GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל איתן: מה שמעניין אותי יותר לדעת.
מיכאל איתן: אל"ף, אני מאחל לכם הצלחה כי אם תצליחו זה יהיה הישג היסטורי שבתי-ספר פתוחים אחר-הצהרים.
מיכאל איתן: אני הייתי בשנת 1975 עוזר של ראש עיריית תל-אביב ונלחמתי על העניין הזה, עד היום לא הצלחתי.
מיכאל איתן: אם תצליחו זה נהדר.
יפה ויגוצקי: אנחנו הצלחנו כך.
יפה ויגוצקי: אנחנו מממנים את השרת אחר-הצהרים, את התמיכה את הטכנית, את המדריך ואת השדרוג.
מיכאל איתן: אל"ף, אני מאחל לכם הצלחה זה דבר עצום וחושב.
מיכאל איתן: מה שאני רק שואל עכשיו איך התגברתם על כל הבעיות, תני איזה אב-טיפוס איך זה קורה, מי מחזיק את זה, מה יש לילדים, מי מממן?
יפה ויגוצקי: אני אסביר את הכל.
יפה ויגוצקי: אנחנו יחד עם הפיקוח של המחוז ויחד עם מנהלת המחוז מיפינו את בתי-הספר ואת הרשויות המקומיות שיש באמת את הצורך בעניין בזה, כי אתה יודע שבדרום יש גם את תפו"ח וגם את להב"ה במקומות מסוימים, וכמובן שלא רצינו ליצור כפילות.
יפה ויגוצקי: בדקנו בתי-ספר שהתשתיות שלהם הם בהיקף כזה שהם יכולים לתת תשובה ודאגנו לשדרוגם וחיבור כמובן לאינטרנט.
יפה ויגוצקי: כלומר, אין מעבדה כזאת שהיא לא משודרגת, לא מחוברת לאינטרנט.
יפה ויגוצקי: אנחנו מממנים שרת בית-ספרי לשעות אחר-הצהרים, אנחנו מממנים תמיכה טכנית באמצעות המוקדים הלוגיסטיים, מכרז שקיים בלאו-הכי.
יפה ויגוצקי: בנינו יחד עם הנהלת בית-הספר והפיקוח תכנית ייחודית לכל בית-ספר.
יפה ויגוצקי: לא תמצא שתי תכניות זהות בשני בתי-הספר, על-פי הצרכים של המורים, על-פי הצרכים של התלמידים והצרכים של הקהילה.
יפה ויגוצקי: יש לי כאן דוגמה של תכנית של בית-ספר מסוים או של כמה בתי-ספר שאתה יכול לקבל את כל הפריסה של בתי-הספר, את שמות המדריכים, את התכניות לכל בתי-הספר.
יפה ויגוצקי: הם כולם פתוחים מהשעה 2 עד 10 כל יום.
יפה ויגוצקי: אנחנו דרשנו מראש הרשות לחתום על התחייבות שהוא ממשיך להפעיל את זה לאורך כל השנה, שלא תהיה הפסקה כמובן של העניין, החתמנו את מנהל מחלקת החינוך של הרשות ואת מנהל בית-הספר.
יפה ויגוצקי: כלומר יצרנו שיתוף פעולה מלא.
יפה ויגוצקי: מי שלא רוצה לשתף פעולה, אנחנו לא מקימים שם מרכז אינטרנט לילדים.
יפה ויגוצקי: אנחנו עשינו את זה בדרום באופן לא מפתיע כי אנחנו יש לנו את פרוייקט מהדרום שמה יחד עם הכספים של קרן רש"י ומשרד החינוך ואלי אלוף הודיע לי שהוא רוצה את אותו פרוייקט גם בצפון.
מיכאל איתן: ישר כח שיהיה לכם בהצלחה ונבוא לבקר.
יפה ויגוצקי: לפתיחה החגיגית נזמין אותך.
מיכאל איתן: אני דווקא רוצה לבוא אחרי הפתיחה החגיגית, למציאות העצובה יותר.
מיכאל איתן: אני באמת משבח את זה הלוואי וזה יצליח, זה דבר לדעתי בר-חשיבות עצומה.
שוניה פכט: בתחום הטכנולוגיה כמעט ולא יודעים שום דבר בהרבה מאוד נושאים.
יפה ויגוצקי: מה זה בתחום הטכנולוגיה לא יודעים?
שוניה פכט: בתחום של המחשבים ואפילו איך להחזיק ואיך להשתמש, איך לפתוח מסמך.
יפה ויגוצקי: אתה יודע מה אני רוצה להציע לך משהו.
יפה ויגוצקי: תבחר אתה איזה רשות שאתה רוצה.
שוניה פכט: הייתי ב-6 רשויות.
יפה ויגוצקי: אז אני מוכנה להצטרף אליך ושתראה לי את המורים שלא יודעים ללמד מחשבים.
שוניה פכט: בסדר.
יפה ויגוצקי: אני אשמח להצטרף אליך.
עדנה גביש: בהסתכלות מהצד ולעתים כל הצוותים האלה שאני אפילו לא יודעת למנות את כולם, להב"ה ותפו"ח היו מגיעים למנכ"לים שלנו ומבקשים שיתוף פעולה "ואנחנו נביא את זה ואתם תתנו לנו את זה".
עדנה גביש: ומרוב דיבורים וישיבות והרבה סידורים, לא יצא שום דבר ממש.
