GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יחזקאל רוזנבלום: שלום, שמי יחזקאל רוזנבלום, אני מנהל המינהל הקהילתי בוכרים גאולה שזה כולל את כל השכונות החרדיות של מרכז ירושלים והשכונות הוותיקות.
יחזקאל רוזנבלום: אני גם חבר הנהלת הקרן לחינוך ומעשה, שבעצם מנסה להיות איזשהו אירגון גג שיתאם בין כל הגופים, גם גופי הכשרה, גם גופי ההשכלה, גם גופים ממשלתיים וגם מעסיקים בתחום הזה של הכשרה מקצועית לחרדים.
יחזקאל רוזנבלום: מכל מה ששמעתי כאן אני רואה שתי קבוצות של פעילויות.
יחזקאל רוזנבלום: הפעילויות שמכשירות את האדם לסביבת העבודה והפעילות שמתייחסת ישירות למיומנות של העבודה.
יחזקאל רוזנבלום: דיברו על מתמטיקה, אנגלית ועברית, דיברו על גישה לטכנולוגיה, כל אלה זה סוגים של מיומנוית אישיות שמאפשרות לאדם להשיג יותר בקלות את היכולת להתמצא בסביבת העבודה.
יחזקאל רוזנבלום: יש את ההכשרה המקצועית או ההשכלה האקדמית שהם המכשירים הישירים יותר.
יעקב מרגי: בוא תאמר לנו במה אתם מתעסקים?
יחזקאל רוזנבלום: אנחנו מלווים את הפרוייקטים לכל האורך.
יחזקאל רוזנבלום: לכל האורך באמת כדי שהדברים ייעשו בצורה מתואמת.
יעקב מרגי: ויש דרישה לפעילות שלכם במינהלת, מצד האוכלוסייה החרדית?
יחזקאל רוזנבלום: מצד האוכלוסייה החרדית הדברים האלה הם בהתעוררות.
יחזקאל רוזנבלום: פתחנו עכשיו שלושה קורסים לנשים בתחומים שהם יותר מקצועיים של עבודת ידיים.
יחזקאל רוזנבלום: במסגרת הקרן אנחנו עובדים גם על הרחבת המקצועות שמיועדים לחרדים.
יחזקאל רוזנבלום: אבל כל זה, ומה שדיבר ד"ר לופו, בתשע השנים האחרונות הגענו בעצם אל היעד.
יחזקאל רוזנבלום: יש הכשרות, יש בוגרים עם השכלה אקדמית, אבל אם לא ימצאו להם מקומות עבודה, הדברים האלה יעצרו את הרכבת.
יחזקאל רוזנבלום: תהיה נסיגה אם לא ישיגו את היעד.
יחזקאל רוזנבלום: לצורך זה לדעתי, מעבר לכסף להכשרה מקצועית, חייבים לדאוג להקצאת סכומים גדולים מאד להשמה בצורה יצירתית ולא שבלונית.
דניאל פריימן: שמי דניאל פריימן.
דניאל פריימן: אני מוועדת הטכנולוגיה של לשכת עורכי הדין.
דניאל פריימן: רציתי יותר לשאול מאשר להעיר, דובר פה רק על הצד האחד של המטבע, על הצד של העובד כשכיר, ואני רוצה לדעת או לשאול, מה עם הצד היזמי, חברות הזנק חרדיות?
דניאל פריימן: אם היינו מגיעים למצב בו החברות, ההנהלה, הגרעין המייסד יהיה חרדי, דברים רבים מאלה שהוזכרו כאן בתור בעיות יפתרו מעצמם.
יעקב מרגי: אז אנחנו נכנסים לליבה של הויכוח האידיאולוגי בתוך החברה החרדית, האם צריך לעורר את זה או לתת למי שרוצה לזחול לתוך הפרוייקטים האלה?
דניאל פריימן: צריך להיות מודעים לכך שיש כספים.
דניאל פריימן: יש קרן למו"פ של משרד התמ"ת שמעודדת מחקרים, חברות שמקבלות מענקים.
דניאל פריימן: האם יש שם העדפה מתקנת לחברות הזנק שאולי אדם חרדי עומד בראשן או הגה את הרעיון או שיש קבוצה כזו.
יחזקאל רוזנבלום: חד משמעית לא.
יחזקאל רוזנבלום: אני שלחתי מייל ביום חמישי אל משרד המדע הטכנולוגיה שנותנים מילגות לסטודנטים ללימודי מדעים למיעוטים, לערבים, לנשים, לדרוזים, חרדים לא ראיתי שם.
עמיר בן צבי: רק לשאלתך, יש בישראל תחת משרד התמ"ת רשות לעסקים קטנים ובינוניים.
עמיר בן צבי: מט"י ירושלים שהוא גדול ומוצלח ומתמחה בחרדים.
עמיר בן צבי: דרך המט"י, ואני מתנצל שאין לי את המספרים, יש פיתוח עסקים בהיקפים גדולים מאוד.
עמיר בן צבי: זה נכון שבתחומים של IT ובתחומים של טכנולוגיה ההיקפים נמוכים יותר.
עמיר בן צבי: אבל זה מתוך העובדה הפשוטה שרוב האנשים לא מגיעים עם הרקע המתאים.
עמיר בן צבי: אנשים חרדים שיושבים בראש חברות טכנולוגיות, הם מעטים ורובם מגיעים מחוץ לארץ.
