GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרה אלחנני: זה מאפשר למים שבאקוויפר להגיע לשיווי משקל עם המים המזוקקים, שנמצאים בתוך תאי הדיאליזה וכך בודקים את תכולת המרכיבים שנמצאת פה, שמייצגת את מה שקורה באקוויפר וזה מאפשר לקבל חתך מאוד מפורט, כמו שאתם רואים פה, בחלק הלא-רווי וגם בחלק הרווי.
שרה אלחנני: זאת אומרת, בגלל שהשארנו שם חלק פתוח מעל פני המים, יכולנו לדגום מה קורה מעל מי התהום.
שרה אלחנני: כך נראה המכשיר כשנכנסים אתו לתוך הקידוח, עם הרבה מאוד תאים ומרווחים צפופים וזו תוצאה שהתקבלה לגבי אחד המרכיבים.
שרה אלחנני: אני לא אגיד את הכל, אני רק רוצה שתקבלו מושג על מה שנמצא פה: זה אחד החומרים, שהוא אחד החומרים השכיחים שכנראה השתמשו בו בכמויות גדולות, טריכלורותילן PCE, זה פני המים ומה שרואים פה בפני המים, נמצא ריכוז מאוד מאוד גבוה של המרכיב הזה, 250000 PPB, שזה פי 5000 מהתקן המרבי המותר במי שתייה.
שרה אלחנני: צריך לזכור שזה קידוח ניתור, שמייצג את מה שקורה בפני המים.
שרה אלחנני: זה לא מייצג את מה שקורה באזור הפעיל.
שרה אלחנני: מה שמעניין יותר זה מעל פני המים, באזור הלא רווי.
שרה אלחנני: נמצאו פה ריכוזים מאוד גבוהים, עד 300,000 PPB בתוך המים, זאת אומרת כמומס במים, שזה מייצג למעשה אדים נדיפים שנמצאו בחתך הלא רווי שעברו בדיפוזיה למים שנמצאים בתוך התאים.
שרה אלחנני: למעשה יש לנו פה מעל פני המים אזור שמכיל אדים של אותם חומרים אורגנים וכמו שהראיתי בסכימה הראשונה, לנושא הזה יש משמעות, כי האדים האלה יכולים להתפשט.
ג'מאל זחאלקה: זה החומר של הטיפקס?
שרה אלחנני: זה טריכלורותילן.
שרה אלחנני: זה לא זה.
שרה אלחנני: אני לא כימאית, אז אינני יכולה לענות.
שרה אלחנני: אני הידרולוגית אבל אם יהיו שאלות בנושא הזה, אולי פרופסור מינגל-גרין יוכל לענות.
שרה אלחנני: פה רואים שוב דוגמה, ואני לא אלאה אתכם יותר בדוגמאות, של מספר סבבים.
שרה אלחנני: הגורם הזה הוכנס מספר פעמים, הוא הושעה בתוך הקידוח ואחרי כמה זמן, כשזה מגיע לשיווי משקל, באים ומוציאים.
שרה אלחנני: יש פה עדכון מנובמבר 2000 ודיגום מפברואר 2001.
שרה אלחנני: בסך הכל יש פה שינוי בריכוזים.
שרה אלחנני: לגבי טטרהכלורן וטריכלורותילן.
שרה אלחנני: בסך הכל התמונה שמתקבלת היא תמונה של ריכוז גבוה מאוד בפני המים.
שרה אלחנני: ריכוזים גבוהים מעל פני מי התהום, כך שאותם חומרים שמתנדפים נמצאים בחתך הלא רווי.
שרה אלחנני: זו תופעה מעניינת, אבל אנחנו לא נדבר עליה כרגע.
שרה אלחנני: זה דיגום בפתח הבאר של אדים שנפלטים מהאזור הלא רווי.
שרה אלחנני: רואים פה ריכוז גבוה מאוד של טריכלורותילן.
שרה אלחנני: זה מכשיר שמאפשר למדוד את אותם אדים שמתנדפים וזה הריכוז שלהם.
עמנואל ויזר: זה מהאדמה שפונתה?
שרה אלחנני: לא, אני מדברת על עומק של 17 מטר.
שרה אלחנני: מה שראיתם זה בעומק של מי התהום של 17 מטר וזה לא דבר שאפשר לפנות.
שרה אלחנני: שוב, אם תסתכלו פה, זה הקידוח שלנו, אלה מבנים שנמצאים פה.
שרה אלחנני: יש פה מבנה גבוה, שחלקו חודר ממש לעומק מי התהום.
שרה אלחנני: באחד המבנים האלה, זה רחוב נחלת-יצחק מעבר לבתים, נמדדו ריכוזים של אותם חומרים בחניה תת-קרקעית ונמצא פה ריכוז של טריכלורותילן, כמו שאתם רואים.
שרה אלחנני: זה קרה לפני שנתיים, ובעקבות הממצא הזה, הרשות לאיכות הסביבה ועיריית תל-אביב מיד נערכו לסקר מקיף באזור והם נכנסו לכ-50 מבנים, בדקו מבנים תת-קרקעיים בתוך מבנים ציבוריים, גני ילדים ובתי ספר...
שרה אלחנני: כל הנקודות הלבנות האלה הן נקודות שנדגמו ולא נמצא בהם דבר.
