GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל זיידרמן: יש לו את הזכות הזאת והוא מתוקצב מבחינה מסוימת בפעילות אפילו האקדמית ולזה צריך למצוא מדען שהוא היה עולה והוא עבר את המהלך של הקרנות של הפנסיה, והוא הגיע לגיל 68 והוא עכשיו מקבל פנסיה ,וממשיך לקבל מענקים וקרנות בתור מדען.
יגאל יאסינוב: אני רוצה לסכם את ההחלטה בנושא השלכות התקציב.
יגאל יאסינוב: הוועדה מביעה את החשש כי ההפחתות הדרסטיות המתכוננות בתקציב 2004 עלולות להביא לקריסתה של המערכת הקיימת לקליטה ולקידום מדענים עולים במדינת ישראל, באופן כזה שלא ניתן יהיה לשקמה בעתיד.
יגאל יאסינוב: הוועדה ממליצה לממשלה להחליט על רף מינימלי לתקציב לתמיכה במדענים עולים ומימון פרוייקטים שבהם הם מועסקים.
יגאל יאסינוב: הוועדה מבקשת מהממשלה לבטל את כל הגזירות שהוטלו בתקציב לשנת 2005, אשר משמעותן פגיעה במדע בכלל ובמדענים עולים בפרט.
יגאל יאסינוב: הוועדה מבקשת מן הממשלה ליתן עדיפות לתקציב תוכנית "קמע" ולהגדירו כסעיף קבוע במסגרת תקציב המדינה השנתי.
יגאל יאסינוב: ולבדוק אפשרות בנוסף לכך, לתקצב סכום כ-18.5 אלף ש"ח למימון השתתפות מול האוניברסיטאות או להביא לפתרונו של תשלום זה.
יגאל יאסינוב: הוועדה פונה לממשלה בבקשה לפעול להקמת פרוייקטים על בסיס התוכניות, כגון "בתי טכנולוגיה" ו"בתי מהנדסים" וכו', ולגבש תכנית למימונם של פרוייקטים אלו שתרמו רבות.
יגאל יאסינוב: הוועדה המבקשת ממשרד העלייה והקליטה לגבש תוכנית למימון פרוייקטים שבמסגרתם יוקצה תקציב למחקרים גם בתחום של מדעי הרוח.
יגאל יאסינוב: ואפשר לעשות את זה במסגרת של אותם בתי טכנולוגיה ובתי מהנדסים, להרחיב את הדבר הזה.
יגאל יאסינוב: הוועדה מבקשת מן המשרדים הרלוונטיים לדון על הקמה מחדש, אותו קרן שהיה במשרד המדע למימון פרוייקטים של מדענים עולים.
יגאל יאסינוב: הוועדה תנסה לגבש ולהגיש הצעת חוק לתיקון פגם בחוק פנסיה שלא נותן אפשרות לתנאי פנסיה למדענים עולים.
יגאל יאסינוב: וזה יהיה אחד מהדיונים הקרובים של הוועדה שבה תגבש את עמדתה.
יגאל יאסינוב: תודה רבה, ההחלטה התקבלה.
יגאל יאסינוב: הישיבה נעולה.
לאה נס: צהרים טובים לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה בנושא השלכות תקציב 2005 על המדע והטכנולוגיה.
לאה נס: מכובדי שר האוצר, האמת היא שאני חושבת שאומנם זה נראה מקרי, אבל כנראה שלא לחינם קיבלנו את החדר של ועדת הכספים.
לאה נס: כנראה שבסוף זו תהיה השורה האחרונה של הישיבה.
לאה נס: זה לא היה מתוזמן אבל אני אומרת, שהכל מכוון, משמים.
לאה נס: אני רוצה לפתוח במספר מילים, האמת שהנושא הזה כבר נדון גם בישיבת הוועדה של המדע והטכנולוגיה וגם ועדה משותפת עם ועדת הכספים.
לאה נס: סך הכל מדינת ישראל נמצאת עכשיו בעיצומה של תכנית כלכלית שהמטרה שלה להוציא את המשק מהמיתון ולהביא את זה לצמיחה.
לאה נס: הצמיחה זה שם המשחק, של כל המשחק.
לאה נס: אז מה, איך זה קורה שדווקא בסעיף בתקציב, שבעצם נוגע לצמיחה, במקום להעלות אותו - כי זו בעצם המטרה - כל הקיצוצים שנעשים וכל תוכניות הייעול שנעשות וכל הרפורמות- הכל כדי להגיע לצמיחה, וכשמגיעים לתקציב בסעיף שהוא פרופר צמיחה, כמו מו"פ, תקציב המדען הראשי, ונדבר על עוד תקציבי משרד המדע, כל המדענים בכל משרדי הממשלה- כשמגיעים לתקציב שלכולם ברור, את התמורה שיש מכל - לא הייתי אומרת דולר - אפילו מכל סנט, שמשקיעים, זה מביא את הצמיחה העיקרית, והמנה העיקרית של המשק אנחנו רואים שלא רק שאין עליה, שזו בעצם המטרה, אלא שיש קיצוץ.
לאה נס: זה דבר שלא מסתדר לנו, ואני מקווה שבסוף הישיבה, אחרי שגם נשמע פה הרבה מומחים - לא רק בעלי עניין - הרבה מומחים עם מחקרים, שגם יוכיחו את זה, אבל האמת היא שאני אומרת שלא צריך לזה הוכחות כל כך נכון.
