GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהוד רצאבי: אני בונה את העניין לאט לאט.
אהוד רצאבי: יש לי מטרה, ולכן ביקשתי גם לדבר לפני אמיר.
אהוד רצאבי: אני חושב שהמדינה הזאת צריכה להבין פעם אחת, כשאני אומר מדינה, אני אומר ממשלה.
אהוד רצאבי: קל לי כיוון שאני לא שם, שתקציב המדען הראשי זה השקעה בצמיחה וזה לא איזה שהוא תשלום של נדבה למישהו.
אהוד רצאבי: זה תקציב שמהותו השקעה בצמיחה של המשק.
אהוד רצאבי: לזה כולם מסכימים.
אהוד רצאבי: אנחנו כולנו רוצים צמיחה.
אהוד רצאבי: רבותיי, בלי שיהיה לנו, וזה גם מה שאורנה ומה ששוקי אמרו, בלי שיהיה פה דבר קבוע, החלטי שאנשים שנכנסים ומשקיעים יידעו לאן הם נכנסים ואיך הם יוצאים, אף אחד לא יבוא לפה.
אהוד רצאבי: זה תקף לגבי חוקי המיסוי, זה תקף לגבי חוקי המדען הראשי.
אהוד רצאבי: יש פה כתבה שאני פשוט שומר אותה, כי זה נהדר, כולנו מדברים על טווייאן ועל סינגפור ועל סין, עם צמיחה של שמונה אחוזים, שזה אצלנו לא קרה, בעשרים ושביעי באוגוסט יש כתבה בגלובס.
אהוד רצאבי: כתוב כך: "קרנות הון סיכון מקומיות בסין נוטשות את סין בשל נטל המס".
אהוד רצאבי: קרנות הון בסין מחפשות שטחים אחרים.
אהוד רצאבי: אז מה אנחנו נגיד, שפעם אחת נותנים מענק כזה, ויום אחד אחר כך מבטלים את המענקים.
אהוד רצאבי: מדיניות קונסיסטנטיות לא קיימת.
אהוד רצאבי: זה מזכיר לי גם את מה שקורה במע"מ בעילת, למרות שזה לא לעניין הוועדה הזאת כרגע.
אהוד רצאבי: כאשר קראו למשקיעים ציוניים לבוא ולהשקיע פה, כדוגמה, דיוייד לואיס, הבטיחו לו פטור מסוים והנה, כרגע באים ולוקחים את הפטור הזה.
אהוד רצאבי: אז השאלה עד מתי הנושא של הציונות ימשיך להיות כאן.
אהוד רצאבי: בודאי לא לאורך זמן.
אהוד רצאבי: הנושא של קיצוץ התקציבים של המדען הראשי אומר חשש לפיטורים של עובדי המו"פ.
אהוד רצאבי: יש מאה חמישים חברות, אם אני קראתי נכון, שקיבלו כבר אישורים מהמדען הראשי, אך למדען הראשי אין כסף כדי לשלם ולעמוד במה שהוא הבטיח.
אהוד רצאבי: חממות שהופרטו הובטח להן שהן יקבלו תמיכות כאלה ואחרות, והמדינה לא מסוגלת לעמוד בהבטחה.
אהוד רצאבי: והמדינה בוודאי לא משקיעה עוגן, מה שנקרא.
אהוד רצאבי: ואז, הדבר היחיד שיש לי בראש, הדבר היחיד שאני רואה בו תועלת רצינית לישיבה הזאת, שכמו שהשר אמר, השאלה האינטליגנטית היא כיצד זה יכול להיות שמצד אחד אנחנו באים ואומרים שהצמיחה היא חשובה, והמדען הראשי צריך לשאת אותו על כפיים, ומצד שני אנחנו יורים לעצמנו ברגל.
אהוד רצאבי: והתשובות צריכות להיות במשרד התמ"ת מצד אחד, במשרד האוצר מצד שני.
אהוד רצאבי: ולכן אמיר נמצא פה.
אהוד רצאבי: אולי באמת שני המשרדים האלה יתנו לנו תשובה למה בכל זאת מקצצים את התקציב בחמישים אחוזים.
אהוד רצאבי: אחרת, אני לא מבין מה אני עושה פה.
אהוד אולמרט: חמישים אחוז מהתשובה כבר יש לך.
אהוד אולמרט: התשובה שלנו.
אהוד רצאבי: לכן רציתי לשמוע.
אהוד רצאבי: אני בטוח שלמשרד האוצר תהיה תשובה הגיונית למה צריך לקצץ את תקציב המדען הראשי, ותקציב המדען בכלל, ותקציב המדע בכלל, ותקציב בצד השקעות, ולתת אותו לדברים אחרים.
אהוד רצאבי: הרי ברור לנו, שהמאבק על תקציב המדינה, שלוקה בשיקולים שהם זרים לשיקולים מקצועיים, גורם לשינוי סדרי עדיפויות.
אהוד רצאבי: ברגע ששינוי סדרי העדיפויות קיים, זה כבר מופנה למקומות שהם לא תומכי צמיחה, והם פוגעים ביכולת התחרותית של מדינת ישראל.
אהוד רצאבי: אני סיימתי בסימן שאלה גדול.
לאה נס: סך הכל כולם חוזרים על אותה שאלה, אותה גברת בשינוי אדרת, לכולם זה מאוד כואב.
לאה נס: ואמיר, אני מכירה אותך כבר מהעבר.
לאה נס: כל העיניים נשואות אליך.