שרה אלחנני: רואים שהריכוז הגדול אלה הריכוזים של טריכלורותילן והאדים שנמדדו במבנים התת-קרקעיים.
שרה אלחנני: זה הגיע עד לריכוזים של 628 מיקרוגרם למטר קוב אוויר.
שרה אלחנני: זה מאוד דומה למה שראינו קודם בפתח הניקוז.
שרה אלחנני: צריך להתרשם מהריכוז הגבוה שנמצא פה, באזור הזה, בקרבת אתר מגן.
שרה אלחנני: נמדדו הרבה חומרים ואני לא אראה את כולם אלא רק את השנים השכיחים: טטרהכלורותילן וטריכלורותילן.
שרה אלחנני: גם פה נמצאו ריכוזים גבוהים, באזור הזה של אתר מגן, ואילו באזורים שמדרום לאזור לא נמצא דבר.
שרה אלחנני: זהו תאור סכימטי של מה שנראה עד עכשיו.
שרה אלחנני: זה שפיכה של טריכלורתילן, של הממיס האורגני, שנכנס למי התהום ומשחרר מומסים שנעים עם כיוון זרימת מי התהום והחומרים האלה יכולים לנוע בכיוון מי התהום ובכלל בכיוון אחר, לפי הנטייה של החרסיות שראינו שם.
שרה אלחנני: שחרור של גזים, של אדים נדיפים לאזור הלא רווי שחלקם משתחררים לאטמוספירה וכאשר האזור מבונה ומכוסה באספלט ובטון, כמו באזור שאנחנו מדברים עליו, זה מתפשט לטרלית ויכול לחדור לתוך מבנים תת-קרקעיים.
שרה אלחנני: אנחנו עוברים לסקלה אחרת של סקר, שמתבסס על...
שרה אלחנני: בקידוחי שאיבה קיימים ולא על ניתור, כמו שראינו באתר מסוים.
שרה אלחנני: יש הבדל גדול בין השנים, כי פה אנחנו מדברים על קידוחים שחודרים לעומקים גדולים מאוד עד לעומק של 130, 150 מטר, עומקים שונים, קידוחים של נפחים מאוד גדולים של מים, שלא מייצגים נקודתית את מה שקורה בסביבה.
שרה אלחנני: פה הקפנו שטח של כ-200 קילומטר מרובע, מאזור הדר-יוסף צפונה לפארק הירקון ועד אזור בת-ים.
שרה אלחנני: נדגמו פה כ-90 קידוחי מי שתייה.
שרה אלחנני: מה שאתם רואים פה, זו תוצאה לגבי טריכלורתילן, שהריכוזים פה מושווים לתקן מי שתייה.
שרה אלחנני: זה אחוז ביחס לתקן מי השתייה, כאשר הקטע האדום מייצג אזור שבו נמצאו ריכוזים מעל 100% מתקן מי השתייה.
שרה אלחנני: אני רוצה להדגיש ולומר פה, שכפי הנראה אנחנו רואים פה מספר מוקדים של זיהום.
שרה אלחנני: זה מוקד אחד שמקורו במגן.
שרה אלחנני: אנחנו תכף נראה את זה גם על פי תוצאות מודל.
שרה אלחנני: יש פה כנראה מספר מוקדים ויותר ממקור אחד שתרם לזיהום, אבל, מקור בסדר גודל של תע"ש מגן, אני לא בטוחה שהיה כמותו.
שרה אלחנני: באזור הזה נמצאו בין 10% ל-50% מתקן מי שתייה ורואים פה כתם די נרחב במי התהום של המרכיב של הטטרהכלורתילן.
מל פולישוק-בלוך: היו שם עוד מפעלים?
שרה אלחנני: כן, היו הרבה מפעלים.
שרה אלחנני: זאת מפה שמסכמת את כל המרכיבים האורגנים שהתגלו.
שרה אלחנני: בכל קידוח נבחר המרכיב שהיה הגבוה ביותר ביחס לתקן מי השתייה.
שרה אלחנני: הכנו פה מפת רגישות, שמראה שבאזור האדום כל הקידוחים שנדגמו היו מעל 100% לתקן המותר למי שתייה.
שרה אלחנני: האזור הכתום זה בין 100% ל-50% לתקן למי שתייה ובהתחשב בווריאביליות ובהטרוגניות של הריכוזים האלה, לא דיברתי על זה, אבל יש פה השפעה מאוד גדולה לאורך זמן, מעל 50% מהתקן, וזה מבטא ריכוז מאוד גבוה, שמוגדר כאזור סכנה אחד ואזור סכנה שתיים.
שרה אלחנני: אלה האזורים הרגישים ביותר בשטח, של כ-10 קילומטר מרובע באקוויפר, שמוגדר כאזור מאוד רגיש לזיהום.
שרה אלחנני: הצהוב פה מבטא תחום שבו נמצאו ריכוזים בין 10% ל-50% לתקן מי שתייה ופה עד 10%.
שרה אלחנני: לשאלה של מקורות הזיהום: היה ברור שיש פה יותר ממקור אחד.
שרה אלחנני: ניסינו למקם פה את כל המפעלים שיכלו לתרום ולהיות מזהמים גדולים לסביבה והם לא בהכרח תרמו ולא בהכרח גרמו לאיזה שהוא נזק, אבל, יש מפעלים שהכמויות שלהם היו קטנות מאוד וזניחות ביחס למה שקרה פה, באזור של תע"ש והם לא נחקרו לעומק.
