GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרי אינגבר: שיעמדו למכרז.
עמרי אינגבר: אנחנו מנענו את זה.
יגאל יאסינוב: ניסיתם לעשות את זה.
עמרי אינגבר: יש קול קורא של משרד הבריאות, יש קול קורא של משרד הקליטה.
יגאל יאסינוב: אבל כמה עלו מדענים השנה?
עמרי אניגבר: בשביל זה אנחנו לוקחים 10 שנים ולא שלוש שנים.
עמרי אניגבר: אנחנו משקיעים השנה כספים, אותם כספים שהיו בשנים קודמות, גם עכשיו לשמחתנו הצלחנו גם השנה הזו והם כולם מיועדים למדענים עולים, הם לא ילכו למשהו אחר.
עמרי אניגבר: כשאני באתי, אחרי שנה אחת, שנה שניה, שנה שלישית שעשינו את זה לחשבות שלנו ואמרתי לחשב, תעביר כסף.
עמרי אניגבר: הוא אמר לי: "תראה, אתה מעביר כסף למשרד ממשלתי אחר, איך אני יודע שהמשרד הממשלתי הזה, הכספים שלנו, שהממשלה נותנת למשרד הקליטה זה עבור עולים, איך אני יודע שהמשרד האחר משתמש בכספים האלה לעולים.
עמרי אניגבר: תקבע את זה בנוהל".
עמרי אניגבר: הלכתי ללשכה המשפטית שלנו לקבע את הנושא הזה בנוהל.
עמרי אניגבר: אמרתי את זה גם בישיבה הקודמת שכל עוד זה היה ערטילאי אז פעלנו על-פי שיקול דעת אישי.
עמרי אניגבר: ברגע שזה הלך לפסים של התמסדות ואמרתי את זה בישיבות קודמות, יצאה הוראת שעה והוראת השעה הזו מגבילה.
עמרי אניגבר: כך שזה לא יצא מהיום למחר בהתראה קצרה, זה יצאה בהתראה של כמעט שנה שהכללים מוסדו.
עמרי אניגבר: יש הגדרה מיהו עולה.
עמרי אניגבר: עכשיו ההגדרה מיהו עולה נובעת מכך שיש החלטת ממשלה.
עמרי אניגבר: החלטת ממשלה, 166ע(2) "הערכת תקופת הזכאות של עולים לסיוע לתעסוקה וביזמות" בהמשך להחלטות אלה ואלה מיום 28.5.98 להאריך תקופת הזכאות של עולה מסוים משרד לקליטה העלייה בתחום התעסוקה והיזמות ל-10 שנים" זאת החלטת ממשלה ואנחנו קבועים להחלטת ממשלה הזו.
עמרי אניגבר: עכשיו מה באנו ואמרנו, באנו ואמרנו בואו נפרש את ההחלטה הזו לכולם, נלך ונרחיב אותה.
עמרי אניגבר: מה אמרנו?
עמרי אניגבר: אנחנו בערוץ הזה של המחקרים מה אנחנו באנו ואמרנו.
עמרי אניגבר: אנחנו רוצים לטפל בעיקר בשתי אוכלוסיות.
עמרי אניגבר: 70 אחוז מהמדענים העולים שנרשמו לטיפולו של המרכז לקליטה במדע במשך השנים, 70 אחוז, ובשנים האחרונות זה יותר מ-70 אחוז, זה כמעט 100 אחוז.
עמרי אניגבר: אנחנו בתקופה של הזכאות שלהם.
עמרי אניגבר: קרי, שלוש השנים הראשונות מיום עלייתם, מוצאים להם תעסוקה מדעית בישראל.
עמרי אניגבר: אמרנו, ניתן הזדמנות חוזרת לאוכלוסייה אחת, ל-30 אחוז שלא הצלחנו למצוא להם.
עמרי אניגבר: ניתן להם הזדמנות שניה.
עמרי אניגבר: האוכלוסייה השניה שאנחנו רוצים לטפל בה זה כאלה שכן נקלטו, אבל אנחנו רוצים לשדרג אותם מחוקר בצוות להפוך באמצעות זה שהם יגישו ויזכו, להפוך אותם לראש צוות מחקר, לחוקר ראשי.
עמרי אניגבר: אלה שתי האוכלוסיות.
עמרי אניגבר: אז באנו ואמרנו בנוהל, לגבי חוקר בצוות מדובר בכלל בכאלה שהם היום לא עובדים וזה מאפשר להם להיכנס לעבודה.
עמרי אניגבר: לגבי חוקרים ראשיים - עד 10 שנים הוא יכול לקחת לעצמו.
עמרי אניגבר: זאת אומרת, כל שנה מ-1990 ואילך יכול להגיש ולזכות.
עמרי אניגבר: הוא לא יכול לקחת כסף לעצמו, לשכר של עצמו, אם הוא יותר מ- 10 שנים בארץ.
עמרי אניגבר: הוא יכול לזכות, הוא יכול להיות חוקר ראשי ולקבל הצעות מחקר למחשב, לתוכנה, לאמצעים, להעסיק עולים אחרים, להעסיק סטודנטים, להעסיק דוקטורנטים.
עמרי אניגבר: לזה הוא יכול, לעצמו הוא לא יכול.
עמרי אניגבר: עכשיו המרכז לקליטה ומדע הוקם בשנת 1973 בממשלת גולדה מאיר עצמה ואותה ממשלה שדיברה על מדיניות של תכנית מצוינות.
