GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עסאם סבאח: אנחנו מדברים על עשרת אלפים סטודנטים ומבקרים שנכנסים בשנה לגן הבוטני שלנו.
עסאם סבאח: אנחנו מדברים על סטודנטים לפרוייקטי גמר.
לאה נס: אתה הפסדת חבר-הכנסת מרגי, נאמרו פה דברים מאוד מענינים, הפסדת.
יעקב מרגי: אבל ילדי ישראל הרוויחו בוועדת זכויות הילד דברים אחרים, ילדים בסיכון.
עסאם סבאח: ואני מדבר על שיתוף פעולה עם מכללה לגבי פרוייקטים של הנדסאים בפרדיגמה של סטודנטים בתיכון, איקו-טופ, איזו-טופ וכו', אני מאוד על מאות ועשרות ואלפים, מאות ואלפים, אפילו בסכנין מבקרים כל שנה.
עסאם סבאח: שזה פרוייקטים שאנחנו לוקחים בהם יד או מנהלים אפילו אותם.
עסאם סבאח: ומצד אחר, אנחנו חוששים על מה שקורה מחר, אם בכלל יהיה לנו משכורת או נוכל לגייס חוקר.
עסאם סבאח: בחזון שלנו, החזון שלנו הוא מאוד גדול, אבל קשה לנו, לא רואים כל-כך תקווה קרובה שאנחנו נוכל להגיע אליו.
עסאם סבאח: אחד הדברים למשל לגייס חוקרת בכירה.
עסאם סבאח: זה אחד הדברים שאנחנו שמנו בתכנית שלנו לשנה הבאה, לגייס חוקרת.
עסאם סבאח: אבל לגייס חוקרת, כי אין חוקרת גם אצלנו וגם במו"פ המשולש, ואני חושב שבהרבה מו"פ וגם באוניברסיטאות גם יש בעיה של חוקרות ונשים במדע.
עסאם סבאח: אנחנו היום חמישה חוקרים, 10 חוקרים בסך-הכל, אבל מי שמסתכל מהעבודה במו"פ אזורי, אגודת הגליל זה חמישה חוקרים.
עסאם סבאח: אנחנו מנסים לראות את השישית, חוקרת בכלל, לא רק ללמד נשים ולתמוך, אנחנו גם עושים את זה, רוצים לראות חוקרת בכירה שתוביל מחקרים עם פרסומים מדעיים ותגייס כספים.
לאה נס: תראו לאיזה הצלחה תגיעו כשתהיה חוקרת.
עסאם סבאח: ההצלחה הזאת, כדי לגייס חוקרת, זה תלוי בתקציב מה שנקרא התקציב השוטף שאנחנו מקבלים ממשרד המדע והתקציב המיועד מהממשלה שהם יגדילו גם את המכסה בתקציב השוטף, אז אנחנו נוכל לגייס, לא רק חוקרת אחת, אלא יותר מחוקרת אחת.
עתליה רוזנבאום: אולי גבירתי היושבת-ראש, את יכולה לצאת מפה עם קריאה לשר הפנים הנכנס שיורה למועצות להגדיל את התקציבים המיועדים למו"פ האזוריים.
עתליה רוזנבאום: ובכך אני חושבת שכל הגופים כאן, אני חושבת שהם יוכלו בקלות יתירה.
לאה נס: אבל מצד שני גם בקריטריונים, כי סך-הכל אני מבינה שברוב הרשויות פה עומדים בקריטריונים ונותנים את ה10- אחוז, אז לבוא להגיד להם להגדיל שאין דרישה.
עתליה רוזנבאום: כסף אמיתי, מה שקורה זה שהם נותנים שווי כסף.
עתליה רוזנבאום: בשווי כסף שתי פקידות או שני פקידים זה כאילו.
לאה נס: זה לא.
לאה נס: זה צריך באמת כסף.
עתליה רוזנבאום: הם צריכים כסף, הם לא צריכים פקידים.
לאה נס: אז זה צריך לעשות שינוי גם בקריטריונים שזה לא יהיה שווי כסף.
לאה נס: זה מלכתחילה, זה נוצר לפי זה, ברגע שאת נותנת למישהו אפשרות אז הוא משתמש בה.
לאה נס: אז צריך לשנות את הקריטריונים מעבר מלהגדיל, צריך בקריטריונים שזה יהיה כסף שהמרכז עצמו ישתמש בכסף כמו שהוא זה, ולא אם לא צריך מזכירה - אז לא תהיה לו מזכירה.
יעקב מרגי: אם רשות מקומית מרשה לעצמה להעביר בתקציב תמיכות מיליון וחצי לקבוצת כדורגל של אותה עיר, תאמיני לי שהיא יכולה להרשות לעצמה.
לאה נס: כן, אבל קודם כל שיהיה את הקריטריונים.
יעקב מרגי: ואני לא נגד הספורט ולא נגד הכדורגל.
לאה נס: חבריי, אני צריכה לצאת ונשארו לנו עוד שני מרכזים, מרכז מדבריות החוף שאני אתן לו לדבר ואחר-כך אנחנו נשאיר לאחרונים את המרכז הגדול שגם יסביר את השוני שלו, את מיג"ל.
לאה נס: וגם חברי-הכנסת, חבר-הכנסת זחאלקה פעיל מרכזי בוועדה וחבר-הכנסת מרגי, אם תוכל להחליף אותי שאני אצא.
