.
ענת זוהר:
אני רוצה לציין שנשים מהוות חמישים אחוז מההון האנושי.
ענת זוהר:
יחס הלומדים בפיזיקה חמש יחידות לימוד בין בנים לבנות זה שלושה בנים על כל בת ולא בגלל יכולות יותר נמוכות של בנות.
מל פולישוק-בלוך:
שתהיה בנושא הזה.
רמי רחמימוב:
ישראל על חשיבות המדע.
רמי רחמימוב:
אני חשוב שיש שני דברים מעשיים נוספים שצריך לעשות.
רמי רחמימוב:
דבר ראשון צריך לעשות תכנית מינימום למדע, משרד החינוך ומשרד המדע, שכולם יעברו את זה.
רמי רחמימוב:
מה שקורה שבחלק גדול מאוד מהמדעים יש חופש נהדר אבל חופש לנהוג מהצד הלא נכון של הכביש גורם לתאונות.
רמי רחמימוב:
ומה שקורה שאנחנו צריכים לעשות תכנית מינימום במדעים שכולם יהיו.
רמי רחמימוב:
ובני גייגר יודע שבביולוגיה זה מה שעשינו בשנתיים האחרונות, תכנית מינימום חובה על כולם.
רמי רחמימוב:
את כל הדברים הנהדרים שכל מיני חברות ואחרים עושים צריך לאגד את זה בצורה כזאת שזה יגיע לכולם.
רמי רחמימוב:
ארגון הרצון הטוב זה דבר לא פחות חשוב מאשר הרצון הטוב עצמו.
חנה ויניק:
בשיתוף עם ועדת חינוך וועדת המדע והטכנולוגיה הסיכום היה על הצורך בהקמת ועדה, ויכול להיות שכבר קמה ועדה.
חנה ויניק:
אני רוצה לומר מה הציפיות שלי מוועדה.
חנה ויניק:
אני רוצה לומר שהבעיה שלנו היא לא בלייצר את ההמלצות מכיוון שההמלצות כבר כתובות בלפחות עשרה דו"חות שנמצאים על השולחן שנכתבו על ידי ועדות בלתי תלויות.
חנה ויניק:
חלק מההמלצות רלוונטיות, חלק אולי לא, יכול להיות שיש מקום לארגן את ההמלצות, יכול להיות שיש מקום לקבוע סדרי עדיפויות.
חנה ויניק:
אבל אני חושבת שהבעיה שלנו זה ועדה שתלווה את יישום ההמלצות.
חנה ויניק:
יישום ההמלצות פירושו לפעמים צריך להציע דרכי פעולה ולפעמים צריך לבדוק מדוע זה לא מיושם ואם יש מקום לבוא ולדווח ברמה הציבורית לוועדה כמו כאן, איפה נמצא היישום, מה התקלות, לא לחכות עד למחקר הבא.
חנה ויניק:
ועדה כזו צריכה לדרוש גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה מידה מסויימת של א-פוליטיות והמשכיות כי החילופים לא עושים לנו טוב.
חנה ויניק:
כמה נקודות התייחסות קצרות לדברים שנאמרו.
חנה ויניק:
ראשית נאמר פה על ידי הטכניון, הרפורמה של החינוך הטכנולוגי באה לשנות בדיוק את מה שהוא הציע לגבי פוטנציאל התלמידים בחינוך הטכנולוגי.
חנה ויניק:
בכל ועדות המקצוע מומחים מהאקדמיה, הם יושבים פה סביב השולחן כמעט כולם, המרכז הארצי בפנים, ענת יודעת, הם מפתחים את אותם מבחני מיצב שבאים לבדוק את התלמידים בתחנות שונות בדרך, גם ביסודי וגם בחטיבה.
חנה ויניק:
בתיכון בודאי.
חנה ויניק:
פרוייקטים שונים של מעבר משלוש לארבע יחידות, גם המערכת מקיימת פרוייקטים כאלה.