שרה אלחנני: זה יעשה בשלב הבא של העבודה.
שרה אלחנני: בכל אופן, אפשר לראות את כל הנקודות השחורות, שאלה אזורי סיכון פוטנציאלים.
שרה אלחנני: הנתונים האלה נאספו במשותף על ידי נציבות המים והמשרד לאיכות הסביבה.
שרה אלחנני: נערך איזה שהוא קובץ משותף, שממפה את כל המפעלים בעלי פוטנציאל הזיהום.
שרה אלחנני: השלב האחרון שמסכם את שלושת שנות הפעילות, זה דוח שהוצאנו בימים אלה.
שרה אלחנני: נוספה קבוצת חוקרים מאוניברסיטת בן-גוריון, פרופסור שאול סורק ודוקטור אלכס יקירביץ וגם יעל לאור השתתפה בעבודה.
שרה אלחנני: הקבוצה הזאת עסקה בניסיון לחזות באמצעות מודל סימולציה, לנסות ולחזות מה היתה יכולה להיות התפשטות הפלומה, בהנחה שיש פה מקור גדול של זיהום באזור תע"ש מגן.
שרה אלחנני: אני לא אראה את הכל.
שרה אלחנני: נעשו הרבה מאוד סימולציות ותרחישים שונים וצריך לציין פה, שעד היום, תע"ש לא ממש מסרה לנו את הכמויות המדויקות שהם השתמשו בהם ושפכו באזור.
שרה אלחנני: הם טוענים שהם לא יודעים.
שרה אלחנני: זהו מידע מאוד חשוב לצורך חיזוי, ההיערכות ופתרונות טיפול בבעיה, כדי לדעת מה צפוי לנו והנתון הזה עדין לא נמסר לנו עד היום.
שרה אלחנני: אלה גבולות המודל, שטח של 65 קילומטר רבוע.
שרה אלחנני: זה אתר מגן.
שרה אלחנני: זו מפת המפלסים, השקע שראינו ברמת-גן.
שרה אלחנני: אני אראה לכם את אחד התרחישים.
שרה אלחנני: אנחנו עשינו הרבה תרחישים, כי בעצם לא ידענו אילו כמויות נשפכו בתע"ש עצמו.
שרה אלחנני: התרחיש הזה של 0.2 מילימטר ליום תשומת מזהמים על פני השטח שהוא אקוויוולנטי על שטח של 900 מטר מרובע ל-65 קוב שנה במשך 50 שנה.
שרה אלחנני: נראה לנו שהתרחיש פחות או יותר צפוי.
שרה אלחנני: אלה הכמויות שנמסרו לנו מתע"ש שפעל באזור ירושלים.
שרה אלחנני: גם שם השתמשו בטטרכלורותילן.
שרה אלחנני: אלה הכמויות בערך, שסופקו למפעל מדי שנה.
שרה אלחנני: לכן, זה אחד התרחישים.
שרה אלחנני: מה שרואים פה, זה את הפלומה של התפשטות המומסים במי התהום, שממקור נקודתי אחד יכלה להתפשט למרחק של 4 קילומטר ולרוחב של 2 קילומטר.
שרה אלחנני: סך הכל 8 קילומטר מרובע השתרעות הזיהום במי התהום.
שרה אלחנני: זה החיזוי על פי המודל בתרחיש הזה.
שרה אלחנני: אם נסתכל ונעשה חתך אנכי: זה פני השטח, זה תע"ש מגן, פה נשפכו המזהמים וזה החתך הלא רווי וזה מי התהום.
שרה אלחנני: זה השטח הרווי.
שרה אלחנני: מה שרואים פה, ששוב, באותה הנחה של אותה תשומת מזהמים, רואים בחתך הלא רווי השתרעות של פלומת אדים, חומרים נדיפים, אדים שיכלו לנסוע בחתך הלא רווי, בתנאים המקומיים, למרחק של כ-4 קילומטר.
שרה אלחנני: זה מרחק אדיר של אפשרות של התפשטות חומרים אורגניים, אדים, בחתך הלא רווי ומי התהום.
שרה אלחנני: בחלק הגדול, כמו שראינו, זה חתך מדרום לצפון, 4 קילומטר אורך הפלומה, ובחלק התחתון של האקוויפר, למרות השכבות החוצצות, זה מגיע לתחתית האקוויפר.
שרה אלחנני: שטח הפלומה קטן בכ-2 קילומטר אורך.
שרה אלחנני: בנושא הזה של החתך הלא רווי ראינו, שיש משמעות מעבר לנושא של זיהום מי התהום וזה יכול לזהם שוב את מי התהום כאשר זה חודר שוב לאקוויפר.
שרה אלחנני: יש לזה משמעות מאוד כבדה לגבי תשתיות בעיר ולגבי מבנים באזור הזה.
שרה אלחנני: ראינו פה רבי קומות ושמכינים מבנים תת-קרקעיים, שמגיעים קרוב מאוד לפני מי התהום בתוך האזור המזוהם.
שרה אלחנני: אני רוצה להראות לכם משמעות נוספת של הנושא הזה, בעניין הקמת הרכבת התחתית.
שרה אלחנני: זה הקו הראשון שעומד לקום של הרכבת התחתית באזור תל-אביב.