לאה נס: נכון, אם אנחנו מסתכלים על התקציב הגדול, מתקציב המדען הראשי שעליו דובר ועוד ידובר - ואני מקווה שאולי היום כבר יהיה לזה, לא נצטרך יותר מזה לדבר, על התקציב שקוצץ - נכון שישנה ביקורת על איך התקציב הזה צריך להתחלק, אם באמת אנחנו צריכים לקדם חברות גדולות או להשקיע בחברות סטרט-אפ עלומות שם, אני חושבת שהתשובה היא בטח לא חד-משמעית, צריך לאזן בין לחזק ולייצב חברות גדולות שיעמדו בתחרות, לבין לתת סיכוי לחברות אפילו בשלב ה-"סיד" שלהן, משום שהרעיונות המטורפים זה בעצם העתיד שלנו, והביקורת הזאת יכולה להתקבל ואפשר לעשות בה שינויים, אבל בטח לא בגלל זה לקצץ בתקציב.
לאה נס: נמצאת פה גם מנכ"לית משרד המדע, שהאמת שבמשרד שלה אין אפילו מה לקצץ.
לאה נס: בכלל האוירה היא מאד תמוהה, הרי מדד הטכנולוגיה- במקום שהאווירה סביבו תהיה שזה בעצם הדבר הכי חשוב, המשאב היחיד שלנו, המקום היחיד שאנחנו יכולים לצמוח, בעצם יש אוירה כזו שאומנם במשרדי הממשלה זה לא משרד האוצר שאומר להם לקצץ, אבל יכול להיות שזה משליך, כל האוירה.
לאה נס: סך הכל רוב המשרדים - חוץ ממשרד הקליטה, ששם יש עליה - רוב המשרדים קיצצו מ-2002 כמעט ב-50%.
לאה נס: אז יש אוירה, שלדעתי צריכה להשתנות, לכן התכנסנו פה.
לאה נס: אדוני שר האוצר, נשמח אם קודם כל תשמע חלק מהאנשים המכובדים שנמצאים פה ותרצה להגיב, או לדבר קודם.
לאה נס: יש לנו מצגת קצרצרה של מר ברוך גינדין, שהוא מנכ"ל חברת גרטר, של מחקר ויעוץ, שהוא רוצה להציג בקצרה ממש.
לאה נס: ואבקש מכולם שידברו דקות ספורות- הזמן הוא יקר, זמן הוא כסף, לכן נעשה את זה ממש בקצרה.
בנימין נתניהו: הדבר היחיד שאני יכול להגיד לך, שהייתי בכנס בקולורדו לפני כמה חודשים והיו שם 50 אנשי כלכלה ועסקים בכירים בעולם, ונדמה לי 5 חתני פרסי נובל.
בנימין נתניהו: החוקים שהם עשו שם - אני אומר את זה מכיוון שאני רוצה לשמוע את כולם - כללי הדיון שם היו שלהצגה ניתנו 6 דקות למציג, ולתגובה לכל אחד ניתנה דקה או 90 שניות.
בנימין נתניהו: אני חשבתי, "אתם מטורפים", חשבתי לרגע שזה מטורף, אבל כשהם התחילו לדבר, ראית שהם זיקקו את זה ל-90 שניות ושמעת את כולם.
בנימין נתניהו: וכל אחד נתן כמו מכת לייזר ישר בין העיניים, יכולת לראות את זה.
בנימין נתניהו: למה אני אומר את זה- חשבתי שאלה גויים, אבל מה לעשות ש-60% מהם היו בני עמנו, וגם התכנסו לתוך המגבלה הזאת.
בנימין נתניהו: אני אומר את זה פשוט משום שהזמן שלי מוגבל.
בנימין נתניהו: אתם תעשו בו מה שאתם רוצים, אני רוצה לשמוע כמה שיותר אנשים פה היום, ולכן אם תאפשרי את החוקיות הקולורלית שלך, תחליטי מה את רוצה, זה יעזור לי.
בנימין נתניהו: אני רוצה לשמוע כמה שיותר אנשים, כי באתי לכאן לשמוע.
לאה נס: לכן אמרתי, גם המצגת, היא באמת תהיה כמו שהיה בכנס שהיית, באפס דקות, ונבקש מכולם סך הכל, חלק ניכר מהדברים השר מכיר, אבל צריך לשמוע אותם שוב ושוב, ויש גם כמה חידושים שאולי יעמידו את הדברים בצורה אחרת.
ברוך גינדין: זה מתוך מחקר רחב יותר שחלקו נוגע בצד הביזנסי, שלא מקומו בדיוק כאן, שהוא חשוב לא פחות, צריך להיות מוצג פעם אחרת, נושא ידוע.
ברוך גינדין: ההשפעה של ההיי-טק במיתון ובצמיחה היא בערך פי 2.5 או פי 3, מה-GDP, ואנחנו רואים את זה.
ברוך גינדין: אנחנו גם רואים תמונה נוספת בארץ, אצלנו, שהקרנות האחרות מלבד הממשלה הולכות ומתדלדלות ומה שאנחנו רואים בצד ימין שהשנה בסך הכל גייסו 800 מיליון דולר מול 3 מיליארד בימי השיא, לקרנות שחלק גם בא לפצות את ה-"דפיציט" שנוצר מקודם.