עדנה גביש: מה שאני יודעת זה כך.
עדנה גביש: קודם כל, מקומות מרוחקים שמציבים מחשבים בכל מיני אזורים בלתי מוגנים לחלוטין, המחשבים נגנבים בטירוף.
עדנה גביש: שתיים, וזו בעצם הנקודה הראשית שרציתי להדגיש.
עדנה גביש: הממשלה כממשלה לדעתי, לא יכולה לרוץ אחרי תשתיות וטכנולוגיה, כי אתה תקים ובעוד שנתיים, למה בעוד שנתיים, בעוד חצי שנה, המחשב לא מתאים, הגרסה לא מתאימה, אי אפשר, זו גרסה אינסופית שתטפל לא בבעיה.
עדנה גביש: הבעיה של הפער הדיגיטלי היא בעיה שכמו אמרתי, תכנים ומיומנות, היא לא בעיה של יש מחשב או אין מחשב.
עדנה גביש: מחשב היום יש, צריך עשרות אלפים, מאות אלפים, ממשלה כממשלה לא פורסת את הפרוייקטים הגדולים לכמה שנים, לא תשתלט על זה אף פעם.
עדנה גביש: היא לא יכולה משום שהיא גם מפורטת לכמה פרוייקטים.
עדנה גביש: לכן האיגום, אני לא בוועדה, ושמעתי את המונחים כמו כולם היום פעם ראשונה.
עדנה גביש: אבל זה עושה שכל משום שלפרט לכמה פרוייקטים תשתיות זה בכלל אסון שאף פעם לא ירים את עצמו על הרגליים, משום שאין לו סוף.
עדנה גביש: אני חושב שההצהרה "מחשב לכל ילד" הוא לא הצהרה שאפשר לעמוד מאחוריה, ותעשה צמצום של הפער הדיגיטלי.
עדנה גביש: והנושא של איגום משאבים, לפחות מהניסיון שלי, איפה שעושים איגום משאבים מצליחים להוציא תוצאות הרבה יותר טובות מבחינת תפוקות.
צבי בן נח: אני רציתי להגיב על שני דברים.
צבי בן נח: קודם כל אני מברך את הממשלה שהיא מוציאה כסף לנושא הזה.
איציק כהן: שמשתמש גם במתנ"סים, לא לפתוח משהו חדש חוץ ממתנ"סים.
איציק כהן: רשת אורט, עמל, מתנ"סים.
צבי בן נח: גם.
צבי בן נח: צוואר הבקבוק במדינת ישראל זה לא המחשבים אלא כח-אדם להפעיל אותם לגלישה מודרכת ולגישה בטוחה שהמחשב יוכל להיות כלי שבן-אדם משתמש.
צבי בן נח: הדבר השני שמעניין אותי פה.
מיכאל איתן: על סמך מה אתה קובע את מה שאתה קבעת?
מיכאל איתן: מאיפה אתה יודע שיש מספיק מחשבים?
צבי בן נח: יש לנו בחברה למתנ"סים לבד 130 מעבדות מחשבים מפוזרים ב- 120סניפים.
מיכאל איתן: אני עכשיו הבנתי.
מיכאל איתן: יש בארץ מספיק מחשבים רק אין כסף להגיע אליהם.
צבי בן נח: נכון.
מיכאל איתן: אז אין מחשבים, אז זה מה שנקרא אין נגישות.
שי-לי שפיגלמן: אני מחברת מייקרוסטפט.
שי-לי שפיגלמן: אני רוצה להגיד שמניסיוננו בעולם בפרוייקטים מאוד מסובכים גם בגרמניה וגם באנגליה וגם במלטה, זה תמיד שיתוף פעולה בין השוק הפרטי והשוק העסקי.
שי-לי שפיגלמן: משום שהשוק הפרטי והשוק הציבורי, משום הממשלה לבד לא יכולה לעשות, היא צריכה להיעזר בשוק הפרטי.
שי-לי שפיגלמן: מייקרוסופט מוכנה לתרום חלק מפרוייקט כזה וקוראת לכל הנציגים של חברות שמוכנות להצטרף גם לפרוייקט כזה.
מיכאל איתן: לאיזה פרוייקט?
שי-לי שפיגלמן: כל פרוייקט לאומי לצמצום הפער הדיגיטלי, אנחנו מוכנים לקחת חלק ולתרום את חלקנו.
מיכאל איתן: יפה, תודה רבה.
גילה קורנר: אני מבקשת לספר פה סיפור ואני לא פרופסור לחינוך ולא אשת חינוך, אבל אני מבקשת לספר פה סיפור אמיתי שאת יכולה לבדוק אותו גב' יפה ויצוקי.
גילה קורנר: היתה תחרות באתר צפון שמיועדת לבתי-ספר יסודיים.
גילה קורנר: מתוך- 90 בתי ספר יסודיים באזור צפון אנחנו לקחנו.
גילה קורנר: אנחנו מרכז להב"ה נצרת עלית שמצמצם פער דיגיטלי לכל האוכלוסייה.
מיכאל איתן: אבל נתנו לכם להשתתף בתחרות הזו?
גילה קורנר: בוודאי.
גילה קורנר: אין שום מקום בנצרת עלית ציבורי למחשבים והדרכות בטח שלא.
גילה קורנר: יושב כאן צביקה בן נח מהחברה למתנ"סים שמכיר את מתנ"ס נצרת עלית ובטח את מרכז להב"ה ומבקר ויכול להעיד.