חנה ויניק:
אני רוצה לומר באופן כללי שהמיצב האחרון שפורסם השנה הזאת לא החמיא לפרוייקטים.
חנה ויניק:
זאת אומרת באמת אם אין איזה תאום ואין איזו שהיא התייחסות אמיתית בריכוז, מה באמת הדברים החשובים, יוצא, איפוא, שמוצאים בבית ספר אחד בין שישה לעשרה פרוייקטים, בית הספר הולך לאיבוד, ועל זה נאמר בעבר אלף פרחים יפרחו.
חנה ויניק:
אז באיזה שהוא מקום כשמדברים על כל המסה הזאת צריך לשים את הדברים על השולחן.
רונית אשכנזי:
בהמשך לדבריה של חנה אני חושבת שההתגייסות המערכתית של האנשים כאן צריכה להיות שמשרד החינוך לא יזיז הצידה את הנושא של מדע וטכנולוגיה.
רונית אשכנזי:
אני חושבת שיהיה מסר מאוד שלילי למה שאת קראת העדיין, כי אם יש מישהו שמתאם ומאגד, ואני מההיכרות שלי עם רוב האנשים בשטח יכולה להגיד שאנחנו עובדים עם כל הגופים, הפורמלים והבלתי פורמלים בחינוך המדעי טכנולוגי.
רונית אשכנזי:
אם לא תצא קריאה חזקה מאוד של האנשים מתחומי האקדמיה, של האנשים מתחומי התעשיה, שמשרד החינוך חייב להשאיר את הנושא של מדע וטכנולוגיה מפוקס, ממוקד ברמה ארצית ומערכתית, ולא יכול להיות שהוא ייטמע בתוך התנ"ך, ספרות, גיאוגרפיה וכל המקצועות האחרים, אז אני חושבת שהמצב, כמה שהוא לא טוב, הוא ילך ויתדרדר.
מל פולישוק-בלוך:
מפה לשרת החינוך שלא לבטל את המינהל.
רונית אשכנזי:
לחמש יחידות הוא פרוייקט שאני בעצמי מפעילה במשרד.
רונית אשכנזי:
הבעיה המרכזית שלנו עם הפרוייקט הזה ועם דברים אחרים היא בעיה תקציבית.
רונית אשכנזי:
ושוב, חייב להיות לחץ על נושא תקציבים.
רונית אשכנזי:
היום אנחנו מפעילים רפורמה בחינוך הטכנולוגי, במסגרתה יש שינוי על ההסתכלות של החינוך הטכנולוגי ובהחלט עם ביסוס מדעי מאוד חזק.
רונית אשכנזי:
ויש רצון עז של התלמידים ללמוד את המקצועות האלה.
מל פולישוק-בלוך:
אני רק חוזרת להתחלת המשפט שלי, יש לנו כשלון.
מל פולישוק-בלוך:
אז אני לא מזלזלת חלילה, אני חייבת לסכם, אני מתנצלת בפני מי שרצה לומר עוד כמה דברים.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו קיבלנו בשבוע שעבר מערכת ענקית של מנורות אדומות עם הזעקות.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו לא נתעלם מזה יותר.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו צריכים כולנו להיערך ולא להגיד משרד החינוך אשם ותתחילו לעשות אחרת.
מל פולישוק-בלוך:
זו לא הכוונה.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו רוצים לעזור למערכת מהצד.
מל פולישוק-בלוך:
אני מבקשת, אין ספק שזה היה רק ראשיתו של הדיון ואנחנו כאן נגענו ממש על קצה הציפורן.
מל פולישוק-בלוך:
למשל לא סיפרתי לכם שאתמול בין היתר דיברתי עם שר האוצר לקחת אלף מובטלי היי-טק.
מל פולישוק-בלוך:
אי אפשר להיות מורה לתנ"ך וללמד מחשבים.
מל פולישוק-בלוך:
אפשר, אבל ככה זה נראה.