ברוך גינדין: אם נראה גם, אנחנו יכולים לראות שבסך הכל בשלושת רבעי שנה, הוא כבר 660 מיליון דולר, זאת אומרת, בעצם מה שנכנס לקרנות יוצא החוצה ואנחנו נשארים באותו "דפיציט", זאת אומרת אין מקורות חדשים נוספים מאז המיתון הגדול, ב-"לבל" של הקרנות.
ברוך גינדין: דבר שאולי כן מעניין- תשימו לב שאיר
ברוך גינדין: לנד דווקא נמצאת במקום מאד נמוך מבחינת "סנדים", וכך הלאה, וזה בגלל שהולכים יותר לתעשייה ופחות ל-"אר.
ברוך גינדין: אנ.
ברוך גינדין: די".
ברוך גינדין: יש כאן עוד דבר - וזה ממש כבשת-הרש כאן בארץ, אי אפשר לקרוא לזה ה-"ווליו צ'יינג'" של כל התהליך - אנחנו יכולים לראות שישראל מרוכזת בייחוד בצד של האר.
ברוך גינדין: אנ.די.
ברוך גינדין: האר.
ברוך גינדין: מכל ה-"איזניוז אוף פרייז", אולי 10%.
ברוך גינדין: ועליו יש בדרך כלל או רווח או בכלל בלי רווח, וגם כן זה לא מביא מקור למיסים.
ברוך גינדין: אם בחתיכה הקטנה הזאת אנחנו מקצצים, אז אנחנו כבר נשארים מכל שרשרת הערך ממש במשהו קטן ביותר.
ברוך גינדין: אם נראה גם כן את התשומות שיש לנו כאן בארץ, וזה די עדכני, אנחנו רואים שההשכלה מייצרת כ-7 אלפים איש בשנה, חשבו 70 אלף איש בשנה בהודו, שזה הסיכון הבא, וזה גם המקור של מערכת הביטחון, מתוך זה מגיע גרעין קטן של יזמים וממציאים, שהם בסך-הכל צוותים של כ-2000 סטרט-אפ-ים.
ברוך גינדין: אם אנחנו רואים אורך חיים ממוצע, אם איזה יזם, אורך חיים במרכאות, האורך היזמי, הוא כ-5 שנים, זאת אומרת אם כמות היזמים האלה שמייצרת ההשכלה הגבוהה, אנחנו היום מייצרים כ-12 ביליון דולר ייצוא, החישוב שלנו מראה שהחסם העליון עם מה שאנחנו מייצרים היום הוא 14 ביליון.
ברוך גינדין: זאת אומרת, אין לאן לצמוח גם אם יהיה "פאנדינג" מבחינה זו, שלא לדבר על הנזקים שיש בזה, בגלל שהתשומות לצמיחה זה ההון האנושי והיזמים.
ברוך גינדין: היזמים, המוסדות האיכותיים וכל זה, לפי הכמות שיש לנו פר כל "אנסנטמר", כמה "אנסנטרמר"-ים לכל מיזם, אנחנו יכולים לראות מה המלאי שיש לנו.
ברוך גינדין: זה בערך, שלא לדבר שהסך הכל הכללי, אומר שיש לנו יתרת הון אנושי לצמיחה של עוד 20% בלבד.
ברוך גינדין: ה-"וורלד אקונומיק פור" דירג אותנו ב-"קומפלקסיטי" כמספר 2.
ברוך גינדין: אבל האטרקטיביות שלנו בעולם הולכת ויורדת, זה לא שייך בדיוק למדע וטכנולוגיה ישירות, אבל הוא מאד קשור להשלכות.
ברוך גינדין: לכן אני רוצה להציג את זה.
ברוך גינדין: יש מדד גרטנר, של "אינדיקייטורס" כמה, נקרא לזה, סקסיים כלפי העולם.
ברוך גינדין: בעבר היינו מקום ראשון.
ברוך גינדין: הירוק זה הראשון.
ברוך גינדין: היום אינדיה וקנדה נהיו המקום הראשון, גם אירלנד הולכת ויורדת, האטרקטיביות שלה הולכת ויורדת ומשם הסיכון הכי גדול שלנו.
ברוך גינדין: אין לי זמן לפרט, אבל יש לנו גם את ה-"ברייקדאון" של זה, ואפשר לספק לכם בהזדמנות אחרת.
ברוך גינדין: כאן יש ממש מחקר מלפני חודש, לתת את ה-"סקורינג" גם כן של ה-"ריסק" בארצות השונות.
ברוך גינדין: אנחנו נמצאים כאן במקום די טוב בסך הכל.
ברוך גינדין: אם אתם יכולים לראות כאן, ישראל נמצאת ב-"סקורינג" של ה-"ריסק" ב-0,37, ארצות הברית 0,23, ובסך הכל רק צ'כוסלובקיה עכשיו נראית לא רע- הם מעלינו כאשר יתר הארצות שמתחרות בנו הכי הרבה נמצאות ב-"ריסק" הרבה יותר גבוה מישראל, ולמרות כל זאת קורה מה שקורה.
בנימין נתניהו: המגבלה העליונה של הצמיחה שלנו היא זה.
בנימין נתניהו: ספיישל, נגיד, אספקה של עוד 20% יזמים זה מה שיש לנו?
ברוך גינדין: בגורם הייצור של האוניברסיטאות - -
בנימין נתניהו: איך אתם מחשבים את זה?