עמיר בן צבי: אבל פיתוח עסקים קטנים אינו נוגד תפיסות והוא בהחלט מתפתח בצורה בלתי רגילה.
עמיר בן צבי: רציתי להגיד רק שני דברים.
עמיר בן צבי: דבר ראשון, אני מחזיק את השינויים המוצעים בחוק לעידוד השקעות הון במסלול התעסוקה החדש שיוזמים משרד התמ"ת ומשרד האוצר, ובהצעת החוק הזאת אם יעבור התקציב של 2005 בממשלה, בפירוש יש כאן שימת דגש מרכזית על חרדים ועל עידוד תעסוקה של חרדים.
עמיר בן צבי: החוק קורא בעצם למעסיקים שיעסיקו יותר מ 25 עובדים חדשים, המדינה תספסד חלק מהשכר שלהם ומה שחשוב לי להגיד פה למחוקק זה דבר ראשון לדאוג שהחוק הזה יעבור.
עמיר בן צבי: דבר שני זה לדאוג שהוא לא יתקע בבירוקרטיה של חוקים מורכבים מהסוג הזה וזהו עניין קריטי.
עמיר בן צבי: דבר אחרון זה שאני קורא לוועדה, כדי שהפגישה היום לא תהיה לשווא, זה להמשיך להיפגש בעוד זמן מה.
יעקב מרגי: הייתי רוצה לשאול את זיו מנדל, האם ישנה חשיפה בעולם ההייטק לנושא שילוב החרדים?
יעקב מרגי: אתה יודע, ללשכת עורכי הדין יש את הביטאון שלהם, ללשכת רואי החשבון יש את שלהם, בתחום שלכם, האם קיימת חשיפה למיזם הזה שעשיתם עם הציבור החרדי?
זיו מנדל: תראה החשיפה זה כלים שאנחנו משתמשים, זה יחסי ציבור ובעיקר הרבה עבודת רגליים.
זיו מנדל: אני מסתובב.
יעקב מרגי: השאלה, מעסיקים אחרים, חברות אחרות בתחום ההייטק, נחשפו לפרוייקטים שלכם?
זיו מנדל: נחשפו כמה שאנחנו יכולים לחשוף.
זיו מנדל: בכנסים ובאירועים ובפגישות.
זיו מנדל: אנחנו לא מספיק מצליחים להגיע, אני חייב לציין, והייתי מאד שמח אם היו מצליחים לייצר לי קשרים ולהביא עסקים נוספים.
יעקב מרגי: כלומר שורש הבעיה היא עוד עסקים.
זיו מנדל: נכון.
זיו מנדל: אנחנו מנסים גם להתחיל לדבר עם ארצות הברית, עם כמה חברות תוכנה מאד גדולות.
זיו מנדל: אנחנו מנסים לייצר את הקשרים שם.
זיו מנדל: בכל זאת אנחנו חברה של אלפיים עובדים יש לנו את הקשרים ההיסטוריים, אנחנו מכירים טוב את השוק הישראלי וגם חלק מהשוק העולמי, אם הייתי יכול לתת פה קריאה, כל מי שיש לו פה יכולת לתת, אני אקח גם את האתגר.
זיו מנדל: אחרי שאנחנו נגיע לאלף נשים חרדיות אנחנו נקים גם מיזם, במידה והרבנים יאשרו, כי כרגע הרבנים לא אישרו לנו, שמבוסס על גברים חרדים בדיוק בתמהיל שאתה ציינת, כי זה נראה לי תמהיל מצויין.
זיו מנדל: ילמדו חלק מהיום וחלק מהיום יעבדו.
זיו מנדל: אפשר לעשות את זה.
זיו מנדל: זה לא איזה חלום שאי אפשר לממש אותו.
אברהם רביץ: לא הבנתי, הרבנים לא אישרו שיעבדו וילמדו חצי יום, ורק אישרו שיעבדו כל היום?
זיו מנדל: לא.
זיו מנדל: מה שהם אישרו לנו זה שרק נשים חרדיות יהיו במיזם וביקשו שלא נכניס גברים חרדים כי הם צריכים ללמוד, ואני מכבד את דבריהם.
אברהם רביץ: כן, אבל אני מתכוון לקחת כאלה שהיום לא לומדים בכלל ולעשות שהם ילמדו חצי יום, את זה הרבנים ירשו לך.
יעקב מרגי: מר רון בר יוסף נמצא?
יעקב מרגי: אמנם אתה ממונה על הסבת אקדמאים באגף להכשרה מקצועית במשרד התמ"ת, אבל אתה הנציג היחיד שנשאר לנו מהתמ"ת כאן, אמנם אתה לא בתחום שאני רוצה לשאול אבל השאלה היא, מעבר להכשרה, שמענו מהג'וינט שהם ממשיכים ומנסים לשלב חרדים ולבצע השמה של אותם עובדים.
יעקב מרגי: יש במשרד התמ"ת איזה גוף או נישה שאכן מטפלת באותם עובדים?
יעקב מרגי: הרי כאן מושקע כסף של המדינה.
יעקב מרגי: לפעמים, אחד התיסכולים שהיה לי בדחיפת הקמת הקורסים להכשרה מקצועית, הייתי אומר להם, ריבונו של עולם, זה עוד פרוייטק שהכשרנו, הקמנו קורס, מכללה זו וזו הרוויחה, אירגנה קורס, מה הלאה?