לאה נס: ואנחנו באמת נסכם, סך הכל בדברים שהיו מלכתחילה, כמובן שלהגדיל את התקציב שמשרד המדע יוכל לתקצב יותר.
לאה נס: אבל גם אני מבקשת לשנות את הקריטריונים כך שיהיה אפשר על מה לבקש.
לאה נס: אי אפשר לבקש ממשרד הפנים משהו שהוא לא יכול לעמוד בזה.
לאה נס: החלפת יושב-ראש לישיבה - היו"ר יעקב מרגי
יפתח בן אשר: אנחנו המרכז הותיק ביותר, אני כבר פעיל בו 17 שנה לפי החשבון שלי.
יפתח בן אשר: המרכז מסונף לאוניברסיטת בן-גוריון.
יפתח בן אשר: וכמרכז ותיק בעצם נדמה לי שאנחנו יצרנו את התשתית הלוגיסטית איך בנוי מרכז.
יפתח בן אשר: והמרכז שלנו הוא התבסס על מסקנות של ועדה שהקים אחד השר הראשונים, אני אפילו לא זוכר מי זה היה, אבל שכללה את יהודית בירק, אתם בטח מכירים את דוח בירק.
יפתח בן אשר: כללה את עמוס ריצ'ומנד ואת יעקב גדיש, אני מקווה שהוא בריא ואתנו.
עתליה רוזנבאום: הוא נפטר.
יפתח בן אשר: כי הוא בהחלט תרם תרומה נכבדה.
יפתח בן אשר: ואחת המסקנות, ההמלצות של הוועדה היתה שהמו"פ יהיה בנוי לא על חוקרים בתקן, אלא על צוותי מחקר.
יפתח בן אשר: זה מה שאנחנו עשינו.
יפתח בן אשר: הדבר השני שהמו"פ ידאג במהלך השנים, תוך חמש או קצת יותר שנים, שעיקר מקורות הפרנסה שלו, עיקר מקורות ההכנסה יהיו ממקורות עצמיים.
יפתח בן אשר: זאת אומרת, יפתח פיתוחים עצמיים מתוכו ויבנה את הפעילות שלו על תמלוגים מהחברות התעשיות.
יפתח בן אשר: אנחנו ככה נהגנו, אנחנו בנויים היום כעמותה שחברים בה פרופסורים מאוניברסיטת בן-גוריון ואנשי גוש-קטיף.
יפתח בן אשר: אנחנו יושבים בגוש קטיף בנווה דקלים למי שלא קלט את זה.
יפתח בן אשר: ובין הפיתוחים שלנו, אני חושב שאין כאן אחד שלא מכיר את הדברים האלה, זה ירקות עלים ללא חרקים והירקות הקצוצים שאנחנו משווקים.
יפתח בן אשר: היתה פה שאלה, כמה משפחות מתפרנסות מזה - מאתנו מתפרנסות 1,300 משפחות.
יפתח בן אשר: היקף השיווק שלנו, זה לא מספר שאני שלפתי, אלא זה מספר שהכנתי אותו, היקף השיווק שלנו מגיע לבין 200 ל300- מיליון ש"ח בשנה.
יפתח בן אשר: אני מתכוון בתחום הספציפי הזה.
יפתח בן אשר: זאת אומרת, יש לנו קבלות מאוד ברורות ובאמת החברות מתמלגות אותנו.
יפתח בן אשר: ואנחנו מתפרנסים כחלק ניכר, מה שאני קורא בתקציבי, כשאני מגיש תקציב למשרד המדע, אנחנו חלק ניכר למעשה 70 אחוז מהתקצוב שלנו בא מתמלוגים מהחברות שאתם אנחנו עובדים.
יפתח בן אשר: 30 אחוז בערך זה משרד המדע והמועצה.
יפתח בן אשר: המועצה משלימה תמיד 30 אחוז לסכומים שנותן משרד המדע, לא לתקציב הכולל.
יפתח בן אשר: אנחנו בנויים משלוש מחלקות.
יפתח בן אשר: המחלקה הראשונה זה מחלקת המחקר שלנו, המחלקה השניה זה מחלקת פיתוח שעסקה בפיתוח של טכנולוגיות חקלאיות בעיקר, נגיד מערכת מיוחדת לזיהוי מחלות צמחים, מיקרוסקופי הממוחשבת.
יפתח בן אשר: כל הנושא של הירקות ללא חרקים, את הירקות הקצוצים.
יפתח בן אשר: ועוד שינוע של ירקות שגם זה נכנס.
יפתח בן אשר: היום מחלקת הפיתוח עוסקת בעיקר בפיתוח של תפריטים לבדיקות מעבדה.
יפתח בן אשר: אנחנו הקמנו חברת מעבדות.
יפתח בן אשר: העמותה הקימה חברת מעבדות שהיא 99 אחוז מהנכס שייך לחברת המעבדות, למרכז קטיף.
יפתח בן אשר: והחברה הזו עברה תהליכים של הסמכה של הרשות להסמכת מעבדות, שזה הישג אני חושב שאין באוניברסיטאות דבר כזה.
יפתח בן אשר: כולל גם הכרה של משרד החקלאות, זה מאפשר לאגרקסו למשל להעביר אלינו וזה נעשה.
יפתח בן אשר: אנחנו מקבלים בדיקות של איכות המוצר החקלאי מקרית שמונה עד אילות.
יפתח בן אשר: אנחנו צריכים למצוא דרך לאסוף אותם.
יעקב מרגי: כמה מעבדות כאלו יש בארץ.
יפתח בן אשר: יש לנו עוד שתי מתחרות.
