GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרה חורש: בשנה האחרונה לקחנו אנשים שפוטרו מהיי-טק ופתחנו כיתות לימוד למורים במקצועות הטכנולוגיים, רובם עובדים.
שרה חורש: עשינו את זה.
שרה חורש: רצינו להכשיר עוד אך כפי שהסבירו זה לא יכול היה להמשיך.
שרה חורש: הקריאה צריכה לצאת מכאן.
שרה חורש: בזמן שיש ירידה כזאת במשק צריך להגביר את ההכשרה המקצועית, את ההסבה המקצועית, ולתת הרבה יותר משאבים לכוח אדם מאשר לכבישים.
מל פולישוק-בלוך: אני מסכימה אתך לחלוטין, תודה רבה.
אורי הר: אני מנכ"ל איגוד תעשיות האלקטרוניקה והמידע.
אורי הר: בהתחלה אני רוצה אך ורק להודות לשר זנדברג.
אורי הר: אני חושב שהייתה לנו תקופה נהדרת בשנה הקודמת, אני חושב שזה יימשך גם עכשיו.
אורי הר: אני חושב, בשם כולנו, שתרמת המון.
קריאה: אנחנו מקווים שהוא ימשיך.
אורי הר: נכון, בתפקיד של שר.
אורי הר: היו כמה תכניות להכשרת מהנדסים מפוטרים להוראה, שמשרד החינוך ארגן.
אורי הר: גם את זה עושים.
אורי הר: צריך להגיד גם כמה מילים טובות על הדברים שכן עושים.
מל פולישוק-בלוך: תמיד טוב לגמור ברוח חיובית.
אורי הר: אני גם רוצה לאמץ את מה שאמר חבר-הכנסת יאסינוב: אי-אפשר לטפל בכול.
אורי הר: ההצלחות הגדולות שלנו בתקופתו של השר זנדברג היו גם למנוע סגירות, יותר מלהשיג הצלחות.
אורי הר: למנוע זה יותר קל מליזום משהו חדש, וצריך גם ליזום – אבל דברים מאוד ממוקדים וקטנים.
אסתר סבורניק: אני מאיגוד האינטרנט.
אסתר סבורניק: דיברו כל הזמן על יותר הדרכות, אז אנחנו חוזרים לשאלה: יפטרו 1,000 מורים וייקחו אנשי היי-טק אחרים – זאת בעיה.
אסתר סבורניק: מה שאנחנו עושים הוא בעצם לשלם כסף לדמי אבטלה, ליציאה לפנסיה.
אסתר סבורניק: בואו נשלם אותו בתעשייה.
מל פולישוק-בלוך: זה בדיוק הרעיון.
מל פולישוק-בלוך: זאת נקודת המוצא שלנו.
מל פולישוק-בלוך: הכסף קיים, צריך לשנות את הכיוון שלו כדי לייצר צמיחה.
אליעזר זנדברג: קודם כול תודה, אורי – תודה מכל הלב.
אליעזר זנדברג: אני מקווה שתרמנו במשהו לפחות.
אליעזר זנדברג: אני רוצה להעיר כמה הערות נקודתיות כדי להגיב.
אליעזר זנדברג: היום אני במשרד המדע והטכנולוגיה והנושא כאן היה בעיקר היי-טק ודברים שקשורים לתחום הזה.
איציק כהן: פרויקט להב"ה הראשון היה בשפרעם.
אליעזר זנדברג: אבל המחשבה הבסיסית היא כמובן שהעניינים האלה צריכים לחצות את הסקטורים, כולל גם המגזר החרדי וכל מגזר אחר.
אליעזר זנדברג: שנית לעניין רישיונות עסק: בלי להיכנס לתעמולות למערכות בחירות כלשהן, באופן עקרוני בזמנו ניסינו לקדם את הרעיון של הזה כשיטה.
אליעזר זנדברג: קראנו לזה רשות טכנולוגית, יכול להיות לזה שם אחר, אבל הרעיון הוא שהיזם ידבר עם אדם אחד, עם גורם אחד, ממשלתי.
אליעזר זנדברג: כל היתר ייכנס פנימה.
אליעזר זנדברג: הציגו כאן שאלות כבדות ובעיות מסוגים שונים.
אליעזר זנדברג: אני מעביר את הכדור אלייך, חברת-הכנסת פולישוק-בלוך, את יושבת-ראש הוועדה.
אליעזר זנדברג: תצטרכו, כך אני מניח, לקיים כמה דיונים במקביל: דיונים שנוגעים לצרכים המידיים – כיבויי שרפה, ודיונים שהם חשיבה לטווח הארוך יותר.
אליעזר זנדברג: בגלל קוצר הזמן זה צריך להיעשות בצורה כלשהי במקביל.
אליעזר זנדברג: יש לכם כלי מאוד גדול, בחדר אחר בבניין הזה מקיימים דיונים אינטנסיביים על התכנית הכלכלית, ואתם כאן חברי ועדה שרוצים לקדם סדר יום שהוא חוצה מפלגות וחוצה סדרי יום פוליטיים רגילים.
אליעזר זנדברג: עליכם לחשוב כיצד האינטגרציה בין הדברים האלה היא לטובת הטכנולוגיה, המדע והתעשייה בישראל.
