GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עתליה רוזנבאום: אני ראיתי במו עיני למעלה מ 500 בעלי תואר שלישי או מתענייני מדע לכנס ראשון, אמרו לי, מזה 2,000 שנה, כך אמרו, בתחום של מדע.
עתליה רוזנבאום: ואנחנו מקווים שהכנסים האלה ילכו וירחיבו ביחד עם גופים אחרים כמו אוניברסיטת חיפה שרוצה לעשות כנסים גם כן בתחום הזה.
לאה נס: אני עדיין רוצה להבין, אני מסתכלת פה על הרשימה שיש לי, בגליל העליון הרי אין בכלל פרופורציה בגודל של המרכז הזה למרכזים בכלל אחרים.
לאה נס: זה היה מכוון, איך מכוונים את זה, זה מטרה, זה קורה?
לאה נס: או תופעת לוואי?
עתליה רוזנבאום: הכל ביחד.
עתליה רוזנבאום: יש בזה, גם היה כיוון, גם זה קרה, גם כי זה יוזמה של.
לאה נס: לא, כי אם זה יוזמה וזה קורה, צריך לדאוג שזה יהיה בשאר המקומות.
לאה נס: אני לא כל-כך מבינה למה זה קורה פה ולא קורה באחרים.
לאה נס: לא רק שהפערים, אם אני גם מסתכלת על נתונים של דוחות שקיבלתי, גם התמיכה שם בתקציב איך שזה נע בין 20 ל-70-80 אחוז.
לאה נס: יש פה כל מיני פערים, גם הרבה נתונים מאוד חסרים בכל מיני מרכזים שלא ידוע מספר החוקרים, מספר המחקרים שכבר הסתיימו.
לאה נס: יש פה הרבה דברים, דווקא בשאר המרכזים שהם מאוד פתוחים וזה לא מוצא חן בעיני.
עתליה רוזנבאום: גבירתי היושבת-ראש תכף אני אענה על כל השאלות.
עתליה רוזנבאום: אני חושבת שבתום הפגישה היום חלק מהשאלות יינתנו תשובות.
לאה נס: בשביל זה אנחנו עושים את זה.
עתליה רוזנבאום: לגבי הגודל - משרד המדע חותר שכל אחד מהמו"פ יהיה מגה מו"פ.
עתליה רוזנבאום: המטרה שלנו לסייע לכל מו"פ לגדול עד כמה שניתן ולהרחיב את ההשפעה שלו.
עתליה רוזנבאום: לכן סיפרתי על מו"פ המשולש בהשפעה לאגם 500 אנשים, זה מספר עצום.
עתליה רוזנבאום: ויש להם פוטנציאל.
עתליה רוזנבאום: מאוד תלוי בשותפויות שיוצרים אותם מו"פ עם גופים אקדמיים שנמצאים בסביבתם על-מנת להרחיב את יכולת גיוס הכספים שלהם ממקורות אחרים.
עתליה רוזנבאום: משרד המדע רואה את עצמו רק יוצר, נותן את הדחיפה ההתחלתית, כמו באוטו, ההילוך הראשון עושה משרד המדע.
לאה נס: למשל מיג"ל לאיזה אוניברסיטת, דווקא בגליל, אם כבר מדברים על חיפה, איזה אוניברסיטה ואיזה מוסדות העיקריים שתומכים בהם?
עתליה רוזנבאום: יעקב ארצי נמצא פה, הוא יוכל לתת לך קצת אינפורמציה גם בעניין הזה.
עתליה רוזנבאום: מדובר על מכללת תל-חי.
עתליה רוזנבאום: אבל אני חושבת שניתן גם את זכות הדיבר ליושב-ראש ועדת הקבע וימשיך לתת לך חלק מההסברים ואני אתערב יותר מאוחר.
בנימין בנטל: אני מאוניברסיטת חיפה ואני יושב-ראש ועדת הקבע שהוזכרה כבר שמסייעת ליד משרד המדע בטיפולה בנושא של המו"פ האזורי.
בנימין בנטל: אני אתחיל דווקא מהשאלה שעכשיו עוררת, זאת לא הייתה כוונתי, הנושא של מיג"ל.
בנימין בנטל: הנושא של מיג"ל מבחינתה של ועדת הקבע הוא נושא נפרד.
בנימין בנטל: למעשה הוועדה הודיעה שהיא איננה מעונינת לטפל בנושא הזה.
בנימין בנטל: מיג"ל חיה וקיימת בזכות תקנה ספציפית של הממשלה.
בנימין בנטל: וחלק מכם אולי יכולים גם לצטט את מספרה, היא מתוקצבת בכוחה של התקנה הזאת.
בנימין בנטל: אין שום קשר בין התקציב הזה לבין התקציבים של המו"פ האזוריים.
בנימין בנטל: בקיצור, זה ייצוב אחר לחלוטין.
בנימין בנטל: אני מוכרח להגיד ועדת הקבע גם קצת מוחה כנגד העניין הזה.
בנימין בנטל: זה באמת אותם תארים אדירים שאת הצבעת עליהם.
לאה נס: לא, אני לא כל-כך מתלוננת שזה כל-כך גדול, אני רוצה שאחרים יהיו כאלה גדולים.
בנימין בנטל: בסדר, אז אני אומר, אז אנחנו חיים איפה שאנחנו חיים, אנחנו יודעים שיש במציאות.
