GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני בראלי: ללא שום מערכת ממשלתית שנותן ייעוץ בבניה של הפרוייקט הזה.
דני בראלי: ובמקביל עומד בראשו הרב גולדמן, סגן נשיא הג'וינט העולמי לשעבר.
דני בראלי: הדבר החשוב שנאמר פה ואנחנו נתחבר אליו בצורה בלתי רגילה, זה כל מה שאמר איציק כהן ואמרה נאוה גלעד, ביחס לפיתוח או טכנולוגיות תקשוב בנושא של מוגבלויות.
דני בראלי: לאונסקו יש עניין גדול מאוד להשיג מידע על זה כדי להפיץ אותו למדינות מתפתחות וחלשות.
דני בראלי: אחד הדברים שאנחנו עושים באמצעות הוועדה של פרופסור … שהוא יושב-ראש הועודה הזו, אנחנו מנסים לגייס את המידע הזה ולהעביר אותם ולהפיץ למדינות נוספות.
מרסל שטאון: אני רוצה לענות לך על השאלה האזורית, הקהילה האירופית הוציאה קול לפני ארבע שנים.
מרסל שטאון: יש שני פרוייקטים שעובדים עדיין עם ארצות ערב עם הקשיים שלהם, אבל הם עובדים עד היום וכנראה יהיה קול חדש בנושא הזה.
מרסל שטאון: הנושא השני שהוא יותר רלוונטי למען האמת לדיון הזה, אולי רלוונטי לממשל הזמין, בתכנית של 4 מיליארד אירו לארבע שנים.
מיכאל איתן: אני מבקש ממך נקיים פגישה שנינו, אני רוצה לשמוע על זה יותר בפרטים.
מרסל שטאון: או-קיי.
מרסל שטאון: בהמשך וקצת בגלל הפעילות של איציק כהן בא לארץ לעשות יום מידע בנושא ב-18.1.04 כל אחד מוזמן כאן להיכנס לאתר שלנו כדי לדעת איפה וב-19.1.04 בבוקר בראשותך חבר-הכנסת מיכאל איתן, יש ישיבה.
מיכאל איתן: אני מבקש שנדבר קודם להכין את הישיבה הזאת, תודה רבה.
דב וינר: אני רוצה לברך את הפורום הזה.
דב וינר: באוקטובר יתקיים כנס ירושלים לדיגיטציה של המדע ומורשת התרבות היהודית.
דב וינר: הכנס הזה הוא הוציא החלטה שנקראת הכרזת ירושלים, הנושא של דיגיטציה של המורשת והתרבות היהודית.
דב וינר: הכנס הזה כל הפרטים של שלקחו מישראלים יש תוכן דיגיטלי, הם יושבים ביחד ומקבלים תכנית - - - אני רוצה ברשותכם להציג את הנושא.
דב וינר: קודם כל, מרסל דיבר כרגע על הנושא.
דב וינר: התכנית הזאת מבוססת על תכנית אירופאית.
מרסל שטאון: מדברים על כסף, הם לא נותנים כסף.
דב וינר: אני רק רוצה לציין שתוך חודשיים באחד הכנסים הפוליטיים של כנס ירושלים.
דב וינר: אחרי חודשיים יתפרסם באתר מרכזי של כל משרדי תרבות ותכניות לאומיות וכן הלאה.
דב וינר: ב-29 מדינות מתנוסס Jerusalem ולשמה מודגש על-פי שנראה בהמשך גם הנושא היהודי.
דב וינר: כיוון שדובר פה רבות כמה תשתיות יש בישראל.
דב וינר: אבל אני חייב להגיד מילה אחת, התשתיות האלה לא מנוצלות, כיוון שכל הדגש ניתן על תשתיות.
דב וינר: זאת אומרת ואני שמח לשמוע מאיציק כאן על קידום המיומנויות ותכנים.
איציק כהן: אני לא רוצה לעשות מחטף למיקי, אבל לדעתי הדבר הנבון ביותר שאנחנו לא נטפל בכלל בתשתיות.
איציק כהן: כלומר, אנחנו ניסינו את זה, זה דבר הכי גרוע.
איציק כהן: כי בסוף רק סיפקנו תשתיות ולא עסקנו בשום תכנים.
איציק כהן: הוועדה מצאה לקחת מחשבים ניידים לילדים לכיתות ג', אנחנו מביאים פה איזה שמונה מיליון ש"ח.
איציק כהן: אחד, רק השכבה הזאת של כיתה ג' שהם באים יחד עם מחשב נייד לכיתה יחד עם סקירה דיגיטלית יחד עם מודם.
איציק כהן: אנחנו הולכים לתת עכשיו 4,000 מחשבים ניידים לנושא של משרד הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לנושא של מפקד האוכלוסין.
איציק כהן: אחר-כך מ- 4,000 יוכלו לעבור לשימוש הזה.
דוב וינר: אין לנו מדיניות כדי לעשות את הדבר הזה.
דוב וינר: יש לנו בדיוק את התשתיות הנדרשות לזה, ש-40 אחוז מבתי-אב יכולים לגשת ברוחב פס רחב אנחנו גמרנו את עידן האינטרנט.
מיכאל איתן: מה זה הכרזת ירושלים?
דב וינר: הכרזת ירושלים היא מסמך מדיניות שנוגע למדינות אירופאית.