גילה קורנר: השתתפנו בתחרות מאחר ולאותם ילדים שרצו להתמודד בתחרות לא היה איפה לעבוד במחשבים.
גילה קורנר: אז לקחנו בית-ספר דתי שלא היתה שם שום התייחסות למחשבים, אין מעבדת מחשבים באותו בית-ספר, שזה קיפוח לכשעצמו.
גילה קורנר: עזוב את בתי-הספר הרגילים, אבל למה לא לטפל בפער דיגיטלי גם בקרוב הילדים מהבית-הספר הדתי הזה.
גילה קורנר: בקיצור, לקחנו קבוצה של ילדים, פנה אינו מנהל בית-הספר, אלי מלכה, "יש תחרות, אני מבקש מכם מתחנן, אין לי מעבדת מחשבים אבל בואו תנסו לשלב את הילדים האלה איכשהו בתחרות".
גילה קורנר: אני אומרת לך חבר-הכנסת מיכאל איתן, במשך חצי שנה לימדנו את הילדים האלה, המנהל הזה מימן כרטיסיות לילדים שיגיעו למרכז להב"ה, במשך חצי שנה אנחנו לימדנו את הילדים האלה מכל הלב והנשמה עם המון השקעה והמון התמדה ונחישות ורצינות.
גילה קורנר: ומתוך 99 בתי-ספר הם זכו במקום הראשון מכל אזור הצפון.
גילה קורנר: זה ניתן לבדיקה, את יכולה בבקשה לבדוק את זה.
גילה קורנר: ואני מנהלת המרכז, תשמעי, זה הישג אדיר בשבילנו.
גילה קורנר: מה שאני באה להגיד פה בעצם, זה שאני לא יודעת אם מדובר על התכנים או על נגישות, אני רק יודעת שהשילוב של כל המרכיבים האלה הוא חשוב והוא הכרחי והוא צריך ולהפך כמה שיותר יפתחו זה הרבה יותר.
גילה קורנר: אבל להב"ה לא מטפלת פה רק מגילאים של 4 עד 18.
גילה קורנר: אנחנו מכינים בני-נוער לבגרות, אנחנו מחזירים מובטלים למעגל העבודה - עכשיו השבוע היתה כתבה כזאת.
גילה קורנר: אנחנו מדברים עם ההורים של אותם הילדים, אנחנו עכשיו סיימנו פרוייקט מחשב לכל ילד שהכשרנו 130 ילדים שהולכים לקבל מחשבים הביתה.
גילה קורנר: אנחנו מכשירים את ההורים שלהם להגיש גם אותם לטכנולוגיה שלא ידעו ושיהיו מעורים ומעורבים בנעשה עם הילדים שלהם בבית-הספר.
גילה קורנר: הקמתי מוכנות לכיתה א', זה נשמע לכם משהו מפוצץ, "כי את לא אשת חינוך, מה פתאום את מטפלת בדבר כזה?".
גילה קורנר: תסלחו לי בבקשה, אני אימא לילדים, ויש לי ילד שהוא קצין בדובדבן, וברוך השם ילדים מאוד מוכשרים.
גילה קורנר: אבל אני יודעת שמוכנות לכיתה א', התייחסתי להמון היבטים, גם פסיכולוגיים, גם קוגניטיביים.
גילה קורנר: זאת אומרת, שאנחנו בעצם פונים לכל האוכלוסייה ואנחנו עובדים מ-8 בבוקר ועד 11 בלילה.
גילה קורנר: אז מי שמדבר בבקשה על להב"ה, מוזמן אלי למרכז ושלא יקרה מצב, חבר-הכנסת מיכאל איתן, שמדינת ישראל ביד ימין בונה וביד שמאל הורסת.
גילה קורנר: תבואו לשטח, תכירו את האוכלוסיות, תרגישו על מה מדובר.
רוני דיין: מה התקציבים?
גילה קורנר: אל תדבר אתי על תקציבים, למשרד החינוך יש תקציבים מפה עד ים המלח.
רוני דיין: לא, תגידי כמה קיבלת?
גילה קורנר: סליחה, זה לא נושא לויכוח.
רוני דיין: לא, תגידי כמה כסף קיבלת בשביל לעבוד עם בית-ספר אחד?
גילה קורנר: אדוני, אני הייתי מצפה להגינות ויושר, אל תחקה את החזון של להב"ה.
רוני דיין: אל תדברי אתי על הגינות ויושר.
גילה קורנר: זה בושה וחרפה.
מיכאל איתן: גבירתי, אני אוציא אותך החוצה.
מיכאל איתן: זה באמת לא לעניין.
שמואל אשר: אני רוצה לשאול שאלה בקול רם.
שמואל אשר: האם אחד הדברים כמו שנאמר פה, יש הרגשה אם אין מדידה מדויקת ולזה אני מצטרף, שהמצב היום מבחינת תשתיות הוא די משביע רצון.
שמואל אשר: זאת אומרת, שהבעיה היום היא היותר תכנים.
שמואל אשר: אבל כדי ליצור תכנים, צריך קודם כל להגדיר מה רוצים להגיע כי אחרת אתה לא יודע איזה תכנים אתה צריך.
שמואל אשר: השאלה שלי היא האם צריך.
מיכאל איתן: עוד פעם סליחה, עם כל הכבוד לכולכם, כל אחד חוזר על המנטרה הזאת שמצב התשתיות בסדר.