בנימין בנטל: אז בקיצור, זה ייצוב אחר, זה בסדר גמור שהם פה אבל מבחינתי לא אנחנו מטפלים בו, בוא נאמר ככה.
בנימין בנטל: הכסף הזה הוא כאמור צבוע, אם ועדת הקבע תמליץ למשרד המדע ומשרד המדע יקבל את המלצתה שלא לתקצב את מיג"ל במלוא הסכום, המשמעות שהכסף חוזר לאוצר.
בנימין בנטל: לא שהכסף הזה הולך למרכזי מו"פ אחרים.
בנימין בנטל: ולכן ועדת הקבע אומרת: "אם אתם רוצים שאנחנו נהיה חותמת גומי בעניין הזה, אז תודה רבה, תהיו אתם חותמת הגומי, אנחנו לא מתעסקים בזה".
ישראל זיידרמן: התקציב הוא במסגרת משרד המדע?
בנימין בנטל: התקציב הוא בתקנת ממשלה מועבר למשרד המדע.
ישראל זיידרמן: על-ידי האוצר?
בנימין בנטל: כן, אבל הוא צבוע.
בנימין בנטל: אתה לא יכול לעשות אתו שום דבר חוץ מלתת אותו למיג"ל.
בנימין בנטל: אז ברור שאין טעם לא לתת אותו למיג"ל.
בנימין בנטל: אני רוצה להגיד כמה מלים לכל הנושא הזה של המו"פ האחרים, כמובן שוב למעט מיג"ל.
בנימין בנטל: אני הוכנסתי לסוד העניין, אני חושב שזה היה 1998 כאשר התבקשתי על-ידי יושב-ראש ועדת הקבע אז, פרופסור שכטר, לכהן בוועדת בדיקה של מו"פ הגולן.
בנימין בנטל: ואני מוכרח להגיד, חלק מהאנשים שיושבים פה כבר שמעו את הנאום הזה, אני הגעתי בכוונה מפורשת להמליץ על פירוק, הרעיון לא נראה לי בכלל, מדינה של 6 מיליון אנשים, על שטח של 20 אלף קילומטר מרובע, שיהיה לה מרכז מו"פ אזוריים, נראה לי מופרך מעיקרו.
בנימין בנטל: ושוב, נמצאתי מברך, הפעילות שמה הרשימו אותי רושם עמוק כולל האפקטיביות שלה כאמור על הסביבה.
בנימין בנטל: וכל זה באמת בתקציבים זעומים ביותר.
בנימין בנטל: כלומר, פשוט לא נותר לי אלא להמליץ לכל אחד שלא מכיר את הפעילות הזאת, לבוא ולראות אותה במו-עיניה.
בנימין בנטל: לאחר מכן, גויסתי לוועדת הקבע בתור חבר ואז התמניתי לעמוד בראשה של ועדה שבדקה את כל הנושא של המו"פ האזורי עבור משרד המדע ביוזמתה של המדענית הראשית דאז, פרופסור חגית מסר-ירון.
בנימין בנטל: ישבו בוועדה הזאת מספר חברים, אני אציין רק שניים מהם כיוון שהשמות בודאי ידועים מאוד, אחד מהם זה פרופסור שלמה גרוסמן שהיה אז עדיין סגן יושב-ראש ות"ת, והשני זה פרופסור אוריאל ספריאל, אז הוא היה באוניברסיטת בן-גוריון, היום הוא באוניברסיטה העברית.
בנימין בנטל: ועברנו למעשה על כל מרכזי המו"פ האזוריים.
בנימין בנטל: קודם כל שאלנו את עצמנו, האם יש מודל כזה במקומות אחרים בעולם.
בנימין בנטל: ומצאנו שלמעשה אין, זה מודל ישראלי ייחודי.
בנימין בנטל: יש כל מיני דברים אבל הם אחרים.
בנימין בנטל: והדבר השני, שוב שאלנו את עצמנו, האם יש הצדקה במדינה כל-כך קטנה לקיים את המפעל הזה.
בנימין בנטל: ומצאנו שגם בכך התשובה היא כן.
בנימין בנטל: זאת אומרת, שלמרות הגודל הקטן, יש מספיק שונות, זה עניין אחד.
בנימין בנטל: שנית, יש היצע של מדענים שאינם נקלטים באוניברסיטאות.
בנימין בנטל: ודבר שלישי, האוניברסיטאות אינן מטפלות בבעיות האזוריות, מדען מצוי באוניברסיטה רוצה לפרסם את עבודתו ברחבי העולם ואיזה שהיא, לצורך העניין, ברמת הגולן, לא בהכרח מעניינת את הקהילה המדעית העולמית.
בנימין בנטל: ולכן יש מקום לעודד את הפעילות הזאת.
בנימין בנטל: הגענו למסקנה הזאת באופן חד-משמעי.
בנימין בנטל: הגדרנו גם מה זה אזור ונתנו פרמטרים.
בנימין בנטל: הן פרמטרים גיאוגרפיים, מבחינת מרחק מהמרכז.
בנימין בנטל: והן פרמטרים דמוגרפיים, ייחוד של הקהילה.
בנימין בנטל: ושני הדברים האלה משחקים והפכו בעצם להיות, אחר-כך משרד המדע תרגם את הדברים האלה לקריטריונים.
בנימין בנטל: והקריטריונים האלה הם אלה שעומדים בבסיס מודל התקצוב של משרד המדע.
בנימין בנטל: הנושא העיקרי שמרכזי המו"פ העלו באותו סיור, היתה הבעיה של העדר תקצוב רב-שנתי.