שרה אלחנני: זה פני מי התהום ופה רואים חתך לדוגמה, זה תווי הרכבת שעוברת במנהרה, חלקו מעל פני התהום באזור הלא רווי וחלקו טבול בתוך מי התהום.
שרה אלחנני: אם נסתכל על התווי המרחבי של הרכבת התחתית, זה נקרא הקו האדום, הקו הראשון.
שרה אלחנני: התווי של הרכבת התחתית כמו שרואים, החלק המרכזי, החלק הממונהר שראינו קודם.
שרה אלחנני: לא אנחנו נתנו את השם "הקו האדום".
שרה אלחנני: החלק המרכזי, הממונהר, עובר ישירות מעל לאזור המזוהם ביותר.
שרה אלחנני: נסכם פה מה ראינו: למעשה התחלנו מאזור מאוד קטן של 40 דונם וחרגנו לאזור מאוד גדול של 200 קילומטרים רבועים.
שרה אלחנני: מצאנו באתר עצמו ריכוזים מאוד גבוהים של פי 5000 מתקן רגיל למי שתייה, של אותם חומרים.
שרה אלחנני: אני לא נכנסתי לזה, אבל, קדחנו גם לעומק ומצאנו את הזיהום הזה באתר בעומקים של בין 90 ל-137 מטרים.
שרה אלחנני: בשטח שסקר 200 קילומטר רבועים מצאנו ב-82% מ-90 הבארות מרכיב זיהום.
שרה אלחנני: זה יכול להיות מתחת לתקן, אבל נמצאו כמה רכיבים שלו במי התהום.
שרה אלחנני: הוגדרו ארבעה אזורי רגישות שראיתם במפת הרגישות.
שרה אלחנני: האזור המזוהם שבו היו אחוזים של מעל 50% מהתקן משתרע על 10 קילומטרים רבועים.
שרה אלחנני: על פי מודל ההדמיה שעשינו, ראינו שאדי V.O.C יכולים להתפשט למרחק של מספר קילומטרים מהאתר.
שרה אלחנני: הם נמצאו במבנים תת-קרקעיים וראינו את אותם מרכיבים.
שרה אלחנני: התווי המתוכנן עובר ממש דרך האזור המזוהם וזה מחייב הערכות מתאימה.
שרה אלחנני: יש פעולות שכבר התבצעו במהלך הסקר, במהלך ממצאי הביניים.
שרה אלחנני: ראשית, התחילו לטפל בבארות מזוהמות.
שרה אלחנני: קראו לזה טיהור בארות.
שרה אלחנני: יש איזו שהיא קרן בנציבות המים, שמאפשרת ונותנת סיוע ליזמים פרטיים ולרשויות מקומיות להתקין מתקני טיפול על הבארות ולהרחיק את המזהמים מהמים.
דובר: זה יכול לעלות שקל למטר קוב.
שרה אלחנני: משהו כזה.
שרה אלחנני: אפילו פחות, אולי 50 אגורות.
שרה אלחנני: לגבי הגברת תדירות הטיהור בבארות מי השתייה באזורים הרגישים, משרד הבריאות באמת יצא עם הנחיות חדשות, שמצופפות את תדירות הטיפול באותם אזורים.
שרה אלחנני: כמו שראינו, בוצע סקר על ידי עיריית תל-אביב במבנים.
שרה אלחנני: הופץ פרוטוקול בניה, שכולל הנחיות לאיטום ולמניעת חדירת אדים במבנים תת-קרקעיים חדשים.
שרה אלחנני: הפרוטוקול הזה הוכן על ידי עיריית תל-אביב.
שרה אלחנני: ההמלצות העיקריות שלנו וראינו שזה כבר למעשה נעשה, להשלים את הסקר ואנחנו עכשיו ממשיכים בשלב נוסף, להשלים את הסקר על ידי בארות ניתור.
שרה אלחנני: אני רוצה לציין, שהיום, עם כל הקיצוצים, אנחנו נצטרך להצטמצם בעניין הזה והשאלה עד כמה נוכל לקבל את המידע שהוא כל כך חיוני, כדי לטפל בבעיה.
שרה אלחנני: תווי הרכבת התחתית כמובן מחייב היערכות מתאימה בנושא.
שרה אלחנני: יש לזה גם השלכות לגבי אפשרות לזיהום מי התהום, כאשר חודרים האזור מאוד מזוהם ויש אפשרות להדחת מזהמים לתוך האקוויפר במהלך החפירה.
שרה אלחנני: יש לזה משמעות גם לגבי תכנון מבחינת בטיחות, של העברת מנהרה בתוך אזור שיש בו אדים של חומרים אורגניים שהם הרבה יותר חדירים.
שרה אלחנני: לגבי סקר מפורט של מקורות זיהוי נוספים, אנחנו מתכוונים להשלים.
שרה אלחנני: כרגע אנחנו עובדים על הכנת תכנית והתקשרות עם חברה הנדסית לתכנון פעולות משקמות ולפעולות אופרטיביות.
שרה אלחנני: אני רוצה להזכיר, שקשה מאוד להציע תכנית שיקום לפני שגומרים לאבחן את הבעיה.
שרה אלחנני: אבחון הבעיה פה עוד לא הסתיים.
שרה אלחנני: הוא ייקח עוד הרבה מאוד זמן בעלות מאוד גבוהה.