לאה נס: אתה מייצג את המשרד, אבל לפני שניתן לך את זכות הדיבור, חבר הכנסת יאסינוב רוצה לשאול אותך עוד שאלה, בכדי שהתשובה שלך פשוט תהיה מושלמת, ואז נוכל לנעול את הישיבה, כך נראה לי.
אהוד אולמרט: לא מושלמת.
אהוד אולמרט: שלמה.
אהוד אולמרט: הלוואי ותהיה מושלמת.
יגאל יאסינוב: בשאלה שלי אני אהיה קצר.
יגאל יאסינוב: אני רוצה לדעת כמה אתם מקצצים בתקציבים של משרדים אחרים באותם סעיפים שהם קשורים גם כן למדע ולמימון הפרוייקטים הקשורים במו"פ.
לאה נס: שם זה כל כך קטן שלא מרגישים.
לאה נס: אמיר בבקשה.
אמיר לוי: טוב.
אמיר לוי: תודה.
אמיר לוי: אני אתחיל עם שתיים או שלוש הערות מקדימות .
אמיר לוי: אחד.
אמיר לוי: אמנם אנחנו מדברים והעיניים נשואות אלינו, אבל בסופו של דבר, אולי חלקנו נערים.
אמיר לוי: אני שמח שבאתי כי סוף סוף לא רק אמא שלי אומרת שאני ילד, אלא גם שוקי.
אמיר לוי: ובכל זאת, זה נכון שאנחנו מציעים לממשלה מדיניות, אבל בסופו של דבר מי שמחליט זה הממשלה, ומי שמאשר זה הכנסת.
אמיר לוי: ולכן, בסופו של דבר יש כתובת אחת.
אמיר לוי: היום זו הממשלה, ובדצמבר יש כתובת שנייה שהיא כנסת.
אמיר לוי: ועם כל הכבוד לנו באוצר, עדיין לא אנחנו מקבלי ההחלטות אלא הממשלה והכנסת, ואנחנו כפופים להחלטות ממשלה.
לאה נס: אתה מדבר על זה שהיתה צמיחה, נקודה חשובה אם עדיין העיקרון שזה מנוע הצמיחה העיקרי, האם בזה אתם מאמינים.
אמיר לוי: ההערה השלישית – שוב, אני לא רוצה לפתוח את זה כאן, רק לגבי הנתון.
אמיר לוי: הנתון זה לא תשע מאות מיליון זה מיליארד שקל לתקציב המדען ב-2004.
אמיר לוי: ושתיים – חלק מהירידה, שלוש מאות ועשרה מיליון שקל בין שנת 2000 לבין התקציב המתוכנן נבע מהסדר החברות הגדולות.
אמיר לוי: זאת אומרת, חברות שנכנסו להסדר החברות הגדולות מעבירות היום שלוש מאות ועשרה שקל פחות תגמולים.
אמיר לוי: זאת אומרת, זה לא נוצר מקיצוץ.
אמיר לוי: ולכן הירידה היא לא ממיליארד שמונה מאות לתשע מאות, קודם כל היא למיליארד, והפער בין מיליארד שמונה מאות למיליארד, שלוש מאות מינוס זה בכלל לא קשור לתקציב.
אמיר לוי: זה תמלוגים שחברות גדולות לא מעבירות.
אמיר לוי: זה רק להיעזר.
אמיר לוי: כי בכל זאת יש הפחתה של בערך חמש מאות מיליון שקל.
אמיר לוי: זה נכון במונחי מזומן.
אמיר לוי: ברור.
אמיר לוי: ולכן, הממשלה החליטה להפחית את התקציבים.
אמיר לוי: היא קבעה יעד הוצאה של אחוז אחד, שתקציב הממשלה לא יגדל מעבר לאחד אחוז, והגירעון לא יעלה על שלושה אחוז.
אמיר לוי: ובראייה הזאת הממשלה החליטה את מה שהחליטה על אישור תקציב 2005, גם תקציב 2004.
אמיר לוי: ואני חושב שבראייה הזאת יש לזה משמעות מאוד חשובה, ויש לזה משמעות מאוד חשובה גם במשיכה של משקיעים זרים.
אמיר לוי: ואני חושב שכשישראל לא נהגה כך, אז בסופו של דבר המחיר הוא כבד, וסתם רק לצורך הדוגמה: מחיר הריבית שהתעשייה משלמת, כשהריבית גבוהה כי הגירעון הוא גדול, הוא יכול להיות בהרבה מקרים הרבה יותר חמור, ולפגוע הרבה יותר בתעשייה ובמשקיעים מאשר בעוד תקציב כזה או אחר.
אמיר לוי: ואני אתייחס גם לסוגיה התקציבית.
אהוד אולמרט: אני רוצה רק להעיר לך הערה כדי שתוכל להתייחס.
אהוד אולמרט: כי גם במה שאתה אומר, כמובן, מתעוררת שאלה מאוד מהותית על דרכי הפעולה שלכם.
אהוד אולמרט: אני לא רוצה כרגע, בודאי לא ברמה אישית להתנצח מה פירוש הדבר שלא אתם מחליטים אלא הממשלה מחליטה והכנסת.
אהוד אולמרט: ביג דיל.
אהוד אולמרט: בטח שהממשלה מחליטה.
אהוד אולמרט: אז למה אתם לא מביאים לממשלה, למשל, הצעה אחרת?
אהוד אולמרט: שהממשלה תחליט שהיא לא רוצה לקבל את הצעתכם, והיא רוצה דווקא לקצץ במדען.