דב וינר: והם מהכספים הפנימיים שלנו.
דב וינר: לפני שלוש שנים השרים האירופאיים הכריזו הכרזה באו"ם כדי לממש את המדיניות הזאת הם קבעו שני - - -
מיכאל איתן: עכשיו הבנתי.
מיכאל איתן: כמו שיש החלטת מועצת הסגל האירופאי בעניין דיגיטציה של המדע ושל המורשת התרבות והקמת מינהו זרוע ביצועית לעניין הזה.
מיכאל איתן: אתה אומר בוא נעשה הכרזת ירושלים ונקים מזה זרוע ביצועית שתעשה בישראל.
דב וינר: כרגע יש לנו שולחן משותף.
דב וינר: השולחן הזה יש אנשים מהספריה הלאומית, הם עובדים בקבוצות המומחים שהוקמו כדי לקדם את המטרה הזו.
דב וינר: יש לנו את גנזך המדינה, יש לנו המינהל לתרבות של משרד החינוך, יש לנו את המוזיאון, המועצה הבינלאומית למוזיאונים בישראל, יש לנו אפילו מזכירות אונסקו פה שהוא נמצא.
מיכאל איתן: ובמה אנחנו, אם בכלל, יכולים לעזור?
דב וינר: יש לנו קבוצת עבודה וקבוצת העבודה, שהיא המרכזית הראשית של כנס ירושלים, היא מרכזת קבוצות מומחים, עובדים מכיוון שהם יודעים מה נדרש כדי לעשות את הצעד הבא.
דב וינר: בעבודה שלהם הם עובדים יחד עם השותפים האירופאיים, קבוצות מומחים מקבילות לאירופה.
דב וינר: כדי שהדבר הזה יתממש, הפורום זה, הממשלה, הכנסת, צריכה לתת את הנשימה הנוספת.
דב וינר: מאשר לומר, "או-קיי קיבלנו 40 אלף אירו מהנציגות האירופאית".
דב וינר: אבל כדי שהדבר הזה יהיה המשך, כל הניירות, שיהיה תרגום ממשי בקטע של ישראל ותוכן דיגיטלי יהיה בהחלט ערך כלכלי …..
דב וינר: אגב, כל הפרוייקטים האירופאיים בתחום הדיגיטלי באו לירושלים, עשו סדנאות.
מיכאל איתן: אני שואל אותך, דב, יש לי בדיוק עוד שתי, עומדים לי פה על הראש יש מסיבת עיתונאים שאני צריך להשתתף בה והם מחכים.
מיכאל איתן: רק עוד את התקשורת אני עוד צריך להרגיש זה מה שחסר לי, אתכם כבר הרגזתי.
מיכאל איתן: אני שואל מה מעשית אתה חושב שאני יכול או אנחנו הוועדה יכולה לעזור לך.
דב וינר: אם משרד האוצר היה נותן כלכלה לעבוד יחד עם ……
מיכאל איתן: הנה קיבלת, הוא נתן לך.
דב וינר: אני הייתי רוצה לחזור בעוד שישה חודשים לוועדה שלך, יחד עם הכלכלה של עם איציק כהן ולהראות איזה תועלת כלכלית ניתן להפיק שרק ישראל מיוחדת במינה, היא גם כן יהודית, היא גם ציונית.
מיכאל איתן: אני בעד ואני לרשותך.
אלי גוז: אני רוצה להגיד הפרוייקט הזה קיים ב-15 מרכזים ולכן הוא עומד בדיוק לפי החזון שהובלת כבוד היושב-ראש.
אלי גוז: אבל אין ספק ש-70 אלף משתמשים שנמצאים במרכזים האלה, עשרות אלפי ילדים שמגיעים למרכזים האלה, גם אם זה לא בדיוק כמו החזון, זה עדיין פועל שקיים, שעושה ותורום לאוכלוסיות.
אלי גוז: המנהלים שנמצאים פה ועלתה גילה ודיברה, עושים את מלאכתם מהבוקר עד הערב כדי לצמצם פער דיגיטלי ולהטמיע את האנשים בחברה הישראלית.
אלי גוז: אני מקווה ואני יוכל להגיד בוודאות, בתור בן-אדם שנמצא כל שבוע בשטח.
אלי גוז: אחד, המשאבים הפיזיים חסרים.
אלי גוז: אם אני מגיע למרכזים ואני מגיע לבית-שמש ואני רואה 40-50 ילדים אתיופים שמגיעים למרכז אחרי שהם הולכים 30 ו-40 דקות ברגל למרכז, ואני ביקשתי ממנהל המרכז ואמרתי לו: "בוא תראה לי איפה הילדים האלה גרים".
אלי גוז: נסענו עם האוטו וראינו שהם מגיעים ב40- דקות ברגל כדי להגיע למרכז.
אלי גוז: אין ספק שאם היה להם מרכז ליד הבית שהם יכולים להשתמש בו בחינם.
מיכאל איתן: שיהיה להם בבית, למה על יד הבית.
אלי גוז: בבית זה כבר פרוייקט אחר.
אלי גוז: אני מכיר את הרעיון הואצ'ורים - זה לעשות הדרכות כאשר המטרה היא בעצם לתת לאוכלוסייה גדולה ככל האפשר לעשות קורסים.