שרה אלחנני: למרות זאת, החליט נציב המים שהוא לא רוצה לחכות ובמקביל הוא רוצה כבר לקבל איזה שהן המלצות אופרטיביות, שיציעו פתרונות לחלק מהבעיה.
שרה אלחנני: פה יערך סקר סיכומים, שיאפיין מה הם הסיכונים, בהנחה שלא נעשה כלום במקורות המים.
שרה אלחנני: יבדקו פעולות לשיקום ולמניעת התפשטות הזיהום על ידי תפעול יותר נכון של האקוויפר, שימנע התפשטות של המים ויציאה של המים מהתחום המזוהם.
שרה אלחנני: יהיה תכנון מערך לניתור ומעקב אחרי התקדמות תהליך הטיפול ובכלל, כניתור והתראה לפני שהדברים ישנו.
מל פולישוק-בלוך: לפני שנשמע עוד אנשים, התעוררו אצלי מספר שאלות וגם אצל פרופסור אלדד ואולי גם לחבר הכנסת זחאלקה.
מל פולישוק-בלוך: אני אתחיל: אם אני מבינה נכון את התוצאות שלכם, יש לנו כאן שלושה מרכיבים: אדים, מי שתייה והתפשטות זיהום.
מל פולישוק-בלוך: אולי יש גם דברים נוספים.
מל פולישוק-בלוך: לגבי מי השתייה, את אומרת בעצמך שנמצאו מזהמים בקידוחים של בארות פעילות של מי שתייה.
מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת אם את זו שצריכה לתת את התשובה, אבל את גם אמרת שלא אפיינתם את כל הבעיה, אז אולי במסגרת המחקר והבדיקה צריך לבדוק אם כדאי בכלל לשקם?
מל פולישוק-בלוך: אולי צריך לסגור את העסק ואולי להתפיל מים יהיה יותר זול מאשר לשקם את המים פה?
מל פולישוק-בלוך: הייתי רוצה לשמוע תשובה מהכיוון הזה.
מל פולישוק-בלוך: אולי בכלל אי אפשר לשקם?
מל פולישוק-בלוך: אולי לגבי האדים, צריך לחסום את ההתפשטות וגם את ההתפשטות במי התהום, כי את הסברת שדווקא האספלט גרם להתפשטות יותר גדולה.
מל פולישוק-בלוך: איך עושים את זה?
מל פולישוק-בלוך: דבר נוסף שאני רוצה לומר הוא לגבי ההשלכות של המחקר הזה, לגבי מקורות הזיהום.
מל פולישוק-בלוך: אני מניחה, שזה לא המקום היחיד בארץ שיש בו את התופעה הזאת.
מל פולישוק-בלוך: יש תע"ש ברמת השרון, ששם אנחנו "מבשלים" אולי את הבעיה הכי חמורה.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים על ירושלים ויש עוד מקומות.
מל פולישוק-בלוך: פעם היה מפעל ליצור נשק בהרצליה.
מל פולישוק-בלוך: יש בעוד הרבה מקומות ואולי יש גם מפעלים אחרים.
מל פולישוק-בלוך: לכן, אולי צריך לזרז את הבדיקה שלכם בתחום של מקורות הזיהום ואת אמרת שאת זה עוד לא עשיתם, ואפשר יהיה להציל משהו בעתיד.
מל פולישוק-בלוך: שוב, אשמח מאוד לשמוע את ההיבט הכספי בעניין הזה ואולי צריך לעשות גם בדיקה כלכלית, האם העניין כדאי.
מל פולישוק-בלוך: אני מבינה גם שחלק מהפעולות שנעשו, אם על ידי המשרד לאיכות הסביבה או גורמים אחרים, דווקא הם גרמו להחמרת הבעיה בקטעים מסוימים ולא להקלה.
אריה אלדד: אני הבנתי, שבשורה התחתונה באמת לא משנה איזו מן צורה יש לפלומה הזאת, כי ברמת השרון יכולה להיות לה צורה של מדוזה וברמת-חובב היא יכולה להיראות כמו תמנון.
אריה אלדד: אנחנו בוודאי לא נוכל לעשות בכל מקום מאה קידוחים שיזהו בדיוק מה צורת הפלומה וההתפשטות, כי היא מולטיפקטוריאלית.
אריה אלדד: האם השורה התחתונה לא אומרת שבעצם מה שחשוב, זה מה שיש במי השתייה שלנו ואנחנו חייבים לנתר כל באר קידוח של מי שתייה ואם היא חורגת לסגור אותה או לטפל בה?
אריה אלדד: בעצם אני שואל פה שאלת devils advocate: מה אכפת לי מה כיוון ההתפשטות התיאורטית לפי מודל זה או אחר?
אריה אלדד: אני רוצה לדעת מה יש במים.
אריה אלדד: אני רוצה לדעת מה נושמים הילדים במרתף במקום זה או אחר.
אריה אלדד: הרי גם המומחים הגדולים ביותר לא יודעים להתחייב שלפארק הלאומי ברמת-גן לא יגיע הזיהום באיזו שהיא צורה.
אריה אלדד: הם משרטטים מודלים מתמטיים כאלה או אחרים.
אריה אלדד: מה שחשוב זה באמת מה שאנחנו נושמים ומה שאנחנו שותים.