אהוד אולמרט: בוא, הרי אתה לא בורח מאחריותכם לעניין.
אהוד אולמרט: אבל איפה הבעיה שלכם?
אהוד אולמרט: בדיוק בנקודה הזאת שציינת לאחרונה.
אהוד אולמרט: לכן אני מחדד את זה.
אהוד רצאבי: אהוד, יש רק טעות אחת.
אהוד רצאבי: את הפגישה האחרונה בלובי אצלך אנחנו נעשה את זה במקוואות, כי שבוע שעבר רצו להעביר מאה מיליון שקלים לבניית מקוואות נוספים.
אהוד רצאבי: לזה יש כסף.
אהוד אולמרט: זו הקואליציה שאתם תומכים בה, ואני לא רוצה להיכנס לדברים כאלה.
אורנה ברי: סלחו לי שאני מדברת כאזרח מדינת ישראל שמשלם הרבה מסים לשנה.
אורנה ברי: זה הביזנס ויק האחרון, והכותרת שלו זה TECHNOLOGY FUTURE, והקונטנט שלו מתייחס לגלובליזציה ולשינוי הלקוחות לתעשיית טכנולוגיה במדינות כמו סין ואחרות.
אורנה ברי: מדינת ישראל ומדיניות המחקר והפיתוח אינן רק עניין של אגף התקציבים או של משרד האוצר.
אורנה ברי: הם עומדים בקריטריונים גלובליים.
אורנה ברי: וכפי שציינתי קודם, מדינה שהיא מאוד דומה למדינת ישראל, פינלנד, אחוז אחד מסך תקציב הממשלה, בכל שנה, הולך למחקר ופיתוח, ובמדינת ישראל הוא ירד בהרבה מתחת ל-0.7.
אורנה ברי: אז אני מבקשת מכל האנשים לדעת שלא מדובר כאן בתקציב מדינת ישראל כאילו מדינת ישראל עם לבדד ישכון, אלא מדובר בתקציב השוואתי, שצריך לשמור על יכולת תחרותית עסקית בעולם, כי אין לנו שום דבר אחר.
לאה נס: אמיר, אם אתה יכול להמשיך, ושוב להתייחס- - -
אהוד אולמרט: אורנה, אני חושב שהוא טועה, כי הוא מייצג מדיניות לא נכונה.
אהוד אולמרט: אבל הוא אומר אמת.
אורנה ברי: הוא אומר נכון את מה שהם החליטו אבל - - -
אהוד אולמרט: המדיניות היא הבעיה, באמת.
אהוד אולמרט: אני עוד צריך להיפגש עם האמא שלו.
אורנה ברי: אבל אני לא.
אורנה ברי: ואני כאן מתחבטת בהרבה מאוד מקומות שאני מסתכלת איך מסתכלים על ישראל, ואיפה ישראל נופלת.
לאה נס: עכשיו אני מבקשת מאמיר, ואני מבקשת אם אפשר לא להפריע לו, אפשר אחר כך להמשיך את הדיון.
אמיר לוי: אז התחלתי בקונטקסט, נגיד הסביבה והמטרה של הממשלה בראייה התקציבית הכוללת, ובחלק הממשלה בתוצר.
אמיר לוי: ואמרתי כבר שלא היו קיצוצים יעודיים במדען הראשי, אלא רק פלטים.
אמיר לוי: עכשיו, מעבר לזה, אני חושב, ואני אפרט, שיש דברים נוספים שמושכים גם משקיעים זרים וגם חברות.
אמיר לוי: נתונים נוספים או פרמטרים נוספים, שבסופו של דבר מהווים שיקול דעת, והם מהווים שיקול דעת , ואני לא ממציא את זה, אלא זה משיחות רבות עם תעשיינים, עוד לפני שבאים ובוחנים מה הממשלה נותנת, ומה היקף הסיוע שהממשלה מעניקה.
אמיר לוי: ומדובר בתשתיות חינוך, ומדובר בתשתיות טכנולוגיות, ומדובר בתשתית מס, ומדובר בתשתית משפט שיש במדינה.
אמיר לוי: ואני רוצה למנות כמה צעדים שהממשלה החליטה במהלך השנתיים האחרונות.
אמיר לוי: ואני חושב שחלקם נוגעים ישירות במחקר ופיתוח, וגם אם חלקם נותנים זמן, בסופו של דבר בעינינו לפחות הם מאוד חשובים.
אמיר לוי: הדבר הראשון, זה החלטת הממשלה על ועדת דברת.
לאה נס: הדברים מסביב שהם השלמות שהן נחוצות.
לאה נס: אנחנו לא אמרנו שרק תקציב המדען הראשי, שמו שאמרנו שכמובן צריך לגדול ולהיות רב שנתי ולא חד שנתי עם קיצוצים.
לאה נס: בודאי שיש עוד השלמות שהמדיניות הממשלתית עושה בשביל לפתח את העניין.
לאה נס: אבל אנחנו נמצאים פה בשביל לדבר על העניין הספציפי, על מדיניות הצמיחה שהמשרד מוביל, וזה יעד הצמיחה העיקרי.
לאה נס: יש פה את המספרים, יש פה מערכת שעובדת מצוין.
לאה נס: ראינו איך שזה עובד כשהכחול גבוה.
לאה נס: איך אנחנו גורמים לכחול הזה להיות גבוה?
לאה נס: כי מה שדיברת על המאה, ועל עוד שלוש מאות חמישים שנמצאים בתגמולים – זה לא מסביר את זה.
לאה נס: אנחנו רוצים לדאוג שהגרף הכחול פשוט יעלה למעלה.