אליעזר זנדברג: זה בעצם המכנה המשותף של כל האנשים שטרחו ובאו לכאן היום.
מל פולישוק-בלוך: באותה רוח אני רוצה לסיים ולהציע לחבריי לוועדה כמה הצעות: נגבש כאן צוות מצומצם של אנשים – ואני מזמינה גם אנשים מחוץ לכנסת, מהעשייה בתחום עצמו להיכלל בו – כדי לגבש תכנית עבודה.
מל פולישוק-בלוך: היא לא תהיה חובקת עולם, היא תהיה מצומצמת וממוקדת.
מל פולישוק-בלוך: נלך על שלושה-ארבעה נושאים מרכזיים: חינוך – הכשרת עובדים וכל מה שדיברנו בהקשר לזה, השקעה בפרויקטים – ועוד שניים-שלושה נושאים לפי מה שנאמר כאן.
מל פולישוק-בלוך: נמקד את הדברים.
מל פולישוק-בלוך: במקביל לכך – זה הכרחי, אי-אפשר בלי זה – נדרוש את רבע התקציב שהשר אולמרט כבר הציע.
מל פולישוק-בלוך: נוסף על כך נעסוק בשינויים הדרושים בחוק לעידוד השקעות הון, לפי מה שנאמר כאן.
מל פולישוק-בלוך: אני בהחלט בעד רשות טכנולוגית, אני חושבת שזה יכול להיות חלק מהתכנית, כדי להקל על האזרח ברשות המקומית ובפנייה לשלטון המרכזי.
מל פולישוק-בלוך: אם יש מתנדבים, הם לא צריכים להצביע עכשיו כולם, אני מבקשת לפנות אליי דרך ענת לוי, מנהלת הוועדה, או באופן ישיר.
מל פולישוק-בלוך: נעבוד על כך בימים הקרובים.
מל פולישוק-בלוך: אין לנו הרבה זמן: זה חייב להיות בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה של הצעת החוק לקיצוץ, וָלא לא עשינו כלום.
מל פולישוק-בלוך: אני באמת רוצה להודות לכולכם על שהגעתם וטרחתם והשקעתם מזמנכם.
מל פולישוק-בלוך: זה לטובת כולנו.
מל פולישוק-בלוך: אני מקווה מאוד, חבר-הכנסת יאסינוב, שאתה תתבדה ובשנה הבאה זה לא יהיה אותו הדבר.
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: זה לא מו"פ בסיסי, זה ראשוני במובן התעשייתי.
מל פולישוק-בלוך: כלומר כאשר כמה חברות מתאגדות לעבוד על איזשהו נושא שאחר כך הוא מתאים לכולן, למרות שהן לא עושות בדיוק את אותו המוצר.
מל פולישוק-בלוך: בין היתר, זה בא לתמוך בדברים עתידיים וזה גם הרציונל שפה אין תמלוגים, כי למעשה התוצאה היא לא מוצר, אלא איזה שהוא ידע שעובר לחברות.
מל פולישוק-בלוך: מגנ"טון, זו וריאציה יותר יעילה למגנ"ט.
מל פולישוק-בלוך: זה דורש קבוצה אחת מהאקדמיה ואחת מהתעשייה, לפי אותם כללים, וזה הרבה יותר פשוט להתארגנות.
מל פולישוק-בלוך: הרציונל היה שזה מקל על ההתארגנות, כי לארגן קונסרציום זה מבצע לא פשוט ויש הרבה אינטרסנטים.
מל פולישוק-בלוך: אגב, זו אחת מהדוגמאות שבהן אני רואה דבר מאוד חשוב בקשר שבין האקדמיה והתעשייה.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר מלי פולישוק בלוך: כיוון הפוך, מהתעשייה לאקדמיה, לא קיים אצלכם?
מל פולישוק-בלוך: למשל אם התעשייה מייצרת פטנט אבל צריך לפתח אותו.
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: יש דברים כאלה, אבל אלה לא תהליכים מוזרים.
מל פולישוק-בלוך: הרי בתעשייה יש קבוצות וארגונים שהן די חזקות גם במחקר, כמו למשל רפא"ל, ויש שם אנשים שהם בערך ברמה של אוניברסיטה והם עובדים עם חברים שלהם מהאוניברסיטאות כך שהידע הוא גם משותף.
מל פולישוק-בלוך: אבל אין איזו שהיא תוכנית ספציפית לדבר הזה.
מל פולישוק-בלוך: ** תוכנית "נופר" – היא התוכנית המיוחדת פה.
מל פולישוק-בלוך: מדובר בתוכנית חדשנית שנוסדה רק לאחרונה ונועדה לתמיכה בביו-טכנולוגיה.
מל פולישוק-בלוך: הייתי אומר שהיא משהו די "נחשוני" בהפרש מכל הגופים, כי הרי התקצוב בסוף הוא הקובע, עד היום התקציבים לאוניברסיטאות באו מות"ת ולתעשייה הם באו מהמדען הראשי, וחלק באו מגופים אחרים כגון משרד המדע.
מל פולישוק-בלוך: פה למעשה, מהמשרד שלנו אנחנו מעניקים גראנטים או מענקים למדענים באוניברסיטה, כדי לעבוד על איזה שהוא נושא שיש לו עתיד ברמה היישומית, אבל מבקשים 10% תמיכה של התעשייה שזה משהו מינימלי שנקבע רק בשביל "הרצינות", כדי למנוע מצב שמישהו יעבוד וייסד מה שהוא רוצה כי אין לנו מנגנוני בקרה מדעיים.