יפתח בן אשר: אחת מהמתחרות מעבירה אלינו את הבדיקות שלה.
יעקב מרגי: כבר אין שלושה.
יפתח בן אשר: זה איזה שהיא קומבינציה בינינו, אבל אנחנו מבצעים עבורה את הכל.
עתליה רוזנבאום: כמו קומבינה ולא קומבינציה.
יפתח בן אשר: טוב, קומבינה.
יפתח בן אשר: המעבדות האחרות זה בקטופין והמינמה.
יפתח בן אשר: אבל המעבדה הזו היא מקור הכנסה רציני מאוד.
יפתח בן אשר: גם הרשות הפלשתינאית מעבירה אלינו בדיקות.
יפתח בן אשר: זאת אומרת, זה יוצא מקרני וחוזר דרך כיסופים אלינו.
יפתח בן אשר: כדי לקדם את הנושא אנחנו מוכרחים להכין תפריטים.
יפתח בן אשר: דרך אגב, אחד המדענים שעובדים אתנו בהתנדבות, בסיוע של ארזי, ממיג"ל, שמגיע אלינו לפחות פעם בשבוע.
יפתח בן אשר: זה בסדר מבחינתך?
יעקב ארזי: כן.
יפתח בן אשר: והוא עוסק בפיתוח התפריטים, קיבל דוקטורט.
יפתח בן אשר: עוסק בפיתוח תפריטים לבדיקות נוספות.
יפתח בן אשר: ויש לנו צוות מעבדה שבודקת את זה, עם ההכנסות שלה שהן כמובן תמיכה רצינית.
יפתח בן אשר: נדמה לי שלמקדמה זה טוב.
יפתח בן אשר: תוצאות המחקרים שלנו, הכל מוגש בספרי החשבונות.
יפתח בן אשר: אני הייתי ב-90 אחוז, אם אני מחלק את המאזן התקציבי שלנו, ב-90 הצלחנו בזה, 10 אחוז מהתקציב הכולל זה התקציב של המועצה האזורית.
יפתח בן אשר: ו-30 אחוז מהתקציב הכולל זה ממשרד המדע.
יפתח בן אשר: אז 70 אחוז הצלחנו.
יפתח בן אשר: רגע היתה כאן שאלה, אדוני היושב-הראש, חבר-הכנסת מרגי, איך הגעת ל-150?
יפתח בן אשר: לא הגעת לזה.
יעקב מרגי: לא, תמיד האחוזים הם מתוך ההפרש.
יפתח בן אשר: לא הגעת לזה, אבל אם אנחנו מקבלים מענקים תחרותיים, ואני פה אכניס גם הערה למנכ"לית, עם כל הכבוד ואנחנו נהנים לעבוד עם הצוות של משרד המדע, אנחנו לא מקבלים תקציבים של משרד המדע מכל מיני שיקולים.
יפתח בן אשר: אבל אנחנו מקבלים הרבה מאוד כסף מתקציבי חוץ.
יפתח בן אשר: שזה בעצם מחזיק את החלק של המחקר.
יפתח בן אשר: זה בארט, יש לנו תקציב בארט שהסתיים השנה, זה הקרן הלאומית ישראל-ארצות-הברית.
יפתח בן אשר: יש לנו קרן גרמנית בשם גלול שאנחנו שותפים לה.
יפתח בן אשר: אנחנו זה אורי ואני שותפים בה.
יפתח בן אשר: שהיא בהיקף של 7 מיליון דולר, אני חושב, לשלוש שנים, או מיליון וחצי דולר לשנה.
יפתח בן אשר: שחלק מזה אנחנו הנהנים.
יפתח בן אשר: זה פרוייקט גדול.
יפתח בן אשר: קיבלנו עכשיו לאחרונה לפני שלושה חודשים מהקהילה האירופית 680 אלף אירו.
יפתח בן אשר: ועכשיו אנחנו קרובים מאוד לקבל, אני לא יודע איפה זה עומד מבחינת המדען הראשי, עוד מענק לחקלאות אורגנית שזה אחד מהפיתוחים שאנחנו עובדים עליו, מהמדען הראשי.
יעקב מרגי: עכשיו באתי מהוועדה לזכויות הילד, אחד מפקידות הסעד היא אמרה: "תראה, זה יוצא ככה אבסורד, מחלקות רווחה שיש להם כסף, זכאיות לעוד כסף".
יעקב מרגי: אלה שאין להם כסף לא זכאיות.
יעקב מרגי: אז זה יוצא ככה.
עתליה רוזנבאום: בכל זאת אני רוצה להגיב.
עתליה רוזנבאום: קודם לא הייתי צריכה להגיב אבל עכשיו אני אגיב.
עתליה רוזנבאום: שני דברים.
עתליה רוזנבאום: דבר ראשון, אני חושבת שהמו"פ הזה מייצר את מה שבעצם מתכוון משרד המדע וזה שינוי בהשפעה על הסביבה שלו ואכן זה מה שהוא עושה.
עתליה רוזנבאום: ואם בזה אנחנו עושים, דיינו.
עתליה רוזנבאום: אבל, נאמר שהוא לא קיבל ממשרד המדע, אתה יודע, זה כמעט נכון, זה תלוי בפרשנות, מוכר או קונה.
יפתח בן אשר: לא, מחקרים תחרותיים.
עתליה רוזנבאום: ובמחקרים תחרותיים אמרתי, מוכר או קונה, הגיש, אבל לא עמד בתנאי הסף.