עמרי אניגבר: היא אומרת, איך אנחנו מדינת ישראל "ננצל" את הידע ואת היכולות של המדענים לטובתה של מדינת ישראל.
עמרי אניגבר: זו לא תכנית סעד שבאה לפתור את הפנסיה.
עמרי אניגבר: לא, אני מתנגד לכך שיעשו איזשהו פיחות במעמדו של המרכז לקליטה ומדע ובאוכלוסייה שלו.
עמרי אניגבר: האוכלוסייה הזו תרמה הרבה, עשתה הרבה והיא תתפאר במה שהיא עשתה ולא במסכנות.
עמרי אניגבר: אנחנו לא הולכים לפתור כאן בעיה סוציאלית.
עמרי אניגבר: מי ש-10 שנים נמצא במערכת, הוא יכול להתמודד כשווה בין שווה בקרנות המחקר הכלליות ולזכות בהן בהתאם לכללים שלהם.
עמרי אניגבר: אנחנו נותנים מדרגה אחת וזוהי המדרגה.
יגאל יאסינוב: מה שבעצם אמרת ותתקן אותי אם אני טועה.
יגאל יאסינוב: אותם מדענים הראשיים, אנחנו מדברים על קבוצה יחסית קטנה.
יגאל יאסינוב: מדענים יכולים לעשות עבודה, להגיש אותה למכרז, לזכות במכרז, לקבל תקצוב לעבודה ולעשות אותה בהתנדבות.
יגאל יאסינוב: כי אחרת לא תהיה להם אפשרות לקדם את זה.
יגאל יאסינוב: או שהם יחפשו את המימון משכורתם במקום אחר.
יגאל יאסינוב: אבל פה אני רוצה לדעת איפה.
יגאל יאסינוב: ודבר שני, מה שאני רואה בעצם מה שיהיה שכל אותם פרוייקטים שאליהם אתם אישרתם תקצוב, הם לא ייצאו לפועל.
יגאל יאסינוב: ונכון שאתם לא מקצצים את הקרנות ואותו מיליון ש"ח אתם מעבירים למשרד התשתיות, יועברו.
יגאל יאסינוב: אף אחד לא יוכל להשתמש בהם ואז נכון לסוף השנה, חלק מהכסף הזה יחזור כי לא השתמשו בזה למקרה אחר כך שזה לא יהיה אותו דבר.
יגאל יאסינוב: ופה אני לא הבנתי איך אתם חושבים שאותם מדענים עולים שהם עברו את ה-10 שנים, אבל הם ממשיכים להיות והם באותם פרוייקטים איך יממנו את עבודתם האישית, מי יממן להם את זה.
עמרי אינגבר: מרבית המדענים העולים האלה הם ממומנים על-ידי משרד הלקיטה במסגרת תכנית “קמע”.
עמרי אינגבר: הם לא יוכלו לקחת את הדלתא של 15 אלף שנדרש למימון עצמי מהקרן הזו.
עמרי אינגבר: לדוגמה, יולי זסלבסקי במכון הגיאו-פיזי שמפעיל צוות של 10.
עמרי אינגבר: אז הוא לעצמו לא יוכל לקחת כסף, אבל הוא 10 מדענים עולים שעלו אחרי 95 יוכלו לשלם להם משכורות.
יגאל יאסינוב: אותו חוקר ראשי זסלבסקי משכר שייתן המוסד שבו הועסק.
עמרי אינגבר: ש-80 אחוז ממנו משולם על-ידינו.
יגאל יאסינוב: אז אני רוצה שפרופסור חסין הוא בעצם היה אותו איש, שהוא יסביר לנו איך זה נראה.
יגאל יאסינוב: אני אגיד לך למה אני הולך לדבר על מקרים פרטיים, כי מהמקרה הפרטי הזה אנחנו יכולים ללמוד מה קורה.
עמרי אינגבר: לא, אתה לא יכול ללמוד.
עמרי אינגבר: אני לא רוצה להיגרר לזה שפרופסור חסין יוכל להתחרות ולזכות בקרנות כלליות.
עמרי אינגבר: אם הוא לא זכה - אז אני לא רוצה- - -
יגאל יאסינוב: הוא זכה.
עמרי אינגבר: לא, לא, הוא זכה בקרן הלאומית שלנו.
עמרי אינגבר: הוא לא זכה בקרן אחרת, אם הוא זכה בקרן אחרת, אז אין לו בעיה.
עמרי אינגבר: עכשיו אנחנו נותנים לו את האפשרות לזכות, רק לא לממן שכר לעצמו.
עמרי אינגבר: זה הכל.
יגאל יאסינוב: אני מבקש שפרופסור חסין יגיד כמה מלים.
בוריס חסין: בקשר למצב שלי זו דוגמה טובה לכל העניין הזה.
בוריס חסין: אני הייתי עם ניסיון בכל התחומים בגיאו-פיזיקה בברית-המועצות 35 שנים, בכל התחומים.
בוריס חסין: רעידות אדמה וחיפושי נפט, זה לא חשוב.
בוריס חסין: חשוב שממש לפני העלייה אני קיבלתי דירוג של פרופסור מן המנין בעקבות ההשכלה מדעית שלי בגיאו-פיזיקה בתנאים מסובכים.
בוריס חסין: אני חשבתי שהניסיון שלי, ממש בסדר בארץ.
בוריס חסין: אבל אני עליתי בגיל 58 ותודות של ד"ר….
