GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליעזר הגלעדי: קודם כל אנחנו, יוזמי התוכנית, התייחסנו לתוכנית קמע תמיד כהזדמנות ולא כעזרה סוציאלית.
אליעזר הגלעדי: ראינו בזה הזדמנות להביא אנשים עם הרבה ידע, שאי אפשר היה להכניס אותם בדרך הראשית, אז הכנסנו אותם בדרך הצדדית.
אליעזר הגלעדי: אבל לא ראינו בזה תוכנית תמיכה.
אליעזר הגלעדי: למה אני אומר את זה, מפני שזה אומר משהו לגבי הגבול התחתון.
אליעזר הגלעדי: אתה לא רוצה להכניס אדם בן שלושים וחמש שישב על תוכנית קליטה תמיכה ממשלתית בשלושים וחמש השנים האחרונות.
אליעזר הגלעדי: אם הוא בן חמישים, וזה מה שהוא עשה כל השנים, חמישים וחמש, ארבעים וחמש, ומעלה, בסדר.
אליעזר הגלעדי: אם הוא בן שלושים, אז אם הוא טוב שיצא לשוק החופשי, אם הוא לא טוב, אז יש לו בעיה, אז שיעבוד במשהו אחר, יחליף מקצוע.
אליעזר הגלעדי: זאת אומרת יש טעם ויש הגיון –
יגאל יאסינוב: אבל הגיל העליון –
אליעזר הגלעדי: הגיל העליון אני לא יודע, אבל צריך לזכור דבר, המאבק היה בשני מישורים, היה מאבק אחד במישור הממשלתי, כלומר להתגבר על הרצון הטבעי של משרד האוצר לא לתת עוד סף.
אליעזר הגלעדי: ואני זוכר כשדיברנו על תוכנית גלעדי בפעם הראשונה, קם פקיד בכיר במשרד האוצר ואמר – אני מתנגד לתוכנית הזאת מפני שהיא חדשה, הוא ידע מה שהוא אומר, מה שהוא התכוון להגיד בסופו של דבר זה ייכנס לספר התקציב וזה לא בזול, זה סכום גדול, זה לא החלק שהולך לאיבוד בטעויות במחשב, בכל אופן מדובר על תשעים מיליון שקל לשנה.
אליעזר הגלעדי: אז היינו צריכים להתגבר על זה.
עמרי אינגבר: גם בות"ת יש לכם - -
אליעזר הגלעדי: המאבק השני היה על הקבלה לאוניברסיטאות, להערכתי האוניברסיטאות היום די רוויות, זאת אומרת אתה צריך להבהיר את זה, אחרי שיש לך תקציב ממשלתי, בהנחה שיש לך, אתה צריך לקחת את פלוני ואלמוני ולהביא אותו, לשכנע את האוניברסיטה לקבל אותו, יש הליך אקדמי.
אליעזר הגלעדי: אני לא חושב שצריך לחתוך את זה בגיל שישים, אני לא יודע באיזה גיל חתכו, אבל העובדה היא שהאוניברסיטאות עלולות לא לקבל.
יגאל יאסינוב: סתם אני אומר, אם הייתה קבוצה של נציגי אוניברסיטאות, שהיא הייתה במקרים של אנשים בוא נגיד ככה, אני לא רוצה להגיד מבוגרים, אבל בגיל העליון שהוחלט על ידי משרד הקליטה, הייתה קבוצת מדענים שהייתה יכולה להחליט על ביטול הגבלת גיל, אני חושב שזה היה מקובל.
עמרי אינגבר: הגבלות הגיל בתוכנית קמע הן שונות מהגבלות הגיל הכלליות לטיפול, זה לא אותו דבר.
עמרי אינגבר: הם בכלל לא נקבעו עכשיו, הם נקבעו כשסיכמנו את התוכנית על דעת האוניברסיטאות, זה גם חופף פחות או יותר לכללים הנהוגים באוניברסיטאות לגבי חברי הסגל האקדמי הבכיר.
יגאל יאסינוב: כלומר שם זה יותר - -
עמרי אינגבר: כן,
אליעזר הגלעדי: אני רוצה להוסיף שבתוכנית גלעדי היו אנשים בגיל שבעים וחמש.
יגאל יאסינוב: וזה הוכיח את עצמו, כי למיטב ידיעתי בן אדם לא הופך להיות לפחות מקצועי ופחות תורם למדע, בגיל שישים ואחד מול גיל שישים.
אליעזר הגלעדי: אני רוצה לומר, אני בן שבעים ושתיים, אני חושב שעדיין יכול לתרום, אין בעיה לשכנע אותי בעניין.
אליעזר הגלעדי: צריך לראות את עובדות החיים.
אליעזר הגלעדי: אני רוצה לומר דבר אחרון, עניין הפנסיה.
אליעזר הגלעדי: עניין הפנסיה הוא עניין כאוב, כי מראש ידענו שנכנסו לשם אנשים שאולי יצברו עשרים שנות פנסיה, אולי חמש עשרה, אולי עשר.
אליעזר הגלעדי: ניסיתי בדרגות הקודמות להגיד בואו נגדיל את גיל הפנסיה לאנשים האלה לשנתיים.
אליעזר הגלעדי: ניסיתי להגיד בוא תיתן שלושה אחוז פנסיה לשנה במקום שנתיים, פחות או יותר צלבו אותי.