עתליה רוזנבאום: ומי שלא עמד בתנאי הסף, כמו בכל מכרז, לא יכול לקבל גם אם חרג בשקל.
עתליה רוזנבאום: אלה הם תנאי הסף ותנאי הסף הם ידועים וברורים לכולם.
עתליה רוזנבאום: לכן, אכן לא קיבל.
עתליה רוזנבאום: אילו היה עומד בתנאי הסף, מן הסתם היה נבחן כמו כולם, היה מקבל.
יעקב מרגי: למשרד המדע כשאתה מגיש בקשות, אתה צריך לדעת שיבחנו אותך כמו במיקרוסקופ.
עתליה רוזנבאום: אבל כבודו, כמו בכל מכרז.
יעקב מרגי: נתתי לך קומפלימנט.
עתליה רוזנבאום: תודה.
יפתח בן אשר: אני בהחלט לא רוצה להיכנס כאן להתנגחות.
יפתח בן אשר: יש לי עוד הערה.
יעקב מרגי: אבל אחרונה, כדי שנעבוד.
יפתח בן אשר: מרכז המו"פ פועלים באזורים בין 60 ל-80 אחוז מהאוכלוסייה שלנו עוסקת בחקלאות.
יפתח בן אשר: אתם שמעתם את אריק, ואנחנו נשמע את מיג"ל, אתם שמעתם האחרים.
יפתח בן אשר: התקציבים שמוקדשים לחקלאות ממשרד המדע, נעים בין 10 ל-15 אחוז.
יפתח בן אשר: זאת אומרת, קיימת דיספרופורציה בין אחוז האנשים שעוסקים בחקלאות באזורי המו"פ האזורי, לבין ההקצבה שהמשרד מעביר במחקרים התחרותיים לאותם המו"פ.
יפתח בן אשר: אז כדאי לשים לב ולשנות את הפרופורציה.
יעקב מרגי: טוב, יש מי שיחלקו עליך.
יעקב ארזי: אני רוצה להגיד שני משפטים בהקשר הכללי.
יעקב ארזי: השבוע התפרסם מאמר של צבי ינאי ב-Yent והוא מציג בו תוצאות של מחקרים שהתבצעו בסטנפורד ובאוניברסיטת תל-אביב.
יעקב ארזי: שמצביעים על כך שהתשתית הטכנולוגיות והמחקר והפיתוח הם הגורם המרכזי בצמיחה הכלכלית של מדינות ומודדים בה הכנסה ונפש.
יעקב ארזי: באותו מאמר התפרסם תוצאות של מחקר נוסף שנערך ב-53 מדינות במשך 25 שנה.
יעקב ארזי: שהראה שהתשואה להשקעה במו"פ היא גדולה פי שבע מהתשואה להשקעה במבנים ובציוד.
יעקב ארזי: אבל אני חושב שהממצאים האלה, הם יכולים להעיד באופן מאוד מאוד חד את הפער שהולך וגדל בפער הכלכלי והחברתי בין הפריפריה לבין המרכז.
יעקב ארזי: אם אנחנו נבחן איפה תעשיית ההיי-טק ממוקמת, אז נמצא אותם בפארקי המדעי, ברחובות, בקרית עתידים בתל-אביב, בפארק המדע בהרצליה, בנס-ציונה.
יעקב מרגי: ובגבול הדרומי של מדינת ישראל, קרית גת.
יעקב ארזי: ואם אנחנו נבחר את מבנה התעסוקה בפריפריה, אז אנחנו נגלה שהחוק לעידוד השקעות הון בתעשייה שעודד השקעה מסיבית במבנים ובציוד, גרם לכך שהתפתחה תעשייה שהמאפיינים שלה זה תעשייה לעובדים בלתי מקצועיים בשכר מינימום.
יעקב ארזי: ואני חושב שהתכנית הזאת של המו"פ האזוריים היא יכולה, אם היו מקצים לה את המשאבים הנכונים, בדיוק להפוך את הכיוון.
יעקב ארזי: ואני חושב שמיג"ל היא דוגמה טובה איך באמת תשתית מדעית וטכנולוגית שהיא ממוקמת בפריפריה, יכולה להשפיע על האזור שבו היא פועלת.
יעקב ארזי: מיג"ל הוא מכון מחקר שפועל בתחום מדעי החיים והוא מעסיק היום 140 עובדים, כולם תושבי הגליל.
יעקב ארזי: 32 חוקרים בעלי תואר דוקטור, יש לנו היום 45 מסטרנטים ודוקטורנטים של המוסדות להשכלה גבוהה שעושים את התואר שלהם במעבדות במיג"ל.
יעקב ארזי: ואני יכול להגיד שמבחינת התצורה או התרומה לאזור, זה דבר שבכלל אין לו שום דבר שיכול להשתוות לו.
יעקב ארזי: המכללה האקדמית בתל-חי, מיג"ל מהווה מרכיב מאוד מרכזי בהתפתחות שלה כמכללה אקדמית היא מכללה אקדמית עצמאית, שליש מהסטודנטים הם סטודנטים למדעי החיים, 600 מתוך 1,800.
יעקב ארזי: כאשר כל תחום מדעי החיים הוא מתבסס על התשתית שקיימת במיג"ל.
יעקב ארזי: חוקרים שלנו הם המרצים, המסטרנטים והדוקטורנטים הם עוזרי ההוראה, מתרגלים במעבדה, הסטודנטים מהמכללה באים אלינו ועושים את פרוייקטי הגמר שלהם.