אלי גוז: אבל צריכים לזכור כל הזמן, ילד שאין לו מחשב בבית ויבוא ויעשה קורס מסוים ולא יהיה לו אחר-כך איפה לתרגל, איפה לעשות שיעורי בית, איפה לצרוך מידע מהאינטרנט ולהשתמש בו בחיי היום - לא עשינו שום דבר.
אלי גוז: זה שמלמד אותו אולי לרכב על אופניים אבל לא עם אופניים, אז אולי יצא שכרנו בהפסדנו.
אלי גוז: משפט אחרון.
אלי גוז: בלהב"ה זה לא רק ילדים, אני אתן לכם דוגמה אחת בודדת.
אלי גוז: בשעות הבוקר אם יש לנו משאבים, אנחנו נותנים למובטלים בשיתוף משרד העבודה והרווחה.
אלי גוז: עד היום עשינו למעלה מ1,500- מובטלים שבאו להכיר את המחשב בשיתוף משרד העבודה שנתן מדריך מטעמו כדי שיבין לכתוב קורות חיים, איך לחפש עבודה באינטרנט.
אלי גוז: לכן צריכים גם לזכור ולהגיד שאין ספק שתוחלת החיים שלנו היא ארוכה, אין ספק שזה לעשרות שנים ההשקעה, אבל לא צריכים לשכוח גם את האוכלוסייה המבוגרת ולהשאיר אותה מאחורה.
מיכאל איתן: אל"ף, אני מודה לכולם, אני רוצה להבהיר על-מנת שלא תהיינה כאן איזה שהן אי הבנות, אין לי שום בעיה אישית או ויכוח אישי עם איציק כהן, אנחנו מתווכחים לטובת העניין ורוצים בטובת העניין.
מיכאל איתן: ואני מדרבן אותו וזה תפקידי וחובתי ואני אעשה את זה ללא ליאות.
מיכאל איתן: אין בכך בכדי למזער את הביקורת שיש לי, אולי לא כלפיו אישית, הוא מטפל בהרבה דברים, כלפי הממשלה, כלפי זה שאין לנו תכנית רצינית ברורה ואני לא רואה משהו שהוא מסתמן מבחינת האופק בנושא צמצום הפער הדיגיטלי.
מיכאל איתן: אנחנו לא עוקבים אחרי ממדי התופעה, אין לנו פרמטרים להגדיר אותה, אנחנו לא יודעים לאן אנחנו רוצים להגיע עם האנשים האלה.
מיכאל איתן: וכמובן שבתנאים כאלה ששני הדברים האלה שהם לא מגודרים, אז כל אחד, יש דברים שהם ברורים, ברור שאם הולכים למשפחה שיש לה חמישה ילדים ושמים שם מחשב, מצמצמים פער דיגיטלי.
מיכאל איתן: אני כבר אמרתי, הם לא יודעים אחר-כך מה הילדים עושים, אולי גם לא מצמצמים.
מיכאל איתן: אבל בלי זה או עם זה נגיד שיותר טוב עם זה.
מיכאל איתן: היה צריך גם להכניס וגם לדאוג לכך שאותם ילדים יהיה להם מיומנות וגם שיהיה לכם תכנים.
מיכאל איתן: אז אם השאלה עכשיו לשים בשני מקומות מחשבים או במקום אחד מחשב עם תכנים - אז עדיף מקום אחד מחשב עם תכנים, זה ברור.
מיכאל איתן: אבל מי עושה את השיקול הזה.
מיכאל איתן: יש אחד הוא אמר: "אנחנו נביא עשרת אלפים מחשבים".
מיכאל איתן: אני אומר: "רגע אחד, מי אמר, אולי יותר טוב חמשת אלפים עם תוכן".
מיכאל איתן: מי חושב על זה?
מיכאל איתן: מי מקבל החלטות כאלה במדינה?
מיכאל איתן: מי בא ומסביר שככה צריך לקבל החלטות?
מיכאל איתן: אנחנו בבלגן, זאתי המציאות וזה בלגן של כולנו ואני לא מטיל אשמה באף אחד, אני מטיל בעצמי ועוד יותר בעצמי מכולם.
מיכאל איתן: אני מ-1995 שהקמתי את אתר הכנסת, אני הייתי הראשון ששם את הנושא של האינטרנט ותוכנת המידע והאג'נדה הפוליטית שלי.
מיכאל איתן: וכל מה שלא נעשה, וכל מה שבלגן, כתוצאה מזה שאני לא הצלחתי.
מיכאל איתן: ואני מקווה מאוד איציק כהן, שהנאומים חוצבי הלהבות שלי משהו ייפול לאוזניך נשתף פעולה ונעשה.
מיכאל איתן: אני מאוד מודה לכולם ותצליחו במה שאתם עושים.
רוני בר-און: ועדת הכנסת החליטה ביום 26.07.2004 מכוח סמכותה על פי התקנון, להמליץ בפני ועדת המדע והטכנולוגיה לבחור בחברת הכנסת לאה נס לכהן כיו"ר הוועדה במקום חה"כ מלי פולישוק-בלוך, שנבחרה שבוע קודם לתפקיד יו"ר ועדת החינוך והתרבות.
רוני בר-און: כל זאת בהתאם לסעיף 10א לתקנון הכנסת.
רוני בר-און: לשם כך כינסנו היום את הישיבה הזו.
ראובן ריבלין: רק לפני זמן קצר התכנסנו בוועדת החינוך והתרבות לקיים ישיבה שה עשינו חילופי גברא, עקב התמנותו של יו"ר ועדת החינוך לשמש כשר בישראל.