אליעזר הגלעדי: זה היה מכשול כזה שלא הייתה שום אפשרות.
אליעזר הגלעדי: עכשיו, משרד הקליטה והממשלה באופן כללי נותנים תמיכה במדען עד גיל שישים ושמונה.
אליעזר הגלעדי: אילו אדם שעובד איתי, אילו הייתי יכול להמשיך לקבל את התמיכה הזאת עוד ארבע שנים, בשמחה הייתי מחזיק אותו, אבל אם אני לא אוכל לקבל, אז אני פתאום אצטרך לשלם את כל המשכורת שלו, את העלות שלו, שזה משהו כמו שישים אלף דולר לשנה, אין שום סיכוי שאני יכול לעשות את זה.
אליעזר הגלעדי: צריך גם לזכור שאם אתה כן תאריך להם את זה, אז אתה תסתום את הדרך לכניסה של אנשים חדשים.
אליעזר הגלעדי: אז העסק הוא לא פשוט, הוא כאוב, אני לא יודע את הפתרון.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד לגבי תוכנית קמע, שיש ביטוי שהכי טוב זה אויב של טוב, זאת אומרת שאתה רוצה דבר שהוא עובד לעשות דבר שהוא יותר טוב ויעבוד יותר טוב, יש סיכוי שתהרוס אותו.
יגאל יאסינוב: זאת אומרת בכל הדברים האלה צריך קודם כל לחשוב איך לא לשנות לרעה.
יגאל יאסינוב: בעצם צריך ללמוד מזה ולחשוב איך הדברים הטובים שיש בתוכניות הקיימות, איך אולי על בסיס ידע שצברו אנשים שטיפלו בפרויקטים האלה, לבנות פרויקטים חדשים שיתנו טיפול ורצוי לאותם מדענים שלא נקלטו ממגבלות תקציביות ואחרות בפרויקטים הקיימים.
מינה טייכר: אומנם כבר פרופ' דן עמיר ענה לחבר הכנסת שטרן לגבי המעמד של האנשים, אני רוצה להוסיף עוד שתי מילים.
מינה טייכר: זה נכון שבהגדרה תוכנית קמע זה עיבוי קבוצות מחקר, ולכל מדען שנקלט יש כאילו פרופסור שנמצא מעליו, אבל בהרבה מאוד מהמקרים זה רק פורמאלי ככה והמדענים האלה, המדען הממונה שהוא אמור להשיג את השש עשרה אלף שדיברת עליהם קודם, הוא בעצם רק וירטואלי, וזה כמעט בכל המקומות.
מינה טייכר: כשאני הייתי ראש המחלקה למתמטיקה, שיניתי את זה בסטאטוס שכל חוקרי קמע הם בעצם חוקרים של המחלקה עם מעמד אוטונומי והכנסתי לספר התקציב את השש עשרה אלף כפול כמה שהיה צריך, וככה מעמדם הובטח.
מינה טייכר: אלא שמעמדם לא מובטח בגלל שתוכנית קמע היא קצת בסכנה.
מינה טייכר: העובדה הזאת שהם נמצאים כל הזמן בסכנה, שאולי התוכנית משפיעה על המחקר, בן אדם צריך איזה הרגשת ביטחון.
מינה טייכר: זה נכון שמי שבאקדמיה רגיל שעד שיש לך ביטחון, אבל אנשים מבוגרים במצב קשה, זה מאוד קשה.
מינה טייכר: מה שאני שמעתי פה, שלא ידעתי, שיש מאה חמישים איש שבכלל אין להם חוזה עכשיו, ברור שבנט וורק הפנימי כולם יודעים את זה וזה עוד יותר משפיע על הבעיה הזאת.
מינה טייכר: אם רוצים להראות כמה זה חשוב למדינת ישראל, כל הזמן יש בועדות המדע, באקדמיה, מה המעמד שלנו בפרסומים.
מינה טייכר: אתמול בטקס לכבוד חתני פרס נובל, הזכירו כמה פעמים את המעמד של ישראל בפרסומים.
מינה טייכר: אני מציעה שאולי מועדת המדע או מישהו יפנה –
יגאל יאסינוב: אני רק לאלה שלא היו אתמול רוצה להגיד שאנחנו כמעט במקומות הראשונים, כמעט בכל תחום וזה גילינו אתמול בישיבת מדע, שזה דבר מעולה והולך להיות נשחק עם השנים.
מינה טייכר: אני מציעה שיבקשו באופן פורמאלי מכל אחת מהאוניברסיטאות שיתנו בחמש השנים האחרונות את מספר הפרסומים של מדעני קמע ויראו את הממוצע של פרסומים של מדעני קמע, יחסית לדיסיפלינה, כי אי אפשר להשוות כימיה ששם זה משהו ניסיוני שזה יותר גדול למתמטיקה, אלא יחסית לדיסיפלינה –
יגאל יאסינוב: הצעה טובה.
מינה טייכר: כך יראו שהפוריות הממוצעת של מדעני קמע היא מאוד, מאוד גבוהה.
מינה טייכר: זה גם יעזור בממשלה ובדיונים בשביל להשיג תקציבים, זה מעלה את מעמד ישראל בעולם.
מינה טייכר: נקודה נוספת, נאמר פה שכרגע לא מגיעים הרבה מדענים, זה נכון שאם לא מגיעים הרבה מדענים אז אומרים למה אנחנו צריכים לעשות תוכניות.