לאה נס: אני חושבת שהוא גם צריך לעלות הרבה מעבר ל-1.8, כמו המדען הראשי שדיבר על 2.5 אבל איך אנחנו יכולים להסתדר עם כחול שהוא 422?
לאה נס: על זה אנחנו מדברים.
לאה נס: זה שיש עוד מערכת מסביב שצריכה לצמוח זה ברור.
לאה נס: זאת אומרת, אתה מדבר דברים נכונים, אבל לא על מה שאנחנו מדברים עכשיו.
לאה נס: בקשה.
לאה נס: אם אפשר להתרכז.
אמיר לוי: אני אגיע גם לזה, אבל חשוב לי לספר, מבחינת נקודת מבט שלנו לפחות, על הקונטקס, זה לא רק מערכת תומכת.
אמיר לוי: תתנו לי רק להגיד שלושה משפטים ברצף, אני אנסה.
אמיר לוי: אני מוכן גם לא להגיד כלום.
אמיר לוי: אז תשמעו אותי עד הסוף.
אמיר לוי: כי לחלק מהצעדים יש עלות תקציבים בלתי מבוטלת.
אמיר לוי: והם חשובים לתעשייה.
אמיר לוי: להוריד את מסי החברות משלושים ושישה אחוז לשלושים אחוז, יש לזה משמעות כספית גדולה, והיא חשובה מאוד לתעשייה.
קריאה: לא המדען הראשי.
אמיר לוי: אבל אולי אפשר שלוש דקות.
אמיר לוי: ישבתי פה מאוד בשקט.
אמיר לוי: אני מבטיח גם אחרי לשבת בשקט.
אמיר לוי: זה לא ייקח יותר משלוש חמש דקות.
אמיר לוי: אחד זה הקצאה בין חמש מאות למיליארד שקל לוועדת דוברת.
אמיר לוי: ובסופו של דבר, אם זה יקרה, זה מהפכה בחינוך.
אמיר לוי: ונקודה נוספת, חוץ מרכבות והרפורמה ברכבות זה הנמלים.
אמיר לוי: לכן זה לא מגילת העצמאות מה שאני מקריא פה, ואם היא תדע שיש פה תשתית חינוך שהיא תשתית טובה, ואם היא תדע שאחר כך היא יכולה להשקיע כאן ולקבל מס סופי עד הבית של עשרים ושלושה אחוז, אז בסופו של דבר אפשר להגיד שזה מגילת עצמאות.
אמיר לוי: ואפשר גם להגיד שמשקיע שיראה שיש כאן מדינה שחושבת בקונטקסט קצת יותר רחב, ואני אתייחס גם למדען הראשי ולהפחתה בתקציב, אז זאת מדינה ששווה להשקיע בה.
אמיר לוי: ואנחנו מדינה עם בעיות גיאופוליטיות בלתי מבוטלות, וכולנו יודעים שהן לא יכולות להיפתר ביום אחד.
אמיר לוי: אבל בסופו של דבר, אם זה יתחיל בדוברת, ימשיך ברכבת, וייגמר בתשתית מיסוי שהיא טובה ואטרקטיבית, ובלי ביורוקרטיה שלא צריך לקחת מאכרים ואפשר לקרוא את החוק ולהגיד למשקיע, זה מה שתקבל בלי שתצטרך לקבל שום אישור מאף אחד ובלי לקחת מאכר מאף אחד, אז בסופו של דבר משקיע יעשה את השיקולים שלו ויחליט אם שווה לו להשקיע פה.
אמיר לוי: משלב המחקר והפיתוח ועד שלב הייצור.
אהוד אולמרט: או שאתם לוקחים אחריות על מה שאתם מציעים, או שאתם בורחים מזה.
אהוד אולמרט: הרי זה לא רציני.
אהוד אולמרט: אני מכבד מאוד עמדה שאומרת, זה מה שאנחנו האוצר מועצת החכמים שלנו ישבה והחליטה.
אהוד אולמרט: אין צורך לתת עדיפות למדען הראשי.
אהוד אולמרט: זה לא יותר חשוב מדבר אחר.
אהוד אולמרט: או.קי.
אהוד אולמרט: זו עמדה.
אהוד אולמרט: אבל מה אתה אומר לי פה אתם יכולים להחליט.
אהוד אולמרט: הרי אנחנו יודעים.
אהוד אולמרט: לא כל אלה יושבים בישיבות ממשלה, איך עובדת המכונה הדורסנית, שאתם באים ואי אפשר להזיז שום דבר, אתם לא נותנים את הנתונים, אף אחד לא יודע מה קורה, ואז ברגע האחרון אם אתה בא ואומר רגע, פה תוסיפו מיליארד ופה תגרעו מיליארד, אז אתם אומרים לו, אתה לא מבין, אתה לא מתמצא, זה לא מסתדר עם ההוא, זה לא מסתדר עם זה.
אהוד אולמרט: הכל בלחץ בוער, מיד, היום צריך להחליט וכולי.
אהוד אולמרט: בוא, חלק מאתנו יודעים איך הדברים מתנהלים.
אהוד אולמרט: אז אם אתם לא עומדים מאחרי ההחלטה שלכם – זה לגיטימי.
אהוד אולמרט: אגב, זו עמדה לגיטימית, ואני משוכנע שיהיה מישהו שיוכל להישיר מבט אל המצלמה, וגם להסביר את זה בכשרון.
אהוד אולמרט: אתה לא מצליח לעשות את זה כי אתה איש הגון.