אריה אלדד: את זה צריך לנתר.
אריה אלדד: המודל הזה הוא יפה מאוד, הוא מרתק, אבל, בסוף קובע אם יש בבאר ריכוז מעל למותר, אז לא נשתמש בה, ואם אין בה ריכוז מעל למותר - אז אנחנו יכולים לשתות ממנה.
אריה אלדד: דבר שני שרציתי לברר הוא, האם עשיתם איזו שהיא הערכה לאורך ציר הזמן?
אריה אלדד: כלומר, מכיוון שאנחנו יודעים שבמקום הזה הזיהום נפסק לפני ארבע שנים, האם יש לנו כבר שתי קריאות לאורך ציר הזמן שאומרות האם יש דעיכה?
אריה אלדד: מה קצב הדעיכה?
אריה אלדד: האם יש לנו איזו אקסטרפולציה, שאומרת שבעוד חמש שנים לא תהיה שם בעיה.
מל פולישוק-בלוך: רציתי לשאול בעניין המבנים: אני מבינה שיש כאן נציג של עיריית תל-אביב ואיכות הסביבה: כשבנו את הבניינים, לא עשו תסקירי השפעה על הסביבה?
מל פולישוק-בלוך: או שאולי אין צורך.
מל פולישוק-בלוך: עד היום, לא חשבו שצריך לעשות למבני מגורים כאלה תסקירים, כי כבר נתקלנו בכמה בעיות מסוג זה שיש זיהומים מסוגים שונים, אם זה קרינה, אם זה מים או אם זה אוויר ובונים בניינים, בונים בתי ספר ואחר כך צועקים: רגע, כאן גרים אנשים.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו גם רוצים להסיק מסקנות לעתיד.
ג'מאל זחאלקה: זו אגב הזדמנות נדירה, ואני מסכים לאותן שאלות ותהיות.
ג'מאל זחאלקה: אני רצתי לשאול בקשר לרכבת התחתית, האם יש איזו שהיא הבנה איך זה יכול להשפיע על מי התהום?
ג'מאל זחאלקה: השאלה היא האם אפשר להעריך או נעשתה איזו שהיא הערכה, שהרכבת התחתית הזאת יכולה לשנות כיווני זרימה של הממיסים הכבדים האלה בכיוון של מקומות שיש בהם קידוחים?
ג'מאל זחאלקה: כלומר, הרכבת התחתית יכולה להרע או אולי להיטיב את מצבם של מי השתייה בסופו של דבר?
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזו שאלה חשובה.
ג'מאל זחאלקה: נראה לי, שבגלל שיהיה איטום שם זה ישפיע על כיווני זרימה באזור ההוא.
ג'מאל זחאלקה: יכול להיות, שזה יביא לבעיה קשה במי התהום ויכול להיות שזה יקל, כי זה יבריח לכיוון אחר.
מל פולישוק-בלוך: אני מבינה שבתווי של הרכבת הבעייתיות היא האדים.
מל פולישוק-בלוך: לזה התכוונתם, נכון?
אריה אלדד: רכבת לא תהיה אף פעם.
שי סולברג: סליחה אדוני, אנחנו במכרז בינלאומי.
ג'מאל זחאלקה: השאלה, אם יש איזו שהיא הערכה וזו שאלה באמת חשובה, האם יש איזו שהיא הערכה על מזהמים.
ג'מאל זחאלקה: אתם "התלבשתם" על מפעל התעשייה הצבאית ואני חושב שזה במקום, אבל יכול להיות שיש מקורות אחרים.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לעבוד דווקא על זה.
ג'מאל זחאלקה: לא להוסיף עוד, כלומר, לעשות איזה שהוא סקר בתעשייה ולהחליט בכלל, שזיהום ופגיעה בסביבה צריך להיות פשע חמור.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו כולנו יודעים עד כמה חשוב לנו נושא המים, או מה שנשאר ממאגר המים ברצועת החוף.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם בשנה הברוכה הזו, שמלאה את הכינרת עדין לא עוזרת בנושא.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: את המעט הזה ואת המצב הקריטי הזה, להגדיש את השיאה על ידי זיהום, זה מעל ומעבר לכל סיבולת ומעבר לכל היגיון וסבירות.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, אני חושב שצריך לתת לעניין הזה משנה חשיבות ולשמור את המים האלה מכל משמר.
מל פולישוק-בלוך: האם את רוצה להגיב, גברת אלחנני?
שרה אלחנני: נתחיל בנושא של מי שתייה: אני רוצה להדגיש ואולי לא הדגשתי מספיק, שהיום לא מסופקים מים באיכות שחורגת מתקן מי שתייה.
שרה אלחנני: בנושא הזה, משרד הבריאות מפקח על הבדיקות והוא יצא בהנחיות קצת יותר מחמירות לגבי תדירות הדיגום באזורים הבעייתיים ואם יש חשש שמספקים מים שלא מתאימים לשתיה.
מל פולישוק-בלוך: אני לא כל כך מבינה: את אומרת שהבארות האלה שדגמתם אותן הן מזוהמות.
שלום גולדברגר: אני מהנדס ראשי לבריאות הסביבה ממשרד הבריאות.
שלום גולדברגר: אני חושב, שחשוב מאוד לדעת שלא מספקים מים שאינם עומדים בתקן מכל הבארות.