מל פולישוק-בלוך:
אז אני אומרת, ניקח אלף בחורים ובחורות שחוו את זה, שחיים את הטכנולוגיה הזאת, והם ילמדו את המחשבים.
מל פולישוק-בלוך:
או את המתמטיקה או את הבסיס האחר.
מל פולישוק-בלוך:
יפה אומרת לי שיש לה מאה, אני רוצה אלף.
מל פולישוק-בלוך:
דיברתי עם פרופ' הררי והוא אמר לי אני רוצה להמשיך אבל אין לי עם מי.
מל פולישוק-בלוך:
בבקשה, פניה למשרד החינוך.
מל פולישוק-בלוך:
פניה לעיתונות.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו הרי נוציא תיכף הודעה.
מל פולישוק-בלוך:
צריך להמשיך את "מחר 98'".
מל פולישוק-בלוך:
הוא רוצה לעשות את הדו"ח הבא.
מל פולישוק-בלוך:
רק עם רבין היה לו עם מי לדבר ואחר כך לא היה לו עם מי לדבר.
מל פולישוק-בלוך:
זה מה שהוא אומר.
מל פולישוק-בלוך:
אז אנחנו יודעים את הכל, לא התחלנו היום מאפס, אנחנו צריכים להמשיך הלאה.
מל פולישוק-בלוך:
כדי שנהיה יותר יעילים, ובאמת תסלחו לי שאני מנסה כל הזמן לקצץ לכם במילים, אני רוצה פשוט לעשות גם משהו, לא רק לדבר.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו נקים צוות היגוי שהוא ירכז את הנושא, יקבל את הרעיונות, כל מי שיש לו רעיון טוב יפנה לצוות הזה, יגבש את הנייר, אנחנו נקיים דיון נוסף כי זה רק יהיה נייר ראשוני, זה לא יביא את ההמלצות עדיין.
מל פולישוק-בלוך:
יש לנו חודש של חופש באוגוסט.
מל פולישוק-בלוך:
או שנקיים אותו בספטמבר, בכנסת אין מליאה, יש פגרה, אבל ועדת המדע עובדת.
מל פולישוק-בלוך:
רק באוגוסט הבטחתי לבן שלי שאני אהיה איתו, אז אני אומרת את זה פה בלי להתבייש.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו צריכים קצת חופש לפעמים.
מל פולישוק-בלוך:
נחזור בספטמבר.
מל פולישוק-בלוך:
בינתיים הצוות הזה יקבל את האינפורמציה מכולם, ירכז את זה, יגבש איזה שהוא משהו ראשוני ביותר, נבוא פה לדיון ונמשיך ממנו הלאה.
מל פולישוק-בלוך:
אני מאוד אשמח אם משרד המדע יעזור לי להוביל כזה צוות, אם יש לכם את האמצעים ואת האפשרות לשים אדם שירכז את זה.
מל פולישוק-בלוך:
מילת המפתח היא תאום, אנחנו לא עושים שום דבר לבד ואנחנו לא מצמיחים לאף אחד כלום.
מל פולישוק-בלוך:
הכל בתאום.
מל פולישוק-בלוך:
ובצוות הזה, אני פונה אליכם, אתם יכולים להגיד לי אחר כך, מחר או מחרתיים מי רוצה להשתתף.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו נרכז כאן צוות, נשב שעות נוספות, נשתף פעולה, נדאג שבצוות הזה יהיו גורמים מהתעשיה, מהאקדמיה, ממשרד החינוך, מעוד כמה גופים חשובים ונרוץ קדימה.
מל פולישוק-בלוך:
הצוות יחבר ויאסוף את המידע, את הגורמים והאמצעים מחוץ למערכת החינוך.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו נקבע מטרות, נכין תכנית עבודה ואחר כך נבקר גם את מה שנעשה ומה שלא נעשה.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו רוצים לשמוע קצת יותר לעומק, כי בפעם שעברה שהייתם פה שמענו סקירה של כל אחד בקושי 5 דקות ואי אפשר היה להקיף את הכל.