יעקב ארזי: וזה מתבצע ביחסי גומלין מאוד הדוקים.
יעקב ארזי: יש היום 14 חברות שהוקמו ופועלים בקרית שמונה, כולם חברות הזנק בתחום של מדעי החיים, על בסיס טכנולוגיות, ידע ועל תוצאות המחקרים שלנו.
יעקב ארזי: הזכירו פה חקלאות, אני חושב שהתרומה של מיג"ל לחקלאות באזור היא עצומה.
יעקב ארזי: יש ענפים שלמים שהתפתחו.
יעקב ארזי: אני יכול לתת דוגמה ממש לפטריות המאכל שגדל בגליל ההררי, היום מגדלים 4,000 טון פטריות, ענף שהוא היי-טק לכל דבר, הוא מבוצע בחדרים מבוקרים ונשלטים לחלוטין על-ידי מחשב.
יעקב ארזי: הוא עתיר ידע, הוא לא תלוי במים והוא לא תלוי בקרקע.
יעקב ארזי: והוא צמח למעשה מהמבחנה לענף שהוא בגודל כפי שהוא.
יעקב ארזי: יש בבלוק על-ידינו חממה טכנולוגית שהיום הופרטה ומי שנכנס כמשקיעים זה גורמים מאוד נחשבים במגזר הפרטי וחברת טבע וקרנות הון סיכון, ומוריס כאן.
יעקב ארזי: והחממה הזאת היום יש בה 15 פרוייקטים, אני חושב שהיא נחשבת לחממה בתחום מדעי החיים, היא ממש אבן שואבת לפרוייקטים מהאקדמיה.
יעקב ארזי: וגם פה החממה הזאת צמחה, כפועל יוצא של שיתוף הפעולה של יחסי הגומלין שלה עם המכללה ועם מיג"ל.
יעקב ארזי: אני חושב, הזכירו את זה כולם, כולם מקנאים, אני רוצה להגיד לכם שלשלם 140 משכורות, זה לא פחות קשה מאשר לשלם.
יעקב מרגי: אבל כשמצליחים, זה סיפוק.
עתליה רוזנבאום: הלוואי וכל המו"פ יהיו להם צרות כאלה.
יעקב ארזי: כן, אני מקווה מאוד שאנחנו נמשיך ונצמח ואני מקווה מאוד שמו"פ אחרים ימשיכו ויצמחו.
ג'מאל זחאלקה: טוב באמת הישיבה התארכה קצת, אנחנו לא רגילים לישיבות של שעתיים כמעט, אנחנו ישיבה הכי ארוכה שהייתי בה היתה שעה וחצי.
ג'מאל זחאלקה: לכן אני אהיה תמציתי ותכליתי בדברים שלי.
ג'מאל זחאלקה: קודם כל, יש הצדקה גם כלכלית, גם מדעית, גם סביבתית, מכל בחינה שהיא שלהגדיל את התקציב המו"פ ולראות את התרומה שלהם.
ג'מאל זחאלקה: אחת הבעיות שאין ראיה כלל מערכתית.
ג'מאל זחאלקה: נותנים, זורקים את התקציב למשרד המדע ומשרד המדע מחלק אותו.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, גם המשרדים האחרים וגם כאילו מי שאחראי על השלטון, לא רואה את התמונה הכוללת.
ג'מאל זחאלקה: כי המו"פ לא מתעסקים רק במדע הטהור, יש כאן השלכות על החברה, על החינוך, על החקלאות, על הסביבה, על הרבה דברים.
ג'מאל זחאלקה: ולכן לדעתי צריך באיזה שהיא צורה גם, אני מבקש גם ממשרד המדע שיוודא טוב, יכול להיות שאחת התוצאות החיוביות ייצאו מזה שמשרד המדע הוא אצל ראש-הממשלה ומשרד ראש-הממשלה שיוכל לראות תמונה כוללת של מקומם ותרומתם של המו"פ.
ג'מאל זחאלקה: דבר שני, אי אפשר, כלומר בצד הגדרת התקציב השוטף והתחרותי שאנחנו חייבים להילחם עליו גם חברי-הכנסת בתוך זה, ואני קורא גם לסיעת ש"ס כאן ולסיעות אחרות לפעול גם בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו מגויסים לנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: דבר שלישי, זה לנסות לשכנע גורמים אחרים להשקיע במו"פ.
ג'מאל זחאלקה: גורמים אחרים זה אומר, בכל משרד יש את התכניות המדע שלו, משרד הבריאות, משרד החקלאות, משרד המסחר והתעשיה, כל המשרדים.
ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שצריך יתר מעורבות של המשרדים האלה, אני יכול להביא עשרות דוגמאות איך אפשר לנצל את המבנה הקיים של המו"פ בשביל זה, אפילו יותר חסכוני מבחינה תקציבית.
ג'מאל זחאלקה: שלנצל את המו"פ בשביל לקיים מחקרים וזה יעזור כמובן לפיתוח המו"פ ולקבל את התוצאות.
ג'מאל זחאלקה: בעניין חינוך מדעי - כלומר זה שבתי-ספר באים למו"פ ולומדים מדע שזה כלל אזורי, אז זה יכול, איך אומרים, גם לתרום לפיתוח החינוך המדעי-טכנולוגי ומדעים אחרים, ואני חושב שאת הדבר הזה צריך לנסות ולהכניס להשגות שלנו על דוח דברת כשהמו"פ יהיו חלק אינטגרלי, כלומר מקושרים למערכת החינוך.