מינה טייכר: אני חושבת מזה שלא מגיעים, בגלל הם יודעים שאין מה לעשות פה.
מינה טייכר: היו לי במעבדה פוסט דוקטורנטים מברית המועצות לשעבר שעזרתי להם להשיג עבודה בבנק אינסטיטיוט, בבון, בללייפציג, במקומות טובים, אני כותבת עכשיו מכתבים, הם מקבלים עבודה בגרמניה, בצרפת ובאנגליה.
מינה טייכר: נניח אלה שלא רוצים ללכת לארצות הברית.
מינה טייכר: אני בטוחה שאם הייתה פה אפשרות, הם היו נשארים פה, במקום לעשות עוד להזיז את זה.
מינה טייכר: אם אנחנו פותחים את התוכנית, תהיה נהירה גדולה מברית המועצות.
מינה טייכר: אסור לשכוח שגם יש לנו אופציה, למרות שבעצם העניין מטופל פה על ידי עולים לשעבר מברית המועצות, שיש גם אפשרות להשיג עולים מצרפת.
מינה טייכר: האנטישמיות הגואה בצרפת, ויכול להיות שאם רוצים לעשות תוכנית קמע חדשה –
יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד דבר אחד, חלק מחברי ועדת מדע, אנחנו נפגשנו לא במסגרת ישיבות הוועדה אם כמה מדענים מצרפת.
יגאל יאסינוב: הם כמעט בוכים שאין תוכניות לקלוט אותם פה, אחד מהם אמר לי בפירוש, שהם מרגישים כאילו הם נמצאים שנתיים לפני מלחמת העולם השנייה.
יגאל יאסינוב: המצב בצרפת עם אנטישמיות הוא כזה, ואפילו מה שמדאיג אותם שבפרופסורה אנשי רוח ומדע, העניין אנטי ישראלי, כי היום אנטישמיות ואנטי ישראליות מאוד חזק.
יגאל יאסינוב: אם היו תוכניות לקליטתם בארץ, אחוז העלייה משם היה גבוה.
מינה טייכר: הצעירים מברית המועצות שמחפשים עבודה במערב אירופה והמדענים מזה, יש לנו בסיס גדול בשביל לבוא לממשלה ולהגיד אנחנו צריכים עוד תוכנית קמע.
מינה טייכר: לחשוב שיקצצו אותה, נראה לי ממש אסון למדינה.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיע לשלב סיכומים, קודם כל לתת לסגן השר בריילובסקי לדבר.
ויקטור בריילובסקי: מה שאני רציתי לומר שאני הגעתי לפה לשמוע ולא כל כך לדבר, אני פשוט רוצה לדעת מה הבעיות ואני רואה יש כבר מסורת שכל שנה יש בעיה עם קמע.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שאנחנו התגברנו בהצלחה בשנים האחרונות, אני מקווה שגם כך יהיה עכשיו.
ויקטור בריילובסקי: כמובן שכל מי שיכול להגן על תוכנית קמע ולהסביר שזה מאוד חשוב, צריך לעשות את זה.
ויקטור בריילובסקי: אני גם כן חושב שמאוד חשוב לעשות ואני חושב שזה אפשר לעשות בתוך קמע, איזה שהיא אנליזה, מספר מאמרים, מספר רפרנסים על המאמרים האלה, מול עומס הרצאות, פשוט צריך לעשות אנליזה בכל הנקודות, אם בן אדם שהוא בתוך תוכנית קמע עושה הרצאות, נותן קורסים, ובמקביל לזה יש לו מאמרים, ובמקביל לזה זה לא ככה מאמרים ויש רפרנסים על המאמרים האלה, זה נותן תמונה מלאה ואנחנו יכולים לומר שזהו מה שקוראים פרודוקטיביטי.
ויקטור בריילובסקי: כך אפשר להעריך מה זה תוכנית קמע ולקבל משאבים להגן על תוכנית קמע, זהו התוצאות.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שאחרי הישיבה הזאת אני צריך עוד לדבר עם אנשים ויש כמה שאלות, עכשיו כבר זמן תחילת המליאה, אני פשוט רציתי לומר שהיה לי מאוד מועיל לשבת פה ולשמוע, אולי בשבוע הבא או בעוד שבועיים אני אכנס לעבוד במשרד המדע ואחר כך תהיה לי עוד יותר אפשרות לעשות משהו בתחום.
יגאל יאסינוב: קודם כל אני מאוד מקווה שבישיבה הבאה אנחנו כבר נוכל לברך את שר המדע, אני מקווה שנעבוד בשיתוף מלא.
יגאל יאסינוב: אני רוצה כמו שהבטחתי לתת לעמרי אינגבר לענות ואחר כך אני אתן לכם.
יגאל יאסינוב: רק בקצרה כי יש לנו רק עשר דקות.
עמרי אינגבר: אני אתייחס למספר נושאים מועט, אחד זה נושא מעמד המדענים באוניברסיטאות.
עמרי אינגבר: צריך להבין שמראש תוכנית קמע היא תוכנית שהחייתה את מסלול המחקר, היא לא מסלול רגיל אלא היא המסלול המקביל.
עמרי אינגבר: נכון שאנחנו פתחנו את האפשרות לאוניברסיטאות שאם מישהו במהלך התקופה שלו בקמע יעבור למסלול הרגיל, אז זו אפשרות ויש.