בנימין בנטל: אנחנו מדברים גם על האוניברסיטאות כמובן מתלוננות על אותו דבר, אבל להבדיל באמת אלפי הבדלות כאשר מדברים על תקציבים של מאות מיליונים או מיליארדים של שקלים, אז אם פעם מקצצים קצת, כן, יש מספיק שומן במערכת ואני חי את הדבר הזה באוניברסיטה שלי, כדי שהמערכת תתגבר.
בנימין בנטל: אבל גם כשמקצצים אותה היא ממשיכה לתפקד יפה מאוד.
לאה נס: אבל אני מבינה שהתקציב הוא תלת שנתי לכל מחקר?
בנימין בנטל: המחקר, אנחנו מדברים על בסיס התקציב.
לאה נס: בסדר, אבל לא מוכן לתקצב כל מחקר בתקציב תלת-שנתי בסופו של דבר באותו מרכז, הוא מקבל תקציב תלת-שנתי.
בנימין בנטל: לא, לביצוע המחקר.
בנימין בנטל: עכשיו יש אנשים שצריכים גם להכין את הצעות המחקר האלה וצריך לייצר תשתית שאחרת הצעות המחקר האלה פשוט תיפסלנה על הסף.
בנימין בנטל: שוב אני אומר, אותו דבר נכון גם לאוניברסיטאות, אנחנו לא חיים רק מתקציבי מחקר שהם soft many.
בנימין בנטל: הבסיס זה התקציב שמאפשר לקיים סגל.
בנימין בנטל: והתקציב הזה גם לאוניברסיטאות, אבל בכל זאת כאן יש איזשהו קטר עם משקל עצום שנע קדימה.
בנימין בנטל: המרכזים האלה על 500 אלף ש"ח, 700 אלף ש"ח, 300 אלף ש"ח, כאשר פוגעים בהם, אפילו בשוליים, כיוון שזה כל-כך מעט כסף, נפגעים קשות.
בנימין בנטל: וזאת בעיה שאנחנו עדיין חיים אתה, אנחנו לא הצלחנו להתגבר עליה עד עכשיו כדי לנסות ולמצוא איזשהו מודל שיאפשר להם מידה מסוימת של ודאות.
בנימין בנטל: שוב, אותו תקציב יסודי שיאפשר קיום פעילות מתמשכת.
בנימין בנטל: הם חיים באמת מהיד אל הפה.
לאה נס: גם מה שלא הצלחתי לפחות להבין מחומר הרקע שביקשתי לקבל, זה באמת התקציב שכמו אתה אומר, זה בשביל הבסיס, זה בשביל הפעילות, זה למשכורות, אבל לא המחקר עצמו.
לאה נס: ואני לפחות ממה שאני מתרשמת שיש חוסר פרופורציה בין התקציב שצריך להיות למחקר עצמו למערכת, שהיא חשובה, אבל כדי להעצים ולהגיע למחקרים רציניים בכל אופן צריך גם להעצים את החלק של המחקר.
לאה נס: יש איזשהו חוסר פרופורציה, שמעתי שיש מקומות שזה ממש שיעור התקציב זה רק משכורות ולא נשאר בכלל, כמו שאומרים, "בשר" בשביל לעבוד.
לאה נס: יש עובדים אבל אין להם מה לעשות.
בנימין בנטל: לא, נכון.
בנימין בנטל: שוב, מה שהצבעת נכון.
בנימין בנטל: המספרים כאן קצת מטעים, לא נעשתה פה הבחנה בין תקציב היסוד הזה שכרגע אני מתייחס אליו, לבין התקציבים של המו"פ התחרותי של משרד המדע.
בנימין בנטל: שעליהם ניגשים אותם מרכזי מו"פ, אבל הם ניגשים, שוב, בזכות התשתית שיש להם.
בנימין בנטל: ואם את עושה את התחשיב הזה בצורה נכונה, את מקבלת מכפילים אחרים.
בנימין בנטל: זאת אומרת, נכון שזה בא ממשרד המדע, אבל האנשים האלה צריכים להתחרות על הכסף.
בנימין בנטל: ושוב אני אומר, התקציב נקרא לו לתפעול הבסיסי, שאותו חילקנו לפני שבוע, הוא בסדר גודל של 3.5 מיליון ש"ח.
בנימין בנטל: כמעט מצחיק לדבר עליו.
עתליה רוזנבאום: עבדנו קשה כדי שהמספר ישאר כאשר יש קיצוצים ולשמור על המספר הזה ככה, זה בעצם גידול.
לאה נס: הבנתי שהתחרותי כפול מזה?
עתליה רוזנבאום: התחרותי הוא בערך 4.5 מיליון ש"ח.
בנימין בנטל: שוב, את צריכה להביא בחשבון שמחקר חי שלוש שנים.
בנימין בנטל: זאת אומרת, כל שנה הם מתחרים על, תלוי, 1.5-2.5 מיליון, זה סדרי הגודל החדשים.
לאה נס: התחרות היא והכוונה היא על מצוינות בלבד?
בנימין בנטל: בגלל זה לגמרי לגיטימי.
ג'מאל זחאלקה: השנה היתה תוספת?
בנימין בנטל: השנה היתה תוספת.