יעקב מרגי: השאלה אם זה לא איבוד ממון המדינה לחינם?
יעקב מרגי: אתם מפעילים קשר עם המעסיקים?
יעקב מרגי: דוחפים לקראת השמה?
רון בר יוסף: יש שני נתיבים שאנחנו פועלים בהם.
רון בר יוסף: נתיב אחד זה שאנחנו מקבלים דרישה דרך שירות התעסוקה ושירות התעסוקה שהוא תאגיד ממשלתי על פי חוק במשרד התמ"ת לוקח על עצמו לטפל בתעסוקה בסיום ההכשרה.
רון בר יוסף: בחלק השני זה שאנחנו לא פותחים שום פעולה ושום קורס אם אין התחייבות חוזית מול מעסיק, שכשתיגמר ההכשרה הזו הוא יקלוט חלק מהאנשים.
רון בר יוסף: למשל, הפעולה שאנחנו עושים עם הג'וינט, עשרה מליון שקלים שהיו בשנה שעברה, רק שבעה וחצי מליון שקלים נועדו לתשומות של הכשרה, שניים וחצי מליון שקלים שהלכו לג'וינט שימשו בדיוק כדי שאנשי הג'וינט יעסקו בקשר שבין ההכשרה לתעסוקה ויממנו את שכרם של עובדי הג'וינט שעוסקים בנושא הזה של השמת אנשים בעבודה.
הרשל קליין: שמי הרשל קליין, אני רכז הכשרה מקצועית של ג'וינט ישראל, הותיק ביותר, שמונה שנים.
הרשל קליין: אני רוצה להתייחס דווקא לדברי חבר הכנסת הרב רביץ.
הרשל קליין: זה זמן רב שמנסים להקים פורום מעסיקים לשמה ולשמו בסגנון שהרב רביץ דיבר עליו.
הרשל קליין: ואם אכן הרב רביץ דיבר פה על כך, אני אבקש ממנו שירים את הכפפה בבמה הרבה יותר גבוהה ויעמוד הוא בראש אותו פורום מעסיקים כדי שאכן ניתן יהיה לעשות את זה לטובת התעסוקה.
אברהם רביץ: אבל אני לא מעסיק אני מועסק.
הרשל קליין: אנחנו מנסים זמן רב להקים פורום מעסיקים לציבור החרדי מתוך מעסיקים חרדים, חילוניים וכולם.
יעקב מרגי: אנחנו היינו די גלויים ודיברנו על כך בעדינות, יש בעיה במגזר החרדי בעידוד מלכתחילה, את הגברים לעזוב את ספסל הלימודים בישיבה לטובת תעסוקה.
יעקב מרגי: אמר לך הרב רביץ, לאלה שלא לומדים לא תהיה בעיה עם אישור הרבנים.
יעקב מרגי: מכון לב הרים את הכפפה הזו ויבורך על כך, עבור אותם בחורים שלא מצאו את עצמם על ספסל הלימודים התורניים.
הרשל קליין: ישנם שלושים אחוז של אברכים שלעולם לא יגיעו לאקדמיה וגם הם צריכים להתפרנס, והג'וינט בכל אופן, עד היום לא נגע באקדמיה כדי לתת אפשרות לאותם אברכים שאין להם מה לחפש בכויללים.
הרשל קליין: אנחנו לא מוציאים אף אחד מהכולל.
הרשל קליין: אנחנו עושים בוועדות הקבלה מיונים כאלו גדולים שמי שרוצה לעזוב את הכוילל גם לא תמיד יוכל לעזוב.
יעקב מרגי: אמרנו שמדברים חרדית, אלו ואלו דברי אלוקים חיים, לכולם אנחנו צריכים.
יעקב מרגי: לסיכום, יש מישהו שרוצה להתייחס, אם לא נעבור לסיכום.
יעקב מרגי: בבקשה, הרב גפני.
יעקב מרגי: משה גפני: אני חושב שהדיון הזה שהתקיים כאן היום הוא דיון מאוד חשוב ורציני.
יעקב מרגי: קודם כל אני רוצה להגיד לגבי חברת מטריקס.
יעקב מרגי: אני מודיע שמה שאמרתי לגבי השכר של הנשים החרדיות במודיעין עילית, לא שיש לי ידיעה בעניין הזה.
יעקב מרגי: ראש המועצה אגב לא בארץ, אבל קראתי את זה בעיתון שבמקום להעביר עבודות לסין מעבירים את זה ליישובים החרדים.
יעקב מרגי: עכשיו, אם זה לא נכון אז אני ממש שמח על כך כי העבודה שאתם עושים היא עבודה טובה.
יעקב מרגי: אבל אם בכל אופן זה נכון הרי שיש בזה דבר מאוד שלילי מכיוון שמשמעות העניין שאישה שאיננה חרדית ולא גרה ביישוב חרדי ועובדת באותה עבודה ומקבלת שכר הרבה יותר גבוה, יש כאן אפלייה ברורה.
אברהם רביץ: אולי בענייני עבודות אנחנו יכולים לעשות עסק עם הסינים.
אבי קורנגוט: הרב רביץ אתה יכול לעשות עסק עם החרדים כי הבעלים של חברת התוכנה הגדולה ביותר בארץ הוא יהודי חרדי מארצות הברית.