לאה נס: אני מבקשת לתת לאמיר ואחר כך להגיב.
לאה נס: להפסיק את השר אני לא יכולה.
אהוד אולמרט: את יכולה, את יכולה, אבל אני מודה לך שלא הפסקת אותי.
אמיר לוי: בעניין המדען הראשי, אני אומר שוב: לנו חשוב מאוד, ואני חושב שכל מי שהכלכלה והצמיחה חשובה לו, זה לשמור על יעד הוצאה של אחוז, ועל הגירעון של השלושה אחוז, ולא לסטות ממנו.
אמיר לוי: בתוך המסגרת, הממשלה יכולה להחליט לעשות שינוי בתוך סדרי העדיפויות ולא לפרוץ את המסגרת.
אמיר לוי: ומעבר לזה, כולם יודעים איך מתנהל תהליך בממשלה, ואני לא יכול חוץ מלהגיד שהממשלה כן החליטה על סדרי עדיפויות, ונתתי דוגמה את דוברת, אבל היו עוד כמה נושאים.
אמיר לוי: המדען הראשי לא הוחלט על שינוי סדרי עדיפויות, ובכל זאת יש כמה דברים שכן אפשר לעשות וכן אפשר לעודד, ואני רוצה להגיד באיזה דרכים.
אמיר לוי: נושאים נוספים- אפשר לעשות הסטה בתוך תקציבי המדען בשני היבטים.
אמיר לוי: האחד, בין חברות גדולות לחברות קטנות, שאנחנו יודעים שאצל חברות קטנות ההשפעה של כספי המדען היא הרבה יותר משמעותית, ובהרבה מקרים זה מו"פ שיכול לא להתקיים- - -
אורנה ברי: אתה אומר דברים שנשמעים הגיוניים - -
אמיר לוי: גם את אמרת דברים שנשמעים הגיוניים.
אמיר לוי: תתני לי שתי דקות.
אמיר לוי: אז אמרתי, אחד זה הסטה בין חברות גדולות לקטנות, מתוך ראייה שההשפעה על חברות קטנות ויכולת הגיוס שלהן היא - - -
לאה נס: אני מאוד מצטערת.
לאה נס: אני מנהלת את הדיון, ואת באמת אישה מאוד מכובדת, ואני לא נעים לי שאני צריכה את זה.
לאה נס: תנו לו לסיים את דבריו.
לאה נס: אי אפשר שהוא ממש לא מצליח לסיים את דבריו.
לאה נס: ואחר כך נשמע.
אמיר לוי: אז אמרתי, אחד זה שינוי של חוק המו"פ שיאפשר הוצאת ידע.
אמיר לוי: ושוב אני מדגיש, לא בריחת ידע אלא הוצאת ידע.
אמיר לוי: שתיים – זה נושא של הסטה מחברות גדולות לחברות קטנות, ושלוש – זה הסטה ממה שקרוי מו"פ יישומי יותר לטובת מו"פ גנרי יותר, ששם בסופו של דבר, נגיד את זה ככה, כי יש כשל שוק שהוא גדול יותר, והתשואה העודפת למדינה יכולה להיות גדולה יותר.
לאה נס: אותי לא שכנעת.
לאה נס: אני רוצה לתת את זכות הדיבור למיכל מחברת קריאו.
אורנה ברי: אמנם מספר הבוגרים במדעי הטבע היה גבוה, אבל אני חייבת לציין שמספר המתקבלים במדעי הטבע ירד כתוצאה מהנושא של תקצוב האוניברסיטאות.
אורנה ברי: אני יושבת בדירקטוריונים של שתי אוניברסיטאות, ושתיהן צמצמו את מספר המתקבלים למדעי הטבע כתוצאה מהתקצוב.
אורנה ברי: זאת אומרת, המספרים שנתן אמיר לא יהיו בעתיד אם התמיכה בחינוך הטכנולוגי תמשיך להיות כנו שהיא.
לאה נס: אני גם מסכימה אתך.
לאה נס: ועכשיו מיכאל.
מיכאל רולנט: קוראים לי מיכאל רולנט, ואני נשיא חברת קריאו בישראל.
מיכאל רולנט: היה לי את הכבוד לארח גם את כבוד השר וגם את אלי אופר.
מיכאל רולנט: יחד אפילו.
מיכאל רולנט: קריאו היא חברה קנדית שקנתה את נכסי הקדמפו של סייטקס בישראל.
מיכאל רולנט: אני רוצה להגיב לאמרה הזאת שחברות גדולות יכולות להסתדר – זה ברור שהן יכולות להסתדר, אבל הן כנראה לא יסתדרו בארץ.
מיכאל רולנט: היום נוצר מצב שאנחנו משווים עלויות של מהנדס פיתוח להודו וסין.
מיכאל רולנט: אנחנו מקבלים את זה אולי כאיזו שהיא אמיתה שברור ששם יותר זול, אבל אנחנו משווים למהנדס בקנדה, ומהנדס פיתוח בקנדה הוא היום, בגלל העזרה הממשלתית, יותר זול ממהנדס פיתוח בישראל.
מיכאל רולנט: מישהו הזכיר פה ניו יורק.
מיכאל רולנט: אני קיבלתי שיחת טלפון לפני מספר שבועות מהקרן לעידוד השקעות ברוצ'סטר, שזה אפסטייט ניו יורק, ושאלו אותי אם אני אהיה מעוניין להעביר חטיבה שלמה מישראל לרוצ'סטר, והם ידאגו למגורים, לאישורי עבודה, לבניית מפעל , כי הם בעצם הקרן לעידוד הפעילות ברוצ'סטר.