ברוך גינדין: פשוט אין לי את הזמן, אני מוכן בהזדמנות אחרת או להעביר בכתב, יש חישוב מדויק שמראה כמה יזמים - - -
בנימין נתניהו: למה, אם יהיו כאן כמה מיליארדרים, רחמנא לצלן, אולי זה - - -
ברוך גינדין: זה לא כסף.
שר האוצר בנימין נתניה: מה זה, זה יכולות.
ברוך גינדין: זה מה שמוסדות להשכלה גבוהה בתארים הגבוהים או היוקרתיים מספקים למשק.
ברוך גינדין: זאת אומרת זאת התפוקה - -
בנימין נתניהו: אלה היזמים?
ברוך גינדין: כן, אלה היזמים.
ברוך גינדין: ממציאים.
ברוך גינדין: בעלי הרעיון.
ברוך גינדין: אבל כאן מה שקורה שלמרות כל זה שאנחנו במדד "ריסק" די טוב בעולם, אנחנו לא אטרקטיביים כמו שפעם היה, - -
בנימין נתניהו: והפונקציות יצאו, הרי דיברנו על זה, אנחנו לא יכולים להגדיל אותה, זה באוכלוסיה - -
ברוך גינדין: להגדיל אותה דרך הגדלת המקצועות הרלוונטיים והמוסדות להשכלה גבוהה, בהגדלת המחקר.
ברוך גינדין: וכאן בדיוק הנקודה.
ברוך גינדין: וזה נתון מחקרי.
ברוך גינדין: זה לא סתם.
בנימין נתניהו: אם יש לי כסף - סתם מעניין, אתה מציב מודל - אם יש לי כסף, יש לי 100 שקל, יכול לתת אותו למחקר, אני יכול לוודא שאני לוקח מה-"פול" של האוכלוסייה, אני מכניס שאין אחד באחוזון העליון או באלפיון העליון אין אחד שאני לא מטפל בו באופן אישי.
בנימין נתניהו: אני יכול לבחור את זה ללכת למחקר, או ללכת לשים אותם שם ולתת להם פשוט כלים בסיסיים.
בנימין נתניהו: מה עדיף לי?
ברוך גינדין: "המחקר"- הכוונה כאן גם אותו מחקר שיזום על-ידם, למשל, מדען תומך בתעשיה אז זה מהיזמות של התעשיה, זה לא המחקר הטהור.
ברוך גינדין: זה מחקר ופיתוח.
בנימין נתניהו: אני רוצה להגדיל את הזמינות של כח-האדם המעולה, לכיוון שהוא יכול אחר-כך ליזום מה שהוא רוצה, והוא ילך לחפש את הכסף למחקר.
ברוך גינדין: יש כמה גורמי ייצור.
ברוך גינדין: יש אחד, זה ההון האנושי, האנשים המעולים למעלה; שני זה "פנדינג", כדי לעשות את הביזנס, אז זה לא רק גורם יצור נוסף, המודל, יש לנו פשוט - - -
בנימין נתניהו: אני יכול לראות אותו?
קריאה: בהחלט, הצעתי לעשות ישיבה נוספת.
בנימין נתניהו: אני הייתי מאד שמח לראות את זה.
ברוך גינדין: מה שאתם כאן רואים, אני הצללתי את הדברים שהם כלכליים וריכזתי אך ורק מה שקורה באירלנד.
ברוך גינדין: ה-"פול-בק" של אירלנד עכשיו הוא שיש פחות "אינפורמיישן טכנולוג'י סטיודנטס", דיברנו על זה קודם לגבי מה שקורה אצלנו.
ברוך גינדין: "RND פיסיקלי אינסנטיב", והמוכר לנו, "לקו ויסי אניד סטרט-אפ פנדינג" ואירלנד באמת נמוכה מאיתנו.
ברוך גינדין: זה גם מדהים, הם השיגו הרבה בתעשיה אבל ב-RND זה הרס מדהים והפוקוס הוא על "דיוולופמנט" ומס "פרודקשן", "גרג'יודט אין בלנס", לכן גם המקצועות הם לא רלוונטים- מה שאצלנו כן ניתן לתקן, ואירלנד זה כבר לא מקום ללמוד ממנו יותר.
ברוך גינדין: כאן גם כן זה קצת ארוך, אבל יש סיכון נוסף שגם נמצא בכנסת, שב-2004, 15 ביליון דולר מהעולם עברו להודו.
ברוך גינדין: חלק מזה היה מגיע לישראל, זה מספר מפחיד.
ברוך גינדין: ב-2006, זה 27 ביליון דולר.
ברוך גינדין: רבע מה-ג'י.
ברוך גינדין: די.
ברוך גינדין: פי שלנו, וזה רק במקצועות האלה.
ברוך גינדין: לכן, הודו מתחילה לאכול מאיתנו, ואנחנו כאן מדדנו - זה מספר מלפני שלושה חודשים - שמעל 3000 משרות בבעלות של ישראלים, ועבור חברות ישראליות פועלים בהודו כ-500 "אגישן" בגוש המזרחי.
ברוך גינדין: זה 5% מכוח העבודה של ההיי-טק.
ברוך גינדין: זה מספר מפחיד.
ברוך גינדין: זו זליגה החוצה מהמערכת ולכן אני מקשר את זה ל-"פנדינג".
קריאה: - - - ומובטלים יש לך היום בערך 16,000 שאפשר לזהות.
ברוך גינדין: על מובטלי ההיי-טק הרלוונטים, אני לא יכול להתייחס לזה, ירידה באיכות האנושית בצד באקדמי שהוא התשתית ב-2007 בערך, כבר אנחנו נראה תוצאות של ירידה בתוצר, ולכן ללא הזרמת השקעות בקרנות, הכסף שנותר מספיק לשנה וחצי.