מיכאל איתן: אני כאן שומע בנצרת עלית.
מיכאל איתן: אל"ף, אני יודע מהנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בשלושת העשירונים הנמוכים, אחוז משקי בית המחוברים לאינטרנט הוא 8 אחוז נכון ל-2002, נדמה לי.
מיכאל איתן: אז 8 אחוז בשלושת העשירונים הנמוכים.
מיכאל איתן: עכשיו הילדים האלה בבית-הספר הדתי שאין להם כיתת מחשב ושאין להם מעבדה, אני מבטיח לך ש-70-80 אחוז הם באותם שלושת העשירונים שאין להם גם בבית.
מיכאל איתן: ואתם כולכם אומרים: "אין בעיה עם תשתיות".
מיכאל איתן: מי אמר שאין לכם בעיה עם נגישות?
מיכאל איתן: "יש מספיק מחשבים", אני לא בטוח שאני יודע, אבל אני מריח שיש פה משהו שאתם פשוט זורקים אותו לאיזה שהיא נקודה ואומרים: "אין בעיה".
מיכאל איתן: אני לא יודע אם זה נכון, למה אנחנו צריכים להתחיל מנקודת מוצא שאנחנו אומרים: "אין לנו בעיה עם זה, עכשיו נפתור את הבעיות האחרות".
מיכאל איתן: אני אומר, בואו נבדוק.
מיכאל איתן: אולי יש לנו גם בעיה עם זה וגם בעיות אחרות ואז נגיד למשל אני אתן דוגמה.
מיכאל איתן: אנחנו לא יכולים לקנות מחשבים, לא יכולים.
מיכאל איתן: אבל יש הרבה אנשים שיש להם מחשבים ואין להם את הדלתא הזאת שהם לא מחוברים לאינטרנט בגלל ההוצאה הכספית הלא גדולה כבר שלחבר למחשב.
מיכאל איתן: אולי ניתן ואוצ'ר, וזה עכשיו זו מילת המפתח שייתן הנחה בגלישה.
איציק כהן: אני יצאתי החוצה, הבנתי שזה הג'וקר הכי טוב הואוצ'ר הזה.
מיכאל איתן: בסדר, אני מסכים אז גם אני אשתמש.
מיכאל איתן: אני אתן ואוצ'ר למשפחות חלשות, אני יכול לתת ואוצ'ר למשל, לבוא ולהגיד לספקי מחשבים: "אתם יודעים מה, למה לא תמכרו מחשבים בשכר חודשי".
מיכאל איתן: או לספקי אינטרנט להגיד להם: "אתם יודעים מה, תעשו תכנית, אל תמכרו רק חיבור לאינטרנט, תמכרו לאנשים חיבור חודשי, תנו להם מחשב עם חיבור לאינטרנט זה צריך לעלות לפי העלויות שלכם נגיד 50 דולר לחודש.
מיכאל איתן: 50 דולר".
מיכאל איתן: זה 200 ש"ח, אני אתן ואוצ'ר למשפחות החלשות שיעלה להם רק 100 ש"ח לחודש והם יקבלו הביתה, משפחות בקריטריונים מסוימים.
מיכאל איתן: אני לא מביא פתרונות עכשיו, אני רק אומר לכם שאם חושבים בצורה מושכלת, רחבה, רואים את הבעיה, בודקים נתונים ואז מחפשים פתרונות, יודעים לאן אנחנו רוצים להגיע ומחפשים את הדרכים.
מיכאל איתן: ואז אנחנו אומרים, נעשה שיקול, מה יותר שווה, איפה נשקיע יותר כסף, איך לבנות תכנית שיש בה את כל הממדים שעליהם אנחנו מדברים, על זה לא היה חילוקי דעות, נגישות, מיומנות, תכנים.
מיכאל איתן: עכשיו לא דיברנו בכלל על התכנים.
מיכאל איתן: מה זה שווה לי שאני אקנה מחשב לילדים ואני אלמד אותם לגלוש והם ישחקו שמה כל היום במשחקים האלה, לא יודע את כל מה עושים למעלה ולמטה והם לא עושים את זה דבר חיובי.
מיכאל איתן: אני לא מדבר כבר על גלישה לאתרים לא רצויים בכלל.
מיכאל איתן: אז מה עשיתי?
מיכאל איתן: אז אם אין לי ידיעה שאני מלמד אותם וקונה להם מחשבים והם הולכים למטרה חיובית - יותר טוב שאני לא אקנה להם.
מיכאל איתן: כי אם אני קונה להם ומלמד אותם והולכים למקום שלילי - יותר טוב שלא יהיה להם בכלל.
מיכאל איתן: צריכים לחשוב על זה בצורה מסודרת וכאן מדברים על מדינה שמעריכה את עצמה כמדינה, לא מעריכה את עצמה, עובדה, מפתחת דברים הכי מדהימים שיכולים להיות בעולם.
מיכאל איתן: ובנושא כזה אני לא יודע אני מסתכל על עצמי, אני אומר תשמע איפה אתה, בחדר ממשלת ישראל יושבים הנציגים הכי בכירים של השלטון, יושבים פה תעשיינים ואנשי הסקטור הפרטי ומכל החכמה הזאת בסוף עם מי נצא פה?
איציק כהן: אני לא יודע על מה אתה מדבר.
מיכאל איתן: אני לא מאשים אותך, אני אומר, זה המציאות, מה אתה רוצה ממני.