שלום גולדברגר: אין אף באר שמספקת מים שלא עומדים בתקן.
שלום גולדברגר: במהלך 20 השנים האחרונות, אנחנו העברנו דוח למכון למחקר ולמידע של הכנסת, שמתאר את הפעולות שעשינו במהלך 20 השנה האחרונות, לפני הסקר ואחרי הסקר בצורה יותר רצינית.
שלום גולדברגר: במהלך 20 השנה האחרונות סגרנו 50 בארות למי שתייה במחוז תל-אביב מתוך 150 בארות.
שלום גולדברגר: זה המון.
שלום גולדברגר: זו תופעה שלא קיימת בשום מחוז, בשום אזור אחר בארץ.
מל פולישוק-בלוך: בגלל הזיהומים האלה או שיש עוד דברים?
שלום גולדברגר: אני אמרתי, גם לפני וגם אחרי וגם תוך כדי, קיבלנו את כל המידע והם קיבלו מאתנו את כל המידע שיש אצלנו.
שלום גולדברגר: בסך הכל, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם נציבות המים.
שלום גולדברגר: הרבה בארות נסגרו בגלל כלורידים.
שלום גולדברגר: יש הרבה פרמטרים שמאיימים על איכות מי השתייה במדינת ישראל.
שלום גולדברגר: ושוב, אני מדגיש, 50 מתוך 150 הבארות שהיו במחוז הזה נסגרו.
שלום גולדברגר: התהליך הוא מתמשך.
שלום גולדברגר: אנחנו עומדים עם האצבע על הדופק לגבי כל קידוח וקידוח עם מערכת ניתור הרבה יותר תכופה ומדוקדקת מאשר במקומות אחרים.
שלום גולדברגר: אבל, הפתרון שלנו, של משרד הבריאות, הוא פתרון לא טוב, לסגור את הבאר.
שלום גולדברגר: הזיהום נשאר בתוך האקוויפר, והוא יתפשט בתוך מי התהום.
שלום גולדברגר: אז אנשים לא שותים את המים וזה אמנם הכי חשוב, אבל זה לא פתרון שורש של הבעיה.
מל פולישוק-בלוך: ב-20 השנים האלה אתם גם החמרתם את התקן?
שלום גולדברגר: החמרנו את התקן.
שלום גולדברגר: הוועדה המקצועית האחרונה שעסקה בתקנות איכות מי שתייה מונתה ב-1962 וסיימה את עבודתה ב-1993.
שלום גולדברגר: לקח שבע שנים עד שהתקנות האלה אושרו ועברו את כל מדורי הגהנום.
שלום גולדברגר: הם אושרו בשנת 2000.
שלום גולדברגר: אנחנו נמצאים היום כשאצל המנהל הכללי של משרד הבריאות יש כתב מינוי לוועדה חדשה שתתחיל לעבוד.
שלום גולדברגר: 10 שנים עברו.
שלום גולדברגר: היא צריכה להתחיל לעבוד על עדכון התקנות.
שלום גולדברגר: עוד מילה אחת, התקנות של איכות מי השתייה הן טובות.
שלום גולדברגר: לא שאי אפשר לשפר אותן ולעדכן אותן בכל שנה.
שלום גולדברגר: הטכנולוגיה עוזרת לנו לעשות את הבדיקות בצורה יותר טובה.
מל פולישוק-בלוך: באיזו תכיפות נעשות הבדיקות האלה?
שלום גולדברגר: בהתאם לרמת החומרה או רמת הסיכון של כל באר ובאר.
שלום גולדברגר: בבארות האלה, באזור תל-אביב, אנחנו מדברים על עד פעם בשלושה חודשים בדיקות לפרמטרים מסוימים, שנמצאים בסיכון.
שלום גולדברגר: אנחנו לא עושים את כל קשת הבדיקות.
שלום גולדברגר: יש כ-80 פרמטרים שנבדקים במי השתייה.
שלום גולדברגר: לא עושים את כל 80 הפרמטרים בכל באר בכל תקופה כזאת.
שלום גולדברגר: בהתאם לתוצאות האחרונות, אנחנו מעדכנים את תכנית הניתור וזה מופיע בחומר שהעברתי.
אריה אלדד: לגבי בארות שנסגרו, אתם ממשכים לדגום אותם כדי לדעת, לצורך העניין, אולי הזיהום פחת?
שלום גולדברגר: זה לא טוב לדגום בארות סגורות, כי זה לא מייצג את מה שקורה באקוויפר.
שלום גולדברגר: כדי לייצג את מה שקורה באקוויפר צריך לשאוב לפחות שש שעות - -
אריה אלדד: זאת אומרת, אם פעם סגרו באר, לא יפתחו אותה יותר?
שלום גולדברגר: אלא אם יש כוונה של מישהו לחדש את הבאר ואז נכנסים לתהליך שמפעילים את המשאבה ובודקים עוד פעם ומנסים.
שלום גולדברגר: קורים מקרים כאלה.
מל פולישוק-בלוך: בואו נמשיך הלאה.
שרה אלחנני: אגב, אנחנו כן דוגמים בארות שנסגרו, כי יש לנו עניין לדעת מה קורה מבחינת ההתקדמות של הזיהום ואנחנו מפעילים את הבאר למשך כמה שעות.
מל פולישוק-בלוך: ואתם רואים שינויים?