מל פולישוק-בלוך:
מכיוון שיש לנו המון נושאים על הפרק אנחנו ריכזנו שני מכונים ביחד כדי להתקדם.
פרופ' דן לבנון:
אני מציע שאני אגיד כמה מילים כפתיחה כללית על ההתייחסות של פורום מדענים ראשיים לנושאי מכוני מחקר ממשלתיים ואז לגבי כל מכון.
פרופ' דן לבנון:
הנושא של מכוני המחקר הממשלתיים עלה על הפרק בפורום המדענים הראשיים, שזה הפורום של אלה שעוסקים במו"פ הממשלתי המכוון, האזרחי.
פרופ' דן לבנון:
אנחנו עוסקים במו"פ של משרדי הממשלה, שייעודו לסייע למשרדי הממשלה במילוי תפקידיהם, ואנחנו איתרנו שמרכיב חשוב בפעילות המו"פ הממשלתי זה מכוני המחקר הממשלתיים.
פרופ' דן לבנון:
בעבר היו יותר מכוני מחקר ממשלתיים, היום, בפועל, קיימים בשני משרדי ממשלה - במשרד התשתיות הלאומיות מנהל המחקר למדעי האדמה, ובמשרד החקלאות מנהל המחקר החקלאי.
פרופ' דן לבנון:
למכונים האלה יש תפקיד חשוב מאוד בפעילות הממשלתית בתחומים שבהם פעילות המחקר הממשלתית מתבצעת במסגרת מכון המחקר הממשלתי מהסיבות שכל אחד מהם יפרט בהמשך.
פרופ' דן לבנון:
אנחנו, גם במסגרת הפורום, קיימנו סדרת דיונים בנושא הזה, ויו"ר פורום המדענים הראשיים, הוא שר המדע והטכנולוגיה, יחד איתנו מטפל בהצעת החלטה בנושא שתועבר לוועדת שרים.
פרופ' דן לבנון:
הכוונה היא שתהיה הצעת החלטה שתגדיר את חשיבותם של מכוני המחקר הללו לפעילות המו"פ הממשלתית ובעצם תיתן תוקף להחלטות ממשלה קודמות שהתקבלו בשנים 1967-1994 ורק תחדש ותעדכן אותן ותדגיש את החשיבות ואת החיוניות של הפעילות של המכונים האלו למשרדי הממשלה בפרט ולכל הממשלה בכלל.
מל פולישוק-בלוך:
אני קודם כל מברכת על זה.
מל פולישוק-בלוך:
ישנה נקודה נוספת שמתחברת מאוד למה שאתה אומר - אני בוועדה הזו מנסה להוביל מהלך, אמנם יותר בתחום ההייטק אבל אני מתייחסת היום לשלוש המילים - הייטק, מדע וטכנולוגיה, כמונחים דומים מאוד.
מל פולישוק-בלוך:
כבר אמרתי פה שמדע זה טכנולוגיה וטכנולוגיה זה מדע, וכולם עוסקים עם הייטק.
מל פולישוק-בלוך:
זאת אומרת, כולם עוסקים היום בטכנולוגיות מפותחות וכולם משתמשים במחשב, כך שהכל מתחבר.
מל פולישוק-בלוך:
המטרה שלי, הראשונה במעלה, היא להביא את הממשלה להחלטה אסטרטגית שהיא ברורה לכולם ותמוה בעיניי שאני אומרת את זה כי זה כל כך obvious, שההון האנושי של מדינת ישראל זה היתרון היחידי שיש לנו ואנחנו צריכים לשמר אותו ולקדם אותו.
מל פולישוק-בלוך:
אז כולם אומרים שזה נכון אבל אף אחד לא עושה כלום בעניין הזה.
מל פולישוק-בלוך:
כי מה המשמעות של להגיד משפט כזה?