איציק כהן: היום זה בייבי-סיטינג לכמה דברים.
איציק כהן: אז אולי נצרת עבד טוב ואחרים טוב.
איציק כהן: אומרים לך: "הסקטור העסקי הפרטי יותר טוב מאתנו, רוצים לעשות out "sourcing.
איציק כהן: Out sourcing אומר שחברות שיזכו ייקחו את מה שקיים ויתנו יותר תכנים, יותר משאבים, תהיה עליהם.
מיכאל איתן: אבל אין תכנית, אתה לא יודע.
מיכאל איתן: אני שואל אותך אם אתה יודע מה הנתונים, מה הצרכים, לאן אתה רוצה להגיע, תראה לי דף נייר שכתוב, "אני יודע שאני צריך לענות על תחום הנגישות בצורה א', ב' וג-' או בדקתי אין בעיה בנגישות.
מיכאל איתן: אני יודע שאני רוצה לפתח מיומנויות ברמה כזאת ואחרת ויש לי תכנית.
מיכאל איתן: אני יודע שאני רוצה לפתח תכנים, אני יש לי משאבים, אני אקצה כך ואחרת".
מיכאל איתן: אנחנו מדברים הכל באוויר.
איציק כהן: בנושא של נגישות ובנושא של משאבים, זה לא רלוונטי גם עדנה אמרה.
מיכאל איתן: מי זאת עדנה?
מיכאל איתן: היא בדקה?
מיכאל איתן: היא יודעת?
מיכאל איתן: עדנה אמרה ואני אמרתי ומיקי אמר והוא אמר.
מיכאל איתן: יש שיטות בעולם איך עושים דברים כאלה, מחפשים נתונים.
מיכאל איתן: אני מברך, עושים סקר בבקשה, אני שואל האם יש קשר בין הסקר שהולכים לעשות לבין מה שרוצים להגיע.
מיכאל איתן: לאן רוצים להגיע, אנחנו יודעים?
מיכאל איתן: אז בוא נכתוב למה אנחנו רוצים להגיע ולבדוק האם הסקר משקף את מה שאנחנו רוצים להגיע.
מיכאל איתן: כי מה שאנחנו רוצים לדעת איזה אמצעים לבנות, להגיע מהמצב הנתון לכיוון לאן שאנחנו רוצים להגיע.
מיכאל איתן: אני לא מרגיש שאנחנו התקדמנו או מתקדמים.
מיכאל איתן: באמת, אני מצטער להגיד את זה.
מיכאל איתן: אני שמח, יש יוזמות פה ושם הדברים נעשים אני לא אומר הכל שחור, בכל אופן אנחנו לא במצב של אפריקה ושל אני לא יודע, עוד מקומות.
מיכאל איתן: אבל כשאני רואה בארצות-הברית, בקנדה ובמרבית מדינות אירופה, מעל ל-90 אחוז מהכיתות לא מבתי הספר, מחוברים עם תקשורת רחבת פס, יותר ויותר חדירה של תכנים ויותר ויותר חדירה של פעילויות.
מיכאל איתן: אני כבר לא מדבר על הבתים, על המודעות של הממשלות שמה, על תכניות במיליארדים שמקצים, אפילו ארצות-הברית הקפיטליסטית, לקחה בכוח כסף מאנשים שהשתמשו בטלפוניה, ואמרה להם: "אתם תשלמו יותר על הטלפוניה בכדי שאנחנו נוכל לעשות את התשלומים המוזלים לכל המוסדות החינוכיים, הבריאותיים, הסוציאליים, לתת להם חיבורים בתשלום מזערי, בסובסידיות גדולות מאוד" במיליארדים סבסדו והם עשו את זה.
אמרו: איציק כהן, אתה צריך לקחת את הדברים שנאמרים כאן ואתה יכול לבוא בעוד שלוש שנים, ניפגש עוד פעם ועוד פעם תספר לי על 80 תכניות ועל ואוצ'רים ועוד מעט יהיה ככה ועוד מעט יהיה ככה ועוד יהיה ככה, ואנחנו נעמוד באותו מקום.
אמרו: אני רוצה לשמוע פעם אחת: "עשינו, הצלחנו, יש לנו קבלות, קידמנו.
אמרו: לא, יש לנו תכנית מחר, יש לנו תכנית נעשה, יש תכנית יהיה נהדר, יהיה מצוין".
אמרו: מקימים כוכב, מקימים להב"ה, מקימים זה, מקימים זה, בוא נבדוק מה עשינו.
איציק כהן: אבל צריך להיקבע מה הבטחנו ומה עשינו לשם שינוי.
איציק כהן: זה תלוי בך בלבד.
גילה קורנר: רק בקשה קטנה.
מיכאל איתן: את דיברת מספיק, שמענו אותך.
גילה קורנר: אתה מונע ממני ברגע זה.
מיכאל איתן: אני מונע ממך, אני עוד מעט גם אוציא אותך החוצה, עוד מעט, את תוציאי עוד מילה, אני אקרא לסדרן ויוציא אותך החוצה.
מוטי פרידמן: בשלב הזה של תשתיות אין לי הרבה מה להוסיף ולשאול.
מוטי פרידמן: בנושא של תהליכים, דיברתם גם על תכנים, עם הדבר הזה גם אמור לעשות דברים בשביל העלאת הנושא הרמה בכמה דברים.
מוטי פרידמן: לסוכנות היהודית יש לה כמה תוכניות.