מל פולישוק-בלוך: זוהי תוכנית שזכתה כבר להצלחה מאוד גדולה, היו כבר שני סיבובים ויש בסביבות ה- 25 תוכניות שכבר אושרו ובקרוב יהיה סיבוב שלישי.
מל פולישוק-בלוך: אני יכול להגיד לכם שאוניברסיטאות שלא הלך להן כל כך בסיבוב הראשון, שינסו מותניים בסיבוב השני בתחרות קשה וכולם שותפים בזה.
מל פולישוק-בלוך: אני חושב שהתוכנית הזאת מראה סימנים של תוכנית מאוד טובה, מכל ההיבטים והכיוונים שלדעתי צריכים להיות בעתיד.
מל פולישוק-בלוך: ** תוכנית החממות – זוהי תוכנית מאוד מפורסמת, יש היום 24 חממות שחלקן נכנסו לתוכנית ההפרטה, מה שנקרא "תוכנית הפיילוט" שזה יותר מתאים לסוג של הפרטה, התוכנית הזאת כבר בת 12 שנה ויצאו ממנה קרוב ל- 1000 פרוייקטים.
מל פולישוק-בלוך: חלק מהחברות המצליחות, או ה- start-ups המצליחים במשק, יצאו מהחממות.
מל פולישוק-בלוך: להערכתי זוהי תוכנית מאוד טובה, גם בבדיקות אובייקטיביות, למותר להגיד שהיום בגלל המצוקה במשק כל התוכניות ובוודאי תוכנית החממות, הלחץ עליהן הוא מאוד גדול.
מל פולישוק-בלוך: למרות שלפני כ- 4 שנים היו אפילו שאמרו שאולי לא צריך את זה, ושיש מקורות מימון אחרים.
מל פולישוק-בלוך: יכול להיות שחלק מהם צודקים, אבל אני מדבר על הסטטיסטיקה.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר מלי פולישוק בלוך: אני רק רוצה לציין שהועדה תקיים דיון, בנושא "הרמה הטכנולוגית ברמת הגולן", שייערך בקרית שמונה ב- 15.6 ונשמח לראות אתכם.
מל פולישוק-בלוך: יגאל יאסינוב: מהי ההשקעה באחוזים מהחממות?
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: זהו פרמטר חופשי.
מל פולישוק-בלוך: מה שכתוב פה זו ההשקעה שלנו, יש השקעה פר פרוייקט ויש תמיכה בחממה, בחממות המופרטות נכנסו משקיעים פרטיים.
מל פולישוק-בלוך: יגאל יאסינוב: השאלה שלי היא אחרת, כאשר מחליטים להקים חממה בפרוייקט מסויים כמה היא דורשת כתמיכה חיצונית, לפתיחת כל start-up בנפרד, וכמה מניות מה- start-up הזה היא נותנת למשקיע.
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: בחממות המקוריות, המענק שלנו הוא הגבוה ביותר שיש באיזו שהיא תוכנית, מדובר על 85% מהתקציב שאנחנו מאשרים לפרוייקט.
מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, בהתחלה היזם חייב להביא עוד 15%.
מל פולישוק-בלוך: ** "קרן תנופה" – זוהי קרן יחסית קטנה, שכרגע היא מאוד פופולרית, גם זו קרן לדברים הנמצאים בשלב מאוד מוקדם ואם אני אתרגם לדולרים מדובר על סביבות ה- 40 או 50 אלף דולר ליזם, והיא מיועדת לסייע לו בסקר פטנטים ובתוכנית עסקית ראשונית, היות והיום כל מוסד ה"אנג'לים" וכד' אין כמעט אף אחד שמוכן להשקיע דולר אחד על משהו.
מל פולישוק-בלוך: לכן הביקוש בקרן הזאת הוא עצום ואני גם הגדלתי את התקציב, שהוא בסה"כ לא גדול אבל המענקים הם קטנים, אבל אפשר לסייע למאות יזמים במעט מאוד כסף ולגרום לאיזה שהוא "בוסט" בעסק הזה.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר מלי פולישוק בלוך: זה לא יכול להיות כסף מצטבר?
מל פולישוק-בלוך: כלומר אם הוא מקבל גם "תנופה" וגם מענק נוסף הוא צריך להחזיר את זה בשלב מסויים?
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: הוא לא יכול לפנות לשתי תוכניות במקביל ובחלק מהמקרים, אם הוא היה קודם בתוכנית אחת הוא לא יכול ללכת לתוכנית אחרת.
מל פולישוק-בלוך: אבל אם הוא עובר, הוא צריך לקזז את מה שהוא קיבל.
מל פולישוק-בלוך: בחלק מהתוכניות יש על זה ויכוח.
מל פולישוק-בלוך: למשל בתוכנית החממות החדשות, שאני מקווה שיקומו לביו-טכנולוגיה, הדעה שלי ומה שאני מתכוון לעשות זה שבגלל אורך השנים בסקטור לפיתוח, אם יש פרוייקט שנמצא בחממה רגילה והוא יעבור אחר כך לחממה ביו-טכנולוגית, הוא פשוט ימשיך ולא יצטרך לקזז שום דבר, כי ממילא הוא צריך 10 שנים עד שיוצא מזה משהו.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר מלי פולישוק בלוך: אז כמה זמן היא התמיכה, האם היא נעשית בכל שנה לחוד או אחת לשנה?