מל פולישוק-בלוך:
שזה משאב יחידי שלנו, זו תשתית לאומית, ואם זו תשתית לאומית וזה מוגדר כתשתית לאומית צריך להשקיע בזה כסף.
מל פולישוק-בלוך:
אם כל אחד ינקז את זה מהכיוון שלו אז ביחד אנחנו כנראה נצליח להצליח על הממשלה, ועל ראש הממשלה במיוחד, להצהיר את ההצהרה הזאת, כולל כל המשמעויות של הצהרה כזאת.
מל פולישוק-בלוך:
אין לי ספק שלא רק שזה חשוב וצריך, אלא זה עניין קיומי.
מל פולישוק-בלוך:
וצריכים להפנים את העניין הזה שזה קיומי לעתידה של מדינת ישראל פה במזרח התיכון ובלי זה פשוט אין לנו עתיד.
מל פולישוק-בלוך:
זו לא אמירה של מין אידיאולוגיה כזו שאין לה בסיס, אני שמה את זה באותה שורה כמו בעיות הביטחון שלנו.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו לא יכולים להתחרות מבחינה ביטחונית וכלכלית עם הסביבה שלנו, ובכלל עם העולם, רק בצד הכמותי שלנו, כי אנחנו כל כך קטנים, אז אנחנו צריכים לשים את הדגש, כפי שעשינו כל אלפיים השנה האחרונות, על הדגש האיכותי.
מל פולישוק-בלוך:
לכן מאוד חשובה לי הוועדה הזאת בכלל, ומה שאתם מייצגים כל אחד במקומו בפרט.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו פה גם כדי לראות איך עוזרים לכם לעשות יותר, כדי להפנים את העניין, כי אתם בעצם הכלים, כל מכוני המחקר שאנחנו מדברים עליהם, כדי להשיג את המטרה הזו שאנו מדברים עליה.
ד"ר מיכאל בייט:
בנוסף להחלטה הזו שגיבשנו אנחנו גם בקשר עם המועצה הלאומית לביטחון, כי אנחנו רואים את הדברים באותה עין.
ד"ר מיכאל בייט:
כלומר, שזה חלק מהחוסן הלאומי והביטחון הלאומי.
ד"ר מיכאל בייט:
יש לנו קשר איתם ואנחנו רוצים גם שזה יופיע במסמכים של המועצה.
מל פולישוק-בלוך:
אם אתה כבר מזכיר את המועצה, אני דיברתי לפני כמה ימים עם מי שעכשיו מכין עבודה כדי להציג את זה כמרכיב מאוד משמעותי מבחינת החוסן הלאומי, ודיברנו על מדע ועל טכנולוגיה.
ד"ר מיכאל בייט:
אנחנו נפגשנו איתו גם.
ד"ר מיכאל בייט:
אני אתן מאוד בקיצור את המשמעות של מנהל המחקר למדעי האדמה ואחר כך אעבור לנקודות עיקריות.
ד"ר מיכאל בייט:
קודם כל, במה שאנחנו מייצגים, יש הבדל בסיסי בין ההייטק שהזכרת מקודם, להערכתי, לבין מה שאנחנו עושים.
ד"ר מיכאל בייט:
אנחנו עוסקים במשאבי טבע מקומיים.
ד"ר מיכאל בייט:
זאת אומרת, זה לא דבר שניתן לעשות במקום אחר, זה דבר שחייב להיעשות פה.
ד"ר מיכאל בייט:
ההחלטות על הקמת מנהלי מחקר זה קצ'לסקי ויפתח, זה כבר הוזכר פה, 74'-85' בערך, זה קיבל תוקף של החלטות ממשלה.
ד"ר מיכאל בייט:
כל מנהל מחקר מאגד בתוכו מכוני מחקר.