מוטי פרידמן: אחת מהן, בונים עולם יהודי שעושה אינטגרציה בין פריפריה למרכז וקורים דברים מאוד יפים.
מוטי פרידמן: אני הייתי מבקש אם אפשר שבהמשך הדרך שיהיה מקום, אולי אפשר גם להעביר לנו דברים באי-מייל שנוכל להתכונן ולהגיע ולהוסיף את הדבר הזה אל תוך מעשה המרכבה.
מיכאל איתן: בבקשה, יש לך כאן את נציג הרשות המבצעת ואני מקווה שהוא יקבל את הדברים.
נאוה גלעד: אני רוצה קצת לחזור על שצביקה אמר ולחדד את זה.
נאוה גלעד: דיברת על 4 עד 18, זה מבורך חשוב ורצוי.
נאוה גלעד: יחד עם זאת, צמצום הפער הדיגיטלי אמור לתת מענה לכלל האוכלוסייה.
נאוה גלעד: אני שמחה שהאיגוד הישראלי לקח על עצמו את הנושא של נגישות האינטרנט לאנשים עם מוגבלויות יחד עם שותפים מאוד רציניים כמו העמותות השונות שעוסקות בנושא, משרד האוצר,
איציק כהן: אני שמח על הקטע של המוגבלויות יחד עם הגורמים האלה עושים - - -
נאוה גלעד: האוכלוסייה הזו בהחלט זקוקה להתייחסות המיוחדת, גם הגישה לאתרי האינטרנט למחשב, גם הגישה לסביבות העבודה למחשב.
נאוה גלעד: קבוצה אחרת שצריכים לטפל בה הם בני הגיל השלישי שפורשים מעבודתם, יכולים לתרום בחזרה לתוך המערכת, חייבים להיות מתוך הקהילה ואנחנו מעודדים את התחומים האלה.
נאוה גלעד: נושא נושא חדש שאנחנו מתחילים עכשיו אתו זה הוא נושא של קישורי חיים וסביבה דיגיטלית.
נאוה גלעד: בכלל לאוכלוסייה, זה אומר מגדר, זה אומר ילדים מנותקים, זה אומר לכבד את הנושא של הגיל השלישי.
נאוה גלעד: נכון, יש להבחין בצורך שבין מהם אותם ואיזה תכנים לכל אוכלוסייה.
קוהל עומרי: סליחה, כבוד היושב-ראש עוד שאלה אחת או בקשה אחת לאיציק כהן.
קוהל עומרי: אתם מדברים פה על נושא של צמצום פער דיגיטלי, אנחנו יחד עם חברות נוספות גם בשוק הישראלי עוסקים בתחום הזה של צמצום פער דיגיטלי בארץ ובעולם.
איציק כהן: המצגת שלכם מצויה אצלנו.
איציק כהן: יש לכם מערכת הפעלה.
קוהל עומרי: אני שם בצד את המערכת, אני אשמח לנסות לעזור ללמוד מדינת ישראל ללמוד מה זה צמצום פער דיגיטלי.
קוהל עומרי: אנחנו מביאים הרבה מאוד ידע מהעולם, מה עושים בעולם בתחום הזה, איך עושים את זה.
קוהל עומרי: ואנחנו נשמח לנסות לתת את הידע שלנו ואת היכולת לוועדה.
שמואל רבאל: אנחנו מרכזים את הטיפול של ישראל בהשתתפות של ישראל בפסגה העולמית על חברת המידע.
שמואל רבאל: אני חושב שזה מאוד רלוונטי גם לדיון הזה.
שמואל רבאל: כי יצא תהליכים שמתרחשים במדינת ישראל והעבודה הקשה שגם הממשלה מנסה להשקיע וגם הארגונים השונים, הוולונטריים וגם הסקטור הפרטי, כדי לצמצם את הפער הדיגיטלי.
שמואל רבאל: חשוב לקחת בחשבון שכמעט כל מדינה בעולם, גם אלו שמצליחות, מנסות להתמודד ומנסות לבדוק פה כמו שנאמר פה, אחר הטכנולוגיה.
שמואל רבאל: ואני חושב גם שהשתתפות שלנו למרות שיש קשיים בארץ, יש גם הרבה מה להתגאות בו.
שמואל רבאל: ואנחנו יכולים בעזרת ההשתתפות שלנו בפסגה העולמית על חברת המידע, גם לקדם את האינטרסים הכלכליים של מדינת ישראל וגם את האינטרסים התדמיתיים כדי להראות את היתרונות שיש לישראל.
שמואל רבאל: אני אעבור בקצרה למה בכלל חשבו על הפסגה העולמית על חברת המידע, שאגב היא אירוע שמתקיים בחסות העצרת הכללית של האו"ם, על-פי החלטה של העצרת הכללית של האו"ם.
שמואל רבאל: כל מי שיושב פה באולם מבין את זה ויודע את זה.
שמואל רבאל: בוא נאמר, הבסיסי ביותר הוא ההבנה שבאמת המידע הוא משאב בסיסי שכל אחד, כמו שמגיע לו מזון וכמו שמגיע לו בריאות, מגיע לו גם גישה למידע.
שמואל רבאל: ויש מצד שני גם סכנות שהן ברורות וצריכים להתמודד אתן, וההבנה היא שהדרך הכי טובה גם להתמודד עם האתגרים החיוביים וגם להתמודד עם הסכנות היא דרך שיתוף פעולה גלובלי.