לאה נס: מה שאני הייתי רוצה באמת לשמוע, אני לא מכירה, אני מקווה שנמצאים פה אולי רוב אלה שעומדים במנהלי המרכזים וננסה ב-60 שניות, גם אם זה יהיה ב90- שניות כדי שנשמע את כל מנין המנהלים של מרכזי המו"פ.
לאה נס: אז אני פשוט יתחיל בסדר שזה רשום לי ובאמת נשמע מכל מרכז, גם על המחקרים המיוחדים וגם אם יש תוספת?
לאה נס: אז נתחיל עם מרכז מו"פ אזורי יהודה.
אמיר קיטרון: המו"פ נמצא באמצע הדרך בין הרי חברון לים-המלח.
אמיר קיטרון: וזה יוצר מפגש אדיר בין שתי אוכלוסיות צמחים, אוכלוסייה ים-תיכונית ואוכלוסייה רבתית.
אמיר קיטרון: המפגש הזה יוצר מצוקה בצמחים, מצוקה שהיא מאוד נדירה בעולם.
אמיר קיטרון: כי יש מצב שזה 30 ק"מ של מעבר בין שני קצוות מאוד חדים.
אמיר קיטרון: ואנחנו מוצאים בצמחים שמתמודדים עם מצוקה כזאת, תכולה של הורמונים צמחיים מסוימים.
אמיר קיטרון: אחד החוקרים אצלנו מתמחה מבחינה מדעית בהתמודדות צמחים מתנאי מצוקה וסטרס.
אמיר קיטרון: ויש לזה הרבה השלכות, גם השלכות יישומיות.
אמיר קיטרון: למשל, החלפה של, שמדובר בסטרואידים, החלפה של תרופות בנויות קורטיזון בטיפול במחלות.
אמיר קיטרון: גם השלכה אקולוגית כי ההתפשטות של מדבריות בעולם בגלל ההתחממות היא דבר שהוא מאוד מעניין ואצלנו באזור רואים את זה בצורה מאוד בולטת בשטח על-ידי ההתמקדות במרחק בין הרי-חברון לבין אזור עין-גדי.
אמיר קיטרון: אז זה בעצם אפיינו לאזור שלנו איזשהו משהו שהוא ייחודי בארץ.
אמיר קיטרון: והיותנו מרכז מחקר מקורי מאפשרת לנו למדוד את הדברים בשטח, לגדל צמחים כאלו בשטח, ליזום חלק מהצמחים האלו כגידול חקלאי.
אמיר קיטרון: ומה שעוד אולי ייחד אותנו זה שפעלנו פחות בלהישען על מקורות תקציביים של הרשויות באזור שלנו ויותר קמה חברה במקום, חברה כלכלית שמיישמת את חלק מהידע הזה.
אמיר קיטרון: היא בעצם מחזירה את הכסף בתמיכה למרכז המחקר.
אמיר קיטרון: נוסף לזה אנחנו בעצם פועלים גם לשמר את האוכלוסייה של צמחים כאלו במקום.
אמיר קיטרון: עושים גם מיפוי שצומח ייחודי לאזור הזה.
אמיר קיטרון: וגם להטמיע על-ידי חינוך בקהילה שאנחנו מפעילים תכניות עם מדע בקהילה.
אמיר קיטרון: הרשויות שבהן אנחנו נמצאות הן נסתרות בין ירושלים לבין אזור צפון הנגב.
אמיר קיטרון: למשל, בקרית ארבע אנחנו מפעילים מדי שנה תכנית של הכשרה מדעית, וזה דבר שחושף נושאים מדעיים מאות ילדים בשנה שאחרת לא היתה להם שום גישה לזה.
אמיר קיטרון: ומעבר לזה אנחנו מוצאים שעצם הפעילות היא מהווה גרעין לגיוס עוד חוקרים שמרחיבים את כל הנושא של ידע של נושא המדבר, צמחים ישראליים, שאחרת אף אחד בכלל לא היה מבין את הפוטנציאל שגלום בהם.
לאה נס: תודה, אני רואה שאתם מרכז מאוד קטן, רק מזה חמישה חוקרים.
אמיר קיטרון: אנחנו פעילים חמש שנים, אבל אנחנו חושבים שעכשיו זה פתח לנו גרעין מהרבה מאוד- - -
לאה נס: זהו מה שרציתי לשמוע.
אמיר קיטרון: אנחנו קמנו לפני חמש שנים ולהצלחה וקיבלנו מידי החטיבה להתיישבות את מחנה יפית כי הוא היה מחנה ריק, יעדי בסיס, עכשיו גם יזמים שונים שיעבדו באינטראקציה עם המחקרים שאנחנו עושים.
אמיר קיטרון: ובעצם גם יהיו בסיס להזרמת יותר כסף שיאפשר לפתח יותר את הפעילות שלנו.
עתליה רוזנבאום: רק רגע אחד גבירתי היושבת-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות קצת להרחיב עוד היבט אחד שלא הרחבתי אותו בסקירה הראשונית שלי.
עתליה רוזנבאום: אחת המטרות של המשרד זה לעשות מחקר שהוא ישים.
עתליה רוזנבאום: לא מדובר פה במחקר תיאורטי, לא מדובר פה במחקר תשתיתי, אלא במחקר שבעצם אנחנו יכולים להביא נושא לייצור תעשייתי.
עתליה רוזנבאום: פה מדובר, חבל שלא הבאת דוגמה אני זוכרת שהשר זנדברג קנה חומר להצמחה.
עתליה רוזנבאום: זאת אומרת, שיש לנו פה תוצאה אמיתית, ועל זה הוא דיבר, על אותה חברה כלכלית.