ד"ר מיכאל בייט:
במקרה שלנו, של מנהל מחקר למדעי האדמה, יש את המכון הגיאולוגי, שהוא גוף סמך, יש את חקר ימים ואגמים, המנכ"לים כולם פה.
ד"ר מיכאל בייט:
למעשה, אם הייתי מגדיר את חשיבות המערכת, היא בעצם כלי בידי מקבלי ההחלטות.
ד"ר מיכאל בייט:
אני רוצה בכל זאת לתת דוגמה: אנחנו, בכדי שלא נעמוד ללא בסיס מציאותי, אנחנו בוחנים את עצמנו גם לעומת מה שמתבצע במדינות מתפתחות, ואני רק אביא דוגמה: הקהיליה האירופאית, שהיא, למעשה, גוף יחסית חדש, הקימה מערכת של מכוני מחקר מתוקצבת כמעט במלואה, עד 90% מהתקציבים שלהם, וזאת מערכת מאוד מאוד מתקדמת והם בהחלט מבינים את החשיבות של הדברים האלה, וזה עוד מעבר למדעי האדמה וחקלאות, זה דברים נוספים.
ד"ר מיכאל בייט:
הם רואים בזה כלי בידי מקבלי ההחלטות, באינטראקציה גם עם הממשל וגם עם הגופים הפרלמנטריים, והדברים האלה יש להם חשיבות.
ד"ר מיכאל בייט:
למעשה, בלי זה למקבלי ההחלטות הרבה יותר קשה כי אין להם בסיס מקצועי מדעי לקבל החלטות, ובעיקר לא החלטות לטווח ארוך.
ד"ר מיכאל בייט:
במקרה שלנו, אנחנו מנסים כל הזמן לשפר את המערכות האלה.
ד"ר מיכאל בייט:
אנחנו נכנסנו לכל מיני הליכים, שאני עכשיו לא ארחיב את הדיבור עליהם, אבל אלה הליכים שהם בעצם הליכי ייעול, וסך הכל הבעיה המרכזית במערכת הזאת היא, כמו תמיד, נושא התקצוב, כשהתקצוב שהממשלה נותנת לסך הכל המערכת של מכוני המחקר האלה הוא כ-60 מיליון ש"ח, וכל הזמן מקוצצים.
ד"ר מיכאל בייט:
סך כל הפעילות היא בהיקפים של כ-100 מיליון ש"ח.
ד"ר מיכאל בייט:
אני לא ארד כאן לפרטים, יש לי את כל המספרים המאוד מדויקים.
ד"ר מיכאל בייט:
אני הכינותי מסמך מאוד קצר שמדבר על החשיבות, גם להשגת יעדי התכנית הכלכלית הנוכחית.
ד"ר מיכאל בייט:
אני רק אתן את הסיסמאות: אם היום ישראל עם הפנים לים בכל מה שקשור בממשק החופים וכל מה שקשור אפילו בבניית איים מלאכותיים, הוצאת שפכים, התפלות ים, כל דבר.
ד"ר מיכאל בייט:
כמובן שבניית תשתיות אחרות, כמו תחנות כוח, לא ניתן לבצע ללא המערכת הזאת, ללא חקר ימים לדוגמה, ומכון גיאולוגי.
ד"ר מיכאל בייט:
כל הנושא שקשור ביציבות התשתית ונזקי רעידות אדמה, כולל הוועדה להיערכות לרעידות אדמה - שזה לא בכדי שהיוזמה יצאה מאיתנו - לא ניתן לבצע ללא כל התשתית הזו.
מל פולישוק-בלוך:
יש לנו בשבוע הבא ישיבה בנושא.
ד"ר מיכאל בייט:
התשתית המקצועית לנושא הזה היא בעצם במערכות שלנו - מכון גיאולוגי ומכון גיאופיסי.