עמרי אינגבר: יש בודדים אבל יש גם כאלה שממשיכים, אז אנחנו ממשיכים את המימון שלנו, באופן כללי הם לא משולבים במערך ההוראה, הם לא מעבירים קורסים, הם תומכים את מערך ההוראה בכך שהם מסטרנטים, לפעמים גם חונכים דוקטורנטים, אבל הם לא ברובם לא מעבירים הרצאות.
עמרי אינגבר: במדעי החברה ורוח כן, אבל ברוב המקרים הם עוסקים רק במחקר ולכן הם נמדדים במחקר.
עמרי אינגבר: כל הזמן הולכים כאן אנחנו נחותים, אני חושב שהגיע הזמן, אני מדבר על המדענים העולים, הגיע הזמן להציג את התרומה ולא את המסכנות ויש בהסתובבות שלי באוניברסיטאות, יש הרבה מה להציג.
מינה טייכר: אנחנו אספנו את כל המחקרים שלהם לפני כמה חודשים.
עמרי אינגבר: יש הרבה מאוד מה להציג, מחקרים בחזית הזירה המדעית, חלקם הם שותפים, חלקם הם עצמאיים, בהחלט יש מה להציג.
עמרי אינגבר: נושא של פירוט הגילאים כבר אמרתי בשוליים.
עמרי אינגבר: התקציב שלנו לשנה הבאה מאפשר לנו ואני לא יודע מה יהיה בסופו של דבר, אחרי שיגמרו כל הדיונים, כרגע הצעת התקציב שלנו מאפשרת, עוד לא קיבלנו החלטות, מאפשרת להחזיר את הגלגל אחורה ולהסיר את מגבלות הגילאים, אם אכן זה יהיה בסופו של דבר לא יקצצו לנו, וההחלטה שלנו גם אולי להגדיל את המלגות, בהחלט זה חלק מהמצ'ינג נושא מקצועי שאנחנו נצטרך לדון עליו.
עמרי אינגבר: נושא של העולים מהמערב, העלייה ממדינות חבר העמים היא עלייה שמאופיינת בכך שאנשים הרגישו זהות בין האני שלהם ובין העבודה שלהם והיו מוכנים לצאת לעבודה, לכל עבודה בכל מחיר.
עמרי אינגבר: לא כן העולים מהמערב, כי דיברת על צרפת, זה לא אותו קנה מידה, זה לא אותו דבר.
עמרי אינגבר: אני אומר לכם מצאתי לחיפאית אדריכלית, תואר שני באדריכלות עבודה בכרמיאל, כבר ארבע שנים לא עובדת במקצוע, לא רוצה, לא תעבור מחיפה לכרמיאל.
עמרי אינגבר: אין כזה דבר בעליה מרוסיה, אין דבר כזה.
עמרי אינגבר: אז צריך להבין את זה, העלייה מצרפת, אנרי לוי לא יעלה, אלה שהם ברמה הזאת של פרס נובל לא יעלו מצרפת.
עמרי אינגבר: אנחנו לא יכולים להתחרות ב CNRS, אנחנו לא יכולים להתחרות במערכת המחקר הצרפתית מבחינת התנאים.
עמרי אינגבר: המשמעות היא לא תוכנית שפירא, המשמעות היא משהו בדגם לפחות, לפחות קמע, פלוס מענקי מחקר בגובה הזה.
עמרי אינגבר: כי הם מי שיושב CNRS לא יגיע לכאן אם הוא לא יקבל משהו בסביבות מאתיים חמישים אלף שקל שכר ועוד מאתיים חמישים אלף הוצאות מחקר ומעבדה.
עמרי אינגבר: זאת אומרת חצי מיליון שקל לאדם לשנה.
עמרי אינגבר: כמה שנים תעשה את זה?
עמרי אינגבר: שלוש ארבע שנים, חמש שנים?
עמרי אינגבר: זה הוצאות שמשרד הקליטה לא מוכן להן, להשקיע סכומים כאלה באדם בודד, משרד הקליטה לא הולך על תוכניות כאלה.
יגאל יאסינוב: אני חושב שפה אתה בגדול צודק, אבל לא בהחלט, אני אגיד לך למה, כי לכמה אנשים בטח שאפשר לעשות, אני כמובן אומר לאותם שהם קצפת מקצפת ויכול להיות שזה יועיל, אבל בגדול אתה צודק.
אפי סקולינסקי: שמי אפי סקולינסקי, אני ראש תחום פרויקטים תוכנית בשן.
אפי סקולינסקי: אני אתייחס לשני דברים שמשיקים למעשה לא בצורה ישירה לדברים שאתה אמרת ולרוב הדוברים האחרים.
אפי סקולינסקי: אחד שאמרת שאנחנו במקומות הראשונים בפרסום מדעי וכו'.
אפי סקולינסקי: בלי לטפוח לעצמי על השכם, אני רוצה לומר שבעזרה של רבים אנחנו חזרנו עכשיו מנירינברג, תערוכת המצאות, שלקחנו איתנו 32 פרויקטים של עולים שהיו אצלנו בבשן, מתוכם חבר המושבעים, מתוך ארבעים מדינות שהיו, קיבלנו חמש מדליות, שתיים מהם זהב ושלוש כסף.