אבי קורנגוט: מוריס וולפסון, והוא מעביר עבודות להודו.
משה גפני: נכון, על כל פנים מה שאני רוצה לומר לגבי חברת מטריקס זה שמה שאמרתי שמעתי מהעיתון ואם הדברים אינם נכונים אז אני מאד שמח על העניין ואני מאוד מברך על הפרוייקט הזה.
משה גפני: מה שבטוח הוא זה שהציבור החרדי איננו נחות דרגה.
ליבי אפין: אני רק רוצה להוסיף.
ליבי אפין: ישנן נשים רבות מאוד שחוזרות לעבוד אצלנו בגלל שהסביבה אצלנו מתאימה לאישה חרדית.
ליבי אפין: גם מירושלים וגם מתל אביב וגם מבני ברק אני מצטערת לומר, חוזרות לעבוד אצלנו כי זה מתאים להם.
יעקב מרגי: בואו נחזור לדיון.
משה גפני: מה שאני מבקש לומר לגופו של עניין.
משה גפני: אמרתי שהדיון הזה הוא דיון מאד חשוב.
משה גפני: הבעיה שלנו כנציגי הציבור החרדי, וזה חוזר על עצמו כל הזמן.
משה גפני: יש פה נכונות עיסקית והכל היה יכול להעשות אחרת.
משה גפני: הבעיה שלנו שמייד מכניסים את זה לתחום האידיאולוגי.
משה גפני: כלומר, אתה יכול לשבת בוועדה כזאת, בוועדה מקצועית ופתאום נזרקת לך האמירה שצריך ללמוד את הליבה.
משה גפני: לו הדיונים עם הציבור החרדי ועם נציגיו בכנסת היו דיונים מקצועיים היה לנו הרבה יותר קל.
משה גפני: הציבור החרדי הוא ציבור גדול.
משה גפני: יש ציבור חרדי גדול ומשכיל.
משה גפני: אז אולי יש כאלה שלא מבינים מה הוא למד, אבל בסדר.
משה גפני: אנחנו יודעים שאדם שבוגר ישיבה ויוצא לעבודה, עם הכשרה אם הוא צריך אותה, ואם הוא לא צריך הכשרה, הוא ברמה שיכלית גבוהה.
משה גפני: הוא לא בא מכלום, הוא לא בא מאפס, בניגוד לכאלה שמתייחסים אל זה כך.
משה גפני: ואז, יש אצלנו את תופעת הגטואיזם.
משה גפני: ברגע שבא מישהו ונלחם נגד האידיאולוגיה שלנו, אנחנו מייד נעמדים כמו בחומות הגטו וזהו.
משה גפני: לא ניתן שום שינוי.
משה גפני: כלום לא ניתן לו לעשות.
משה גפני: לו הדיונים כאן היו מקצועיים, ולא נזרקים כל רגע אמירות לחלל האויר, הכל היה יותר קל.
משה גפני: ותדעו לכם, שהקשיים שיש לנו, ואתם יותר מאיתנו צריכים לומר את זה, שבכל פעם כשיש מלחמה אידיאולוגית זה גורם לציבור שלנו לסגת אחורנית.
משה גפני: אתם צריכים להתריע לא אנחנו.
משה גפני: כאשר מגיע הנושא של הליבה ומגיעים נושאים מהסוג הזה, אני מבקש מכם, תעזרו לנו בעניין הזה.
משה גפני: פשוט להתריע.
משה גפני: אתכם ישמעו.
משה גפני: אני מאד מברך על הדיון הזה.
משה גפני: יכול להיות שאנחנו נצטרך לצאת מהדיון הזה ולהגיד, אנחנו מתנגדים לכל מה שהיה פה.
משה גפני: כיוון שמישהו משינוי יגיד, אתם רואים, צריך ללמוד ליבה, ואז אנחנו נאלץ לסגת.
משה גפני: אנחנו כבר מכירים את העניין ואני מקווה שזה לא יקרה הפעם ואתם צד גדול בעניין.
משה גפני: דרך אגב, אני רוצה להגיד היות ואיש משרד האוצר כבר לא פה, זה לא כל כך יפה שאומר את זה אבל תדעו לכם שקיימת אפליה גדולה לגבי הציבור החרדי ונציגיו בכל החברות הממשלתיות.
משה גפני: הרב רביץ הגיש הצעה בעניין הזה.
משה גפני: אני רק יכול לספר לכם שהייתה אישה חרדית עם תארים, משכילה ברמה הכי גבוהה.
משה גפני: הייתה דירקטורית באחת החברות הכלכליות הגדולות בארץ.
משה גפני: מה יותר יפה מזה?
משה גפני: הנה, עידוד, גם נשים וגם מהמגזר החרדי.
משה גפני: הליכוד הגיע, השרים קיבלו את המשרות וסילקו אותה.
משה גפני: שר ושרה.
משה גפני: כולם יודעים שמבחינה מקצועית היא הייתה מעולה.
משה גפני: אבל לא ניגע בזה כעת.
אברהם רביץ: אני רק רוצה לתת עצה.
אברהם רביץ: ככל שהנושא הזה יהיה פחות מימסדי כן תצליחו יותר.
אברהם רביץ: החברה החרדית לא תוכל בעת הזאת, כמו שבארצות הברית בעצם כן יכולים, לומר שיש כמה שיטות חינוך ושיטות לימוד וכו'.