ד"ר מיכאל בייט:
משק המים, כללית, הכינרת, ההידרולוגיה, איכותית וכמותית - זאת אומרת, גם נושא אקוויפרים - ברגע שזה הולך למשהו מקצועי ברמה יותר גבוהה אי אפשר לעשות את זה בלי התשתיות הקיימות אצלנו ובלי המערכות הקיימות אצלנו, ואני רק אתן דוגמה: למשל, מערכת אנליטית כימית מהמתקדמות בעולם יש במכון הגיאולוגי, בלי זה לא ניתן לעשות את הדברים.
ד"ר מיכאל בייט:
ים המלח - כל הנושא שצץ ועולה עכשיו אנחנו מטפלים בו כבר הרבה שנים, אבל כל מה שקורה היום עם המו"פ של הבורות, הנזקים לתשתיות, החשיבה בנושא תעלת הימים - הכל מטופל בתוך המערכות האלה.
ד"ר מיכאל בייט:
יש נושא שהוא מאוד בויכוח, כל נושא החקלאות הימית, שלדעתנו הוא נושא שצופן לו עתיד רב על אף הויכוחים שיש.
ד"ר מיכאל בייט:
אני יכול עוד לפרט בהרבה נושאים, כמו נושאים של הספקת חומרי גלם, נושאים של חיפושי גז ונפט ומכלול שלם של נושאים, וכמו שאמרתי - בכל העולם מכירים שמערכת כאת היא חשובה למקבלי ההחלטות.
ד"ר מיכאל בייט:
עוד נקודה אחת שרציתי לציין, שגם בלי זה לא ניתן להשיג את הדברים, זה איכות האנשים בתוך המערכת.
ד"ר מיכאל בייט:
אנחנו מדברים במערכת בה איכות האנשים ברמה הכי גבוהה שיש, ואנחנו עובדים במערכות מקבילות לאקדמיה רק שהתפקיד שלנו שונה לחלוטין.
ד"ר מיכאל בייט:
מדובר פה בעיקר על תואר שלישי, לעיקר החוקרים יש תואר שלישי ולרוב העובדים האחרים יש תארים אקדמאים, כך שזו מערכת, גם מבחינה מקצועית וכוח אדם, שהיא ברמה הכי גבוהה שניתן לדבר עליה.
קריאה:
כמה אנשים יש במאה אחוז?
ד"ר מיכאל בייט:
בתוך כל המערכת שלנו יש כ-400.
ד"ר מיכאל בייט:
זה משתנה בהתאם לקיצוצים.
מל פולישוק-בלוך:
איך מתחלקים ה-60 מיליון ש"ח?
ד"ר מיכאל בייט:
אני אתן מספרים מאוד גסים: כ-27 לחקר ימים - וזה לפני הקיצוצים - אבל חקר ימים בסך הכל פועלת על מסגרות שבין 40 ל-50, זאת אומרת שאת השאר היא צריכה להשיג לבד; כ-25 למכון הגיאולוגי, וגם המכון הגיאולוגי צריך להציג סכום נכבד מאוד בעצמו; וכ-14 למכון הגיאופיסי, שהוא בעצם פועל על 30, כלומר, את כל יתרת הסכומים הוא צריך להשיג לבד.
ד"ר מיכאל בייט:
זה בניגוד למצב במערכות שקיימות בארצות מפותחות.
ד"ר מיכאל בייט:
המערכת שאני מאוד נעזר בה זו המערכת האירופאית היום.
מל פולישוק-בלוך:
הייתי לפני שלושה שבועות בכנס של כל מדינות אירופה, שם מדברים על מחקר ופיתוח, והם מאוד רוצים להגיע למצב שלנו של השקעה במו"פ, כי הם פחות מאיתנו בהשקעה במו"פ בסך הכל.
מל פולישוק-בלוך:
אנחנו משקיעים בסביבות 4% מהאדמה והם משקיעים פחות מ-3%.
ד"ר מיכאל בייט:
זה בראייה מאוד כללית.
ד"ר מיכאל בייט:
אני ראיתי את המספרים, מבחינתנו אנחנו צריכים כמעט 50% להשיג ממקורות עצמאיים, אחרת אנחנו לא מבצעים את המטלות.