אפי סקולינסקי: לגבי יהדות צרפת, זה גם משיק, אם היה לנו כסף ותקציב בבשן, שאין לנו, ולדוגמא מינואר עד חודש יולי לא עבד, קיבלנו משכורות כי לא היה כסף, מכל מיני סיבות.
אפי סקולינסקי: היינו משקיעים כסף גם בפרסום, או דרך סוכנות, או ישירות בצרפת, והיינו מקבלים חומר מראש שהיינו יכולים לבדוק את הפרויקטים של מועמדים לעלייה, או נוסעים לשם.
אפי סקולינסקי: אבל אפילו את האלף דולר לנסיעה, אין לנו את זה גם.
יגאל יאסינוב: אני מקווה שהעניין עם בשן יסתדר.
אפי סקולינסקי: השאלה שבזמנו אני דיברתי מספר חודשים עם העוזרת הפרלמנטארית החדשה שלך, שאמרה לי שאו טו טו צריך להיות כינוס ועדת המדע וטכנולוגיה, או תת וועדה ברשותך בנושא בשן, ושם מרחיבים את זה, מה קורה עם זה.
יגאל יאסינוב: זה בדיוק מה שרציתי להגיד לך, אחת מהועדות המתוכננות, או חודש הבא או חודש אחרי זה, היא תהיה בנושא הבשן, השנייה תהיה בנושא תרומת מדענים עולים למדע.
יגאל יאסינוב: זאת אומרת עניתי בעצם לשתי שאלות.
יגאל יאסינוב: זה מה שיהיה.
גיא אטיאס: שמי גיא , אני היועץ של מנכ"לית משרד המדע, אני רוצה להציג משהו קצר בהמשך למה שאמר אפי סקולוניסקי לגבי תקציב בשן.
גיא אטיאס: תקציב בשן הגיע למשרד רק ביוני השנה, הוא הגיע לאחר קיצוצים רוחביים שעברו עבור כל משרדי הממשלה.
גיא אטיאס: בנוסף תקציב בשן הגיע למשרד ב2.1 מיליון, כאשר התקציב של בשן לשנה הבאה יהיה על 2.2 מיליון, כלומר הוא גדל, לא בהרבה נכון, אבל אני מסתכל על זה שיש בלימה מסוימת בקיצוץ שחל על בשן במהלך כל השנים האחרונות.
גיא אטיאס: אני אשמח לפרט את כל נושא התקציב של בשן בישיבה שבה תדון, אבל זה שאפי התלונן שלא היו משכורות, זה כי התקציב –
אפי סקולינסקי: לא התלוננתי.
יגאל יאסינוב: אני מצטער לכל אלה שלא קיבלו רשות דיבור, כולל מדענית ראשית של משרד הקליטה, כי אין לנו זמן, אנחנו חייבים עוד שתי דקות לסיים.
יגאל יאסינוב: אני קודם כל רוצה לחלק החלטות וועדה, שאנחנו היום נעשה החלטה.
יגאל יאסינוב: החלטות בשני חלקים, החלק הראשון הוא פנייה של וועדה לכל משרדי הממשלה הרלבנטיים בנושא בכמה דברים.
יגאל יאסינוב: דבר ראשון, להעביר כספים בכל ההתחייבויות שנעשו לכל הגורמים הקשורים להעסקת מדענים עולים וטיפול בפרויקטים, כולל אוניברסיטאות, כולל משרדים, יכול להיות שאתם גם לא קיבלתם משהו מהאוצר, לא יודע.
יגאל יאסינוב: לשלם את כל ההתחייבויות, זה דבר ראשון.
יגאל יאסינוב: דבר שני, אנחנו פונים למשרד האוצר מתקציב של שנה הקרובה, לעבור את כל התקציבים שמופנים לתוכנית קמע, לבסיס התקציב, כי התקצוב סטטוטורי.
יגאל יאסינוב: דבר נוסף, אנחנו מבקשים לבדוק אפשרות לקיצוץ המינימאלי בכל התקציבים שמופנים לקליטת מדענים עולים.
יגאל יאסינוב: זה חלק מההחלטות שקשורות להחלטות בבקשה לביצוע.
יגאל יאסינוב: יש עוד דבר נוסף שנעשה, אנחנו נפנה לכל האוניברסיטאות בבקשה להעביר אלינו במידה וזה אפשרי, את רשימות הפרסומים של מדענים עולים שעובדים באותן האוניברסיטאות ושם אחד או שניים מהעולים באותה אוניברסיטה שהם הכי מצטיינים בפרסומים כדי שנוכל להזמין אותם לישיבה שנקיים בנושא תרומת מדענים עולים למדע.
יגאל יאסינוב: עוד דבר אחד, אני לפני ההחלטה רוצה להתייעץ, עם מי מאריכים חוזה של אותם מאה חמישים מדענים עולים שלא האריכו להם חוזה?
עמרי אינגבר: זה אנחנו עם האוניברסיטאות.
יגאל יאסינוב: אז אנחנו פונים אליכם, יש לי עוד בקשה, זה לא החלטה, זה בקשה למשרד הקליטה.
יגאל יאסינוב: לבדיקת אפשרות לבניית תוכנית, אני נזהר מהמילה הזאת תוכנית, אני משתמש בה כי לא מצאתי מילה אחרת יותר טובה, לקליטת מדענים ממדני הרוח.