עתליה רוזנבאום: זאת אומרת, אותה יוזמה קטנה, אותו כסף קטן יצר בעצם תעשייה קטנה שמפרנסת כמה משפחות?
אמיר קיטרון: כיום 10 משפחות.
עתליה רוזנבאום: וזה לא מצוין לך כאן.
עתליה רוזנבאום: יש איזשהו "ארפוט" וככה אם כל גוף וגוף יספר בעצם את התוצרת של המרכז, אני חושבת שנוכל לראות את ההשפעה.
לאה נס: באמת שמענו רק מרכז אחד שזה כל-כך קטן ומצומצם, זה כל-כך מעניין וזה כל-כך יפה ואת אומרת, למה זה יכול להגיע.
לאה נס: זה להפך, זה אפילו קצת מקומם, איך כזה קטן אבל זה יכול להיות וזה כלום.
לאה נס: עכשיו מרכז רמון.
יואב אבני: אני לא מנהל מרכז מו"פ ברמון כי המנהל בוריס קסנוב מתנצל זה שהוא חולה כרגע.
יואב אבני: אבל מכיוון שאני יושב במצפה רמון כבר 15 שנה ובעצם הגעתי למצפה רמון בגלל הקמת המו"פ.
יואב אבני: אני מכיר היטב את העניין מהתחלתו.
יואב אבני: מרכז רמון הוקם על-ידי משרד המדע והמועצה המקומית, כדי לנסות למצות את הפוטנציאל, מה שהיום אנחנו מכירים כארץ המכתשים.
יואב אבני: יש את מכתש רמון שזה הפארק הביולוגי אולי הגדול ב יותר בישראל.
יואב אבני: יש לו גם משמעויות גם בקנה מידה בינלאומי.
יואב אבני: וככל שאנחנו חקרנו את האזור אנחנו בעצם הגדרנו יחידה גיאוגרפית חדשה בארץ, שהיא נקראת "ארץ המכתשים", שכוללת גם את המכתשים האחרים, גם את מכתש גדול וגם מכתש קטן.
יואב אבני: והיום אנחנו מכניסים פנימה גם את האוכלוסייה שגרה בקרבה ובסמוך למכתשים וזה הקהילה במצפה רמון, בירוחם ובדימונה.
דב ליטבינוף: ובתמר.
יואב אבני: או-קיי, נכניס גם אתכם.
לאה נס: זה לא מלחמה, זה נראה לי אינטרס של כולם.
דב ליטבינוף: לא, הוא פשוט לא יודע, אנחנו בתוך הפרוייקט הזה.
דב ליטבינוף: כי מכתש קטן שייך למועצה האזורית תמר ונאות הכיכר וחמר הם יישובים.
יואב אבני: הדיון פולש לפוליטיקה וזה לא מה שבאתי להגיד פה.
יואב אבני: דיברנו על גיאולוגיה, דיברנו עכשיו גם איך לוקחים 15 שנה של מחקר מדעי ומיישמים אותו בתוך הקהילה.
יואב אבני: כי באיזשהו מקום אנחנו יודעים ואנחנו מרגישים וגם מחויבים לישיבה שלנו בתוך מצפה רמון.
יואב אבני: גם כתושבים, גם שמי מגדל משפחה במצפה רמון וגם מתוך זה שמדענים אסור להם לדעתי לשבת על מגדל השן האקדמי, בטח לא במו"פ ולנתק את עצמם מהסיטואציה החברתית, גם כלכלית של האזור, במקרה שלנו האזור של עיירות היותר עם קשיים כלכליים ידועים בנגב.
יואב אבני: אז אנחנו בעצם פיתחנו פרוייקט של יישום ידע מדעי בתוך הקהילה.
יואב אבני: הוא עובד היום במצפה רמון, בירוחם ובדימונה שלוקחת את הממצאים של המחקרים בתחום הגיאולוגי, בתחום האקולוגי, בתחום שמירת הטבע ותחום אפילו של איכות סביבה, מודעות לכל נושא המחצבות וכל המפגעים הגדולים, רמת-חובב מצד אחד ואזור הפוספטים ואזורי חציבת השיש והאבן במצפה רמון.
יואב אבני: ולהפוך את האזרחים שהם גדלים בתוך עיירות הפיתוח האלה לאזרחים בעלי מודעות.
יואב אבני: אל"ף, לזכויות שלהם אבל מעבר לזה גם לסביבה המיוחדת שלהם, גם הטבעית וגם זו שגם לצערנו הגדול נוטה להתעלל בנגב ביותר מאשר באזורים אחרים.
יואב אבני: המקום מעסיק שמונה חוקרים.
יואב אבני: חלקם הגדול עולים חדשים שעלו מארצות חבר העמים.
יואב אבני: נקלטו במרכז מדע רמון ואנחנו שואפים להתפתח הלאה לתחומי ידע כמה שאפשר רחבים יותר.
יואב אבני: וכמובן התקציב כמו תמיד הוא בעצם המגבלה למרות שכל אחד מאתנו מהחוקרים את המעט שהוא מקבל, הוא כמובן מתחרה על כסף תחרותי גם באמצעות הקרן של המו"פ אבל לא רק.
יואב אבני: משרדי ממשלה אחרים כמו משרד לאיכות הסביבה ומשרד התשתיות וגם בקרנות הנחשבות יותר כמו הקרן לאקדמיה וכמו הקרנות הבינלאומיות המשותפות: ישראל-ארצות-הברית, ישראל-גרמניה.