מל פולישוק-בלוך:
אני מדברת על מחקר ממשלתי.
קריאה:
בתקופה שחבר הכנסת וילנאי היה שר היה לנו דיון על הנושא הזה, זה כולל את כל תעשיית ההייטק ואת כל תעשיית התוכנה, שזה לא בדיוק מדע.
מתן וילנאי:
שיטת המדידה היא דבר מאוד חשוב.
מל פולישוק-בלוך:
גם אצלם, כשמדברים על 3% זה כולל את השוק הפרטי.
פרופ' דן לבנון:
ההשקעה הממשלתית זה 4.5 מיליארד, וההשקעה הפרטית בסדר גודל של עוד 14-15 מיליארד, יחד כ-20 מיליארד, ובתוך זה כל תעשיית התוכנה.
פרופ' דן לבנון:
זה נותן את ה-4% לתמ"ג.
פרופ' דן לבנון:
התמיכה הממשלתית היא הרבה הרבה יותר נמוכה.
מל פולישוק-בלוך:
את זה אני יודעת.
מל פולישוק-בלוך:
גם באירופה מתייחסים כאחוז מהתמ"ג - תוצר מקומי גולמי - לא כאחוז מהתקציב.
מל פולישוק-בלוך:
על זה מדובר, וגם הם מדברים על אותו דבר.
ד"ר מיכאל בייט:
אני אתן עוד מספר - מכוני המחקר האירופאים שדיברתי עליהם זה כ-7 מכוני מחקר שהתקציב השנתי שלהם הוא מעל 300 מיליון.
מל פולישוק-בלוך:
השאלה מה הנתונים באחוזים, זה אבסולוטי.
ד"ר מיכאל בייט:
על המספרים האלה יש ויכוחים, השאלה איך אתה מנתח אותם.
ד"ר מיכאל בייט:
מה שעוד אמרתי, שהוא מספר חשוב ואבסולוטי, זה שהמימון הוא עד 90% מפעילות כל אחד מהמכונים שם.
ד"ר מיכאל בייט:
ואצלנו, הראיתי לכם, זה מגיע ל-50%.
ד"ר מיכאל בייט:
וזה הכל תקציב קשיח.
ד"ר מיכאל בייט:
זאת אומרת, התקציב שהממשלה מממנת.
מתן וילנאי:
צריך להוסיף גם את תקציב מערכת הביטחון שהוא לא קטן.
ד"ר מיכאל בייט:
נכון, גם תמ"ס.
מתן וילנאי:
תמ"ס בפנים, מה שבחוץ זה תקציב מערכת הביטחון שיש תחומים שלמים שהוא פיתח.
מל פולישוק-בלוך:
גם מערכת הביטחון, מה שהיא מפתחת זה נכס.
מל פולישוק-בלוך:
זה נכס חיובי.
מתן וילנאי:
תעשייה שלמה בארץ יושבת על מה שהופעל במערכת הביטחון.
מתן וילנאי:
אבל, בביוטכנולוגיה, למשל, הם לא עוסקים, והיום זה חשוב לנו.
פרופ' דן לבנון:
ההערה היא לגבי ההשקעה הכוללת במו"פ, וזה נכון, אבל זה כולל את ההשקעה הפרטית.
פרופ' דן לבנון:
רק עם מהפכת ההייטק פתאום ההשקה הפרטית קפצה ואז ישראל השיגה את כולם.
פרופ' דן לבנון:
זה לא מהשקעה ממשלתית.
מל פולישוק-בלוך:
מהפיכת ההייטק לא נעשתה רק בישראל.
מל פולישוק-בלוך:
לא ניכנס לויכוח על זה.
פרופ' דן לבנון:
בהשקעה ממשלתית ממש הנתונים שלנו יותר נמוכים מאשר המדינות המפותחות באירופה, בארצות הברית ויפן.