יגאל יאסינוב: זאת אומרת לבדוק נושא לתת דגש למדענים האלה.
יגאל יאסינוב: יש מישהו שרצה להמליץ להוסיף משהו להחלטות?
קריאה: ההחלטה שלך פוגעת בחופש האקדמי שלי, הפרסומים שלי זה מה שיש לי.
יגאל יאסינוב: אנחנו לא מבקשים את הרשימה כמה אתה פרסמת, אנחנו ביקשנו מהאוניברסיטה להגיד – מדענים עולים שעבדו אצלנו פרסמו, כולם במספר אחד.
אליעזר הגלעדי: אתה מבקש טבלא מכל אוניברסיטה לפי ארבע השנים האחרונות, לפי חתך שנים, כמה מאמרים פרסמו בכל תחום, מתמטיקה, כימיה, פיזיקה, סך הכול הכללי.
יגאל יאסינוב: אנחנו לא בודקים מי וכמה פרסם, מה שאתה רשמת זה מה שאתה רשמת זה לא מה שאני אמרתי, אני אמרתי שהאוניברסיטה תעביר לנו את מספר הפרסומים סך הכול ותביא לנו שם של אחד המצטיין על פי אישורו.
יגאל יאסינוב: אם אוניברסיטה לא תעביר לנו שם של מדען עולה המצטיין, אז אנחנו לא נזמין נציג של אותה אוניברסיטה לישיבה, אנחנו לא רוצים לדעת כמה פלוני אלמוני פרסם מאמרים, זה דבר ראשון.
יגאל יאסינוב: מצד שני אני רוצה להגיד, זה כבר לא להחלטה, אני הופתעתי שפה יש חילוקי דעות בין מדענים האם לפרסם או לא לפרסם, אני מציע לכם לבוא להסביר לי מה פה יכול להיות, מה פה מההחלטה הזאת יכול לפגוע במדענים.
עמרי אינגבר: הפרסום הוא לא מדד יחיד להצלחה, עכשיו כשאתה עושה טבלה שמית משווה, יש ראשון אבל יש אחרון.
יגאל יאסינוב: אני לא עושה טבלה שמית.
עמרי אינגבר: זה עניין לפרסם את זה שמית ברבים, על זה מתנגדים, זה הכול.
מינה טייכר: אם זה יוצר אי נוחות, אז אולי לעזוב את זה, לחשוב על זה מחדש ולראות מה לעשות.
יגאל יאסינוב: קודם כל, אני לצורך הבהרה מבהיר, איננו מבקשים רשימה שמית ומספר מאמרים, מספר פרסומים שמיים של מדענים, אנחנו מבקשים סך הכול כמה פרסומים באוניברסיטה מסוימת פרסמו מדענים שעובדים בה וחתך בארבע השנים האחרונות כמה מהסך הכול האלו זה היו מדענים עולים.
יגאל יאסינוב: אנחנו מבקשים מכל אוניברסיטה להחליט יחד עם מדענים עולים, להחליט מי אותו איש, או קבוצת אנשים, אנחנו נקבל את כולם, שייצגו אותם אצלנו בישיבה, כשנעשה ישיבה בנושא תרומה, וההצעה הזאת היא לא החלטת וועדה, היא בקשה לאוניברסיטאות, אוניברסיטאות רשאיות, כדי להסיר כל חשש, לא להעביר לנו את הרשימות האלה כולל רשימת מדענים שהם מבקשים שאנחנו נזמין, זה בנושא הסעיף.
אליעזר הגלעדי: התשובה היא זאת, קודם כל רוב אנשי קמע לא עובדים לבד, לכן פרסם מי שאיתי ביחד, איך אתה מחלק את זה, זה שאלה אחת.
אליעזר הגלעדי: השאלה היא לא זאת, השאלה היא בעצם אם אתה יכול להראות בצורה סטטיסטית, שיפור בתוצר המדעי של מדינת ישראל, של כלל האוניברסיטאות כתוצאה מהצטרפות המדענים.
אליעזר הגלעדי: המחקר היחידי לפי מיטב ידיעתי שנעשה על זה, נעשה לפני מספר שנים, לפני שש שנים, על ידי פרופ' דן הופרט, משה בלינסקי, שלמה סטברוף, שרבים מכם מכירים וגם כן מאוניברסיטת תל אביב וגרשון ברנשטיין מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
אליעזר הגלעדי: הם עשו השוואות סטטיסטיות די מעניינות והם השוו את מספר גידול המאמרים אצלנו לעומת מספר גידול המאמרים למשל בהרוורד או במקומות כאלה.
אליעזר הגלעדי: זאת אומרת לא מספיק להראות שבאותה שנה שהגיעו מדענים מספר המאמרים עלו, כי גם במקומות אחרים עלו, אתה צריך לעשות את זה דיפרנציאלי.
אליעזר הגלעדי: העניין הוא מאוד קשה, גם הדוח הזה היה קונטרוברסאלי, אבל סתם איזה מספר.
יגאל יאסינוב: אני מקבל את זה.
אליעזר הגלעדי: עוד דבר אחד נורא חשוב, יש למדענים העולים בתוכנית קמע בעיה, כל אחד מאיתנו שבמסלול הרגיל עובר איזה שהיא ויה דלורוזה ובסוף הזמן הוא מקבל קביעות וכאילו על הנייר הוא יכול ללכת על שפת הים ולנוח לתת כמה הרצאות ולא לעשות כלום.