בוריס חסין: הוא עזר לי הרבה.
בוריס חסין: התחלתי לעבוד באוניברסיטת בן-גוריון באוקטובר 1991 אחרי שנה שעליתי כבר.
בוריס חסין: וקיבלתי מקרנות מגוונות.
בוריס חסין: לפני ארבע שנים יצאתי מתכנית כרמיאל אבל אני לא בפנסיה, תשלומים לקרן פנסיה היו רק שנתיים וחצי, זה זמן שעבדתי בתכנית “קמע”.
בוריס חסין: עכשיו אין לי פנסיה, אין לי משכורת.
בוריס חסין: אני קיבלתי בשנים האחרונות כסף מהקרן של משרד התשתיות שנתן משרד הקליטה.
בוריס חסין: אמרנו עוד שנתיים, אני חושב שיש קריטריון חדש.
בוריס חסין: יש לי בדרך-כלל 230 מאמרים ו-10 ספרים.
בוריס חסין: בזמן העבודה בארץ אני הכנתי 70 מאמרים וספר וחיברתי את הספר ביחד עם שני דוקטורנטים בשני ז'ורנלים בינלאומיים גם האמריקאים.
בוריס חסין: ארבע שנים שקיבלתי קרן ממשרד התשתיות ומשרד הקליטה הכנתי 12 מאמרים.
בוריס חסין: יש נורמה למדען עולה מאמר אחד בשנה.
בוריס חסין: אני פרסמתי 3 מאמרים בשנה.
יגאל יאסינוב: האם זה נכון שאני הבנתי שאותו מחקר שאתם קיבלתם אליו תקצוב לשלוש שנים.
יגאל יאסינוב: אחרי שנה ראשונה הודיעו - - -
עמרי אינגבר: אני אמרתי מראש, הכספים שאנחנו מעבירים, הם הכספים חד-שנתיים, חד-פעמיים, עם הצהרה מראש, המדובר במחקר לשנה אחת.
עמרי אינגבר: מי שרוצה לעשות המשך, הוא צריך להתמודד על ההמשך מחדש.
עמרי אינגבר: זאת אומרת הוא צריך להשיג את מה שהוא ולהגיש תכנית לשנה חדשה.
עמרי אינגבר: מבחינתו אין התניה.
עמרי אינגבר: עכשיו אני אומר עוד פעם, משרד הקליטה יכול להיות שפרופסור חסין מציג כאן איזה שהן הצלחות גדולות.
עמרי אינגבר: אנחנו במשרד הקליטה, אם זה באמת חשוב, אז המשרד אמון על זה, ומחילה מכבודו, יכניס את היד לכיס ויחליט שהוא זוכה במסגרת המסגרת שלו על כספים שלו לממן את המחקר הזה.
עמרי אינגבר: אנחנו לא אמונים על המדע בישראל, אנחנו אמונים על קליטת מדענים עולים, יש הגדרה מה זה מדען עולה ובמה זה עולה.
עמרי אינגבר: ואנחנו אומרים, אם זה כל-כך חשוב ואם אני שמח שאחרי שנתנו לו X שנים להתמודד, הוא יודע להתמודד ויכול להתמודד טוב, אז שמשרד התשתיות ייתן לו את מה שנראה לו.
עמרי אינגבר: אם זה אכן זה נראה במשרד התשתיות.
ישראל זיידרמן: אני הבנתי מדבריך, שבעצם עבד מספר שנים בארץ, לא הפרישו זכויות פנסיה.
ישראל זיידרמן: זאת הבעיה.
עמרי אינגבר: זה בעיה של כל העולים.
ישראל זיידרמן: לפי מיטב הבנתי, זה עבירה על החוק, אין דבר כזה, המעסיק, יש לו התחייבות כלפיך ואי אפשר לגלגל דבר כזה, הכספים של הפיצויים הם צריכים להשקיע בדבר הזה.
בנימין שפירא: סליחה, יש אלפי עולים, לא רק מדענים.
בנימין שפירא: מאות אלפי עולים שאין להם זכויות פנסיה.
יגאל יאסינוב: אני מבקש להפסיק את הדיון על פנסיה ואני מודיע לכם שהישיבה הבאה של הוועדה היא תהיה על זכויות הפנסיה.
יגאל יאסינוב: הוועדה או ישיבה שתהיה בעוד מספר שבועות, אנחנו נדון שם בנושא זכויות פנסיה וזכויות סוציאליות אחרות.
יגאל יאסינוב: אני חוזר לדיון בנושא הזה.
יגאל יאסינוב: כל חברי-הכנסת ידברו בסוף הדיונים, אני הודעתי על זה בהתחלה, כי אנחנו רוצים לשמוע את הכל.
יגאל יאסינוב: יש עוד מישהו שרוצה לדבר בנושא הספציפי הזה?
ליאוניד דנביץ: אני מצטער שאנחנו עשינו את הקרן הזו, אנחנו עשינו ביחד עם עמרי.
ליאוניד דנביץ: אני רוצה להגיד, עמרי תודה רבה בגלל שאנחנו עשינו כמה פרוייקטים.
ליאוניד דנביץ: גם במשרד הביטחון, גם במשרד התשתיות וגם במשרד איכות הסביבה.
ליאוניד דנביץ: ואנחנו עשינו את זה בשביל אנשים כמו חסין ואני לא יכול להגיד למה לא נדבר על זה.