אברהם רביץ: ולומר שיש ישיבות ויש כויללים ויש הכשרה מקצועית אותה שורה של דברים.
אברהם רביץ: כדי להצליח כדאי לפעול רק באופן לא מימסדי, אחד אחד, לא קבוצות, כי זו באמת בעיה אינדיבידואלית.
אברהם רביץ: מבחינת הכלל כולו היינו רוצים שכולם יהיו שקועים בתורה כל ימי חייהם.
אברהם רביץ: זה הכלל הגדול.
אברהם רביץ: אבל המציאות היא הרי לא זאת.
אברהם רביץ: המציאות היא שיש כאלה שאינם יכולים.
אברהם רביץ: בואו ולא נעשה מזה מימסד, אלא, איך אתה זיו מנדל ממטריקס אמרת, אתה עובד עבודת רגליים, מחפש פה ושם, ואתם תמצאו.
אברהם רביץ: אבל, הבה ולא נעשה מזה דבר מימסדי.
אברהם רביץ: יש כמה אירגונים נפלאים שקמו, ואז בא להם משהו בראש והם התחילו לעשות הרבה שטוצים סביב זה והם נפלו, ואתם יודעים למי אני מתכוון.
יעקב מרגי: אני רוצה לקרוא את הודעת הסיכום של הדיון הזה של הוועדה.
יעקב מרגי: הועדה קוראת לגופים הרלוונטים, משרדי הממשלה, גופי תעשייה, רשויות מקומיות, לסייע למגזר החרדי במציאת מקומות עבודה בתחום ההייטק.
יעקב מרגי: הם נתפסים כחיל חלוץ לקידום התעסוקה במגזר החרדי ואי הצלחתם עלולה לטרפד את כל הפעילות בתחום בעתיד.
יעקב מרגי: כמו כן הוועדה ממליצה לשפר את ההכשרה המקצועית והאקדמית הניתנת לנשים החרדיות, מאחר והן הקבוצה שנוטה יותר להשתתף במעגל העבודה והן בעלות השכלה כללית רחבה יותר משיש לגברים.
יעקב מרגי: יש להתאים את תוכניות ההכשרה המקצועית והאקדמית לדרישות השוק בכלל ולדרישות הקהילה החרדית בפרט.
יעקב מרגי: מתן ייעוץ מקצועי לפני ההרשמה ללימודים וכן הקמת גוף הכוון תעסוקתי שיסייע במציאת עבודה בסיום תוכניות ההכשרה.
יעקב מרגי: בניית תוכניות הכשרה במימון ממשלתי, שיקבל את המעבר מעולם הישיבות לשוק העבודה.
יעקב מרגי: כמו כן הקמת מסגרות תעסוקה ספציפיות למגזר החרדי על ידי הממשלה, סיוע ביזמות וכו'.
יעקב מרגי: אני מוסיף סעיף נוסף, הוועדה קוראת לממשלה לקבל החלטה לאפלייה מתקנת בקליטת החרדים בעבודה כפי שנעשה לגבי העדה האתיופית.
יעקב מרגי: אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון, כמובן לאנשי המיכללות, נציגי המעסיקים, וירבו כמותכם.
יעקב מרגי: כמו שאמרנו, לא לנסות להפוך את זה באמת לנושא אידיאולוגי להביא את האברכים כי זה לא יקרה.
יעקב מרגי: זה יבוא בזליגה ובזחילה.
יעקב מרגי: לגבי הנשים, זה לגיטימי.
יעקב מרגי: במצב התעסוקתי היום במשק כשיש מפרנס יחיד בבית, והאישה רוצה ליטול את זה על עצמה במגזר החרדי, זה גם ברכה והצלחה ותבורכו על כך.
לאה נס: זהו בדיוק, כנראה שבננו צריך באמת להשקיע את המיליארדים ופה אנחנו נלחמים על מיליארד נקודה משהו על מו"פ באופן כללי.
לאה נס: זו בעיה.
לאה נס: בעיה רחוקה.
לאה נס: סך הכל כמו שאומרים התפרצת פה לדלת פתוחה כי סך הכל הוועדה הזאת אלה המסרים שהיא קוראת לגבי תקציבי המדע והטכנולוגיה בכלל, גם עם שר האוצר באופן ממש פרטני, אנחנו מאוד מקווים שהקיצוץ המאוד מפתיע, כמו שאמרתי לשר האוצר בישיבה על הקיצוץ מתקציב המדען הראשי, אמרתי לו אתה עושה את כל התכנית הקשה הזאת, עם כל הקיצוצים ותכניות הייעול, כדי להגדיל את הצמיחה.
לאה נס: ברגע שאתה מגיע לסעיף בתקציב שהוא מעלה צמיחה, במקום לעודד אותה אתה מוריד, לזה כמובן אין תשובה.
לאה נס: הוא הבטיח שבאמת גם לגבי התקציב הקרוב יהיה שינוי והקיצוץ לא יהיה כל כך, ותוך שנים עשר חודשים נעלה על דרך המלך.
לאה נס: אז תשמע, אנחנו אנשי אמונה ונאמין.
לאה נס: מר אורון.
יורם אורון: תודה על ההזמנה ותודה על הברכות.
יורם אורון: אני אכנס קצת למספרים כדי להיות בטוחים שאנחנו מבינים גם את סדרי הגודל וגם את הנפשות הפועלות.