שמואל רבאל: וזה אומר גם בנושאים שנויים במחלוקת, כמו הגנה על פרטיות, כמו זכויות אדם, הסתה, פשע באמצעות האינטרנט.
שמואל רבאל: וגם בעיות יותר קטנות אבל שהן מצויות אצל הרבה מהמשתמשים כמו דואר זבל וכדומה.
שמואל רבאל: הקושי הגדול בפסגה הוא בעצם לגשר על-פני אג'נדות נפרדות ואני חושב אולי זה גם קשיים שבאים לידי ביטוי בתוך המדינות.
שמואל רבאל: אבל הם בטח באים לידי ביטוי ברמה הגלובלית, ברמה העולמית.
שמואל רבאל: מצד אחד, יש מדינות מפותחות שמתמודדות עם הצורך להבטיח שהאינטרנט ישמש את האינטרסים המסחרייים הכלכליים שלהם.
שמואל רבאל: אבל מצד שני גם יגן על האינטרסים של הצרכנים, גם על הפרטיות שלהם כמו שנאמר ועל הבטיחות שלהם.
שמואל רבאל: מצד שני יש מדינות מתפתחות.
שמואל רבאל: זה קצת מקביל למה שקורה בארץ.
שמואל רבאל: יש אנשים שאין להם בכלל גישה לאינטרנט וכל הבעיות האלה של המשתמש לא מטרידות אותם כי הם באים ואומרים: "קודם תנו לנו תשתית בסיסית, תנו לנו את הצרכים הבסיסיים של הספרייה שיושבת באיזה שהיא עיירה באפריקה שהיא לא יכולה לגשת לכל מה שגוגל הולך לשים את האינטרנט, תנו לנו קודם את כל זה ואחר-כך תבואו תדברו אתנו כדי שנבוא ונילחם בסיידר טרוריסט שיכול אצלנו במדינה ואולי מפריע לכם ליהנות מהפירות של האינטרנט".
שמואל רבאל: לוח הזמנים הוא כזה.
שמואל רבאל: בג'נבה בדצמבר 2003 התקיים החלק הראשון של הפסגה.
שמואל רבאל: זו פסגה שמתקיימת על פני שני שלבים.
שמואל רבאל: בין שני השלבים יש סדרה של ועדות הכנה שונות, יש ועדות הכנה שהן אזורים על-פי אזורים בעולם.
שמואל רבאל: אגב, אנחנו השתתפנו בזמנו וחבר-הכנסת מיכאל נודלמן ייצג אותנו בוועדת הכנה שהתקיימה ברומניה, בבוקרשט.
מיכאל איתן: הוא היה נדמה לי קודם בקוריאה.
שמואל ראבל: הוא היה בקוריאה בוועדה אחרת, אבל זה לא כל-כך קשור לתהליך הזה, זה קשור לתהליך אחר שהוא בין פרלמנטרי יותר.
שמואל ראבל: אנחנו שלחנו אותו כמי שמבין בנושא.
שמואל ראבל: כמו שאמרתי, יש אירועים שמתקיימים על-פי אזורים, יש גם אירועים על-פי נושאים.
שמואל ראבל: אם אתם תכנסו ובסוף אני אתן לך אתר האינטרנט אתם תמצאו ים של אירועים על-פי נושאים.
שמואל ראבל: אם זה נושא כמו שצוין פה, כנס שלם שהתקיים בינואר לגבי מדדים לפער הדיגיטלי, איך מודדים את זה.
שמואל ראבל: יש כנס שלם שמתקיים באמצע ינואר בג'נבה שהולך לעסוק רק בזה ומשתתפים בו אנשים מכל העולם.
שמואל ראבל: זאת אומרת, הצורך הוא לא להתמודד ברמה הפרטנית שאיך ישראל עכשיו הולכת למדוד את הדבר הזה.
מיכאל איתן: יש גם בארץ אנשים שמפתחים מדדים.
שמואל רבאל: פרופסור שיזף רפאלי למשל וקארין ברזילי-נבון מאוניברסיטת תל-אביב.
שמואל רבאל: זאת אומרת, יש אנשים בארץ שיודעים אגב, אנחנו צינור להעברת מידע.
מיכאל איתן: אז למה לא להשתמש במדדים הישראלים לצרכים הישראליים?
שמואל רבאל: זה בדיוק מה שאנחנו עושים.
שמואל רבאל: זאת אומרת, ברגע שהגיע אלינו מידע לפני כחודש על הכנס בג'נבה, אנחנו העברנו את זה מיידית גם לקארין ברזילי וגם לפרופסור שיזף רפאלי, הבאנו לידיעתם.
שמואל רבאל: יש לנו רשימת תפוצה ורחבה וכל מי שרוצה להצטרף אליה מוזמן ונעביר לו את כל המידע באופן שוטף.
שמואל רבאל: תשאירו לנו את כרטיסי הביקור ואנחנו נעביר את זה.
שמואל רבאל: החלק השני של הפסקה יתקיים בטוניסיה ב2005- ואנחנו מוזמנים אליו למרות שזה בטוניסיה, הטוניסאים כבר העבירו את זה.
שמואל רבאל: ואני חושב שדווקא שזה בטוניסיה, אז זה מציב בפנינו אתגר להשתתף שם בצורה מכובדת ויפה.