מיכאל רולנט: אנחנו בונים מפעל בדרזדן בגרמניה.
מיכאל רולנט: גם שם.
מיכאל רולנט: הכל , זה פשוט מדהים.
מיכאל רולנט: אנחנו נכנסים – הקרקע, הבנייה, הכל ממומן בכספי ממשלה.
אורנה ברי: לא מאה מיליון שקל.
אורנה ברי: המפעל זה מאתיים מיליון דולר.
מיכאל רולנט: עוד יותר טוב.
מיכאל רולנט: מצוין.
לאה נס: אמיר, קיבלת כמו שאומרים, תגובות און ליין ממה שקורה ממש למרות התמיכה הסביבתית שהצעת.
לאה נס: נשמע גם את ישראל פאר.
לאה נס: תציג את עצמך.
ישראל פאר: הרשות למחקר באוניברסיטאות.
ישראל פאר: אני כבר לא צעיר.
ישראל פאר: יש לי כמה הצעות אלטרנטיביות, כדי שחבר הכנסת רצון לא יגיד בשנה שעברה אמרו בדיוק אותו הדבר.
לאה נס: אבל הוא לא טעה בהרבה.
ישראל פאר: אבל אני מתנצל.
ישראל פאר: דבר ראשון, אני חושב שנכון מאוד לנפץ את אגדת הארבעה אחוז, ושישראל היא מקום ראשון בעולם ותקציב המו"פ הלאומי.
ישראל פאר: אני שותף מלא להערכה של אורנה ברי.
ישראל פאר: ממה שאני יודע, זה אי שם באמצע, אם לא למטה מזה.
ישראל פאר: אני מציע בצורה מעשית- - -
אהוד אולמרט: לא תקציב.
אהוד אולמרט: ההוצאה הלאומית למו"פ היא 4.2% אבל זה נחמה קטנה מאוד.
ישראל פאר: אם תרשו לי, זה הכל בעזרת השם, הגדרות, השם.
ישראל פאר: ואני חשוב שצריך למנות משרד רואה חשבון חיצוני שיעשה עבודה מקצועית ויגדיר את המספרים האלה.
ישראל פאר: ולמה?
ישראל פאר: כי מה אתם רוצים?
ישראל פאר: אנחנו מקום ראשון בעולם.
ישראל פאר: הכל בסדר.
ישראל פאר: לא צריך כסף.
ישראל פאר: תסתדרו לבד, זה בסדר.
ישראל פאר: התשובה היא זה לא נכון.
ישראל פאר: זו אגדה שצריך לנפץ אותה.
ישראל פאר: כי מקבלי החלטות בתמימות ובצדק יש להם את המספר הזה, ולכן מקבלים החלטות.
ישראל פאר: לא צריך לבוא אליהם בטענות.
ישראל פאר: אם זו התמונה שאנחנו יודעים, ישראל לכאורה מקום ראשון בעולם- אז אין בעיה.
ישראל פאר: אז זה לא נכון.
ישראל פאר: יש בעיה ואת זה צריך לעשות.
ישראל פאר: זה לא הולך בהרבה בכסף, ויביא אבל לפחות לקבלת החלטות נכונות.
ישראל פאר: הנושא האחרון הוא אולי צורת הצגת התקציב.
ישראל פאר: ואני אומר בקצרה.
ישראל פאר: זה לא להאמין.
ישראל פאר: אני שומע פה שהתקציב של קריאו למו"פ הוא מאה מיליון דולר.
ישראל פאר: התקציב של מדינת ישראל פה בכחול, פחות ממאה מיליון דולר.
ישראל פאר: זה ל א להאמין.
ישראל פאר: איך להציג את הדברים האלה.
ישראל פאר: זה גם חשוב.
ישראל פאר: זה נכון שתקציבו של אלי הוא כך וכך.
ישראל פאר: אבל מה התקציב של מדינת ישראל?
ישראל פאר: זה שיש אורנה, חבל שלא הצגת את הנתונים מה היחס של התמלוגים בתקציב על פני השנים ואיך זה גדל.
ישראל פאר: לעשות על זה גרף לחוד.
ישראל פאר: אמרת שלא עשית גרף.
ישראל פאר: לא רואים מכאן.
ישראל פאר: סליחה.
ישראל פאר: לנתח אותו ולהראות את ההשתנות שלו.
ישראל פאר: שיבינו מקבלי ההחלטות שיש לא רק את הקרן שאוכלת את פרותיה בעולם הזה, והקרן קיימת לעולם הבא.
ישראל פאר: זה הרבה יותר טוב.
ישראל פאר: שיבינו שזה לא רק החלטה, כמו שאומר השר, אינטליגנטית, אלא סופר חכמה.
ישראל פאר: תשקיעו איפה שזה מייצר כסף מיידית.
ישראל פאר: לא בעתיד לבוא.
ישראל פאר: זה בטח יהיה טוב.
ישראל פאר: מרוויחים על זה.
ישראל פאר: תפריטו את זה.
ישראל פאר: תנו לבן אדם פרטי שיעשה את זה.
ישראל פאר: הוא ירוויח כסף.
אהוד רצאבי: אני רוצה הערה קצרה לגבי דברת.
אהוד רצאבי: אם ישקיעו פחות משני מיליארד שקלים,
אהוד רצאבי: חבל על הכסף שאתם שמים שם.