ג'מאל זחאלקה: עכשיו נושא תכליתי במגזר הערבי, אני חושב שיש בעיות מיוחדות.
ג'מאל זחאלקה: אחת הבעיות המיוחדות שיש במגזר הערבי זה, קודם כל זה מגזר שהוא לא נחקר מספיק.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, לעשות מחקרים על נישואי קרובים ומחלות מיוחדות וכל מידי דברים, הוא לא נחקר הנושא הזה מבחינת בריאות ציבור בצורה מספקת.
ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שמחקרים כאלה יכולים לחסוך המון בסופו של יום למערכת הבריאות.
ג'מאל זחאלקה: לכן צריך להשקיע בו יותר.
ג'מאל זחאלקה: דבר שני, האקדמאים הערביים יש בעיה בקליטה באוניברסיטאות, בעיה גם מבנית שאתה בא אחרון נחשב, יש לנו יותר ויותר דוקטורנטים או דוקטורים בעלי תואר דוקטור ובעלי תואר PHD.
ג'מאל זחאלקה: באמריקה יש יותר מ-300 בעלי תואר דוקטור שאני ראיתי את העבודות שלהם ואני רואה מה קורה.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, אני למדתי בבית-ספר לרוקחות, היינו עשרה דוקטורנטים, כולם נסעו לאמריקה חוץ ממני, ואני אומר לכם, הטובים ביותר נשארו שם.
ג'מאל זחאלקה: נקלטו, לקחו אותם חברות התרופות הכי טובות בארצות-הברית, מקבלים הון עתק, תנאים מפליגים.
ג'מאל זחאלקה: וחלקם עשו המצאות אדירות.
ג'מאל זחאלקה: אחד מהם עובד עכשיו על חיסון בשלבים מאוד מתפתחים.
ג'מאל זחאלקה: וזה יהיה מהפכה, כלומר, ברמה בינלאומית.
ג'מאל זחאלקה: עכשיו אני אומר להם, "בואו תחזרו לארץ, יש מו"פ כמו שמה", השאלה הראשונה ששואלים אותי: "אבל כמה שנים יש לי לחקור עוד שמה, אני רוצה לחזור, אני מוכן, אבל כמה שנים, לשנתיים, שלוש, מה אתה מבטיח לי".
ג'מאל זחאלקה: זה בעיה לשכנע אנשים לבוא.
ג'מאל זחאלקה: ועכשיו יש יותר ויותר אנשים לומדים לתואר שני ותואר שלישי, ערבים.
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, אחת הבעיות שלומדים יותר ואחת הסיבות זה שאין תעסוקה.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, מי שגומר ב.א.
ג'מאל זחאלקה: רוקח אז אין עבודה ברוקחות אז הוא עושה עוד מאסטר.
ג'מאל זחאלקה: ובאוניברסיטאות אין מספיק תכניות בשביל לקלוט אקדמאים ערביים או בעלי תואר דוקטור ומרצים.
ג'מאל זחאלקה: והמו"פ קולטים ומוכנים לקלוט ויש כח-אדם מעולה, מצוין.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, לא חסר.
ג'מאל זחאלקה: בגלל שהטובים לא הולכים לאקדמיה ולהיי-טק אז נשארים.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו תקועים עם אנשים טובים שהמו"פ באזורים שלנו יכולים לקבל כח עבודה מאוד מאוד איכותי, לא סתם כח-עבודה.
ג'מאל זחאלקה: בנושא נשים - אני חושב שהיום המצב, רק הערכה, היות ואין עיתונאים פה, אני הגשתי תכנית להגברת תעסוקה של נשים ערביות בכלל.
ג'מאל זחאלקה: אני יושב עם אגף התקציבים באוצר השבוע ועם שר האוצר.
ג'מאל זחאלקה: ואחד הסעיפים בהצעה שלי, יש לי הצעה מפורטת, מסודרת, זה קליטת אקדמאיות.
ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שאחת הדרכים לסייע למו"פ ואני מקווה שישאלו אותי איך אפשר לסייע למו"פ - אמרתי, צריך ללכת לחמש דלתות, לא לדלת אחת.
ג'מאל זחאלקה: אם אתה הולך לדלת אחת, אנחנו נשארים תקועים עם הסעיף של הגדלת התקציב השוטף והתחרותי, אפילו אם נשיג משהו, זה לא יעשה את השינוי.
ג'מאל זחאלקה: לכן צריך למשל עכשיו לעידוד תעסוקת נשים להיכנס דרך הזה, להכניס חוקרות שחלקן ממומנות על-ידי האוצר.
ג'מאל זחאלקה: כאילו המוסד שיקלוט נשים יקבל יותר כסף.
ג'מאל זחאלקה: ואנחנו מבחינת חברה זה חשוב לנו מאוד ובכלל זה חשוב.
ג'מאל זחאלקה: זה אחת הדרכים שאני הולך להילחם עליה באופן אישי ואני מקווה שאני אקבל תמיכה גם מהאחרים בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: בקיצור אני חושב שהתרומה של המו"פ היא גדולה, היא עדיין לא מורגשת.
ג'מאל זחאלקה: חושבים מו"פ, חושבים משרד מדע ומחקר מדעי פה ושם אזורי, אני חושב שתרומתם צריכה בצורה זו או אחרת, אני חושב שצריכים להתארגן ולהציב את התרומות, כמובן י ש תחרות בין המו"פ, אבל לראות הן מהנושאים שאנחנו מטפלים, הן מהתוצאות האפשריות, לשכנע את האוצר בסופו של יום שיש כאן כדאיות להשקיע במו"פ האלה.
ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שזה מה שצריך לעשות בתקופה הקצרה.
ג'מאל זחאלקה: אי אפשר שכל חוקר במו"פ הוא כל שנה לא יודע מה יקרה אתו בשנה הבאה.
ג'מאל זחאלקה: זה יוצר חוסר ביטחון, זה יבריח מוחות וזה יכול יהיה להביא לקמילה של המו"פ.
ג'מאל זחאלקה: צריך למצוא דרכים שבכל מו"פ לפחות יהיו מספר חוקרים שהם הבסיס של המו"פ כמו שבכל מוסד אחר בארץ.
ג'מאל זחאלקה: יש מוסדות שמחזיקים סטודנט, נגיד סמינרים וכל אלה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך למצוא דרך בשביל שיינתן, אם זה דרך ות"ת, אם זה דרך, אני לא יודע, משרד המדע או משרד אחר, אבל בקיצור צריך למצוא דרך שיהיה גרעין ויתווספו אליו, אני מסכים, אי אפשר, המו"פ לא יכול להפוך בין יום ולילה, לא כולם יוכלו להפוך למיג"ל בטווח הנראה לעין.
ג'מאל זחאלקה: אבל לפחות שמו"פ המשולש ומו"פ מכתש רמון, אני לא רוצה לדבר על השטחים הכבושים שזה סיפור אחר, אני מקווה שכל המדענים שם ימצאו מקום בתוך גבולות הקו הירוק, זה סיפור אחר.
ג'מאל זחאלקה: אבל שלפחות יהיה להם גרעין של שלושה-ארבעה-חמישה, יתפתח לפי התנאים, ויתווספו אליהם חוקרים במשרה חלקית שיהיו חלק מקבוצות המחקר שדובר עליהם כאן.
יעקב מרגי: לפני דברי הסיכום, אני יכול רק להצטרף לחשיבות.
יעקב מרגי: אני בא מעברי הרחוק, יש כמה תחנות, את יודעת, של הכנסת, הייתי איש כספים של מקור מחקר ענק, זה הקריה למחקר גרעיני.
יעקב מרגי: וכשהייתי במערכת הכספים, נתנו מלגות מחקר, רק לומר את הענפים הנלווים לכל מה שקורה שמה במחקר ובפיתוח שיש שם.
יעקב מרגי: ואני רוצה להצטרף למה שאמר מר יעקב ארזי, אני לא רוצה לחשוב איך היה נראה הנגב, איך היתה נראית באר-שבע ללא קריות המחקר, ללא האוניברסיטה.
יעקב מרגי: אז אני יכול לומר, לא רוצה לחשוב איך היה כל האזור בלי הקריה למחקר גרעיני, בלי האוניברסיטה, בלי המכללות, בלי מכוני המחקר של האוניברסיטה.
יעקב מרגי: ואני מצטרף ואומר, אין ספק שהמחקר והפיתוח מהווה את הקטר המניע את כלכלת המדינה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לחשוב ולא אומר שהממשלה או המנהיגים או מעצבי המדיניות הכלכלית לא יודעים את זה וזה לא עומד.
יעקב מרגי: הם עומדים מעל כל במה ומקדישים שזו התורה שבחרה אותם, אבל אני מקווה שזה סוף סוף יבוא לידי מעשה ותקציבי המו"פ יוגדלו.
יעקב מרגי: אני סתם שואל ויכול להיות שאני לא צריך לענות, יכול להיות שבאמת עושים, התקציב שאנחנו מדברים על מרכזי המו"פ פה רואים שהתרומה היא די גדולה ודי חשובה.
יעקב מרגי: אני מאמין שגם הגופים שמתעסקים במחקר ופיתוח, אוניברסיטאות, בתי-חולים, ופה אתם מדברים על מדעי החיים הרוב, אבל מכוני המחקר כמו הקריה למחקר גרעיני ועוד הרבה, מכון ויצמן.
יעקב מרגי: צריך למצוא איזה קשר של שיתוף פעולה של שיתוף אינטרסים, כי אני חושב ואני אומר את זה בתוך הישיבה, כי אני חושב שעצם האמצעים הדלים, כי גם הם מתמודדים במצוקות שלהם.
יעקב מרגי: אבל אני חושב שצריך להיות איזה קשר כלשהו.
יעקב מרגי: בנוסף, כמו שאמר חבר-הכנסת זחאלקה, צריך להיכנס מחמש דלתות ולא מדלת אחת.
ג'מאל זחאלקה: ברוב המו"פ על כל שקל שמשרד המדע משקיע, המו"פ מגייסים, חלקם יש כאלה שפי עשר, יש כאלה של פי שש.
עתליה רוזנבאום: פי ארבע.
יעקב מרגי: וזה הישג, גם פי ארבע זה דבר יפה.
יעקב מרגי: רבותיי, אני רוצה לסכם ולהכתיב לפרוטוקול דברי סיכום.
יעקב מרגי: אני רוצה להודות לכל מי שעוסק במלאכה באמצעים הדלים האלה.
יעקב מרגי: לכן אני חושב שזה מוציא יש מאין.
יעקב מרגי: בסכומים כאלה זה מוציא יש מאין.
עתליה רוזנבאום: זה המדע.
יעקב מרגי: נכון, זה המדע.