ליאוניד דנביץ: עמרי תגיד בבקשה מה צריך לעשות עם … זה מקרה שהיה צריך להחליט, מה אני צריך לעשות?
עמרי אינגבר: אני אמרתי.
עמרי אינגבר: במשרד הביטחון פתרו את זה בכך שמול שלושה מיליון שאני שמתי שמה, גם הם שמו שלושה מיליון.
עמרי אינגבר: הרי הכספים שלהם לא חלים מההוראות של הגדרת עולה.
עמרי אינגבר: ואז את אותם אלה משלמים לכאורה מהכספים שלהם.
עמרי אינגבר: לכל המיליון וחצי שאני שמתי, גם הוא ישים מיליון וחצי, אז נממן את זה.
ליאוניד דניבץ: החיים שלנו לא לבן ושחור.
ליאוניד דניבץ: יש מקרה שצריך להחליט.
עמרי אינגבר: בדיוק על זה נחליט.
ליאוניד דניבץ: ותגיד מה צריך לעשות.
עמרי אינגבר: אם זה מספיק חשוב למשרד התשתיות ישים כסף, זה הכל.
יגאל יאסינוב: יש לנו היום נציג ממשרד התשתיות?
עמרי אינגבר: אבל גם ההחזר של ה13- מיליון לא מספיק.
יגאל יאסינוב: הם לא אמרו “קמע”, אבל חוץ מזה - - -
מיכאל נודלמן: כי רוב הגברים מאוד חשובים במדע ובחיים שלנו עשו אנשים מעל גיל 60.
מיכאל נודלמן: זה לא ביקורת עליכם, אבל המדינה, אנחנו צריכים לדרוש כי בזמן … היו גרנטים ומדענים במשרד המדע.
יגאל יאסינוב: אני רוצה לסכם.
יגאל יאסינוב: בפתח הדברים הוועדה מבקשת להדגיש כי מרבית המדענים עלו ארצה לפני שנת 1995, כך שאת כל השינויים שהיו בעצם מוציאים מחוץ לתחום התמיכות את מרבית המדענים.
יגאל יאסינוב: הועדה מבקשת מן הממשלה לבנות תוכנית רב-שנתית שבמסגרתה יוסדרו המדיניות והקריטריונים לעידוד פועלם של המדענים העולים; ועד לגיבושה המלא של תוכנית שכזו, יש להקפיא כל קיצוץ מתוכנן בתקציב המיועד לתמיכה במדענים עולים ולמימון פרוייקטים שבהם מדענים אלו מועסקים.
יגאל יאסינוב: הוועדה מבקשת מן הממשלה לשנות את ההחלטה להפסיק את המימון שנועד למדענים עולים, אשר ארצה לפני 1995.
יגאל יאסינוב: הוועדה מבקשת להטעים, כי הפסקת המימון המתכוננת תביא לקטיעת מחקרים רבים ואף תגרום לכך שמדענים רבים יעזבו את הארץ לטובת מדינות שיתמכו בהם.
יגאל יאסינוב: כמו כן, הוועדה מבקשת לממן את פעילותם של המדענים שהגיעו לגיל מעל 60 שהוא הגיל שבו מדענים לשיא פריחתם ולאמץ את הגילאים הנהוגים במערכת האוניברסיטאות לגבי סגל האוניברסיטאות.
יגאל יאסינוב: הוועדה מחליטה שבהקדם האפשרי תקיים ישיבה משותפת עם מנכ"לים של משרדים ממשלתיים או נציגם, בנושא להגיע לפתרון העסקת מדענים עולים אלה שעלו ארצה לפני 1995.
יגאל יאסינוב: בעוד כמה דקות צריכים להגיע יושב ראש ועדת מדע, גב' לאה נס, וסגן שר הפנים פרופ' ויקטור בריילובסקי, שהוא מיועד להיות שר המדע.
יגאל יאסינוב: מסיבות טכניות הם יאחרו בכמה דקות.
יגאל יאסינוב: אנחנו נתחיל בדיווח כדי לא להפסיד זמן, אבל לפני שאני מעביר את זכות הדיבור לעמרי, אני רוצה להגיד דבר אחד.
יגאל יאסינוב: על השולחן יש מסמך של שניים וחצי עמודים שעליו אני מודה, פעם ראשונה שאנחנו קיבלנו מסמך ממשרד הקליטה, שממסמך שהיה אם אני לא טועה כשלושים ומעלה עמודים, הם הצליחו לעשות סעיף קטן, מסמך של שניים וחצי עמודים, שאי אפשר היה להבין ממנו הרבה.
יגאל יאסינוב: לו הייתי מקבל את המסמך המקורי של משרד הקליטה, לא הייתי בכלל מאמין שיכול להיות שרק סעיף אחד רלבנטי לכל זה.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד שהמסמך שקיבלתי היה גדול, האמת אתם עשיתם את העבודה יחסית, יש פה כמה דברים שאנחנו נצטרך יחד אתכם לברר.
יגאל יאסינוב: אנחנו היום מדברים על שני דברים, קודם כל יש דיווח נתונים של משרד הקליטה.
יגאל יאסינוב: אחרי שנקבל דיווח נעבור להמשך דיון על מי הם מדענים עולים, מהי הגדרת מדעים עולים.
יגאל יאסינוב: אנחנו לא יכולים להמשיך את הדיון לפני שאנחנו מקבלים מהם את הנתונים.
יורי שטרן: לי יש הצעה, היום אנחנו בקטע התקציבי, אני אבקש שני דברים להעלות שרציתי סדר היום.