ראובן ריבלין: חה"כ פולישוק התמנתה להיות יו"ר ועדה חשובה.
ראובן ריבלין: אין לי כל ספק שהיו"ר היוצאת שעשתה את מלאכתה נאמנה, גם במגבלות של ועדה שנמצאת בין הפטיש לסדן של ועדות הכנסת.
מל פולישוק-בלוך: לא בין הפטיש והסדן של ועדות הכנסת, אלא בין הפטיש והסדן של יו"ר הכנסת.
ראובן ריבלין: יו"ר ועדת החינוך תבין מיד שהות"ת שהוא מקור התקצוב לכל הנושא של החינוך העל תיכוני, והוא המקום בו דנים כל האנשים באים לידי ביטויי בוועדות כולן.
ראובן ריבלין: היא תבחין כי הנושא העיוני יימצא בסמכותה.
מל פולישוק-בלוך: אני כבר מבקשת מיו"ר הכנסת להעביר את נושא התקצוב מוועדת הכספים לוועדת החינוך.
מל פולישוק-בלוך: השאלה השנייה, היא מעמדה של ועדת הכלכלה היום, שהולכת ומגבשת את התוכן שלה בדרך שבה היא הפכה להיות גם ועדת התקשורת וגם ועדת היי-טק.
מל פולישוק-בלוך: בוועדה הזו נמצאים כמעט 10 חברי כנסת בכל ישיבה, ורואים כיצד היא דנה וגם מכריעה ומחליטה בכל אותם נושאים חשובים.
מל פולישוק-בלוך: ועדת המדע היא ועדה שהיא פרוז'קטור על דברים שנשכחו מעיני הציבור, ושטוב היה להבליט ולמקד בהם את תשומת הלב הציבורית, כפי שנעשה בעניין מעמד האישה.
מל פולישוק-בלוך: כל עוד הוועדה הזו היא ועדה סטטוטורית, צריכם לדאוג לפעילותה ולתפקודה בצורה ראויה, כמו לכל ועדות הכנסת האחרות.
רוני בר-און: אני מביא בפני חברי הוועדה את המלצת ועדת הכנסת, ואני מעמיד להצבעה את בחירתה של חברת הכנסת לאה נס כיו"ר הוועדה לענייני המדע והטכנולוגיה במקום חה"כ מלי פולישוק-בלוך.
לאה נס: אני מקווה שבסוף הקדנציה יו"ר הכנסת לא ידבר על מגבלות הוועדה, ויראה שוועדת הכלכלה מזדנבת אחרי הוועדה הזו.
לאה נס: שמענו מדברי יו"ר הכנסת, ולא ברמיזה, לגבי מעמדה של ועדת המדע והטכנולוגיה.
לאה נס: אני חושבת, שתחום המדע והטכנולוגיה הוא חשוב ומשמעותי מאוד באקלים הכלכלי של מדינת ישראל.
לאה נס: בתחום הזה מועסקים מאות אלפים מאזרחי מדינת ישראל, שמביאים לנו גאווה גדולה מכל העולם כולו.
לאה נס: מנתונים שמפרסם משרד האוצר, עולה שישראל היא מעצמת היי-טק טכנולוגית מכובדת והיא אחת מהמובילות בייצוא.
לאה נס: לאור זה שהוועדה הזו בפרלמנטים בעולם היא אחת מהמוערכות והנחשבות ביותר, ולאור הכרסום החל בחינוך, הוועדה הזו צריכה לשגשג.
לאה נס: זה יהיה איתות של הכנסת שהיא מראה שהיא מעריכה ומחזקת את פיתוח החשיבה המדעית והפיתוח הטכנולוגי, כי אוצר הטבע הגדול ביותר שיש לנו זהו ההון האנושי.
לאה נס: זה הבסיס לפיתוח הכלכלי.
ראובן ריבלין: עכשיו כשיו"ר ועדת החינוך יודעת כמה חשובה ועדת המדע, היא ודאי תעביר לך את כל הנושאים האלה.
מל פולישוק-בלוך: אני הצעתי לה בבוקר, להעביר לה את כל הנושא של ניסויים בבעלי חיים, משום שאין שום סיבה שהם יהיו בוועדת החינוך.
ראובן ריבלין: אני חושב שהנושא הזה צריך להיות בוועדת העבודה והרווחה, בוועדת חוקה, חוק ומשפט.
ראובן ריבלין: איפה הנושא של חינוך בני הנוער למדע צריך להיות, בוועדת החינוך או בוועדת המדע?
מל פולישוק-בלוך: בוועדה משותפת.
ראובן ריבלין: כך אנו ניצור מצב בו כל הדברים יהיו משותפים ואנחנו נחפש איך לעבוד בכנסת, וזו בעיה.
ראובן ריבלין: אני זימנתי דיון אצלי בלשכה בהשתתפות כל אנשי המדע בישראל.
מל פולישוק-בלוך: האם זימנת גם את היו"ר?
מל פולישוק-בלוך: אני לא קיבלתי הזמנה.
ראובן ריבלין: זה בעצה עם השר הקודם.
מל פולישוק-בלוך: אני אשמח לבוא.
ראובן ריבלין: אני חושב שאנו צריכים להחליט שאם יש ועדת מדע, צריך שתהיינה לה כל השיניים וכל העוצמה.