יגאל יאסינוב: יש לי שאלה אליך, אתה ממליץ לא לבקש את זה.
אליעזר הגלעדי: אני רק אסביר למה.
יגאל יאסינוב: רק תגיד לי מה אתה ממליץ.
אליעזר הגלעדי: אני ממליץ לעזוב את זה, אני לא חושב שיש בזה תועלת רבה, אני לא נגד זה שיזמינו כמה מדענים מצטיינים להציג את זה, זה אני בעד.
אליעזר הגלעדי: אבל מה קורה, אני בשלושים השנים האחרונות, או ארבעים שנים מאז שיש לי קביעות, לא בדקו אותי.
אליעזר הגלעדי: המדען כל שלוש שנים בודקים אותו, כי צריך חידוש מינוי.
אליעזר הגלעדי: אז מה שעושים, הרפלקס המותנה של האוניברסיטה, חידוש מינוי תביא רשימת פרסומים, מה פרסמת בשלוש השנים האחרונות.
אליעזר הגלעדי: אני העברתי באוניברסיטה אצלנו, אני לא יודע אם זה בכל האוניברסיטאות, סעיף מיוחד בתקנון קמע, שתקף לאוניברסיטת תל אביב, שאומר שהמינוי מחדש איננו תלוי בדיון ברמה אקדמית.
אליעזר הגלעדי: כי לא ייתכן שבן אדם שעבד כל שלוש שנים, יבדקו עשית בסדר או לא, צריך לתת לו להתקיים.
אליעזר הגלעדי: עכשיו הבדיקה הזאת שאתה מציע, היא בדיוק עולה על הדבר הזה.
יגאל יאסינוב: קודם כל אנחנו את הפנייה הזאת לא נעשה בצורה כזאת.
יגאל יאסינוב: הפנייה בנושא הפרסומים לא תעשה, הפנייה תהיה אחרת, אנחנו מבקשים מהאוניברסיטאות להמליץ לנו על מספר אנשים, כל אוניברסיטה עד שלושה, או בלי הגבלה, על מספר המדענים, שכל אוניברסיטה תמליץ לנו על מספר אנשים מתוכנית קמע שאותם אנחנו נזמין לישיבה שתהיה ישיבה חגיגית, בלי התייחסות לפרסומים, הרצאות, גיל וגם מדינת מוצא.
יגאל יאסינוב: על פי החלטת אותה אוניברסיטה וגורמים בה.
משה בלינסקי: אנחנו כמה נציגים מכמה אוניברסיטאות, אנחנו באמת נגד כל בדיקות.
יגאל יאסינוב: קיבלנו את זה,
משה בלינסקי: יש דבר חשוב מאוד מה שאמרו פה אנשים, קמע דבר מאוד רגיש, זה אי אפשר לעשות החלטה בכיוון זה או בכיוון זה, זה עניין של קודם כל משרד הקליטה שם, כל חומר וכל אנשים שם, אוניברסיטאות, מדענים עולים, וזה גם גורל של חמש מאות וחמישים איש שם.
משה בלינסקי: זה צריך לעשות בזהירות את כל הדברים האלה.
משה בלינסקי: אנחנו מבקשים תמיכה בתוכנית קמע, תמיכה בתקציב.
יגאל יאסינוב: אתה מתנגד להחלטות של הוועדה היום שקשורות לקמע?
יגאל יאסינוב: אני רוצה לדעת, היום נעשו מספר החלטות שקשורות לקמע, אם אתה מתנגד להחלטות האלה, כן או לא.
משה בלינסקי: לא, אני בעד החלטה של תמיכה בקמע, תמיכה בתקציב.
יגאל יאסינוב: איזה החלטות קשורות לקמע נעשו ויכולות לפגוע בקמע, תגיד לי על החלטות וועדה הזאת שנעשו החלטות כאלה, ואני אשמח לדון על ביטול ההחלטה הזאת מיידית עכשיו, יש החלטות כאלה?
משה בלינסקי: אני רציתי רק להסביר למה זה דבר חשוב.
יגאל יאסינוב: אבל אי אפשר, אני פה מאוד מבקש, אי אפשר כל ישיבה לדון על דבר אחד, שאי אפשר להחליט כל החלטה.
יגאל יאסינוב: אני באותה שנייה שאתם לא תהיו מרוצים מהחלטה שאתם חושבים שהיא תפגע בקמע, כמו שנעשה עכשיו בוועדה, אתם מיד בוועדה אומרים ואפילו שהיה ספק תיאורטי שזה יכול לפגוע, מיד ביטלתי את זה.
משה בלינסקי: כן, תודה.
יגאל יאסינוב: אז אני מאוד מבקש ואני מבקש עכשיו, אני מבקש שזה יהיה גם לעתיד.
יגאל יאסינוב: כשיש לכם ביקורת, תגידו.
יגאל יאסינוב: אבל כל פעם לבוא ולהגיד אל תפגעו, אף אחד לא פוגע ולאף אחד לא היה רצון לפגוע, ולאף אחד לא היה ניסיון לפגוע.
יגאל יאסינוב: תודה רבה, אני מסיים את הישיבה.
יגאל יאסינוב: לפני שאנחנו הולכים אני רוצה לומר לעמרי אינגבר תודה, החומר שקיבלנו ממך, לא החומר המצומצם שקיבלו כל חברי הוועדה, אלא החומר המקורי שקיבלנו הוא היה די טוב.