יורי שטרן: א' – שוב איום בקיצוץ תקציב, אני חושב שאנחנו צריכים לפנות בשם הוועדה.
יורי שטרן: ב', המצב האבסורדי שנוצר עם הכרה בתארים שלישיים, כאשר עולים לא מקבלים הכרה כבר שנתיים.
יגאל יאסינוב: אני חייב לעצור אותך מסיבה אחת, עניין התארים הולך להיות בחלק השני של הדיון.
יגאל יאסינוב: אני אפילו ביקשתי מפרופ' פולק, שצריך להגיע, להציג את הבקשה, אז החלק הזה בדיון.
יגאל יאסינוב: החלק של התקציב הוא כמובן חלק מהדיון על משרד הקליטה, כי רוב התקציבים עוברים דרכם.
יגאל יאסינוב: זאת אומרת זה גם כך נמצא באותן שאלות.
יגאל יאסינוב: אני שואל אתה רוצה להגיב לפני או אחרי?
יורי שטרן: אחרי,
עמרי אינגבר: תודה רבה.
עמרי אינגבר: אני חושב שכבר בישיבה הקודמת נתתי את הסקירה שלי אבל אני אחזור עליה.
עמרי אינגבר: הסקירה שלנו מתבססת על הסיכומים השנתיים שעשינו בשנת 89, על מאגר הנתונים הקיים אצלנו במחשב של משרד הקליטה שהופעל מ 1 בינואר 1995.
עמרי אינגבר: יש בין שני הנתונים האלה סתירה מסוימת, מכיוון שהנתונים המיידיים של סיכומי השנה מדברים על כך שאנחנו טיפלנו מאז 89 ועד סוף 2003, כל הנתונים שמתייחסים עד סוף 2003, ב16,140 מדענים ואילו במאגר הממוחשב, רשומים רק 14,976 מדענים.
עמרי אינגבר: ההנחה היא שאלה שחסרים, אם חסרים, זה דווקא כאלה שעלו בשנת 90 – 91 והטיפול בהם המוצלח הסתיים עד שנת 94 ולכן הם לא הוקלדו, זאת אומרת הם כבר מימשו את מלוא הזכאות שלהם עד אז, ולכן הם לא הוקלדו למערכת.
עמרי אינגבר: זה ההסבר שלי לפער.
עמרי אינגבר: כאמור אנחנו מתייחסים בניתוח הנתונים הדמוגראפיים לאותם חמישה עשר אלף שרשומים במאגר, החמישה עשר אלף האלה כוללים גם תשע מאות תושבים חוזרים, זאת אומרת 14,100 עולים ו900 תושבים חוזרים.
עמרי אינגבר: אני בכל זאת אתייחס להגדרה שלנו מהו מדען, לאפיין את האוכלוסייה הזו, כמחצית מהם הם בעלי תואר שלישי, עם ניסיון של לפחות ארבע שנים במחקר ופיתוח, כאשר כשאנחנו אומרים מחצית מהם, בזה חל איזה שהוא שינוי עם השנים.
עמרי אינגבר: אם מנסים להצביע על קו השינוי, שנת 95 היא שנה אחרונה ומשנת 96 ההתנהגות היא אחרת.
עמרי אינגבר: זאת אומרת עד שנת 95 כולל, יותר ממחצית מהמדענים היו בעלי תואר שלישי ומעלה, מברית המועצות אנחנו מכירים גם במה שאנחנו קוראים תואר רביעי, למרות שאין כזה דבר מבחינה אקדמית.
עמרי אינגבר: אבל נניח תארים מתקדמים היו בערך 55%, ו45% בעלי תואר שני, MD, זאת אומרת גם רופאים הם תואר שני מבחינתנו.
עמרי אינגבר: מ96 המגמה הזו מתהפכת ואנחנו עומדים עכשיו על יחס הפוך, של בערך 45% הם בעלי תארים מתקדמים ו55% הם בעלי תואר שווה ערך לשני.
עמרי אינגבר: כאשר באופן כללי עדיין אנחנו עומדים על מעל חמישים אחוז, מכיוון שהשנים הגדולות הן תשעים ותשעים ושתיים, שהן משפיעות על כל בחינה סטטיסטית.
יגאל יאסינוב: שאלת הבהרה, בשנים האחרונות אנחנו יודעים שכמעט ואין עליית מדענים חדשה.
יגאל יאסינוב: זאת אומרת פה ירידה היא בין היתר מפני שאנשים עזבו, או שאין לכם נתונים כאלה.
יגאל יאסינוב: ירדו מהארץ או שאין לכם נתונים?
עמרי אינגבר: אני בסקירה שלי לא דיברתי על ירידה מהארץ, אבל במשרד הקליטה הנתונים הכלליים מדברים על כך, ואני בדקתי את זה לגבי מדענים, מדענים לא מתנהגים שונה מהאוכלוסייה הכללית של העולים.
עמרי אינגבר: מדובר על כך שמהעלייה ממדינות חבר העמים הירידה היא בשיעור של שמונה אחוז.
יורי שטרן: תוך כמה זמן ?
עמרי אינגבר: בכלל, מול אותם ארבע עשרה אלף, שמונה אחוז ירדו.
יגאל יאסינוב: זאת אומרת כאלף ,
עמרי אינגבר: לא אלף,
יגאל יאסינוב: ארבע עשרה אלף, עשרה אחוז מזה –
עמרי אינגבר: אני לא מדבר על עשרה אחוז, פחות מזה.