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: בכל התוכניות שלנו המענקים הם לשנה ואין "גרנטי", לכן גם אין הרבה תקציבים כאלה שהם חופשיים כל שנה מחדש.
מל פולישוק-בלוך: כמובן, שיש חברות שאנחנו תומכים בהם במשך שנתיים, כמו למשל החממות, ויש חברות שתומכים בהם במשך 3 שנים.
מל פולישוק-בלוך: אין תוכנית שהיא יותר מ- 5 שנים, אבל לא חייבים כי זו לא תמיכה רב שנתית.
מל פולישוק-בלוך: אבל אם למשל חברה שתמכו בה בשנה קודמת באיזו שהיא קרן, באה השנה אם משהו שהוא לא מספיק אטרקטיבי ויש אחרים יותר טובים, היא לא מקבלת את התמיכה.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר מלי פולישוק בלוך: אבל בן אדם שמפתח משהו, לא צריך לדעת מראש לכמה זמן הוא מקבל את התמיכה?
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: הוא יכול להשיג לעצמו מקורות מאיפה שהוא רוצה, הרי מי שבסדר זוכה לכמה שנים של תמיכה.
מל פולישוק-בלוך: אבל הוא לא יודע מראש לכמה שנים.
מל פולישוק-בלוך: קריאה: מה הקריטריון של "בסדר"?
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: כל שנה זה נבדק מחדש.
מל פולישוק-בלוך: אני אמנם חדש בתפקיד, אבל אני לא מכיר מקום יותר מסודר מארגון המדען הראשי של התמ"ס, ולדעתי הוא אפילו יותר מידי מסודר.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר מלי פולישוק בלוך: מאחר והנושא המרכזי הוא הקריטריונים, אני מבקשת שתרחיב את דבריך בנושא.
מל פולישוק-בלוך: כלומר, איך אתם קובעים את כל הקריטריונים ועל פי מה.
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: "קרן חדשה", היא קרן ההבזק שהוקמה לפני חצי שנה.
מל פולישוק-בלוך: היא באה לתמוך באיזה שהוא חוסר בשוק.
מל פולישוק-בלוך: היות והיום לא משקיעים בשום דבר ולבטח לא בדברים הנמצאים בשלבים מוקדמים, כי למשקיעים רגילים קשה לראות פירות, אז קבענו איזו שהיא קרן מיוחדת התומכת בעניין הזה וכבר התחלנו להריץ אותה.
מל פולישוק-בלוך: אישרנו כבר מעל 20 חברות שהן "קוולפייד" לקרן ואישרנו גם 5 חברות חדשות והעסק מתחיל לרוץ.
מל פולישוק-בלוך: אני מקווה, שזה יעודד את ההשקעה בשלב מוקדם.
מל פולישוק-בלוך: קריאה: היא עובדת כמו קרנות ציבור.
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: היא לא עובדת כמו קרנות ציבור, אבל היא מצטרפת למשקיעים שהרוב זה קרנות.
מל פולישוק-בלוך: זה משהו מיוחד, שאם מישהו רוצה להשקיע ב"קוולפייד", אז זה דולר תמורת דולר עד סכום מסויים למשך שנתיים.
מל פולישוק-בלוך: קריאה: היא לא משקיעה לבד?
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: לא, היא רק מצטרפת.
מל פולישוק-בלוך: היא נועדה כדי לעודד את המשקיעים להשקיע בה, ומדובר גם במשקיעים מבחוץ.
מל פולישוק-בלוך: יש לנו גם פעילות בינלאומית גדולה מאוד, ישנן 5 קרנות דו-לאומיות שלמות: ** "קרן ברד" – היא הקרן המפורסמת ביותר, לפני שנה מלאו לה 25 שנים, והיא גם שייכת לארגון שלנו למרות שרוב האנשים לא יודעים את זה.
מל פולישוק-בלוך: הקרן הזאת "שווה מילה" כי זו הקרן היחידה שהתקציב שלה לא קשור לתקציב המדען הראשי, למרות שאני ה- chairman של הקרן.
מל פולישוק-בלוך: זוהי קרן של "אנדורמנט", שעובדת על ריבית, ולפני 26 מדינת ישראל וארה"ב השקיעו 110 מיליון דולר וכל שנה ההשקעות בחברות הן מהריבית והתמלוגים של הקרן.
מל פולישוק-בלוך: כך שבערך כל שנה יש קרוב ל- 13 – 15 מיליון דולר שמושקע בחברות והקרן היא שמורה.
מל פולישוק-בלוך: כל הקרנות האחרות, עובדות בשיטה דומה.
מל פולישוק-בלוך: זה בא לעודד אמנם את החברות הישראליות, אבל בעיקר את השת"פ הבינ"ל, שיש בינינו רווחים מאוד גדולים בעיקר בשיווק ואני לא ארחיב על כך.