יואב אבני: ואנחנו פועלים בתחום הזה להתחזק ולהמשיך את המחקר ברמה הבינלאומית.
יואב אבני: נקודה אחרונה שאני רוצה להעלות, את הדואליות או את הבעייתיות שמצד אחד מצוינות מדעית, שאנחנו מחויבים לה וזה בעצם הסיבה שאנחנו יושבים ומתייחסים כחוקרים עד כמה שניתן בשורה הראשונה, למחויבות הקהילתית סביבתית שלנו כלפי האוכלוסייה.
יואב אבני: קשה מאוד לעשות את זה בו זמנית ולהצליח בו זמנית בצורה מצוינת בשניהם.
יואב אבני: אבל זה חובתנו ואנחנו נמשיך להתאמץ בדברים האלה.
יואב אבני: על זה יש לנו ויכוחים פנימיים בתוך המרכזים, אני מניח שהנטייה הטבעית הולכת כמה שאפשר יותר למחקר טהור שגם מקבל קרדיטים גדולים וגם מתחרה יפה על הדברים החשובים.
יואב אבני: אבל מצד שני אנחנו חייבים ואסור לנו לזנוח את המחויבות הקהילתית שלנו ואנחנו פועלים בתחום הזה.
לאה נס: חקר הגולן, יש פה שניים אז אחד מהם.
עתליה רוזנבאום: הוא חולה, הוא התנצל הבוקר.
לאה נס: או-קיי, אז אנחנו עכשיו בשומרון ובקעת הירדן.
דוד סולומוניקה: המנהל ד"ר יעקב אשל לצערנו אושפז בשבת ואנחנו מוסרים לו החלמה.
דוד סולומוניקה: שמי דוד סולומוניקה ואני עוסק בנושאים חברתיים במו"פ - אחד המו"פ הקטנים לפי הרשימות שקיבלנו היום.
דוד סולומוניקה: בוא נאמר מה אפשר להגיד בדקה וחצי.
דוד סולומוניקה: שני התחומים העיקריים שהמו"פ עוסק בהם.
דוד סולומוניקה: זה נושא של מצד אחד, חקלאות מים ואיכות הסביבה ומצד שני, נושאים חברתיים.
דוד סולומוניקה: אנחנו מנסים גם לשדך ביניהם.
דוד סולומוניקה: נעשו לא מעט מחקרים שעוסקים בנושא של זיהום מקורות המים של ישראל משפכים שזורמים מהרי השומרון לכיוון השפלה.
דוד סולומוניקה: הן על-ידי מזהמים יהודים והן על-ידי מזהמים ערבים.
דוד סולומוניקה: סך הכל בזיהום מנסים בסביבת קו מחקרים לנסות לראות מה בדיוק מידת הזיהום וכיצד ניתן להתגבר על זה.
דוד סולומוניקה: תזכרו, זה לא תחום המומחיות שמביע את הדברים היקרים שהמו"פ עוסק בהם.
דוד סולומוניקה: נושא החקלאות פותחה בשומרון חקלאות יהודית.
דוד סולומוניקה: השומרון-בקעת הירדן.
דוד סולומוניקה: בבקעת הירדן החקלאות היא ידועה כבר מזה 30 שנה ויותר.
דוד סולומוניקה: אולי אפשר למצוא מחקרים חדשים על איזה שהיא ירידה בחקלאות.
דוד סולומוניקה: זה אנחנו לא עושים כרגע.
דוד סולומוניקה: נחקרו כ-100 חקלאים בשומרון, בבנימין.
דוד סולומוניקה: והצד היישומי שאחרי שאתה יודע מה הם עושים שעמיתי במו"פ מארגן להם ימי-עיון קבועים.
דוד סולומוניקה: חקלאים, או שהם עובדים איזה פר טיים או שהם עובדים עבודה מלאה, מגיעים לימי-העיון האלה אצלנו וזה סיפור מצליח מאוד.
דוד סולומוניקה: אני רוצה לציין שהמו"פ נמצא בתוככי מכללת יהודה ושומרון באריאל.
דוד סולומוניקה: העובדה שאנחנו יושבים בתוך המכללה שהיא גוף אקדמי מסייעת, הן לפעילות השוטפת והן גם למימון התקציבי שכל חברי אומרים הוא נמוך מאוד.
דוד סולומוניקה: הדבר האחרון שאני רוצה לדווח במסגרת המו"פ התחרותי שאתם שומעים, יזמנו מחקר שאני עוסק בו עם עמיתיי, וראש החברה ומדעי הטבע יכולים בהחלט לעבוד ביחד, בנושא של הקצאות מים לציבור היהודי והפלסטיני באזור שלנו.
ג'מאל זחאלקה: מדריך לשודד המצוי, ככה זה בעזה וככה זה ככה.
דוד סולומוניקה: זה לא לגמרי מדויק, חבר-הכנסת, בוא נאמר אולי זה לא המקום וגם המחקר לא הסתיים, אלא הוא בתחילתו.
דוד סולומוניקה: אחרי שהכיבוש יסתיים.
לאה נס: בואו נשמע, זה מעניין הנושא הזה ואם אתה יכול דווקא כן בנושא של המים זה מעניין.
לאה נס: מדובר על איכות סביבה אז זה גם מעניין.