יגאל יאסינוב: זה כאלף, השאלה היא זאת, כאלף האלה שירדו, זה אלה שהיו בין הכי טובים?
עמרי אינגבר: אני לא יכול לבדוק את זה, אין לי כלים לבדוק את זה.
דן עמיר: מאלה שהגיעו לאוניברסיטאות זה כמעט ולא קיים הירידה.
דן עמיר: אתה שואל על הכי טובים, אבל זה עדיין - -
עמרי אינגבר: השאלה של הירידה היא שאלה מאוד מורכבת, האם מישהו שנסע לשנת שבתון לברזיל, או נסע לברזיל לשנתיים, הוא יורד?
יגאל יאסינוב: לא, מצידי לא,
עמרי אינגבר: אבל לפי הרישומים מי שנעדר שנתיים, אז הוא יורד.
עמרי אינגבר: זאת אומרת אתה לא יודע כוונה, אתה לא יודע מהי הכוונה.
עמרי אינגבר: אני גם עד לתנועה חוזרת, אני גם עד לכך שהיו כאלה שהיו בתוכניות שלנו, הלכו לקנדה, הלכו לברזיל, ואחרי תקופה מסוימת החליטו שהם רוצים לחזור חזרה והם מבקשים עכשיו שנכיר בהם מחדש, זאת אומרת יש גם תנועה כזו.
עמרי אינגבר: הפעולות של המרכז נועדו להקל על המדענים, לתת להם את הסטרט הראשון על הקליטה המדעית שלהם, או הקליטה שלהם במחקר ופיתוח בישראל.
עמרי אינגבר: אם אנחנו מסתכלים באופן כללי כשבעים אחוז מאלה שרשומים אצלנו, נמצא להם עבודה באמצעותנו.
עמרי אינגבר: זאת אומרת קיבלו סיוע מהמרכז לקליטה ומדע, שבעים אחוז מאלה שרשומים אצלנו התקבלו לטיפול.
עמרי אינגבר: מתוך השבעים אחוז האלה, אם ניקח אותם כמאה אחוז, שמונים אחוז בתום הסיוע דווח לנו שהם ממשיכים לעבוד או באותו מקום, או בקשרים שהם יצרו לדוגמא בטכניון, עם איזה שהיא תעשייה, הם עברו לתעשייה.
עמרי אינגבר: או שהם הגיעו לגיל פרישה, לא מקבלים פנסיה כי הם לא צברו מספיק זכויות בפנסיה, הגיעו בגיל מבוגר מדי, אבל מראש התחילו לעבוד בגיל מאוחר והגיעו לגיל שלא ממשיכים לעבוד בכלל, זה בערך שמונים אחוז.
עמרי אינגבר: אנחנו מפעילים שתי תוכניות עיקריות, התוכנית הראשית היא מה שהעולים קוראים – "תוכנית שפירא", זאת תוכנית לעידוד השמות מדענים עולים ותושבים חוזרים.
עמרי אינגבר: התוכנית השנייה היא תוכנית "קמע" שמיועדת למדענים בכירים במגזר הציבורי בלבד.
עמרי אינגבר: האם לדבר בכל זאת על הגדרה שלנו, ההגדרה שלנו מיהו מדען היא הגדרה טיפולית והיא כמובן מוגבלת גם בזמן.
עמרי אינגבר: זאת אומרת הסיוע שלנו מוגבל בכך שבמה
עמרי אינגבר: לך שלוש שנים מיום עלייתו יימצא למדען מקום תעסוקה, אם לא, אז הוא מאבד את הזכאות.
עמרי אינגבר: אם אתה שואל שאלה כמה איבדו זכאות ברב שנתי, מדובר על משהו בסביבות בניתוח הכללי, עשרים ושלושה אחוז מהאוכלוסייה.
עמרי אינגבר: אצלנו רשומים במערכת כגניזה, לא קיבל, זאת אומרת תום הפרק הזכאות, לא קיבל סיוע.
יגאל יאסינוב: האם יש לכם נתונים מי הם אלה שאיבדו ומה הסיבות שבגללן הם לא הצליחו להתקבל.
יגאל יאסינוב: זאת אומרת בעיני פה אחד מהמחדלים, לא שלכם, אלא של כל המערכת.
עמרי אינגבר: באופן מובהק ככל שהתואר מתקדם יותר, מצאו יותר עבודה.
יגאל יאסינוב: תואר או גם גיל?
עמרי אינגבר: אני אומר, יש כאן השפעה של תואר, בהחלט בעלי תוארים מתקדמים נמצאה להם יותר עבודה מאשר בעלי תואר שני.
עמרי אינגבר: יש נושא של גיל, בהחלט גיל מבוגר הוא בהחלט בעייתי.
יגאל יאסינוב: האם יש פה לידיעתכם, או שאתם חושבים שיש פה השפעה גם כן, אם אנשי מדעי הרוח פחות מתקבלים ומדעים וטכנולוגיה יותר מתקבלים, יש בדיקות כאלה?
עמרי אינגבר: כן, בהחלט,
יגאל יאסינוב: זה משפיע?
עמרי אינגבר: אני יכול להגיד לכם כמה, הממוצע הכללי אמרנו שאלה שלא, הוא עשרים ושלושה אחוז, אם אני חותך את זה לפי תחומים, בתחום טכנולוגיה ומדעים מדויקים 23%.