ברוך גינדין: אני מדבר בקרנות הפרטיות, וכמובן ה-"אימפקט" של מה שקורה דרך המדען.
ברוך גינדין: גם כאן הצללתי את הדברים שלא רלוונטיים- לדוגמה, 20 אלף דולר השתתפות המדינה בייצור מהנדס מוחזרים רק דרך החזרי המס, כי ה-"אוורייג' פר קפיטל" למהנדס בתעשיות ההיי-טק זה 200 אלף דולר בערך.
ברוך גינדין: הוא גורם תעסוקה, מכשיר התעסוקה, וזה חישוב שלנו, מכפיל 2 וחצי ללא מהנדסים, כך שזה עוזר גם לאוכלוסיות הלא-אליטה.
ברוך גינדין: 60% הוא עבודה כאן, לכן כל החישוב נותן רק דרך המס 28 אלף דולר החזר.
ברוך גינדין: לא נדבר על חסכון בדמי אבטלה.
ברוך גינדין: לכן, יכולים להקטין את הגירעון בתקציב השוטף ב-2 בליון דולר, דרך העלאת מיסוי או הגדלת תוצר, שזה דבר הנגזר אחד מהשני, שזה 5 בליון דולר וגם תשובה חלקית, לא מלאה, לבריחת המשרות להודו, שזה נושא כבד וצריך להפחיד בפני עצמו.
ברוך גינדין: אבל עוד פעם, ביקשת הלייזר אז זה לייזר.
ברוך גינדין: מקור נוסף שבו אפשר לעשות ממקורות עצמאיים, וזה דווקא הוצאות הממשלה, ה-"סטנדינג" של ישראל ב-"אינפורמשיין קומיטי" שצריך לקנות - שזה 70% מ-"הספנדינג" בהיי-טק בכלל - הוא בערך 7 בליון דולר בשנה, קומוניקציה ומיחשוב.
ברוך גינדין: ממשלות הולכות ומעלות את הוצאותיהן ואם נראה את הגרף מצד שמאל, הרוב הולך לשרותים.
ברוך גינדין: שרותים מטבעם אפשר להוציא החוצה.
ברוך גינדין: זה יכול להיות מנוע צמיחה על הקיים עצמו.
ברוך גינדין: ולכן, צריך ללכת כאן במודלים אחרים שגם תיקצר כאן היריעה.
ברוך גינדין: לדוגמה, ה-"דיפקלט דיווייד", מה שמדובר, כאן אנחנו רואים איך "גרדנר" דירגו את ישראל- מקום בערך 12, 15, מקום לא רע כל כך, אבל יש הרבה איפה ללכת.
ברוך גינדין: זה דבר שאפשר להוציא אותו החוצה, הוא יכול לייצר ביקושים ואז הרבה מקומות ממקורות עצמאיים יכולים לממן.
בנימין נתניהו: הם שמים אותנו במקום גרוע מגרמניה.
בנימין נתניהו: זה לא טוב.
בנימין נתניהו: קצת יותר גבוהים.
ברוך גינדין: אז הגענו עכשיו ל-"צ'לנג'" לשיפורים, זה בסדר.
ברוך גינדין: זה מורכב מהרבה משתנים.
בנימין נתניהו: עוד לא בנו מטריצה שהצד הימני העליון הוא לא הכי טוב.
בנימין נתניהו: אבל לשם צריך ללכת.
ברוך גינדין: זה מה שניסית להעביר את זה "בולטס".
בנימין נתניהו: מה המסקנות שאתם מגיעים אליהם?
ברוך גינדין: מסקנות, שפשוט אנחנו חייבים אפילו לטווח הביניים לתת יותר למימון הביניים, מאחר ואין "אידיוס" היום, אין היום כסף רע של הקרנות, אין שום מקור של כסף אחר, זאת אומרת אפילו לגישור מוכרחים לעזור לחלק של המחקר ופיתוח של התעשייה וגם של האקדמיה שמייצרת את המחסור שאמרנו בצמיחה, זה שני דברים, ה-RND של התעשייה וה-RND של האקדמיה זה שני דברים נפרדים.
ברוך גינדין: כי ה-RND של האקדמיה עוד שנתיים יכה בנו, ה-RND של התעשייה הוא מיידי, כי פשוט אין ממה לעשות את העבודה היומיומית, אפילו אם זה כסף של גישור.
ברוך גינדין: ההחזר מייצר 2.5 משרות לכל זה, כפי שאמרנו, וההחזר דרך המס בתקופת השנה הראשונה של המהנדס או תקופת השנה השניה מחזיר יותר דרך המיסוי ממה שעלה בשנות הלימוד.
בנימין נתניהו: אני מבקש להעביר לי את המודל שלכם לגבי גורמי ייצור.
לאה נס: מה שכן, הוא לא הוסיף במחקרים שהוא ציין, היה בסוף השבוע מחקר שעובדי היי-טק דיכאוניים - יש להם תקופה מעולה.
לאה נס: אפשר היה להכניס את זה אבל זה בטח לא המטרה שלנו.
לאה נס: דיכאוניים, אמרו, "אנחנו מחפשים עובדי היי-טק דיכאוניים", זה מה שמחפשים עכשיו.
לאה נס: אבל זו לא הדרך.