ראובן ריבלין: יכול להיות שאנו לא יכולים לתת לוועדת המדע את העוצמה.
ראובן ריבלין: צריך להבין, כי ישיבה במעמד אחד, זה כמו ישיבה של ועדת סמים.
ראובן ריבלין: הולכים ורואים נרגילות.
ראובן ריבלין: כל מיני פירוטכניקה.
ראובן ריבלין: אלה דברים שלא מועילים לכנסת או לעניין שהכנסת דנה בו.
ראובן ריבלין: בוועדת הכלכלה, בדרך כלל יש השתתפות של 7-9 חברים מינימום.
מל פולישוק-בלוך: זה בכלל לא נכון.
ראובן ריבלין: בכנסת הזו יש לנו אנשים, שהעבודה בכנסת היא אופציה עבורם.
מל פולישוק-בלוך: גם חברי ליכוד לא באים.
ראובן ריבלין: אני דיברתי רק עליהם.
ראובן ריבלין: יש אנשים שהעבודה בכנסת היא אופציה עבורם.
ראובן ריבלין: יש חברי ליכוד שבכלל לא חושבים שהם צריכים לבוא לכנסת, מספיק להיות במרכז הליכוד.
מל פולישוק-בלוך: בדרך כלל אין חברי ליכוד בישיבות ועדת כלכלה.
ראובן ריבלין: ידוע לי.
ראובן ריבלין: חוץ ממקום שבו הם יכולים להשפיע בצורה משמעותית.
לאה נס: מה רוצה לומר היו"ר, שחברי שינוי מופיעים בדיונים האלה?
ראובן ריבלין: אני מוכרח לציין שאנשי שינוי מופיעים הרבה יותר לישיבות הוועדה מאשר אנשים אחרים.
ראובן ריבלין: אנשי מפלגת העבודה הם כמו אנשי הליכוד.
מל פולישוק-בלוך: למה אתה לא נותן לה חדר?
ראובן ריבלין: אין לי.
מל פולישוק-בלוך: מה עם החדר הזה, החדר של ועדת סמים?
מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על זה כבר שנה.
ראובן ריבלין: כרגע האולם המרכזי תפוס על יד ועדת החקירה הפרלמנטרית.
מל פולישוק-בלוך: אתה מתחמק מתשובה.
מל פולישוק-בלוך: ועדת הסמים היא לא ועדה סטטוטורית וועדת המדע היא ועדה סטטוטורית, ולכן החדר הזה היה צריך להיות של ועדת המדע.
ראובן ריבלין: אני אסביר לך את ההיסטוריה של הכנסת.
ראובן ריבלין: הוועדה למלחמה בנגע הסמים הוקמה בשנת 1988 עם הקמת הרשות.
ראובן ריבלין: אז דובר על תקציב של 100,000,000, כאשר בשלב הראשון יכלו לתת רק 52,000,000.
ראובן ריבלין: היום התקציב הוא 10,000,000.
ראובן ריבלין: ועדת המדע היא ועדה סטטוטורית.
ראובן ריבלין: אני לא מכחיד ולא מכחיש שיש לי השקפה האומרת שצריך לבוא ולבחון מחדש את השאלה, האם ועדת המדע לא צריכה עוד פעם להתפצל בין חינוך לבין כלכלה.
ראובן ריבלין: אם התשובה היא שהיא צריכה להמשיך להתקיים, אנו צריכים לתת לה את כל התוקף והסמכויות, ולהגדירם בצורה שלא תהיה שאלה האם נושא מסוים הולך לוועדת החינוך או לוועדת המדע, או האם זה הולך לוועדת הכלכלה או לוועדת המדע.
לאה נס: יצא לי גם להכיר אותך בתקופה.
לאה נס: אני מקווה שהדיון הזה שאתה מדבר עליו יהיה בקרוב, כדי שאני בתפקידי פה אוכל למצות את העניין ולעשות את זה כמו שצריך.
ראובן ריבלין: חה"כ הנכבדה מלי פולישוק-בלוך, חשבה שאני נגד ועדת המדע בגלל נושאים אישיים, אז אני מראה שהויכוח שלי אם לאה נס יהיה בדיוק כמו עם גברת פולישוק.
מל פולישוק-בלוך: גם היא תגיד שזה אישי.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לסכם בכמה משפטים.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להודות לצוות של הוועדה, ענת, איילת, ענת ומירב היועצת המשפטית.
מל פולישוק-בלוך: לאה, אני מאחלת לך שיתוף פעולה נהדר עם הצוות הזה, כפי שהיה לי.
מל פולישוק-בלוך: זהו צוות יוצא מן הכלל, מקצועי מאוד, שעושה את עבודתו נהדר.
מל פולישוק-בלוך: כל המדענים הראשיים הם תחת חסותה של הוועדה הזו, ועל כן המדען הראשי בתמ"ת, כל עיסוקו בהקשר לכנסת צריך לעבור לוועדה הזו.
מל פולישוק-בלוך: אני ניסיתי לעשות את זה, אבל שר התמ"ת לא התלהב מהעניין ועצר את חלק מהיוזמות שלי.
מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאפשר להמשיך במאבק החשוב הזה.
מל פולישוק-בלוך: זה המקום המקצועי שבו אפשר לדון בנושא המדען הראשי של משרד התמ"ת.