מל פולישוק-בלוך: הרי הזיהומים האלה הם כמעט "פור אוור"?
שרה אלחנני: העניין הוא כזה: יש לנו תקופת זמן מאוד קצרה כדי להצביע על שינויים, כי החומרים האלה אמנם מתפרקים באקוויפר, אבל זה ייקח הרבה מאוד זמן.
שרה אלחנני: מה שאנחנו רואים, שיש הטרוגניות מאוד גדולה.
שרה אלחנני: אני לא הראיתי את זה כאן, יש פה בעבודה שלנו פרק נכבד שעוסק בנושא של השינויים בזמן ובמרחב אפילו באותה באר נכנסים ויש שינויים מאוד תכופים, שנובעים גם מעצם פעילות השיקום הטבעי.
שרה אלחנני: זאת אומרת, החומרים האלה מתפרקים, יש חדשים והאקוויפר הוא דבר מאוד הטרוגני.
שרה אלחנני: קשה מאוד ליישם כרגע מגמות לתהליכי פירוק ושיקום.
שרה אלחנני: אני רוצה להתייחס לשאלה מאוד חשובה, שיושב הראש העלתה בנושא של הכדאיות לשקם את האקוויפר הזה.
שרה אלחנני: זאת שאלה שמתחבטים בה היום די הרבה, כי צריך לעשות פה בדיקה ולראות אם אפשר לשקם אזור כזה.
שרה אלחנני: זה דבר שהוא כמעט בלתי אפשרי לשקם אותו לגמרי.
שרה אלחנני: זאת אומרת, גם הפעולות שיוצעו פה, במסגרת העבודה שתוצע לחברה בינלאומית שעוסקת בנושא, היא תטפל במזעור הנזקים בהנחה שהדברים האלה השתנו לאורך הזמן ונוכל שוב להשתמש באקוויפר למי שתייה.
שרה אלחנני: אבל, מצד שני, אני רוצה לומר שמדובר פה באקוויפר הראשי של מדינת ישראל.
שרה אלחנני: זאת אומרת, זה המאגר היחיד, אקוויפר החוף, שמאפשר לנו באפר רב-שנתי.
שרה אלחנני: זאת אומרת, מאגר שמאפשר לנו ויסות רב שנתי של השאיבה.
שרה אלחנני: לדוגמה, בשלוש השנים האחרונות, לפני החורף האחרון שהיה טוב, האקוויפר הזה שאב יותר מפי שתיים ממה שנכנס לתוכו.
שרה אלחנני: לעומת זאת, היינו נאלצים לצמצם את השאיבה בכל המקומות האחרים בכינרת ובאקוויפר ההר לרמה כזאת של מינימום, כי שם הנזקים הם מיידיים.
שרה אלחנני: באקוויפר החוף יש באפר גדול שמאפשר לנו תנודות רב-שנתיות ואי אפשר לוותר על האקוויפר הזה.
שרה אלחנני: הוא יצטרך לשמש כמאגר שבו יצטרכו בשנים טובות להחדיר מים מותפלים.
שרה אלחנני: אנחנו הולכים למפעלי התפלה מאוד גדולים וצריך לחשוב גם על זה.
שרה אלחנני: זה לא דבר שאפשר לוותר עליו.
שרה אלחנני: אם אנחנו לא נעשה כלום, אנחנו רק נסגור בארות, הזיהום הזה ימשיך להתפשט באקוויפר והוא לא ייעצר.
שרה אלחנני: הוא ימשיך להתפשט ויש מקורות נוספים שחשוב מאוד לאפיין אותם ולטפל גם בהם, אבל, צריכה להתקבל פה החלטה אם אנחנו הולכים לוותר וזה אגב לא המקום היחיד.
שרה אלחנני: אנחנו מתמודדים היום עם עוד בעיות נוספות באקוויפר ואני חושבת שצריך להתמודד עם כל בעיה כזאת לגופה ולטפל בה, אחרת, בעקבות הזיהום הזה, בסופו של דבר נאבד את אקוויפר החוף.
מל פולישוק-בלוך: מקורות הזיהום הפסיקו, נכון?
שרה אלחנני: יש עדין מקורות זיהום שכנראה פעילים.
מל פולישוק-בלוך: עוד לא איתרתם אותם?
מל פולישוק-בלוך: זה לא הדבר החשוב ביותר?
שרה אלחנני: זה דבר שנעשה והוא לא פשוט, כי פה היו מקורות שכבר נסגרו.
שרה אלחנני: היו פה מפעלים שפעלו באזור הזה, חלקם כבר נסגרו, אבל הזיהום שלהם עדין מטייל לו אי שם ואולי אפילו לא הגיע למים או הגיע בחלקו, והוא עדין מאיים עלינו בתת הקרקע וצריך לאתר אותו.
שרה אלחנני: זאת משימה שאנחנו הולכים להסתער עליה במרץ בשנה הזאת וזה חלק מהפעולות שאנחנו נעסוק בהן אחר כך.
שרה אלחנני: אנחנו נצטרך גם לבדוק מה קורה שם, מתחת לאותם מפעלים.
שרה אלחנני: זה לא דבר פשוט.
שרה אלחנני: מצד שני, אסור להרים ידים ולוותר על מקור המים הזה, האקוויפר, שהוא אזור חשוב מאוד לתפעול כל משק המים.