עתליה רוזנבאום: גברתי יושבת הראש, אדוני שר האוצר, אני רוצה להשתמש ב-90 השניות לשני "בוליט"-ים בלבד.
עתליה רוזנבאום: כולם מדברים פה על הקטר, שזה ההיי-טק, וכולנו מסכימים וכולנו מדברים על ההון וידברו על ההון, שזה הדלק, וגם עם זה אנחנו מסכימים, אבל המדע זה הרכיב הסודי שבלעדיו בעצם הקטר הזה לא יוכל לנוע.
עתליה רוזנבאום: בלעדיו גם אם יהיה הון וגם אם נגיד שיש לנו קטר לא נוכל להגיע לשום מקום, ואני מציעה שנסתכל על זה כך, כי הקטר הזה הוא זה שיוביל אותנו בעוד שנתיים ושלוש, ודיבר על זה כרגע גרטנר.
עתליה רוזנבאום: ה-"בולט" השני שאני רוצה לדבר עליו, וזה מכיוון שאני באה ממשרדי ממשלה, - - -
בנימין נתניהו: אז תמשיכי.
בנימין נתניהו: צריך לבחור בין המדע לבין מימון הביניים, נכון.
עתליה רוזנבאום: נכון מאד, לבחור מכיוון שאנחנו בעידן של קיצוצים, ובדיוק זה ה-"בולט" השני שאני רוצה לדבר עליו, כיוון שכשאנחנו באים לקיצוצים, אנחנו מקבלים מענק אופנתי- היום זה "פלפ".
עתליה רוזנבאום: ב-"פלפ" אנחנו מוצאים למשרד את היכולת לקצץ במה שהוא רוצה.
עתליה רוזנבאום: אנחנו באים ועומדים מול שתי בעיות מאד משמעותיות, בין ההווה לבין העתיד.
עתליה רוזנבאום: והדבר הראשון שנפגע - וכל אחד יאמר לך - בסופו של דבר, זה העתיד, והעתיד נבחן בטח בטובי המדענים של המשרדים השונים, גם במשרד המדע זה כך.
עתליה רוזנבאום: מה שאני אומרת, בעצם פעם אנחנו היינו אור מאד מאד גדול לגויים.
עתליה רוזנבאום: אני יכולה להגיד שאנחנו עוד מעט נהיה נר מאד בהיר.
עתליה רוזנבאום: כשאנחנו מסתכלים על אסיה אנחנו רואים את החשיבות שנותנים למדע ולטכנולוגיה, ולא רק לפיתוח, שזה התעשייה, אלא למדע, ודיברו על זה קודם, מה יהיה עתידנו.
עתליה רוזנבאום: קודם שנדרשת ההתערבות של האוצר, נשמור את התפקידים המיועדים למדע, אולי נקרא להם יותר קשיחים, אולי אפילו לתגבר אותם, כדי לא לפגוע בעתיד שלנו.
עתליה רוזנבאום: הדורות הבאים בעצם יבכו על ההחלטות שאנחנו עושים היום.
לאה נס: אני לא חושבת כמו שאמרת שזה עוזר, כי זה במיוחד מוסיף לשני.
שלמה גרוסמן: אני יו"ר הועדה לתכנון ותקצוב של המועצה להשכלה גבוהה.
בנימין נתניהו: באיזה תחום זה?
שלמה גרוסמן: ביוכימיה.
שלמה גרוסמן: כידוע לכם, הות"ת- תפקידה להקצות משאבים להשכלה גבוהה ולמעשה היא דואגת להון האנושי שאומרים עליו שחסר לנו.
שלמה גרוסמן: קוצצנו במיליארד שקל במהלך ארבע השנים האחרונות, חתמנו הסכם רב-שנתי עם האוצר לשנים הבאות, אבל, ההסכם הזה מאפשר לנו רק לייצר את ה-"אודוסטופ", חסר לנו בצורה משמעותית כסף מימון למחקר.
שלמה גרוסמן: הות"ת מממנת את המחקר הבסיסי במדינת ישראל בצורה אבסולוטית, אבל היכולת שלנו לפתח את ההון האנושי, כלומר לתת סטודנטים איכותיים, היום מוגבל יותר בגלל הקיצוץ במשאבים, ואין לנו אפשרות להעניק פרוייקטים או לפתח פרוייקטים, שלמעשה יהוו את הבסיס לתעשיה, כלומר המחקר הבסיסי.
שלמה גרוסמן: אני מדבר על ננו-, ויליו-, קוגנו-, שלמעשה זה יהווה את העתיד שלנו והיכולת שלנו לפתח את הנושאים הללו, היא רק בהקצבת משאבים נוספים יחודיים למערכת הזאת.
שלמה גרוסמן: אני חושב שאז נוכל להתמודד.
בנימין נתניהו: אתה בעצם בא מאותו מקום שבאה מנכ"לית משרד המדע.
בנימין נתניהו: כי אתה בעצם מדבר על השקעה במחקר ברמה האקדמית עדיין, לא ברמה התעשייתית.
שלמה גרוסמן: הוא מגשר, הוא באמת בסיסי אבל הוא הבסיס ליישומי.
שלמה גרוסמן: בלעדיו לא ייתכן יישומי.
שלמה גרוסמן: כלומר, לא ייתכן - - --
בנימין נתניהו: נשאל את זה ככה, אם יש לי פרופסור לננו-, ויש לי - לצערי בארץ זה עדיין קיים - הפרדה, ויש לי חברה לננו-, במה אני משקיע – בפרופסור או בחברה?