מל פולישוק-בלוך: יש לנו "הסכמים מקבילים" עם קרוב ל- 15 מדינות מפותחות שעם כל אחת מהן יש רמה פחות או יותר קרובה לקרן, זאת אומרת זה עובד בדומה לקרן אבל בכל פעם הכסף מוסכם מחדש ולא מקרן שנקבעת מראש.
מל פולישוק-בלוך: אני חייב להגיד שבגלל הפוליטיקה והכלכלה העולמית, עם חלק מהמדינות ההסכמים הם די בסטגנציה ולא כל ההסכמים פורחים.
מל פולישוק-בלוך: יש עוד כמה נקודות לשת"פ בינלאומי, דברים שהם קצת יותר ידועים, למשל: תוכנית המסגרת החמישית והשישית – שבעצם זו תוכנית בין משרדית שמנוהלת על ידי ות"ת, משרד המדע והמשרד שלנו, יש לנו גם ועדת היגוי שחברים בה גם אנשי משרד החוץ ומשרד המשפטים, ואני יו"ר הועדה הזאת, אבל זה מאמץ משולב של כולם.
מל פולישוק-בלוך: לגבי התוכנית השישית, צריכים לעשות רק את החתימה הפורמלית, ובעזרת כולם כל העסק נגמר פחות או יותר, ואני מקווה שהחתימה תסתיים במהלך הימים הקרובים.
מל פולישוק-בלוך: התהליך כולו נגמר, למרות שלפני כחצי שנה הוא היה בסכנה מאוד גדולה, ואנחנו בחרנו לא לדבר על זה יותר מידי כי זה היה קשור לפוליטיקה, והעדפנו למשוך זאת כל הזמן לצד המדעי.
מל פולישוק-בלוך: אגב, הגב' חגית מסר ירון שפרשה מתפקיד המדענית הראשית וכיום היא נמצאת בצוות של משרד המדע, היא היתה הרוח המובילה בכל המגעים וניהלה את המו"מ מטעמנו ואכן מגיעה לה כל התודה.
מל פולישוק-בלוך: בתוכנית השישית יש כ- 17 מיליארד יורו למשך 4 שנים, לנו זה עלה בסביבות ה- 190 מיליון יורו, שזה נקרא קופון כניסה, ועכשיו כל האוניברסיטאות והחברות אמורות להסתער.
מל פולישוק-בלוך: יש סכומים עצומים, למשל בביו-טכנולוגיה יש 2.25 מיליארד, ב- IST יש למשל 3 מיליארד וכן הלאה.
מל פולישוק-בלוך: דבר מעניין, יש שם כ- 1.5 מיליארד לתוכניות אטום וגרעין שאנחנו לא יכולים להשתתף.
מל פולישוק-בלוך: בתוכנית החמישית, אנחנו השקענו כ- 152 מיליון יורו כאשר החברות והאוניברסיטאות הוציאו בחזרה 167 מיליון יורו, שזה עונה על הדרישה המינימלית כדי להראות שכבר החזרנו את הכסף.
מל פולישוק-בלוך: אבל ההערכה שלי ושל עוד הרבה אנשים, שהיות ואתה מתעסק עם פרוייקטים שהם state of the art, ההחזר האמיתי למדינה הוא לפחות פי 10 או פי 15.
מל פולישוק-בלוך: כלומר, אם אנחנו נחזיר 200 – 250 מיליון יורו התועלת לכלכלת מדינת ישראל תהיה 2 או 3 ביליון.
מל פולישוק-בלוך: אגב האירופאים הולכים בכל הרצינות והתוכניות שלהם מאוד מתקדמות, הם הולכים שם על מצויינות אמיתית ולא רק סיסמאות.
מל פולישוק-בלוך: חנן כספי: איך הנושא הזה נמדד, כשאתה אומר שמוחזר X מיליוני יורו, במה זה מוחזר?
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: מה שאמרתי הוא, שה- 167 מיליון זה הכסף שהוקצב לפרוייקטים ישראלים וקיבלנו את הכסף.
מל פולישוק-בלוך: אני גם אמרתי שדבר שקשה למדוד, הוא הערך הכלכלי לשותפות שלך בידע, ובהתעסקות במו"פ ברמה הכי גבוהה בעולם עם החברות הטובות בעולם, ואני מעריך שיהיה החזר פי 15, יש כאלה שאפילו אומרים יותר ואין כמעט אף אחד שאומר פחות, הנכון הוא שזה לא ממש מדעי.
מל פולישוק-בלוך: כמו המילה "תשואה עודפת למשק", היא לא "מקומטת" וזה אחד הדברים שהוא מפריע ומבחינה אקדמית יש פה משהו שצריך לפתח אותו ולהראות את התשואה בצורה יותר מדידה ממה שיודעים היום, אפילו בעבודות הכי רציניות שעשו.
מל פולישוק-בלוך: אמירם פורת: אתה יכול לקחת כמינימום לא את התקציבים שהחברות הישראליות מקבלות, אלא אולי תקציבי כלל הפרוייקטים שהן משתתפות בהם, ואז אתה כבר מקבל את המכפלה של BSF, שזו גישה לידע שיש.
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: זה לא בדיוק.
מל פולישוק-בלוך: אתה צריך לקחת איזה שהוא מיצוע של אחוזים.
מל פולישוק-בלוך: אני חי ועובד על זה, אין תשובה מדוייקת לשאלה הזאת למרות שהיא שאלה אמיתית.