יורם אורון: אני רק אומר לכם שנקודת המוצא לכל הדיונים האלה צריכה להיות שכל השחקנים בשרשרת המזון של הטכנולוגיה בארץ צריכים בסופה של הדרך להרוויח.
יורם אורון: זה נכון לגבי המשקיעים, שהיום רובם ככולם הם זרים.
יורם אורון: זה נכון לגבי היזמים והעובדים וזה נכון לגבי כלכלת מדינת ישראל.
יורם אורון: אם נמצא את הנוסחאות שמהם יוצאים בסוף הדרך כל השחקנים מרוויחים נוכל להצליח.
יורם אורון: זאת ההיסטוריה הקצרה בכסף ובקרנות של הענף בישראל.
יורם אורון: עשרה מיליארד דולר גוייסו בעשר השנים האחרונות.
יורם אורון: שלא תהיה טעות, הכסף הפנוי היום עומד על פחות מאחד וחצי מיליארד.
יורם אורון: זה אומר שרוב הכסף, רובו ככולו מושקע בחברות.
יורם אורון: מתוך כאלפיים שש מאות חברות אלף הם מה שאנחנו קוראים חברות שהוקמו בתמיכה של קרנות הון סיכון, ושהון סיכון הוא שחקן מרכזי בהן.
יורם אורון: מספר הקרנות בין 93' ל-95' היה חמש עשרה, כשקרן ממוצעת ניהלה עשרים מליון דולר.
יורם אורון: בין 96' ל-99' היו ארבעים קרנות בגודל ממוצע של שמונים עד מאה בקרנות המובילות.
יורם אורון: החל מ-2000 יש שמונים וחמש קרנות הון סיכון בארץ, מספר שהוא בקנה מידה עולמי מאוד מאוד משמעותי, שגודל הממוצע של השתים עשרה המובילות הוא ניהול של מאתיים מליון דולר.
יורם אורון: זה בעיני התמצית, יחד עם הטבלאות הבאות של התוצאה של העברת הכסף.
יורם אורון: בשנת 2004, שהיא תחילת שנת ההתאוששות, אנחנו עוד רחוקים מהתאוששות מוחלטת, נרכשו ונוסדו חברות היי-טק בשבע מאות וששה מליון דולר.
יורם אורון: שמונה חברות ישראליות הונפקו ב-2004, להערכתנו פי שניים מזה לפחות יעברו את התהליך ב-2005 וייצקו תקבולים של ארבע מאות ושלוש עשרה מליון.
יורם אורון: לפי ההודעות הפורמליות גוייסו ב-2004 שמונה מאות מליון דולר והמספר הרלוונטי לצורך חישוב הצרכים הוא אחד וחצי מיליארד דולר השקעות בחברות היי-טק במהלך 2004.
יורם אורון: יש עוד תופעה בולטת, שהקרנות הזרות הגבירו את פעילותן בישראל.
יורם אורון: נכון להיום קרנות ישראליות משקיעות כארבעים וחמישה אחוז מהכסף וחמישים וחמישה אחוז מהכסף בא מקרנות זרות.
יורם אורון: עובדה, אנקדוטה אחת, אבל תראו את הטבלה, ישראל יותר גדולה היום במונחי הון סיכון מכל ארץ אירופאית.
יורם אורון: יותר מצרפת וגרמניה יחד, בסדר גודל קצת יותר מאנגליה ויותר גדולה מכל ארץ אירופאית.
יורם אורון: זה שם בפרופורציה הנכונה כמה תעשייה מגובה הון סיכון יש בישראל.
יורם אורון: המספרים האלה, שצריך להיזהר בתרגום שלהם, מסכמים מה קרה בתעשייה הזאת במהלך אחת עשרה השנים האחרונות.
יורם אורון: בעיני זה נתון מדהים.
יורם אורון: הוקמו אלף חברות, התעשייה הזאת הגיעה לייצוא של שנים עשר פסיק תשע מיליארד דולר השנה, בשנה האחרונה, ב-2004.
יורם אורון: רק כדי לסבר את האוזן, המספר הזה מהווה אחוז אחד מכל ייצוא הטכנולוגיה בעולם.
יורם אורון: למרות שהענף הזה מייצג כשלושים אחוז מהייצוא התעשייתי של מדינת ישראל, עדיין יש הרבה מקום לגידול.
יורם אורון: ההשפעה על מאזן התשלומים היא מדהימה.
יורם אורון: אפשר לומר, לפי כל מיני ניתוחים, שהענף הזה סידר את מאזן התשלומים של מדינת ישראל.
יורם אורון: במהלך השנים שמניתי, על זה אין בכלל ספק, העובדה שחברות ישראליות הונפקו בחו"ל והרווח היה שבעה מיליארד דולר הוא מספר קשיח, הוא לא הערכה.
יורם אורון: במכירת חברות ישראליות לחברות זרות ההיקף הכולל הוא עשרים מיליארד דולר.
יורם אורון: וגיוסים של קרנות ישראליות שאמרתי שהן בסדר גודל של עשרה מיליארד דולר, ועוד השקעות של קרנות זרות הן שישה עשר מיליארד דולר.
יורם אורון: צריך להבין ששישה עשר מיליארד דולר שמושקעים במדינת ישראל, להערכתנו שבעים וחמישה אחוז מזה הופך להיות שכר עבודה.