ג'מאל זחאלקה: זה לא איכות סביבה, זה שוד המים מהפלסטינים, אנחנו מתעסקים בזה, יש יישוב שמקבל עם 20 אלף תושבים ולידו יישוב של 200 תושבים ו-200 מקבלים פי חמש מה-200 האלף.
לאה נס: אתה מדבר עכשיו על העבודה או על המחקר.
לאה נס: אנחנו מדברים עכשיו על המחקר.
ג'מאל זחאלקה: לא מחלוקת המים, הוא נגע בזה.
דוד סולומוניקה: אל תכעס עלי.
דוד סולומוניקה: אל"ף, אני מביע את דעתי, זה המחקר שאנחנו יזמנו ואנחנו עוסקים בו.
דוד סולומוניקה: ואנחנו, איך אומרים, נהיה חכמים בעוד שנה שהמחקר הזה יסתיים.
דוד סולומוניקה: ואולי בסופו של דבר, מה שאמר חבר-הכנסת זחאלקה יתברר כנכון, אני לא יודע מראש להגיד לך.
ג'מאל זחאלקה: אם אתה עובר ליד מקום שאין להם מים והם מביאים מים בג'ריקנים ולידו הדשא והחקלאות מקבלת את כל המים, אז לא צריך אפילו מחקר בשביל זה.
ג'מאל זחאלקה: צריך עיניים, צריך חוש של צדק.
דוד סולומוניקה: יש עובדה שאנחנו חושבים שהנושא מספיק חשוב כדי לדון בו בכלל, כי עד עכשיו התעלמו ממנו.
דוד סולומוניקה: דבר אחרון, פה דובר על כנס שנערך במשולש.
דוד סולומוניקה: אנחנו כבר שנה ה-15 עורכים והמנכ"לית היתה מוזמנת והיתה נוכחת בכנס שיזם אותו ד"ר אשל, של כל המחקרים בתחומים שונים, היסטוריים, גיאוגרפיים, גיאולוגיים, איכות הסביבה, באמת קשת רחבה מאוד של נושאים.
דוד סולומוניקה: מתקיים כנס שנתי בהשתתפות לא 500, של 200-300 חוקרים מגיעים כל שנה לכנס הזה ויוצא בעקבות הכנס ספר מחקרים.
לאה נס: אבל זה רק החוקרים מאזור?
דוד סולומוניקה: לא רק מהאזור.
דוד סולומוניקה: מוזמנים חוקרים מהאוניברסיטאות השונות ומופיעים ומביאים את דבריהם, כולל חוקרים מהאזור, זה מפגש מפרה מאוד בין האנשים מהאזור לאנשים מחוץ לאזור.
לאה נס: המטרה היא במו"פ האזורי זה לקדם את.
דוד סולומוניקה: אני לא מניח שהכנס ששמענו של 500 חוקרים שכולם היו מהאזור.
לאה נס: אולי כן, אנחנו נשמע עוד מעט.
דוד סולומוניקה: אבל בכנס שאנחנו גורפים כ-200 חוקרים, הנושא מעניין אותם, הם בהחלט באים כולל מאוניברסיטת חיפה ואוניברסיטאות אחרות שהן בהחלט לוקחים חלק בכנס הזה.
דוד סולומוניקה: יוצא ספר שנתי שמסכם בעצם את הנושאים שהועלו בכנס.
לאה נס: עכשיו הגענו לים-המלח, שוב, אני מקריאה את זה לפי סדר הרשימה שיש לי, לא לפי גודל ולא חשיבות.
שמעון מוזס: המרכז למחקר פיתוח ים-המלח קיים זה 10 שנים.
שמעון מוזס: הוא משמש כמו"פ אזורי של משרד המדע והמועצות האזוריות שלאורך חוף ים-המלח ופועל בחסות אוניברסיטת בן-גוריון ובתמיכת משרד התיירות, הבריאות ואגודת בתי-המלון.
שמעון מוזס: המו"פ עוסק בייזום, עידוד, פיתוח ומימון מחקרים בדגש יישומי בפיתוח אזורי התורמים לרווחת התושבים.
שמעון מוזס: מחקרים אלה מתבססים על המציאות הסביבתית יוצאת הדופן של האזור, המתבטאת בקיום משאבי טבע ייחודיים אשר בצירופם זה יחידים במינם על-פני כדור הארץ.
שמעון מוזס: משאבים אלה הכוללים תנאי מליחות מיוחדים בימה, הרכב חריג של קרני שמש, לחץ חלקי גבוה של חמצן, בוצה שחורה, מעיינות גופרית, צמחיה המכילה צמחים יוצרי מלח שאינם בעלי הרכב של מלח בישול, הגדלים בסביבה נמוכה, אצות בימה בעלות צבע אדום הניתן לניצול תעשייתי ועוד.
שמעון מוזס: צמחים ומיקרו אורגניזמים המתקיימים בתנאים קיצוניים, חום יובש ומליחות, ומהם ניתן ללמוד על תהליכים תאיים בתנאי סטרס.
שמעון מוזס: התכונות המיוחדות הקיימות באזור מיוצרות מקדמה דנן לצורכי ספא וטיפולים רפואיים.
שמעון מוזס: כאשר המו"פ חוקר את השפעתם התרפויטית באופן מדעי ושיטתי, תוך איתור תחומי מרפא חדשים.
שמעון מוזס: בזכות המורשת העשירה של האזור משופע המקום גם בממצאים ארכיאולוגיים אשר גם הם נחקרים בעידוד המו"פ.