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: זו מערכת גלובלית, אתה קשור עם כל האנשים שעובדים ועם כל החברות הגדולות.
מל פולישוק-בלוך: יאיר אמיתי: בעיקר קשרים אסטרטגיים, אתה מכיר את הלקוחות ואת הגופים, אפילו מעבר לנושא של מחקר ופיתוח.
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: יש גוף שהוא פחות ידוע ואנחנו משתתפים בו שנקרא: "נציבות המדע והטכנולוגיה של ישראל וארה"ב", זהו גוף שהוקם על ידי יצחק רבין ז"ל ובילי קלינטון בשנת 1994, מתוך מטרה לקדים עניינים משותפים.
מל פולישוק-בלוך: היום, אנחנו משנים שם את האג'נדה ואני מנסה להחיות את זה, כי ב- level הגבוה זה לא קיים היום.
מל פולישוק-בלוך: היום אנחנו מנסים לקדם נושאים בביו-טכנולוגיה, ננו-טכנולוגיה ו- security, ביחד עם האמריקאים, הפרטנרים שלנו זה גוף ב- commerce האמריקאי ששם יש תת שר מיוחד, שהוא כמו המדען הראשי אצלנו, ואיתו אני עובד.
מל פולישוק-בלוך: לאה נס:
מל פולישוק-בלוך: אני מוכרחה להעיר שב- "יורקה", ישראל היא מתחרה מלאה מזה שנתיים וחצי, וכל פעילות הרקע כולל הזמנה לפורום הבין-פרלמנטרי.
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: אמרתי זאת קודם, אבל אני רוצה עכשיו לעבור במהירות בכמה נתונים על הביקוש לעומת הכסף, זה בערך התקציב ולמעשה בממוצעים זה היה קצת יותר מ- 1.8 מיליארד בשנה שעברה.
מל פולישוק-בלוך: בתוכנית הכלכלית, חל על זה קיצוץ די אכזרי שאני נלחם בו כעת בכל הכוח.
מל פולישוק-בלוך: זאת למרות שלא היה אף אדם, כולל שר האוצר, שיכול היה להגיד לי או שאמר לי שהוא חושב שצריך לקצץ.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר מלי פולישוק בלוך: כמה קוצץ, 10%?
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: הקיצוץ השנה, אם זה ייצא לפועל, הוא קרוב ל- 110 מיליון שקל.
מל פולישוק-בלוך: אגב, בשנת 2002 היו עוד כמה קיצוצים של 2.5% ו- 3.1%, וזה היה לפני שהתחלתי את תפקידי, ופתאום אתה מוצא שבתקציב הבסיס הקיצוץ הוא גדול.
מל פולישוק-בלוך: אמרתי קודם, שהיות ויש לנו מנגנון של תמלוגים שאני צריך לדאוג שאולי בעוד שנה או שתיים הוא לא יהיה בגלל איזה שהוא הסדר, היתה איזושהי קומפנסציה כי אחרת גם ה- 1.8 לא היה נשאר 1.8.
מל פולישוק-בלוך: רמי גוזמן: 400 מיליון דולר, זה תקציב הברוטו שלו.
מל פולישוק-בלוך: מתוך זה, חוזרים לו תמלוגים של בסדר גודל של 250 מיליון או 200 מיליון.
מל פולישוק-בלוך: מה שאני רוצה להגיד שה- 100 מיליון שקל שקוצצו שזה משהו כמו 20 מיליון דולר זה לא מתוך ה- 400 מיליון דולר שזה 5%, אלא זה הרבה יותר מפני שהתקציב נטו שיש לו כל שנה הוא 400 מיליון דולר האלה, פחות התמלוגים שעליהם יש לנו ויכוח.
מל פולישוק-בלוך: הקיצוץ הוא בעשרות אחוזים, אבל בעצם הוא רק 15% בגלל התמלוגים, כי התמלוגים זה כסף שכאילו הוא מוציא אבל בעצם הוא מקבל אותו בחזרה.
מל פולישוק-בלוך: מכאן, שהקיצוץ הזה הוא מאוד משמעותי.
מל פולישוק-בלוך: אמיר אסרף: תקציב המדע הוא 1.8 מיליארד, זה מאבד 550 בתחילת 2002 ל- 700 השנה, בגלל אותו החזר מתמלוגים.
מל פולישוק-בלוך: קוצצו בדיוק 10% ה- 110 מיליון שאני מדבר עליהם הם מדוייקים.
מל פולישוק-בלוך: זה פשוט, 1.1 מיליארד 600 – 700 מיליון תמלוגים, אנחנו מגיעים ל- 1.8 מיליארד, 10% מ- 1.1 מיליארד זה באמת 110 מיליון שקל, מה שקוצץ לצערנו הרב על כל המדינה.
מל פולישוק-בלוך: הכוונה בזה שלא נוגעים בתקציב המדד, ואלי אופר יודע את זה, בגלל האמונה שלנו בחשיבות הרוב, לכאורה אין היגיון בזה שלא לגעת בכסף שהולך למקומות שיש להם, כפי שאלי הזכיר קודם את חברת "טבע" למשל.
מל פולישוק-בלוך: , אין היגיון בזה שלא נקצץ שם את הכסף כאשר אנחנו מקצצים במקומות הרבה יותר כואבים.