יעקב מרגי: לא, אומרים שהפוליטיקה זה להפוך את האי אפשר לאפשר, "מדעי האפשר".
יעקב מרגי: אני רוצה למנף את זה, ולומר באמת עושים יש מאין ותבוא עליכם הברכה.
יעקב מרגי: הוועדה באמת קוראת לשר האוצר לתגבר את תקציב משרד המדע.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר האוצר לתגבר את תקציב משרד המדע בכלל ועל-ידי כך ודאי המו"פ, אני מקווה שהמו"פ ייהנו מזה כבר.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר הפנים להתקין תקנות, אם צריך תקנות בכלל, שחלקה של הרשות המקומית למרכזי המו"פ יגדל ויהיה מעבר ל-10 אחוז.
יעקב מרגי: בלי שום קשר, אני חושב שראשי הרשויות שאין בתחומה מו"פ ונהנים בעקיפין מהמחקרים האזוריים, אני חושב שצריך למצוא דרך איך לחייב אותם לתמוך גם במרכזים האלה.
יעקב מרגי: כמו כן, לקרוא שוב לראשי הרשויות, כי שמה הנתח הוא קטן, ואנחנו כולנו יודעים איך השלטון המקומי עובד וכשמדברים בסכומים קטנים, אומנות האפשר, לא מדע, סליחה לא אמרו מדע, אומנות.
יעקב מרגי: הפוליטיקה זה אומנות האפשר.
יעקב מרגי: ולכן אני אומר, באמת ראשי הרשויות, הוועדה קוראת מפה לראש הרשויות להסתכל.
ג'מאל זחאלקה: אם כל הרשויות ישלמו, אז באמת מתפזר.
ג'מאל זחאלקה: הבעיה שרשות עשתה מתוך 20, רק שתי רשויות משלמות.
יעקב מרגי: נגענו בנקודה ואני רוצה לומר נקודה אחרת.
יעקב מרגי: הרי כולנו יודעים איך הרשויות מתנהלות ויש ועדות תמיכות לחלק מהרשויות המקומיות, וכל מי שדוחף שמה, מקבל יותר.
יעקב מרגי: זה אפילו הקריטריונים, הבנת למה התכוונתי?
יעקב מרגי: לכן אני קורא מכאן לראשי הרשויות באמת לתת חשיבות לשדרג את מעמד המו"פ בתקציבי, הן התמיכות, בתקציבי העירייה, בתקציבי המו"פ.
יעקב מרגי: אם ישנם בתוך ספר התקציב של העירייה ואני מקווה שבישיבה הבאה, בסקירה, נראו סכומים יותר מ-4 ספרות באלפי ש"ח, קדימה.
עתליה רוזנבאום: תודה רבה.
יגאל יאסינוב: אנחנו עוברים לדיון השלישי.
יגאל יאסינוב: הנושא הוא השלכות תקציב 2005 על פרוייקטים שבהם מועסקים מדענים עולים.
יגאל יאסינוב: אני אדבר בכלליות, יש פה כמה דברים שצריך להגיד.
יגאל יאסינוב: קודם לא קיימים פרוייקטים בכלל וחבל.
יגאל יאסינוב: ממש היתה שגיאה בהתחלת הפרוייקטים, אבל הפרוייקטים מטרתם היתה טובה.
יגאל יאסינוב: עוד נושא עשינו דיון בנושא ואנחנו ביקשנו לנסות לתקן את הדבר הזה.
יגאל יאסינוב: עניין של הגדרת מדענים עולים שהגיעו בגיל 60, גם כן לא תוקן, גם בתכנית בשנה הבאה.
יגאל יאסינוב: יש משהו שעוד בעיה אחת שהוא תשלום של מדענים מכספם הפרטי, מהכיס הפרטי וחייבים לשלם לאוניברסיטאות כל שנה, שזה השתתפות משהו כ-16.5 אלף ש"ח שנתי שכל אחד מהם מוציא מכיסו הפרטי.
יגאל יאסינוב: האוניברסיטאות גובות תשלום לשכר-דירה, חשמל.
יגאל יאסינוב: יש עוד נושא קרנות מחקר שאנחנו כבבר התחלנו לדבר בישיבה הקודמת שבעצם בגלל השינוי הקריטריוני שעכשיו דיברנו עליו, חלק מהכסף לא ימומש מסיבה אחת, כי לא יהיו מדענים עולים שיוכלו לקבל.
יגאל יאסינוב: ואני חושב שעוד מספר נושאים לתקציב, כי התקציב הולך וקטן.
יגאל יאסינוב: אני רק רוצה לעשות סבב בין המשתתפים ואחרי זה אני אתן לך עמרי, את זכות הדיבור ולענות על כל זה ואחרי שאתה תדבר אני אביא לחברי הוועדה את זכות הדיבור ובסופו עוד פעם אני אתן לך, ככה שאתה תוכל לענות לכל הטענות ולכל השאלות ולהציג את עמדת משרד הקליטה.
יגאל יאסינוב: ובשלב שמשרד האוצר ירצה להתערב בדיון, אני אתן לו את זכות הדיבור.
ליאוניד דנביץ: אולי אני יכול להגיד כמה מלים בשפה הרוסית.
ליאוניד דנביץ: מה שאני רציתי להגיד, מדענים עולים שהגיעו לארץ.
יגאל יאסינוב: אתה יכול להגיד ברוסית, כך שרומן יתרגם.
ליאוניד דנביץ: אנחנו הגענו לכאן לעבוד ולחיות ולתת פוטנציאל שלנו.