שלמה גרוסמן: קודם בפרופסור, ואז הוא יאפשר לך להפעיל את החברה, בלי זה לא תוכל להפעיל את החברה.
בנימין נתניהו: שאלה מאד מעניינת.
בנימין נתניהו: הקביעה שלך מאד החלטתית.
בנימין נתניהו: זה לא ברור.
בנימין נתניהו: אני זורק את זה כפרובוקציה.
בנימין נתניהו: זה מבנה מאד קרטיזיאני, בעולם זה עובד אחרת.
שלמה גרוסמן: אבל זו התשתית.
יצחק אפלויג: אני נשיא הטכניון.
יצחק אפלויג: ברשותך אוסיף מילה בהקשר שהועלה כאן, של ההון האנושי, ואני חושב שזו נקודה שחשוב להבין כי גם מהשאלה שלך היה נראה לי שזה לא לגמרי ברור.
יצחק אפלויג: היום חלק גדול מאד מהיזמים בהיי-טק, היזמים מבחינת הרעיון ומבחינת הבאת הרעיון אל השוק, אלה אנשים שסיימו אוניברסיטאות והם בעלי תארים גבוהים.
יצחק אפלויג: כדי לעשות תואר גבוה באוניברסיטה, כמו דוקטורט למשל, פירושו של דבר מחקר.
יצחק אפלויג: ומחקר בחזית הטכנולוגיה.
יצחק אפלויג: וזה כאשר המצב הוא שאנחנו לא מסוגלים באוניברסיטאות, בגלל הדברים שכבר דיברו עליהם כאן, להעניק לחוקרים את אמצעי המחקר המתאימים שיהיו בחזית המדע שיהיו ברמה שהיא דומה לרמה באוניברסיטאות בארצות הברית ובאירופה, אז הם בהכרח יוצאים מתוך המערכת עם טכנולוגיות או עם ידע טכנולוגי נחות.
יצחק אפלויג: האנשים האלה לא יהיו מסוגלים להגיע לתעשיית ההיי-טק ולהביא רעיון לביו-טק או לכל תעשיה אחרת ולהביא את הרעיונות החדשים.
יצחק אפלויג: ולא יעזרו פה כל היזמים למיניהם, אם ההון האנושי הזה לא יהיה במערכת לא יהיו יוזמות חדשות.
יצחק אפלויג: והיום אנחנו נמצאים במצב שאנחנו בסכנה אמיתית, שהתשתיות המחקריות בשטחים רבים הם פשוט ברמה שאינה מתאימה יותר למדינה מודרנית, ואם לא יחול בזה שינוי מיידי אז, כפי שציין האיש מ-"גרטנר", הבוגרים שלנו שייצאו מהמערכת ב-2006 או ב-2007 או ב-2008, יהיו ברמה אחרת לגמרי מאשר אלה שיצאו לפני עשר שנים ולפני חמש עשרה שנה- אלה אנשים שהקימו את כל תעשיית ההיי-טק של מדינת ישראל, החל מהזיסאפלים למשל, וכדומה ואחרים.
יצחק אפלויג: אז יכולנו להעניק להם את החינוך ברמה הגבוהה ביותר.
יצחק אפלויג: היום אנחנו נמצאים במצב שאנחנו לא מסוגלים.
יצחק אפלויג: גם התקציב, מכמה מקורות- יש תקציבים שבאים מה-ות"ת, שהזכיר אותם פרופ' גרוסמן, יש תקציבים שבאים באמצעות המשרדים השונים, כמו המדען הראשי, במסגרת קונסולציה שונים וכל מיני הסדרים במסגרת משרד המדע וכדומה, אלה התקציבים שאיפשרו לנו להעמיד את ישראל בחזית.
יצחק אפלויג: היום הדבר הזה נמצא בסכנה אמיתית, ולא מפחידים אותי כל-כך המספרים של המהנדסים שיוצאים להודו, כמו שמפחידה אותי איכותם.
יצחק אפלויג: אנחנו לא נהיה כל הזמן בחזית, צעד אחד לפני כולם, אנחנו לא נוכל להתחרות איתם, זה ברור לגמרי, הם גם יותר רבים וגם מחירי העבודה שם יותר נמוכים ושמענו כבר על מה שמתחיל לקרות, והם טובים.
יצחק אפלויג: ויש שם היום כמה מכונים שאנחנו יכולים ללמוד מהם.
יצחק אפלויג: המכונים ההודיים למדע, יש שבעה כאלה, תאמין לי שאנחנו יכולים ללמוד מהם גם במידת ההשקעה של המדינה בהם, וגם ברמתם.
יצחק אפלויג: היא בהחלט רמה, שהיא היום, אני יכול להגיד, הרמה של טובי האוניברסיטאות בישראל והם מתקדמים קדימה במהירות רבה.
בנימין נתניהו: אני רוצה לשאול אותך, לחדד את שאלתי הקודמת.
בנימין נתניהו: אני כמובן מבין את החשיבות של כל מה שאתה אומר, וגם מעריך את זה, אני מסכים עם זה, אבל אתה אמרת שהמקורות למימון המחקרים, מימון המחקר והחוקרים למעשה, זה ות"ת והמשרדים, זה מה שמפריע לי.
בנימין נתניהו: עכשיו, האם יש לנו, למה אין פה מרכיב של השוק, למה הוא לא קיים?