יגאל יאסינוב: כמובן יש שם עוד כמה דברים שנצטרך.
יגאל יאסינוב: אני מעביר את החומר לכל חברי הוועדה ולכל המוזמנים שרוצים לקבל את החומר, שיפנו למנהלת הוועדה ואנחנו נעביר אותו אליהם, אני חושב שאין לכם התנגדות.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד, אנחנו ממשיכים כמו שזה היה לפני הפגרה, את ישיבות הוועדה נעשה פעם בחודש, זה יהיה פחות או יותר יום קבוע וזמן קבוע, וכל מי שרוצה לקבל חומר לקראת ישיבת הוועדה הבאה, שיפנה שבוע לפני הוועדה למנהלת הוועדה ויבקש אותו.
יגאל יאסינוב: במידה והוא יהיה כבר מוכן אנחנו נעביר, אם הוא יהיה מוכן יותר מאוחר לקראת הוועדה, נעביר אותו לקראת הוועדה.
יגאל יאסינוב: אני בסיום רוצה להודיע לחברי הוועדה ולמוזמנים, שביום ראשון יתקיים כינוס של מדענים עולים בתל אביב, שאני יזמתי אותו, מדענים עולים החליטו שבזמן הקרוב הם ממדענים יעשו קבוצה מייעצת שתביא לוועדה הזאת בעוד כמה ישיבות המלצות של אותם מדענים עולים.
יגאל יאסינוב: אנחנו נדון על ההמלצות האלה, כבסיס, לא רק כחומר לדיון, אלא כבסיס להמלצות הוועדה.
יגאל יאסינוב: אני חושב שכל הכבוד למשרדים שמטפלים טוב ומנסים לטפל טוב ויש להם רצון טוב, אבל מדענים עולים, חייבים להיות בעצמם בין אלה שבונים המלצות לפרויקטים חדשים.
יגאל יאסינוב: אני חוזר ומדגיש לפרויקטים חדשים לקליטתם.
לאה נס: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה במסגרת היום הבינלאומי לזכויות אנשים עם מוגבלויות כאשר מטרת הישיבה היא לקדם הקמת מאגר מידע ארצי לטכנולוגיות מסייעות לאנשים עם מוגבלויות.
לאה נס: אוכלוסיית הנכים בישראל המונה למעלה מ-500,000 איש ובהם כ-90,000 נכים קשישים מתמודדת יום-יום עם מכשולים, הן פיזיים והן נפשיים, בכל תחומי החיים.
לאה נס: בזכות המודעות הגוברת לזכויות האזרח גברה גם המודעות לצרכים של אנשים עם מוגבלויות.
לאה נס: מתנהלת עבודה במהלך השנים האחרונות וגם החלטת ממשלה להקמת המאגר.
לאה נס: ישנם גופים וארגונים רבים שיש להם מאגרים, כל שצריך זה לרכז זאת תחת משרד או מערכת ממשלתית.
לאה נס: אסור לתת לזמן לחלוף עד מיסודו של המאגר הזה שיכול לעזור מאוד לאוכלוסיית הנכים.
לאה נס: הוא כבר חלף.
לאה נס: אני חושבת שביום החשוב הזה אנו חייבים לקבוע מועד להקמת המאגר.
לאה נס: זה לא כל כך מורכב, וגם לא עולה כל כך הרבה כסף.
לאה נס: במהלך הישיבה נתעדכן מגורמי ממשלה על מימוש מיידי של החלטת הממשלה.
לאה נס: אני רוצה לברך את חבר הכנסת הרב נסים דהן, שר הבריאות לשעבר, שעומד בראש השדולה לשילוב אנשים עם מוגבלות בחברה ועומד מאחורי כל היום החשוב הזה בכנסת.
לאה נס: הוא יצטרף אלינו במהלך הישיבה.
לאה נס: כל ועדות הכנסת מקדישות ישיבה אחת בנושא, והוא מתרוצץ ביניהן ומקדם את מה שהוא מקדם במשך כל השנה.
לאה נס: אני רוצה לציין כי הישיבה משודרת בערוץ הכנסת, מועברת באתר האינטרנט, מתורגמת לשפת הסימנים ובחדר קיימת מערכת הגברה מיוחדת לאנשים כבדי שמיעה ולציין שהיום הוא יום התרמה "הטו אוזן לדממה".
לאה נס: נתחיל ברשימת הדוברים הראשונית, ד"ר לבל, בבקשה.
דינה לבל: אני שמחה על קיום הישיבה, בעיקר מפני שישראל מפגרת בנושא הנדון אחרי ארצות הברית לפחות ב-15 שנה.
דינה לבל: 15 שנה בחיי אדם זה המון זמן.
דינה לבל: אתן סקירה כללית שנוגעת בתחום; נעשו חוקים במה שקשור להנגשת שירותים ציבוריים, ואמצעי עזר וטכנולוגיות מפתחות הם בפיתוח ובדחיפה.
דינה לבל: החוקים להנגשת מקומות עבודה נמצאים בהתחלה של פיתוח.
דינה לבל: הגיעו למסקנה שהיום לא מספיק לתת תרופות וסל תרופתי, כי אדם לא צריך להיות רק בריא, אלא הוא צריך להיכנס בחזרה לחברה.