מל פולישוק-בלוך: גם בין ועדת הכספים וועדת הכלכלה יש מחלוקת לגבי מקומם של נושאים שונים, אבל הם מוצאות את הדרך לשתף פעולה ביניהן.
מל פולישוק-בלוך: אם רוצים לשתף פעולה, זה אפשרי.
מל פולישוק-בלוך: בשיחה אחרת בינינו, אדוני היו"ר, אני אשמח להראות לך איך אפשר לשתף פעולה בין ועדות ולבנות את המערכת אחרת.
מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שתצטרכי פחות להיאבק בניסיונות של יו"ר הכנסת לפגוע.
מל פולישוק-בלוך: זה היה מאוד קשה לפעול בצורה חיובית ונמרצת, כפי שאני השתדלתי לעשות, כאשר כל הזמן אומרים כמה את לא חשובה.
מל פולישוק-בלוך: זה מאוד פוגע גם ברמה העניינית של פעילות הוועדה, וזה פוגע גם ברמה האישית, למרות שההשקפה היא בהחלט עניינית.
מיכאל נודלמן: אני יזמתי את הקמת הוועדה, כאשר דן תיכון היה יו"ר הכנסת.
מיכאל נודלמן: זו היתה ועדה זמנית, ואחר כך זו היתה ועדה קבועה.
מיכאל נודלמן: בנוסף למה שאמרה היו"ר היוצאת, שאני רוצה להגיד שזו הוועדה היחידה שדנה על העתיד.
מיכאל נודלמן: אין עוד אף ועדה שמדברת על העתיד.
מיכאל נודלמן: כולם מדברים על היום ולא על העתיד.
מיכאל נודלמן: זה כבוד לכנסת שיש ועדה כזו בכנסת, אבל צריכים לתת לה יותר שיניים.
לאה נס: העתיד המדעי הוא כבר כאן ועכשיו.
ראובן ריבלין: אני רוצה להשיב לדבריה של היו"ר היוצאת, כדי להאיר את עינייך לבעייתיות.
ראובן ריבלין: חה"כ פולישוק דיברה על רצינות הדיונים שהיו בוועדה, אבל לא המה שקובע.
ראובן ריבלין: כאשר ישבה חה"כ פולישוק במעמד יחיד או עם עוד חבר אחד או שניים ודנו עם כל אנשי המדע בארץ, הם דנו דיון רציני.
ראובן ריבלין: היכולת של הוועדה לקבל החלטות שהן משליכות על הפעולות, היא כמעט אפסית, כתוצאה מאופי הוועדה.
ראובן ריבלין: לא באו ונטלו חלקים מוועדות אחרות שהן מוגדרות בחוק עצמו, אלא באו ונתנו לה משמעות יותר כוללת.
לאה נס: אבל גם ועדה זו מחוקקת.
ראובן ריבלין: הכנסת צריכה להחליט האם היא רוצה שועדת המדע תהיה ועדה מרכזית.
ראובן ריבלין: האבות המייסדים לא הסתכלו על המדע אז כדבר שהוא כותרת לעשייה.
ראובן ריבלין: הם דיברו על מדע ופיזרו את זה בין ועדות הכנסת השונות.
ראובן ריבלין: הכנסת ה-14 החליטה לקיים ועדת מדע באופי של הוועדה לקידום מעמד האישה.
ראובן ריבלין: הוועדה לקידום מעמד האישה גם כן יצרה מספר התפצלויות וכפילויות בכנסת שהדעת לא תמיד סובלת.
ראובן ריבלין: לדוגמא, חוקים הקשורים בעונש מינימום, הם נושאים חוקתיים ממדרגה ראשונה, אבל הוועדה לקידום מעמד האישה חשבה שזה צריך להיות בסמכותה, ובגלל עוצמת הנשים שהיו יו"ר הוועדה, הכנסת שעתה לבקשה הזו.
ראובן ריבלין: האם נושא של רפואה המיוחדת לנשים יהיה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, או בוועדה לקידום מעמד האישה?
ראובן ריבלין: זה דבר שיוצר כפילויות.
ראובן ריבלין: הוא הדין בוועדת המדע.
ראובן ריבלין: אם רוצים לבוא ולהתמודד עם הבעייתיות שאני מציג בכך שאומרים, הוא נגד המדע, זה ניסיון לברוח מהשאלה המרכזית.
ראובן ריבלין: ההפך הוא הנכון.
ראובן ריבלין: אני אומר שלנושא המדע צריך להתייחס ברצינות רבה, רק שהם צריכים להיות מפוזרים בין הוועדות השונות.
לאה נס: קיבלתי את דעתך, ואנחנו נפעל בכיוון הזה.
לאה נס: אני בטוחה שיו"ר הכנסת מעריך את המדע והטכנולוגיה.
לאה נס: זה אחד הדברים שמובילים את כלכלת ישראל.
לאה נס: אני מעריכה את החשיבה שצריך לעשות דיון וסדר בדברים, ושאם מחליטים שהוועדה הזו מתקיימת, היא צריכה לקבל את הסמכויות שלה.
לאה נס: אני מקווה, שהוועדה הזו תשגשג ותהיה איתות שזה התחום שמוביל.
לאה נס: למרות שיש לתחום הזה התנגשויות וכפילויות עם תחומים אחרים, אני מקווה שיחליטו שועדת המדע זה המקום לטפל בנושאים האלה.