אהוד רצאבי: לגבי ההפחתה של מס חברות, ההפחתה משלושים ושש לשלושים זה לא בשנת 2005, זה על פני מספר שנים.
אהוד רצאבי: התהליך מאוד איטי, הוא לא פותר לי את הבעיה.
אהוד רצאבי: רק אל תשכח דבר אחד, ההכנסות, התקבולים של האוצר ממסים בחברות ההייטק לא נובע מהרווחים של החברות.
אהוד רצאבי: הן בדרך כלל לא משלמות מס.
אהוד רצאבי: התקבולים הם ממסים ישירים על עבודה, כאשר במסים ישירים על עבודה מדינת ישראל נמצאת ב-41.2% נטל מס כולל, שזה הגבוה ביותר בין המדינות המתועשות, וצריך להוריד אותו.
אהוד רצאבי: אין ספק.
אהוד רצאבי: אבל זה לא בשנת 2005.
אהוד אולמרט: המסמך ההוא, שהאוצר הבטיח לי בישיבה של 2003 על הביצוע של פרוייקטים תשתיתיים, אני מניח שהוא יהיה מוכן בקרוב.
אהוד אולמרט: הוא גם הובטח לי בישיבה האחרונה על התקציב.
אהוד אולמרט: אמרו, הנה, הנה, כבר בתום הישיבה.
עמי דואק: קודם כל, אמיר, אני מזמין אותך לבקר בחברת אלביט על מנת להתרשם בשונה שונה ממה שהתרשמת על התרומה וההשפעה של החברות התעשייתיות הגדולות.
עמי דואק: אתה מוזמן בצורה רשמית.
עמי דואק: דבר שני, אני רוצה להדגיש מספר נקודות.
עמי דואק: אנחנו נמצאים במזרח התיכון.
עמי דואק: הזכיות שלנו במכרזים ברחבי העולם הן לא בגלל שאנחנו כאן, אלא בגלל שאנחנו כאן.
עמי דואק: ולמה?
עמי דואק: בגלל ההשקעה שלנו במו"פ.
עמי דואק: אין לנו שום יתרון אחר.
עמי דואק: בזכויות שלנו זכינו בארצות הברית.
עמי דואק: זה פורסם בעיתון.
עמי דואק: באנגליה.
עמי דואק: הן אך ורק בגלל היתרון הטכנולוגי שלנו.
עמי דואק: ומול מי אנחנו מתחרים?
עמי דואק: מול חברות שהממשלות תומכות בהן הרבה יותר.
עמי דואק: זאת אומרת, התמיכה של המשלה לחברות כמו אלביט מערכות היא לא רק נחוצה, היא לא רק חשובה, היא גם הכרחית.
עמי דואק: כי היא נותנת פרות.
עמי דואק: והפרות הם רבים.
עמי דואק: ואני חוזר עוד פעם, אתה מוזמן אלינו כדי להתרשם ממקור ראשון.
עמי דואק: גם תעסוקה שהיתה נעשית מחוץ לארץ כיוון שאנחנו זוכים כקבלן ראשי, אנחנו מביאים אותם מחוץ לארץ לארץ.
עמי דואק: תעסוקה ניתנת לא רק לספקים, אלא גם לחברות ממשליות.
עמי דואק: החברות הגדולות מפתחים את החברות הקטנות ותומכים בהן בצורה כזאת שמאפשרת להן להתפתח ולצמוח ולהיות בעתיד חברות גדולות.
עמי דואק: זה מאוד חשוב הדבר הזה.
אמיר לוי: נכשלתי בהסברה אם לא הצלחתי להעביר את המסר שיש גורמים אחרים - - -
עמי דואק: אנחנו מדברים על המו"פ.
עמי דואק: אז אמרתי, נכשלתי.
עמי דואק: אם מסלול ירוק בחוק עידוד השקעות הון, ואם ועדת דוברת ואם שמונת אלפים בוגרים זה לא רלבנטי, אז נכשלתי בהסברה.
לאה נס: זה רלבנטי.
לאה נס: אבל עידוד ישיר של המו"פ, שאותו צריך לראות קודם כל, שהוא המוביל.
אהוד אולמרט: אמיר, ועדת דוברת, תרשי לי הערה כי אני חייב לעזוב, ואני מראש התנצלתי שאני לא אשאר לכל הישיבה.
אהוד אולמרט: ועדת דוברת, תעזוב עכשיו, אתם מנפנפים בזה כל הזמן.
אהוד אולמרט: ועדת דוברת זה דבר חשוב.
אהוד אולמרט: ההשלכות של זה כמובן פרושות לאורך שנים, וכולי.
אהוד אולמרט: דבר אחד בוודאות היא לא עושה ועדת דוברת, שזה לפי דעתי בכייה לדורות, וזה שהיא מזניחה לחלוטין את החינוך המקצועי והטכנולוגי.
אהוד אולמרט: ועל זה עוד נבוא דברים עם דוברת ועם ועדתו.
אהוד אולמרט: כבר עכשיו אני צריך לייבא לארץ רתכים ופחחים, לא עובדים סיעודיים פיליפינים, לא עובדי חקלאות, אלא אנשים שיש להם מקצועות נדרשים, שיכלו להרוויח כאן הרבה מעל לממוצע, ושלא עושים שום דבר בגלל שכל סדרי העדיפויות בחינוך, גם אחרי ועדת דברת, עוד טעונים בדיקה וטיפוח.
אמיר לוי: תראה מה אתה אומר לי.
אמיר לוי: אתה אומר לי תצא החוצה שלא תחשוב שהיה קל.