יורם אורון: מכל ארבעה דולר שקרן הון סיכון מזרימה לחברה שלושה דולר הופכים להיות שכר עבודה.
יורם אורון: ובכל מיני נוסחאות אחרות אפשר להוכיח שאחד וחצי דולר, או כמעט אחד וחצי דולר הופכים להיות מתורגמים למסים באותו חודש.
יורם אורון: אלה נתונים מצטברים של ההשפעה על מאזן התשלומים בעשור האחרון.
יורם אורון: הייצוא של 2004.
יורם אורון: המספרים האחרים הם מצטברים.
יורם אורון: זה ייצוא של תעשיית ההיי-טק, אני לא בטוח שאני יודע לענות איזה חלק מזה זה תעשיות מגובות הון סיכון.
יורם אורון: צריך רק להבין שהתהליך הוא מאוד מאוד ארוך.
יורם אורון: בין הקמת חברה עד שהיא שחקן מרכזי בייצוא זה יכול להיות מהלך של עשר שנים לפחות.
יורם אורון: על כל פנים המספרים האלה, שמשום מה הציבור לא ער להם, גם אומרים שגם אם חצי מהכסף הזה נשאר בסוף בישראל, כי הוא לא כולו נשאר, חלק ממנו חוזר למשקיעים, גם אם חצי, גם אם ארבעים אחוז נשאר בישראל ההשפעה על הכלכלה היא בסדר גודל של חמישה עשר מיליארד דולר תרומה למאזן התשלומים.
יורם אורון: בעיני מספר שאין שום ענף בארץ משום סוג שהוא, אולי חוץ מהתמיכה המצטברת של הסיוע האמריקאי במשך החמישים שנה האחרונות שהתקרב למספרים האלה.
שאלה: כולנו יודעים שהיה גם כן משבר בהיי-טק בין 2000 ל-2003 ואנחנו גם כן שומעים שעכשיו יוצאים מהמשבר בהיי-טק.
שאלה: איך זה משפיע על קרנות ההון?
יורם אורון: אני מייד אראה את המספרים בפילוג לאורך השנים, וזה ייתן לך את התשובה.
יורם אורון: היה משבר מאוד קשה, אנחנו נתייחס אליו בחלוקה לפי שנים.
יורם אורון: שוב, אין לנו נתונים עדיין, אנחנו עובדים עדיין על ניתוח ההשפעה על הכלכלה הישראלית של חברות מגובות הון סיכון.
יורם אורון: אבל אני אתן לכם נתון שבארצות הברית הוא מוסכם על כולם.
יורם אורון: בארצות הברית הון סיכון, חברות מגובות הון סיכון, שנוסדו בין השנים 1970 ל-2003 יצרו עשרה מליון משרות בארצות הברית.
יורם אורון: ומכירות שנתיות של אחד פסיק שמונה טריליון דולר.
יורם אורון: ובין 2000 ל-2003, בארצות הברית, אני לא רוצה להטעות אתכם, אנחנו חושבים שאפשר לגזור מזה על מגמות בישראל ואנחנו נוציא עבודה בקרוב מקבילה על התעשייה הישראלית, היה גידול כולל בחברות מגובות הון סיכון בארצות הברית של שישה וחצי אחוז במספר המשרות, ואחת עשרה אחוז בהכנסות.
יורם אורון: התעסוקה הכללית בארצות הברית ירדה בשתיים פסיק שלושה אחוז וההכנסות עלו רק בשישה וחצי אחוז.
יורם אורון: זה אומר שהמגזר הזה, דור ההון סיכון בארצות הברית, ייצר הכי הרבה מקומות עבודה והכי הרבה גידול במכירות של החברות.
יורם אורון: להערכתנו בישראל המספרים יותר קיצוניים, ואנחנו נדע לומר את זה בתוך חודשיים.
יורם אורון: אבל אם אנחנו גוזרים גזירה שווה מהמודל האמריקאי, שאנחנו די דומים לו, אז דולר הון סיכון הוא הדולר הכי יעיל לכלכלה במונחים של מאזן תשלומים, במונחים של ייצור מקומות עבודה ובמונחים של ייצוא.
חמי פרס: אם יורשה לי רק הערה בנקודה הזאת, ישראל היא המדינה שבה היקף השקעות הון הסיכון הוא הגבוה ביותר בעולם.
חמי פרס: אנחנו משקיעים בשנה למעלה מאחוז מהתוצר הלאומי הגולמי שלנו.
חמי פרס: ההשקעה בשנת 2004 התקרבה לשני מיליארד דולר.
חמי פרס: זהו נתון שהוא חסר תקדים.
חמי פרס: אם לוקחים את מה שיורם מראה כרגע, כלכלת ארצות הברית, באופן יחסי, התרומה של הון סיכון בישראל צריכה להיות הרבה יותר משמעותית ממה שמוצג כאן.
יורם אורון: במונחים של השפעה של פרמטרים כלכליים כמו תעסוקה, מאזן תשלומים וייצוא.
יורם אורון: זו התשובה לשאלה שלך מה קרה במהלך השנים האלה, החל מ-97', ב-97' חברות היי-טק גייסו ארבע מאות שלושים מליון דולר.
יורם אורון: בשנת 2000 הם גייסו שלושה מיליארד דולר.