לאה נס: אני עומדת היום בראש ועדת משנה, והם מגיעים.
מיכאל נודלמן: גם בוועדה לזכויות הילד, חה"כ נס פעילה מאוד.
ראובן ריבלין: יש חברי כנסת היום, שחושבים שלהשתתף בישיבות הוועדה זו אופציה.
ראובן ריבלין: זה דבר חמור.
ראובן ריבלין: יש לנו היום 12 ועדות.
ראובן ריבלין: יש לנו 20 ועדות שהכנסת החליטה להתפזר ביניהן.
ראובן ריבלין: יש יותר ועדות מאשר חברי כנסת פעילים.
לאה נס: אם תהיינה סמכויות ונושאים חשובים, יגיעו הרבה חברי כנסת, כי יהיה חשוב להם להשפיע.
ראובן ריבלין: אם נושא הות"ת יהיה אצלך, יהיו גם חברי כנסת, אבל אז הם לא יהיו בוועדת החינוך.
ראובן ריבלין: חה"כ פולישוק מספרת שהיא צריכה ללכת לוועדת הכלכלה.
ראובן ריבלין: בעוד חודש את תראי שלא יהיה לה זמן להיות בוועדת הכלכלה.
לאה נס: אז היא תיקח חבר אחר מהסיעה.
ראובן ריבלין: אנחנו צריכים לעשות רביזיה.
ראובן ריבלין: יכול להיות בהחלט שתם מועד העלייה והקליטה, ועדת משנה בוועדת הכספים, וכי ועדת זכויות הילד צריכה להיות ועדה קבועה.
ראובן ריבלין: בעיני, זו ועדה הרבה יותר חשובה מהרבה וועדות אחרות שאין להן משמעות היום.
ראובן ריבלין: אני רוצה להודות לכולם, ולאחל לך ולאנשי הוועדה בהצלחה.
לאה נס: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
לאה נס: אנחנו רוצים לבקש ראש-הממשלה שהוא שר המדע היום, כבר אנחנו נדבר על תקציב המו"פ האזורי.
לאה נס: באמת יהיה מיותר לדבר בשבחם של מרכזי המחקר האזורים, עשרה, מנין מרכזים שעושים עבודה ברוכה.
לאה נס: אני מבינה שכל אחד באזור שלו, אזורים אקולוגיים שונים ומחקרים שונים וגם בגדלים שונים.
לאה נס: האמת היא שהייתי רוצה קצת לקבל יותר אינפורמציה על איך מרכזים קטנים נהיו גדולים, יש פערים מאוד גדולים בין המרכזים, גם במספר החוקרים, במחקרים, בתקציבים, בכל.
לאה נס: אני לא בטוחה שזה דווקא מתאים לאזור שזה נמצא שם, מתאים לאזור מסוים.
לאה נס: זה הדרישה, בגלל התנאים האקולוגיים, החברתיים, הרי המחקר הוא באמת אמור להתאים לאזור שזה נמצא.
לאה נס: על זה אנחנו נשמע פה בהמשך.
לאה נס: באמת זה ישיבה ראשונית בנושא של יותר היכרות ומתוך הפרטים, אנחנו נלמד איך אפשר לשפר ולתקן ולהוסיף.
לאה נס: וגם על הכשלים שיש בכל מערכת ובלי ביקורת, דברים לא יכולים להתקדם.
לאה נס: הקמת הממשלה משליכה בהחלט על השולחן הזה, על התקציב המדע והטכנולוגיה בכלל, על תקציבי המו"פ הכלליים בכלל והאזורים בפרט.
לאה נס: יש השלכה לכל, לכן אני מרשה לעצמי שגם התחלנו לדבר גם על הממשלה שאם תקום היום, יש לה בהחלט משמעות לדעת אם אנחנו ממשלה שיש לה סיכוי לשרוד מספר חדשים וייכנס שר חדש, או שלא.
לאה נס: לכל דבר יש משמעות בשולחן הזה.
לאה נס: אז אמנם ועדה מקצועית ולא אמורים פוליטיקה, אבל אין זה הולך בבד בבד, שזור נכון.
לאה נס: אז המנכ"לית היום שהיא כשרה, מותר לי להגיד.
עתליה רוזנבאום: גבירתי היושבת-ראש, חברי-הכנסת, מנהלי מו"פ, חברים עובדים.
עתליה רוזנבאום: האמת, כאילו הצד הבירוקרטי הזה מעמיד אותי בלב של איזה שהיא סערה שמשרד המדע אף פעם לא אוהב להיות בתוכה, הוא מעדיף לעשות את עבודתו נאמנה ובשקט, ולקבל תקציבים הולכים וגדלים ולא מפסיק לבקש מוועדת הכנסת והיושבת בראשה לסייע לנו לפעול להשגת תקציבים נוספים לטובת כל הפעילויות של המשרדים.
עתליה רוזנבאום: היום אנחנו התכנסנו בקשר למרכזי המו"פ האזוריים, ואני חושבת, אף-על-פי שלא אני הייתי בין היוזמים של הפעולה הזאת, אני חושבת שזה אחד הדברים הטובים שנעשו מבחינת הנגשת המדע וקירוב המדע אל הקהילה.
עתליה רוזנבאום: אחת הדאגות הגדולות באירופה, בעולם בכלל וגם בישראל, זה מיעוט הדורות הבאים, הנערים והילדים הפונים אל תחום המדע.