עמרי אינגבר: בתחום מדעי החיים והרפואה - 18%.
עמרי אינגבר: בתחום מדעי חברה ורוח - 34%.
דן עמיר: הפלח העיקרי הוא בטכנולוגיה, מדעי הרוח זאת קבוצה מאוד קטנה יחסית.
יגאל יאסינוב: אנחנו דיברנו על יחסית, חלק מאותה קבוצה.
דן עמיר: כן, רק זאת קבוצה קטנה.
יגאל יאסינוב: בסדר, זה ברור.
עמרי אינגבר: שאלת, מובהק מדעי חברה ורוח, סיכויי מציאת פתרונות תעסוקתי נמוכים ביחס לאחרים, מדעי חיים ורפואה, סיכויים יותר גבוהים מאשר טכנולוגיה ומדעים מדויקים.
ויקטור בריילובסקי: סליחה, אפשר שאלה, אולי אני פספסתי משהו.
ויקטור בריילובסקי: אני שמעתי שאתם מטפלים במדענים עולים עד גיל שישים ולא יותר מזה, האם זה נכון?
יגאל יאסינוב: זה החלק השני של הדיון שלנו.
עמרי אינגבר: זה נכון והבנתי שזה החלק השני של הדיון, אצלי זה משולב בתוך הסקירה אבל אני מוציא את זה החוצה.
יגאל יאסינוב: אני מצטער ואני מבקש דקה, אני הולך להגיד לחבר הכנסת בריילובסקי, פרופ' בריילובסקי, סדר היום הוא כזה – קודם אנחנו שומעים את הסקר של משרד הקליטה, בסוף הסקר אנחנו מדברים על השלכות תקציביות לדבר הזה.
יגאל יאסינוב: מיד לאחר מכן אנחנו עוברים על נושא מי הם מדענים עולים, העניין של הגדרת גיל, ותואר שלישי, הכרת תארים גבוהים.
עמרי אינגבר: באופן כללי האוכלוסייה שמוגדרת על ידינו כמדענים, מהווה ברב שנתי אחוז ורבע מכלל אוכלוסיית העולים.
עמרי אינגבר: אבל הרב שנתי הזה מושפע באופן מובהק מעלייה של תשעים, תשעים ואחד, שאם אנחנו בודקים את השנים הללו, אחוז המדענים היה משהו בסביבות 5.6, זה הולך ופוחת.
עמרי אינגבר: אני הצבעתי על הנושא של שינוי בין התארים, זאת אומרת שתארים מתקדמים לתואר שני, שמ96 ומטה התהפכה המגמה, אבל באופן כללי יש בקרב העולים פחות מדענים.
עמרי אינגבר: ההערכה שלנו שאנחנו עומדים בערך על 0.9 אולי אחוז, משהו כזה בשנתיים האחרונות.
עמרי אינגבר: אנחנו עוד לא יודעים להגיד באופן מדויק, כי מי שעלה ב2002 ומי שעלה ב2003, זה נתון חלוט, זה נתון קיים.
עמרי אינגבר: מדען יכול להגיע אלינו גם אחרי שנתיים שלוש ואנחנו ממשיכים לקבל אותם לטיפולנו, לכן יכול להיות שהמספרים קצת השתנו.
עמרי אינגבר: ההערכה היא שאנחנו נגרד את האחוז מלמטה.
דן עמיר: מה אחוז באוכלוסייה כעת?
דן עמיר: לפי ההגדרה שלכם?
עמרי אינגבר: אני לא יודע מה האחוז בישראל, אני רק יכול לדעת את הנתון מות"ת, של כמה PHD מייצרות האוניברסיטאות בשנה, הם מייצרות בשנים האחרונות משהו בסביבות 800 – 850 כל שנה, נכנסים לשוק.
יגאל יאסינוב: פה אני צריך להגיד שחלק מהם יש גם אנשים שממשיכים את הלימודים בחו"ל.
עמרי אינגבר: כן, בני עולים או כאלה שעשו תואר שני.
יגאל יאסינוב: יש עולים שבאו עם תואר פחות גבוה, המשיכו וקיבלו פה.
יגאל יאסינוב: זאת אומרת אי אפשר לדעת כמה מהם.
עמרי אינגבר: באופן מובהק מדובר על אוכלוסייה צעירה, בשנות השלושים לחייה, שגמרה תואר שלישי בישראל, עם המערכת האקדמית הישראלית.
עמרי אינגבר: מבחינת מספרים היא גדולה פי שלוש היום מכל מה שאנחנו קוראים מדען בשנה.
עמרי אינגבר: זאת אומרת המערכת הזו מייצרת היום פי שלוש מדענים מעולים, כשהעולים הם לא רק בעלי תואר שלישי, הם גם בעלי תואר שני.
עמרי אינגבר: בהתפלגות המקצועית ברב שנתי 65% הם טכנולוגיה ומדעים מדויקים, 23% הם מדעי החיים והרפואה, ו12% מדעי חברה ורוח.
עמרי אינגבר: כאן יש שינויים לאורך השנים.
עמרי אינגבר: המגמה המסתמנת בשנים האחרונות היא עלייה במדעי חיים ורפואה, בעיקר בגלל הרופאים, הרופאים מטים את זה וזה מגיע ל25% ואולי אפילו יותר, 26% וזה בא על חשבון טכנולוגיה ומדעים מדויקים.
עמרי אינגבר: זאת אומרת חברה ורוח 12% נשארים פחות או יותר יציבים.