יורם אורון: אם תחילת המשבר המספר הזה התחיל לצנוח וירד עד להיקף של מיליארד דולר, והוא התחיל לעלות והיה ב-2004 כמעט אחד וחצי מיליארד דולר.
יורם אורון: לצורך הזהירות, אני מעריך ש2005 תהיה דומה.
יורם אורון: אנחנו לא יודעים לומר בוודאות.
יורם אורון: את כל הניתוחים שלנו על צרכי ההון של התעשייה הזאת אנחנו מבססים על מספרי 2004.
יורם אורון: אם יהיה גידול אז מצבנו הרבה יותר קשה.
יורם אורון: אם נניח גידול בצרכים.
יורם אורון: צריך לזכור שזה כסף שמגוייס, מושקע באחת מתוך אלף החברות, בחלק מתוך אלף החברות האלה.
יורם אורון: כולו נצרך מהר מאוד.
יורם אורון: רובו ככולו של הכסף, אחד וחצי מיליון דולר מושקעים בשנה בהון סיכון, להערכתנו בכסף הזה, בחברות שניסו את הכסף, משתמשים בו בתוך עשרים וארבעה חודש.
יורם אורון: זה מחזור הגיוס הממוצע.
יורם אורון: כך שזה לא כסף שנכנס לאיזה שהוא מאזן ומשפר את רזרבות המזומנים.
יורם אורון: וכמו שאמרתי רובו ככולו משמש לשכר עבודה.
יורם אורון: זה התמונה המקבילה מה אנחנו כקרנות עשינו לגייס, ואני מזכיר לכם שתשעים וחמישה אחוז מהכסף, כנראה יותר, לפחות תשעים וחמישה אחוז מהכסף מגוייס בחו"ל, בכל העולם, בעיקר בארצות הברית ואירופה ומעט באסיה.
יורם אורון: ובשיא בשנת 2000 הקרנות גייסו כשלושה פסיק ארבע מיליארד דולר.
יורם אורון: השבר הגיע למצב של גיוס שלילי ב-2002, יותר משקיעים ברחו מאשר הגיעו.
יורם אורון: ב-2004 הודיעו קרנות על גיוס של שמונה מאות מליון.
יורם אורון: ולפי כל מיני הערכות נגייס כאחד פסיק שניים מיליארד דולר לקרנות במהלך 2005.
יורם אורון: ומזה אני מסיק מאיפה צפוי הסיכון, והלוואי ונתבדה.
יורם אורון: היום יש בקרנות כמיליארד דולר.
חמי פרס: רק מלה אחת, ראינו כאן באמת את התקופה, מה ששאלת לגבי המשבר, בין 2000 ל-2003, זו תקופה שקרנות הון סיכון לא יכלו לגייס כסף.
חמי פרס: אף אחד לא רצה להשקיע בנו.
חמי פרס: לא היה לנו עם מי לדבר.
חמי פרס: לא רק זה גם חלק מהמשקיעים ברחו.
חמי פרס: היקף ההשקעות בחברות היי-טק ירד מרמה שהיתה מאוד גבוהה, יותר מידי גבוהה, בשנת 2000, של מעל שלושה מיליארד דולר, זה ירד לרמה של מיליארד דולר.
חמי פרס: אנחנו מתייצבים בקצב של אחד וחצי עד שני מיליארד דולר, שזה הקצב הבריא כרגע.
חמי פרס: אבל צריך להבין דבר חשוב, זוהי תופעה שהיא תופעה מחזורית.
חמי פרס: זה לא אירוע חד פעמי שקרה.
חמי פרס: אנחנו בתקופה הזאת של המשבר פנינו לממשלה וביקשנו לסייע לנו ביצירת יוזמה, פרוייקט יוזמה מחודש, כדי להחזיר את המשקיעים.
חמי פרס: צריך לזכור שהמשקיעים הראשונים שבורחים הם המשקיעים הזרים.
חמי פרס: ברגע שיש כאן אירועים בטחוניים מסויימים או ברגע שיש משבר כלכלי את המקום הראשון שמנתקים זה את ישראל.
חמי פרס: לצערנו הרב.
חמי פרס: ואת העניין הזה נצטרך לתת עליו את הדעת.
לאה נס: לגבי תכנית יוזמה, כמה זמן היא היתה?
יורם אורון: צריך להבין כמה אנחנו רגישים לגיוס בחוץ.
יורם אורון: למעלה מתשעים וחמישה אחוז בא ממדינות זרות.
יורם אורון: אירוע פוליטי או קשיים כלכליים הראשונים שנפגעים לצד המשקיעים האמריקאים הן קרנות לא אמריקאיות.
יורם אורון: תסתכלו על המספרים היטב, כי אם לא נסכים עליהם יש לנו בעיה בהמשך הניתוח.
יורם אורון: אם זה נכון שנמשיך להשקיע בקצב של אחד וחצי מיליארד דולר לשנה, בחמש השנים הקרובות התעשייה הזו צריכה חמש פעמים אחד וחצי, זה שבעה וחצי מיליארד דולר.
יורם אורון: אם הקרנות הישראליות ישקיעו שלושה וחצי מיליארד והזרים כארבעה, שזה מייצג בערך ארבעים וחמישה אחוז וחמישים וחמישה אחוז, ויש לנו היום שמונה מאות מיליון פנויים ועוד מליון בקופה, יש גרעון.