מל פולישוק-בלוך: היות ואנחנו במשרד האוצר מאמינים בחשיבות של המדען הראשי וביכולת שלו לייצר צמיחה במשק ובהכרח בזה, לא הבאנו שום הפחתה נקודתית כמו שהבאנו במקומות אחרים, וזאת הכוונה כשאני אומר שאנחנו לא נוגעים בתקציב המדע.
מל פולישוק-בלוך: תקציבים רוחביים חלקים על כל המשק, ולכן אי אפשר להגן בפניהם.
מל פולישוק-בלוך: חנן כספי: האם אנחנו יודעים, מתוך 400 מיליון הדולר האלה התמלוגים שנכנסו, כמה מקומות עבודה יצרו המענקים האלה למשק הישראלי בשנת 2002 ושנה לפני כן?
מל פולישוק-בלוך: עמי אראל: הייצוא התעשייתי של מדינת ישראל הוא 20 מיליארד דולר, מתוך זה 10 מיליארד דולר זה הייטק, כלומר 50% מהייצוא התעשייתי של מדינת ישראל ודרך אגב זה ירד בשנות השיא 2000 – 2001 ל- 13 מיליארד.
מל פולישוק-בלוך: השאלה שצריכה להישאל היא קודם כל: האם 10 מיליארד דולר ייצוא זה חשוב או לא?
מל פולישוק-בלוך: כאשר הולכים וגוזרים כמה תעסוקה נותן 10 מיליארד דולר ייצוא, יש שתי תשובות: סדר גודל של האנשים המועסקים ישירות בהייטק, נע בין 50 ל- 70 אלף איש, תלוי איך סופרים.
מל פולישוק-בלוך: אף אחד באמת לא יודע לספור את כל האנשים העוסקים סביב הדבר הזה.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר מלי פולישוק בלוך: לפי מה שהבנתי, לא זו היתה שאלה.
מל פולישוק-בלוך: מהפרוייקטים של התמיכה של המדען הראשי, מה התועלת לשוק העבודה במשק?
מל פולישוק-בלוך: כלומר, בהערכה גסה, כמה מקומות עבודה מוסיף המדען הראשי לאותם 50 – 70 אלף איש בהייטק?
מל פולישוק-בלוך: עמי אראל: כאן כבר מדובר במועסקים העקיפים.
מל פולישוק-בלוך: אם ניקח לדוגמא את "אינטל" קריית-גת, שם יש X עובדים באינטל עצמה, אבל כשמסתכלים מסביב לאינטל כמה שירותים ניתנים לאינטל, המספר הוא בכמה מונים יותר גדול ממספר העובדים הישירים.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר מלי פולישוק בלוך: יש אומרים שמדובר ב- 2.2 עובדים נוספים.
מל פולישוק-בלוך: עמי אראל: יכול להיות שזה מספר נכון.
מל פולישוק-בלוך: אבל מעבר לזה, צריך לזכור שזה 50% מהייצוא שלנו.
מל פולישוק-בלוך: חנן כספי: אתם אומרים שזה 2.2 עובדים נוספים,
מל פולישוק-בלוך: שזה משהו זעיר לכל עובד הייטק.
מל פולישוק-בלוך: השאלה שנשאלה היא, כמה מתוך תקציב המדען תרם.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר מלי פולישוק בלוך: שמענו שאין תשובה חד משמעית, ואני מקבלת את התשובה הזאת.
מל פולישוק-בלוך: רמי גוזמן: אני רוצה לנסות ולחדד קצת את התשובה.
מל פולישוק-בלוך: אפשר להוכיח שכל 100 מיליון דולר מדען, ברמת המהנדסים וברמת הייצור ב- probability שהפיתוח מצליח, מעסיקים מינימום 7500 איש ומקסימום 10,000 איש, אפשר לעשות חתכים בשני כיוונים: 1- דרך תעשיות הייצוא, משום שאנחנו יודעים כמה אנחנו משלמים תמלוגים, ואם אתה לוקח את הכמות מחלק אותה וזה מהווה 3%, אתה יודע מה הייצוא וכתוצאה מזה מה רמת המועסקים בחתך התעשייה.
מל פולישוק-בלוך: 2 – מהכיוון של המדען, שכל דולר שלו מחייב לפחות 1.5 דולר של התעשייה ואתה יכול לדעת כמה אנשים אתה מעסיק ב- 2.5 דולר תגמולים.
מל פולישוק-בלוך: לכן, גם אם תחתוך זאת מכיווני התמלוגים וגם אם מכיווני המענקים, אתה תגיע שמינימום 100 מיליון דולר של המדע, מעסיקים מינימום 7,500 עובדים.
מל פולישוק-בלוך: אם תוסיף לכך את מה שאמר עמי אראל לגבי תעשיות הלוואי מסביב, תגיע ליותר אבל את זה אני לא מודד.
מל פולישוק-בלוך: כל זאת, מתוך ה- 60,000 איש המועסקים ישירות בתעשייה ולא אלה המועסקים מסביב.
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: יש כאן שקף של הביקוש, ולפי דעתי השקף הזה הוא חושב יותר מכל התשובות, כי מה שקורה בכלכלה מתבטא פה.