אמיר לוי: אז מה אני צריך לחשוב החוצה ולחשוב שלא חשוב מיסוי ולא חשוב , מה, המשקיע בסוף לא מסתכל על המס?
אמיר לוי: הכל חשוב.
אהוד אולמרט: הכל חשוב בפרופורציה הרלבנטית.
אהוד אולמרט: אם זאת תשובה לזה שאפשר להוריד תקציבי מדען, אז זה לא רציני.
אהוד אולמרט: אז נכון שצריך להוריד מסים, והורדתם קצת מסים.
אהוד אולמרט: אתה יודע היטב, שבקרב הקהיליה המקצועית יש ויכוח עז אם החוק לעידוד השקעות הון במתכונת הזאת הוא אכן התשובה.
אהוד אולמרט: אנחנו נותנים יותר לעמדה שגובשה במסגרת הצעת החוק.
אהוד אולמרט: יש אנשים רציניים מאוד, שחוששים חשש גדול והיה אצלכם ויכוח באוצר בעניין הזה, אני לא אכניס פה את הפורום לשאלה אם המסלול האוטומטי דרך מס הכנסה הוא באמת מבטיח כפי שאנחנו מקווים, האם היתרון של פחות ביורוקרטיה אכן יוכיח את עצמו לעומת החשש שזה גוף שייקח כסף ולא ישחרר כסף, מעמדה של ועדת הערר, ועוד כל מיני דברים כאלה.
אהוד אולמרט: מה זה רלבנטי?
אמיר לוי: בהצעה שהוגשה לממשלה היה פלט?
אמיר לוי: לא במה שהוחלט בסוף.
אמיר לוי: בהצעה.
אהוד אולמרט: בודאי.
אמיר לוי: לא היה.
אהוד אולמרט: מה זאת אומרת לא היה פלט?
אהוד אולמרט: ארבעה אחוז פלט.
אהוד אולמרט: היה או לא היה?
אמיר לוי: אני לא מדבר על סדרי עדיפויות.
אמיר לוי: אני שואל על הקיצוצים.
אהוד אולמרט: היה ארבעה אחוז קיצוץ פלט, ועוד ארבעה אחוז, אני רוצה להזכיר לך, הקפאה, רזרבה מוקפאת באחריות אוצר.
אהוד אולמרט: עכשיו, היה דבר מאוד מוזר.
אהוד אולמרט: כשאני באתי ואמרתי: רגע, מה זה ארבעה אחוז אלה?
אהוד אולמרט: אז הסברתם לי שארבעה אחוז זה התשע מאות מיליון ₪ שחילקתם גרעינים לירושלים, למיעוט, לבעיות חברתיות, ועוד חמש מאות מיליון ₪ לדוברת.
אהוד אולמרט: אחרי זה, בערב, הוספתם עוד אחוז אחד לפלט.
אהוד אולמרט: נכון?
אהוד אולמרט: שאלתי, בשביל מה האחוז האחד לפלט?
אהוד אולמרט: ואמרתם: בשביל כל התוספות של שניים וחצי מיליארד שקל, עוד אחוז אחד פלט.
אהוד אולמרט: ככה.
אהוד אולמרט: פעם אחת ארבעה אחוז היו תשע מאות מיליון.
אהוד אולמרט: פעם אחת אחוז אחד היה שניים וחצי מיליארד.
אהוד אולמרט: הכל עובר בדיוני התקציב של הממשלה.
אהוד אולמרט: שנינו כבר מכירים את זה.
אהוד אולמרט: עכשיו אני אגיד לך מה אתם עושים.
אהוד אולמרט: אני לא מאשים אותך.
אהוד אולמרט: ואני לא מאשים בעניין הזה אפילו את אגף התקציבים.
אהוד אולמרט: אבל אתם מכשיר משוכלל.
אהוד אולמרט: משהתקבלה החלטה, אין מוכשרים לבצע אותה, לצערי.
אהוד אולמרט: הלוואי ולא הייתם כל כך מוכשרים.
אהוד אולמרט: הלוואי.
אהוד אולמרט: אבל נניח לזה כרגע.
אהוד אולמרט: במקום שאתם תבואו עם שתיים שלוש חלופות לממשלה.
אהוד אולמרט: תבואו לממשלה עם שתיים שלוש חלופות לממשלה להצעת תקציב.
אהוד אולמרט: תגידו, אפשר לעשות אותו כך ואפשר לעשות אותו כך, ואפשר לעשות אותו כך.
אהוד אולמרט: הכל עם אותה תקרה, והכל עם אחוז אחד גידול ריאלי.
אהוד אולמרט: לא יותר.
אהוד אולמרט: או.קיי.?
אהוד אולמרט: עם אותם חישובים שאתה דיברת עליהם או גידול של אחוז ותקרה כזאת, יש תקציב זה תקציב זה, ותקציב זה.
אהוד אולמרט: מה, אתם השתגעתם להציע דבר כזה?
אהוד אולמרט: למה שתציעו דבר כזה?
אהוד אולמרט: זה מחייב אתכם לנקוט עמדה.
אהוד אולמרט: אתם לא רוצים לנקוט עמדה.
אהוד אולמרט: אתם רוצים לעשות את החיים קלים.
אהוד אולמרט: זה הכל.
קריאה: כשאתה אומר את אותם הדברים בממשלה, הרי גם שם אני מקווה ישנם אנשים אינטליגנטים, ובאיזה שהוא מקום או שתהיה מנהיגות או לא.
קריאה: כי נגד הפלט צריכה להיות מנהיגות.