בנימין נתניהו: אנחנו יכולים להתבצר בפריבלגיה של מחקר מדעי בסיסי, אנחנו מעצמה, אנחנו ארצות הברית, למה אני לא יכול לקחת את המחקר המדעי ולהחיל לתעל אותו ל-"אפליי", להתחיל את האירוע?
בנימין נתניהו: למה אני לא יכול להכניס את המקור הזה של כסף?
בנימין נתניהו: מי אמר שזה לא כדאי?
בנימין נתניהו: נעשה את זה לכדאי להם.
יצחק אפלויג: אני לא בטוח שההכרזה שלך היא לגמרי מדויקת, התחילו לומר פה למשל- מכון ויצמן, מחקר בסיסי שהתחיל כמחקר בסיסי והתפתח לתרופה "קופנסול", בטכניון מחקר בסיסי שהתחיל בתרופת "ארסג'לי" לפני 15 שנה, היום הבשיל עם "טבע" לתרופה שתצא לשוק בשנה הבאה.
בנימין נתניהו: אולי אני יכול להגדיל את הפגיעה?
יצחק אפלויג: רובוט שהתחיל להתפתח ממחקר בסיסי בטכניון היום הוא חברת היי-טק שהשקיעה בה עשרות מיליוני דולרים ברובוט לניתוחי גב, וכדומה.
יצחק אפלויג: ויש משאבים שמיועדים גם דרך משרד המדע וגם דרך המדען הראשי למחקרים ישומיים.
יצחק אפלויג: יש, ואני חושב ששיווי המשקל שנמצא היום בתוך המערכת הוא פחות או יותר שיווי משקל נכון.
יצחק אפלויג: בלי הידע הבסיסי שבו אתה מחנך חוקרים להבין את הדיסיפלינה שלהם ולהיות בחזית הטכנולוגיה המדעית והדיסיפלינה שלהם - אתה לא תיצור, בסופו של עניין, גם את היישום הטכנולוגי.
יצחק אפלויג: זה פשוט לא הולך.
שלמה גרוסמן: צריך להבין שבלי מחקר בסיסי אין מחקר יישומי.
קריאה: יש טיפוח הבינוניות.
קריאה: יש הבדל, אפשר לעשות את זה.
קריאה: טיפוח הבינוניות, נלחמים ממש במצוינות.
ג'מאל זחאלקה: יש דרך לעשות את זה, דרך אגב, זה לא קשה.
מל פולישוק-בלוך: יש כאן ארגון של ההיי-טק לחוד ומדע לחוד, ואסור לנו לערבב את שני הדברים.
מל פולישוק-בלוך: דברים שאומר עכשיו, רק הממשלה יכולה להשקיע.
מל פולישוק-בלוך: חסר 7000 בוגרי אוניברסיטאות בתארים רלוונטיים, לפחות 7000.
מל פולישוק-בלוך: הרמה יורדת.
מל פולישוק-בלוך: מחקר באוניברסיטאות נפגע אנושות.
מל פולישוק-בלוך: תכנית החומש ששמענו עליה מחזירה אותנו שמונה שנים אחורנית, לעומת מה שהיינו.
מל פולישוק-בלוך: אין השקעות במחקר תשתיתי.
מל פולישוק-בלוך: המדענים הראשונים, משרדי המדענים הראשיים במשרדי הממשלה, הם הראשונים שנפגעו בהיקפים של 40, 50, 60 אחוזים וכבר אין שם מחקר בכלל.
מל פולישוק-בלוך: כל הדברים האלה רק הממשלה יכולה לעשות.
מל פולישוק-בלוך: מאידך, בנושא של ההיי-טק והפיתוח הטכנולוגי, הממשלה לא מתמודדת עם המגמות בעולם, שמענו על המזרח- מדברים מדברים ולא עשו שום דבר.
מל פולישוק-בלוך: אין כלים כדי שההיי-טק הישראלי יפרח ויצמח כפי שהוא היה, וכפי שהוא יכול להיות.
מל פולישוק-בלוך: מכרזים שהמדינה עושה, וכבר דיברנו על זה בהרבה מאד תחומים אבל במיוחד בהיי-טק, מופנים כל הזמן החוצה.
מל פולישוק-בלוך: מחפשים, לא מכירים ביכולת של הישראלים.
מל פולישוק-בלוך: מכרזים- תסתכל מה שמוציא משרד האוצר תמיד החוצה.
מל פולישוק-בלוך: אין מהנדסים ישראלים, אין אנשי היי-טק ישראלים, תמיד מחפשים את החברה הבינלאומית.
בנימין נתניהו: אני רוצה לדעת, אנחנו בולמים ישראלים?
מל פולישוק-בלוך: אנחנו מכריחים אותם להיעזר בחברה בינלאומית ולא מעריכים את הכוחות הישראליים, זה מצמצם במקום להרחיב.
מל פולישוק-בלוך: שמעתי את שר האוצר בהרבה מאד הרצאות, אתה מדבר הרבה על הפחתת מיסוי כמנוע צמיחה.
מל פולישוק-בלוך: אין ספק שזה נכון, אבל זה לא מספיק.
מל פולישוק-בלוך: צמיחה תהיה רק דרך ההיי-טק המו"פ והמדע.
מל פולישוק-בלוך: ואנחנו בעצם במו ידינו גודעים את הענף שעליו כל המדינה הזאת יושבת.
בנימין נתניהו: מה אתה עושה בווטרטון?