מל פולישוק-בלוך: אפשר לראות שמשנת 2000 ובעיקר בין השנים 2001 ו- 2002, לאחר שהתחילו כל הצרות, ההיענות שלנו לבקשות היא בסביבות ה- 50% בעוד שהממוצע הרב שנתי הוא בין 60% ל- 75%.
מל פולישוק-בלוך: אני מפנה אתכם לשנת 2000, שאם תשימו לב בכל מיני שקפים שעליהם אעבור במהירות, היא השנה שבה היתה תופעה מאוד מוזרה.
מל פולישוק-בלוך: בעוד שלמעשה "הבועה" כבר התנפצה, הגרפים של ההשקעות וכו' המשיכו לעלות ומיד אחרי זה הכל נפל.
מל פולישוק-בלוך: כך שהדבר הזה, הוא חשוב לי יותר מכל הספירות האחרות.
מל פולישוק-בלוך: היום יש ביקוש עצום אפילו מכאלה שלפני 3 או 4 שנים לא חלמו לפנות למדען והיום הם פונים.
מל פולישוק-בלוך: אפשר לשאול שאלה, שגם עליה אני לא רוצה לענות סתם, והיא: כמה חברות start-up היו נסגרות אם לא היתה תמיכה של המדען הראשי.
מל פולישוק-בלוך: כי יש היבט של תעסוקה ששם סופרים כמה אנשים עובדים והיבט כלכלי של המדינה בכלל עבור העתיד, שהוא הרבה יותר חשוב.
מל פולישוק-בלוך: אם למשל כמה חברות start-up נסגרו או ייסגרו, ייקח לנו עוד 10 או 15 שנה כדי להקים את התשתית הזאת מחדש כדי שהעולם יתחיל לפרוח מחדש.
מל פולישוק-בלוך: כפי שאמרתי, הנקודה היא לראות לאו דווקא מה כל דבר אומר אלא שהירידה בשנת 2000, קשורה כולה לביקושים ולפניות למדען הראשי.
מל פולישוק-בלוך: אפשר לראות שהביקוש בשנת 2002 היה קרוב ל- 7 מיליארד שקל.
מל פולישוק-בלוך: יש כאן נקודה שהיא מאוד חשובה, המאפיינים, שאלה חברות שבעבר נמנעו לפנות למדען הראשי, כי היה להן כסף מגורמים פרטיים.
מל פולישוק-בלוך: יש לציין שאיכות הבקשות עלתה בממוצע כתוצאה מזה.
מל פולישוק-בלוך: יש לי הערה אובייקטיבית, שבכל אופן יש איזשהו סיוע כל בהיבט שיש פחות הוצאות, אבל זה כמעט "בטל בשישים".
מל פולישוק-בלוך: איתן אברמוביץ': יש מספרים לשנת 2003, מה יהיה האחוז?
מל פולישוק-בלוך: אלי אופר: עדיין לא, אבל הביקוש לא יהיה פחות מ- 2002.
מל פולישוק-בלוך: לגבי הביו-טכנולוגיה והננו-טכנולוגיה, יש הרבה דילמות אבל תזכרו שאנחנו חיים על פי החוק, ויש כל מיני דעות להרבה אנשים ובכלל השאלה עד כמה המדינה צריכה להיכנס יותר ולהתערב יותר, יש לכך כל מיני תשובות אבל לשאלה "OK מה נעשה?
מל פולישוק-בלוך: " מבחינת היצירתיות, כל אחד יחשוב על כך לבד.
מל פולישוק-בלוך: צריך לזכור שגם אם יש תקציב, למדינה שלנו אין סיכוי בכלל למצויינות.
מל פולישוק-בלוך: יש כל מיני נטיות ללכת לבינוניות, אבל כך לא נגיע לשום מקום וזה המפתח להכל.
מל פולישוק-בלוך: היו"ר מלי פולישוק בלוך: אני רוצה לפתוח את הנושא לדיון שאני אמקד לכמה נושאים, אבל אני רוצה לחזור על עיקרי הדברים.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו החלטנו פה בועדה בישיבתה הקודמת, לקדם תוכנית השקעות בתחום תעשיית ההייטק, מתוך הכרה והבנה שזה מה שיכול להוביל את המדינה הזאת למקומות טובים יותר ממה שהיא מצוייה היום, ושזה בעצם הקטר הידוע והיחידי שיש לנו היום למדינת ישראל והיתרון היחסי שלנו מבחינת כוח האדם והבחינות האחרות.
מל פולישוק-בלוך: הכנו תוכנית בכוחות משותפים עם גורמים שונים בתחום, מהתעשייה מהממשלה ומי שירצה יוכל לקבל לאחר מכן עותק של המלצה לתוכנית שהוגשה לשר מאיר שטרית.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מנסים לדחוף את התוכנית הזאת ואם יש כאן כמה אנשים המקורבים למקבלי ההחלטות ויכולים לסייע לנו לדחוף ולדרוש וגם לקבל החלטה כזאת בממשלה, מבורכים יהיו.
מל פולישוק-בלוך: תחת הכותרת הזאת, התחלנו לקיים סדרת דיונים ספציפיים לגבי תחומים שונים של ענף ההייטק, כשהראשון ואולי הבסיסי ביותר גם בגלל חשיבותו לכל הענף, זה תחום המדען הראשי.