עתליה רוזנבאום: כיוון שתחום זה הופך להיות תחום יותר קשה, דורש מאמצים בלמידה ובהרבה השקעה.
עתליה רוזנבאום: ואנחנו הולכים אל העולם היותר קל וכולם רוצים להיות אנשי עסקים ועשירים תכף ומיד.
עתליה רוזנבאום: אני אומרת שכאשר שואלים ילדים לא משנה איפה, איך נראה מדען בעיניהם, אז הרי הם תמיד חושבים דבר ראשון על זה עם השיער הלבן, מדובלל, קצת מדבר לעצמו ונראה מוזר.
עתליה רוזנבאום: המו"פ האזוריים בעצם מטרתם הוא לקרב את המדע אל הקהילה ולקרב את המדענים אל הקהילה.
עתליה רוזנבאום: הבסיס של המו"פ האזורי הוא פעילות מדעית על-ידי התושבים, על-ידי אנשי הסביבה, לטובת אנשי הסביבה ועל תחומים שהם רלוונטיים לסביבה.
עתליה רוזנבאום: לכן כל מו"פ יש לו את הייחוד שלו.
עתליה רוזנבאום: כל מו"פ שונה ממשנהו.
יעקב מרגי: מו"פ נגב אין דבר כזה?
עתליה רוזנבאום: בנגב יש לנו מספר, יש מצפה רמון, יש לנו חצבה, יש לנו ערבה, אם אתה קורא זה לא בדיוק זה נגב, זה יותר צפונה או יותר מזרחה.
עתליה רוזנבאום: ים המלח גם כן.
עתליה רוזנבאום: בעצם אנחנו פרוסים בכל רחבי הארץ ניתן לומר.
עתליה רוזנבאום: כמו שהעביר לי כאן פתק, תכף אני אספר לכם על מו"פ הבדואי שעומד לקום בימים אלו, זה רק עניין תזמון של אירוע פתיחה.
עתליה רוזנבאום: וזה מו"פ אחד המעניינים שיקרה.
עתליה רוזנבאום: המו"פ כמו שאנחנו רואים אותם על אף התקציבים המדלדלים של משרדי הממשלה השונים במהלך משנת 2003 להיום, תקציבם, אני יכולה להגיד לא קטן, במידה רבה נשמר ואף גדל.
עתליה רוזנבאום: כמו שאתם ודאי יודעים, אחת הבעיות הגדולות ביותר של כל תקציב זה האם הוא בבסיס או לא בבסיס.
עתליה רוזנבאום: מה שאנחנו עשינו בשנתיים האחרונות זה בעצם לקבע את תקציב המו"פ האזוריים, גם התקציבים המחקריים שלהם כשורה בבסיס על-מנת שלא ייפגעו ואשר הכסף יישמר להם משנה לשנה.
עתליה רוזנבאום: הכל תלוי בפלטים למיניהם ובקיצוצים רוחביים כאלה ואחרים.
עתליה רוזנבאום: ישנה ועדת טבע למו"פ שמסייעת בעצם בהכוון למו"פ ולמשרד לגבי הדגשים שצריכים להינתן להם.
עתליה רוזנבאום: יש לנו כאן בעצם יושב-ראש ועדת הקבע ויושבים כולם ועושים אני חושבת אחת מהעבודות החשובות ביותר, איך הם אומרים, "בכולה בשביל כל-כך מעט כסף אנחנו משקיעים כל הרבה זמן ועבודה".
עתליה רוזנבאום: ובעצם מה שאנחנו אומרים למעט השנה האחרונה שמכפיל הכסף דהיינו "הסיד מני" שהממשלה נותנת לא הביא יותר מאשר כפול בתקציבים, אבל בשנים יותר טובות זה היה פי שלוש.
עתליה רוזנבאום: ישנם מקומות שבו הכסף של הממשלה מביא עד פי ארבע ופי חמש תקציבים ממקורות אחרים.
עתליה רוזנבאום: ואנחנו לא מדברים על מקומות עבודה, אלא אנחנו מדברים על השפעה שאפשר להגיד על הסביבה.
עתליה רוזנבאום: לא נעים לי להגיד, אבל שרים בתקופתי ראו במו"פ גוף מאוד חשוב והינחו אותי לחזק את המו"פ עד כמה שניתן לתת להם את ההזדמנות השניה או השלישית, כאשר מו"פ לא עמד בקריטריונים.
עתליה רוזנבאום: ואני חושבת שכל המשרד מגויס, אני רוצה לציין לשבח בהזדמנות הזאת את סימה מהמשרד שבעצם הייתי אומרת שזה הבייבי שלה ודוחפת בכל דרך להשיג עוד תקציבים ופעילויות למו"פ האזוריים.
עתליה רוזנבאום: לגבי שאלתך, לגבי הגדלים של המו"פ.
עתליה רוזנבאום: אנחנו חותרים לכך שהמו"פ יהיו עם מוטט שליטה רחבה יותר או עד כמה שניתן על פעילויות מדע שקורים אצלם תחת האזור הגיאוגרפי שלהם.
עתליה רוזנבאום: פה אני רוצה לציין את אחד הפעילויות המאוד מעניינות שאירעו לאחרונה והייתי שותפה זה מו"פ המשולש שעשה כנס שבו הוא כינס.