מיכאל איתן: אני שאלתי האם יש מקום שאנחנו נעשה משהו גם על בסיס שיתוף פעולה אזורי שמשרד החוץ ישתמש ביתרון היחסי שיש למדינת ישראל וינסה קצת לעודד פעילויות כמו ירדן, הפלשתינאים, מצרים.
מיכאל איתן: האם יש איזה שהן יוזמות כאלה?
שמואל רבאל: כן יש יוזמות.
שמואל רבאל: למשל, בתערוכת טלקום האחרונה עכשיו לפני כחודש בגני-התערוכה בתל-אביב אנחנו ארגנו סדנא, אגב גם הזמנו אותך, הצטערנו שלא תוכל להגיע.
שמואל רבאל: אבל הרבה אנשים אגב שיושבים פה מסביב לשולחן וכאלה שישבו והשתתפו שם והיו שם שרי תקשורת ונציגים בכירים ממדינות כמו לטביה, מסלובניה, מקזחסטאן.
מיכאל איתן: אני דיברתי על ירדן.
איציק כהן: שר התקשורת המצרי היה בכנס של מייקרוסופט לפני שנתיים.
איציק כהן: אנחנו נפגשנו אתו שמה, הוא נהיה ראש-ממשלה.
איציק כהן: יש קשיים.
שמואל רבאל: ירדן היא בהחלט, אנחנו דרך השגרירות שלנו ברמת-עמון מנסים כל הזמן.
שמואל רבאל: יש קצת קושי עדיין להזמין אותם לאירועים כמו בטלקום כי הם לא רוצים visibility יותר מדי גבוהה.
שמואל רבאל: אני מקווה שאם המצב ישתפר, אולי לקראת ינואר-פברואר אפשר יהיה לקדם את זה בצורה יותר visibility.
שמואל רבאל: אבל זה לא אומר, אני לא חושב שזה אחד על חשבון השני.
שמואל רבאל: כי אני חושב שהאינטרס, אם אתה ובא אומר שחשוב שיתוף פעולה בינלאומי, אני חושב שהאינטרס שלנו בשיתוף פעולה מול האיחוד האירופי מול מדינות שעכשיו הצטרפו ממרכז ומזרח אירופה שהן קרובות פחות או יותר למה שאנחנו רוצים לעשות, אני חושב שיש פה פוטנציאל אדיר.
מיכאל איתן: בוא נסכם את העניין כך.
מיכאל איתן: אני רוצה לטובת כל המעונינים כאן, לעשות לך קצת פרסומת.
איציק כהן: ב-18 בינואר 2005 מגיע שר האיחוד של האירופאי פגישה אצלנו, אפשר להביא אותו לכאן לתת ועדה.
מיכאל איתן: כדאי שנכין את זה בצורה מסודרת.
שמואל ראבל: אולי משפט אחרון לסיכום שבכל זאת מה שרציתי להגיד.
שמואל ראבל: קודם כל בפסגה בז'נבה אנחנו כבר השתתפנו ועשינו שם אירוע ישראלי והיתה בו השתתפות מכובדת, גם מוזכרת מה נעשה בישראל.
שמואל ראבל: ואני רוצה לקראת טוניסיה ואגב השתתפו פה וזה חשוב מאוד להדגיש, גם נציגים מהממשלה וגם נציגים מהארגוניים הבלתי ממשלתיים וגם נציגים מהסקטור הפרטי וגם מהאקדמיה.
שמואל ראבל: כולם הציגו מצגות והתפיסה שלנו היא בהחלט להציג את כל המגוון של מה שקורה בארץ.
שמואל ראבל: ואנחנו רוצים שאותו דבר יקרה בטוניסיה.
שמואל ראבל: זאת אומרת, לקראת טוניסיה כל מי שרוצה לתרום.
שמואל ראבל: קודם כל, אנחנו רוצים להקים מצגת על כל מה שקורה בארץ בתחום הזה, אולי זה גם יעזור קצת לחדד את מה שקורה כאן ומה אנחנו רוצים לעשות ואחר-כך לארגן משלחת מכובדת ולייצג את ישראל בכבוד.
מיכאל איתן: אני מבקש דוח קצר בנושא ירושלים.
דני בראלי: אני מזכ"ל הוועד הישראלי לאונסקו ובהמשך לדבריו של סמי רבאל, אנחנו שותפים לנושא של הפסגה הבינלאומית לחברת המידע.
דני בראלי: אחד הדברים שאונסקו מנסה להרחיב בהגדרה של פער דיגיטלי מעבר למדדים שמדברים עליהם, נגישות, תכנים וכו', זה תחומים שלמים שבהם הדיגיטציה עוד לא נגעה או בקושי נוגעת.
דני בראלי: כמו למשל, מי שקרא את המאמר של טוביה פרליך, גנזך המדינה, מוכרח לדעת שבמדינה אין היום אפשרות לקבל מידע דיגיטלי מארכיון המדינה, דבר שהוא בלתי אפשרי.
דני בראלי: אם הוקצה 400 מיליון ש"ח לפרוייקט מסוים, צריך היה לחשוב על הדבר הזה.
דני בראלי: אונסקו מציע פרוייקט מסוג כזה ואנחנו מעבירים את זה בקרוב גם לאיציק כהן ולבועז וכמובן לאחרים, כדי להתייחס לזה.
דני בראלי: זה תחום אחד.
דני בראלי: התחום השני שאנחנו עומדים להציע למשרד ראש הממשלה וכמובן לשרת החינוך, זה הדיגיטציה של כל המורשת היהודית בעולם.