עמרי אינגבר: בחלוקה הגילאית אנחנו פילחנו לשלוש קבוצות גיל, פילחנו לחמש אבל יש שלוש קבוצות עיקריות.
עמרי אינגבר: הקבוצה הגדולה ביותר היא קבוצת הגיל ארבעים – ארבעים ותשע, זאת אומרת בסוף עשור שנות הארבעים, שזה עשור שאנחנו רואים בו כעשור שבו המדען הוא גם בעל ניסיון רב וגם יש לו עדיין עוד עשרים שנה לפניו לעבוד במחקר ופיתוח.
עמרי אינגבר: זו קבוצה גדולה ביותר והיא מהווה שלושים וחמישה אחוז מהאוכלוסייה.
עמרי אינגבר: הקבוצה השנייה בגודלה היא קבוצת גיל שנות החמישים, זאת אומרת חמישים עד חמישים ותשע, והיא מהווה עשרים ושישה אחוז.
עמרי אינגבר: הקבוצה השלישית היא גילאי שלושים עד שלושים ותשע, שהיא מהווה עשרים ותשעה אחוז.
עמרי אינגבר: שתי הקבוצות האחרות הן קבוצות קטנות של שלושים מינוס שזה רק 4% וחמישים ותשע פלוס שהם 6%.
עמרי אינגבר: מבחינת ההתפלגות לפי המגדר נשים גברים, אז בשנים 89 – 94 היינו בסביבות עשרים וחמישה אחוז, המגמה מאז היא מגמת עלייה ואנחנו עומדים עכשיו בשנים –
יורי שטרן: עשרים וחמישה אחוז נשים?
עמרי אינגבר: נשים, ומנגיד 98 אנחנו עומדים על סביבות שלושים ושמונה, ארבעים אחוז נשים.
יגאל יאסינוב: יש לי שאלה אותם שישה אחוז שזה גיל חמישים ותשע פלוס, אלה יכול להיות או שאני טועה, אנשים עם תארים הכי גבוהים והרקורד הכי מרשים?
יגאל יאסינוב: או שאין לכם בדיקות כאלה?
עמרי אינגבר: אני חושב שעשינו את זה אבל זה לא נמצא אצלי כאן, אבל יכול להיות.
עמרי אינגבר: הנתונים האלה שאתה מדבר עליהם, ההשפעה ההיסטורית היא מאוד מובהקת.
עמרי אינגבר: זאת אומרת לא עולים דוקטור כמעט, לא עולים, כי מי שהיה דוקטור עלה או נשאר שם, כבר לא עולים.
עמרי אינגבר: זאת אומרת אתה מדבר איתי על נתונים היסטוריים.
עמרי אינגבר: בנתונים היסטוריים אנחנו בעבר טיפלנו ללא מגבלת גיל.
עמרי אינגבר: מבחינת המובהקות של התחומים והמגדר, נכון שרוב הנשים הם מתחום טכנולוגיה ומדעים מדויקים, מבחינת מספרים מוחלטים, אבל כמובן שטכנולוגיה ומדעים מדויקים זה תחום גברי.
יורי שטרן: זה לא כמובן, זה פשוט ככה.
עמרי אינגבר: הוא תחום גברי, לא כמובן, הוא תחום גברי.
עמרי אינגבר: לעומת זאת שני התחומים האחרים – מדעי חיים ורפואה, בעיקר בגלל הרופאים, ומדעי החברה ורוח, הם תחומים נשיים.
עמרי אינגבר: קצת לגבי ההשמות שלנו, אני לא אלך אחורה אבל אני רוצה לתאר כאן את התופעה שאומרת שבשנים 2000 ו2001, התקבלו לטיפול ב- 2000 קרוב ל- 780 מדענים וב- 2001 657, זאת אומרת אנחנו עמדנו על ממוצעים של במשך כמעט חמש שנים של בין שבע מאות לשבע מאות חמישים ומשנת 2000 מתחילה איזה שהיא ירידה.
עמרי אינגבר: זאת אומרת נתתי את תמונת המצב של 2000 – 2001, שאלה השנים האחרונות הגדולות שהתקבלו לטיפול המספרים שאמרתי.
עמרי אינגבר: באותן שנים עשינו השמה ל-570 מדענים ב- 2000 ו-501 ב-2001, כאשר יותר מ-50% מההשמות היו לתעשייה בשנים האלה.
יגאל יאסינוב: והשנה?
עמרי אינגבר: אני מגיע לזה, אני רוצה להראות את התמונה.
עמרי אינגבר: אז אלה היו באמת השנתיים פחות או יותר האחרונות לפני הירידה הגדולה.
עמרי אינגבר: ב-2002 וב2003 כבר חלה ירידה, שאנחנו קיבלנו ב-2002 409 חדשים לטיפול, וב-2003 264, זאת אומרת כאן הייתה ירידה של כל שנה ב35% לעומת שנה קודמת.
עמרי אינגבר: היקף ההשמות קטן בשנתיים האלה בצורה יותר מתונה.
עמרי אינגבר: זאת אומרת הייתה קודם כל ירידה בכמות המתקבלים לטיפול ופחות במספר ההשמות, למרות שגם פה חלה ירידה מאוד גדולה.
עמרי אינגבר: בשנת 2002 השמנו 402 איש, לעומת 409 חדשים שנכנסו למערכת ובשנת 2003 השמנו 271 לעומת 264 שהגיעו למערכת.