שמעון מוזס: המו"פ תומך גם במחקר בתחום החקלאות, החל משיפור פני הקליטה של התמ"ל, המג'הול, הגדל במקום ועד לניסויים לגדל דגי מאכל בבריכות של מי-תהום מליחים.
שמעון מוזס: המו"פ מעודד ותומך גם במחקרים בתחום הביו וננו טכנולוגיה תוך כדי ניצול משאבי הטבע הקיימים במקום לצרכים מיוחדים.
שמעון מוזס: לדוגמה, מחקר מעמיק מתבצע כיום באוניברסיטה העברית בתמיכת המו"פ הבודק את השפעת מלחי ים-המלח על תהליך הזדקנות העור ברמה תאית מולקולרית וגנטית.
שמעון מוזס: ואין צורך פה להרבות מלים על ההיבט הקוסמטי של השאלה הזו.
שמעון מוזס: תחומים נוספים בהם המו"פ עוסק הם מיפוי צמחי מדבר יהודה וניצולם לתעשיית שמנים ארומטיים, תוספי מזון ועוד.
שמעון מוזס: ושימוש בתכונות מיוחדות של ננו חלקיקים בעלי כושר חדירה בממברנות.
שמעון מוזס: מחקרי המו"פ מתבצעים בשילוב עם האקדמיה הישראלית וכמו כן עם מוסדות מחקר שונים בעולם המערבי.
שמעון מוזס: המו"פ עובד בשיתוף פעולה הדוק עם המועצות האזוריות, מגילות ותמר, בנושא תכנון אסטרטגי אזורי, פיתוחים כלכליים בשיתוף עם היחידות הכלכליות הפועלות באזור לרווחת התושבים.
שמעון מוזס: הוא גם פעיל במסגרת הגופים שעוסקים בבעיות עתיד ים המלח, קרי, נסיגת המפלס והופעת הבולעניים ועוד.
שמעון מוזס: לאחרונה נרתם המו"פ לתחום קדום מותג ים-המלח ותנאי הסביבה הייחודים בין היתר על-ידי הפצת ידע לגבי ייחודיות האזור, מורשתו, פוטנציאל הפיתוח שלו, הן בקרב בני-נוער בבתי-ספר באזור תוך פיתוח תכניות לימוד ספציפיות והן במסגרת כנסים לקהלים בוגרים בעלי עניין.
שמעון מוזס: לדוגמה, כנס שני מלח הארץ שהתקיים לפני כחודש.
שמעון מוזס: ומשך מעל ל-100 בעלי עניין לשלושה ימים.
שמעון מוזס: והן על-ידי הפצת חומר באמצעי תקשורת רגילים ואלקטרוניים.
שמעון מוזס: בימים אלה פועל המו"פ להקמת מכון ים-המלח למחקר בהוראה כשיתמקד בהיבטים המיוחדים של ים-המלח, מכון שיפעל בשיתוף אוניברסיטה ישראלית.
שמעון מוזס: במסגרת המכון יופעלו תכניות בתחום רפואה סביבתית, פיתוח, מנהיגות אקולוגית, מורשת האדם, ארכיאולוגיה, גיאולוגיה ועוד.
שמעון מוזס: למותר לציין שהפעילות הענפה שתוארה לעיל לא תוכל לצאת לפועל בלי תנאי מימון מתאימים, כאשר חוסר מימון מהווה גורם מגביל מספר אחד בנושא פיתוח כל התכניות החשובות שציינתי מקודם.
שמעון מוזס: נתבקשתי לתת גם למר דב ליטבינוף, יושב-ראש המועצה האזורית תמר, להגיד כמה מלים בנדון.
דב ליטבינוף: טוב, אמרת כמעט הכל.
לאה נס: איך תמר שותפה?
דב ליטבינוף: תמר שותפה מרכזית במו"פ, במימון וכמובן בראייה לעתיד.
עתליה רוזנבאום: לא מספיק, משרד המדע יגיד.
דב ליטבינוף: משרד המדע יכול להגיד מה שהוא רוצה, אבל המועצה האזורית תמר מממנת יותר ממשרד המדע.
לאה נס: קודם כל, זה חלק מהעניין המו"פ האזורי, הייחוד שלו זה באמת השותפות והקהילה.
לאה נס: אל"ף, זה אמור לקדם את החוקרים המקומיים ואת הנושאים המקומיים.
לאה נס: אז הקטע של המקומי-אזורי זה בסדר, זה לזכותך, זאת אומרת, זה לא להוריד.
לאה נס: ואני אשמח שאתם תתחרו ויהיה פשוט מי עוזר יותר ומי מוסיף יותר.
לאה נס: תתחילו לעשות שקל-שקל, שניים-שניים ולאט לאט נגיע ליותר.
דב ליטבינוף: אנחנו אפילו נותנים יותר, אבל זה כמו שאמרת, זה לא עניין של תחרות פה כרגע.
לאה נס: להפך, צריכה להיות תחרות בונה וזה בסדר.
דב ליטבינוף: אנחנו רואים בזה חלק מרכזי מהפעילות של המועצה האזורית תמר, במו"פ.
דב ליטבינוף: חלק מהפעילות העתידית שלנו, אנחנו מערבים את המו"פ גם כן בתהליכים, כמו שנאמר פה, בתהליכים אסטרטגיים, בחיבור בין שני המועצות שחולשות על ים המלח, מועצה אזורית תמר ומגילות.