GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהרן צ'חנובר: אז יראו הסטודנטים שהעסק הזה הוא כל כך קשה וכל כך לא מבטיח, וזה רק מתקשה, וגם על המס הכנסה.
אהרן צ'חנובר: וזה גמר אותם.
אהרן צ'חנובר: מס הכנסה, אני לא נכנס כאן לפרטים ולתקציבי האוצר, אבל אני אומר: עוד גחמה אחת, התחילה בבאר שבע כי זה התחיל אצל פקיד השומה, פקיד השומה באר שבע לא יעצור.
אהרן צ'חנובר: יעבור לפקיד שומה מרכז, ולפקיד שומה חיפה, והעסק הזה יסחוף אותנו, ואני אומר שצריך לעצור את הגל הזה.
אהרן צ'חנובר: עכשיו, זו רק גחמה אחת.
אהרן צ'חנובר: גחמה שניה, אני קורא לזה גחמה, אני מתנצל.
אהרן צ'חנובר: חברת הכנסת פולישוק היה לי פרופסור לפסיכולוגיה יוצא מן הכלל, זאב פולישוק.
אהרן צ'חנובר: קחו למשל את נושא הפטנטים.
אהרן צ'חנובר: הוא הנושא הכי רגיש והזכויות של הרויאלטיז באוניברסיטאות על הנושא הזה.
אהרן צ'חנובר: מכון ויצמן.
אהרן צ'חנובר: איך לעשות כסף על פטנטים.
אהרן צ'חנובר: עכשיו, הפטנטים זה הדבר הכי רגיש שיש.
אהרן צ'חנובר: אין להם כתובת.
אהרן צ'חנובר: הם מאוד חלקים.
קריאה: זה לא חל על אוניברסיטאות, אז חבל שתרחיב את העניין.
אהרן צ'חנובר: טוב.
אהרן צ'חנובר: אז בואו נעזוב את זה.
אהרן צ'חנובר: בסדר.
אהרן צ'חנובר: הנושא של חיות.
אהרן צ'חנובר: אנחנו במתקפת עולם.
אהרן צ'חנובר: אני נכנסתי הבוקר למתחם המבוצר של משרד ראש הממשלה, אני רוצה להגיד לכם שבית החיות אצלנו בפקולטה דומה למתחם ראש הממשלה.
אהרן צ'חנובר: אי אפשר להיכנס אליו.
אהרן צ'חנובר: פוחדים שיבואו וישמידו לנו את החיות.
אהרן צ'חנובר: דלת כזאת, ודלת כזאת, ודלת כזאת.
אהרן צ'חנובר: ודלת כזאת.
אהרן צ'חנובר: אנחנו נמצאים פה במלחמת עולם כנגד, אני לא רוצה לקרוא להם דעות קדומות, ישנם אנשים מאוד מכובדים כמו דן אלמגור וכולי.
אהרן צ'חנובר: אבל כל הנושא הזה של הארגונים.
אהרן צ'חנובר: וכאן אני לא מדבר על כסף אפילו.
אהרן צ'חנובר: אנחנו לא רוצים שום תקציב שום דבר.
אהרן צ'חנובר: לא ניתן היום לבצע מחקר מסודר שמביא לתרופות.
אהרן צ'חנובר: על מי ננסה את התרופות?
אהרן צ'חנובר: על חולים?
אהרן צ'חנובר: על בריאים?
אהרן צ'חנובר: אם לא ננסה אותן קודם על חיות.
אהרן צ'חנובר: אז נכון שיש לנו כבר חוק.
אהרן צ'חנובר: יש כבר ממונים.
אהרן צ'חנובר: עברנו תהליך מאוד קשה בנושא הזה.
אהרן צ'חנובר: וכבר הגענו.
אהרן צ'חנובר: אבל אנחנו לא נחים בעניין הזה.
אהרן צ'חנובר: אנחנו לא נחים לדקה אחת בעניין הזה.
אהרן צ'חנובר: אני לא רוצה להיכנס לפרטים וניתן תמיד לקיים דיונים.
אהרן צ'חנובר: לא ניתן בשום פנים לקיים דיונים שבהם לוקחים עכבר טרנס גני שעלה עשרות אלפי דולרים, ושורפים אותו, או מוציאים אותו מבית החיות וזורקים אותו לכלבים.
אהרן צ'חנובר: לא ניתן.
אהרן צ'חנובר: אז יש לנו ניסויי חיות.
אהרן צ'חנובר: יש עוד דבר.
אהרן צ'חנובר: ישנו הנושא של הבחינות הפסיכומטריות.
אהרן צ'חנובר: אני לא אכנס.
אהרן צ'חנובר: זה נושא מאוד רגיש.
אהרן צ'חנובר: כי חלו שינויים בתוך המערכת.
אהרן צ'חנובר: היו בחינות פסיכומטריות.
אהרן צ'חנובר: לא עלה כסף.
אהרן צ'חנובר: מישהו רצה למצוא חן בעיני מישהו, והוריד סף, והאוניברסיטאות עמדו בפני שוקת שבורה בעניין הזה.
אהרן צ'חנובר: גם ככה אנחנו מתקשים בסינון של הסטודנטים.
אהרן צ'חנובר: אנחנו רוצים להכשיר את הדברים הטובים ביותר.
אהרן צ'חנובר: ואי אפשר להעביר את העומס מבית הספר התיכון אל האוניברסיטה.
אהרן צ'חנובר: משום שאם יגיעו התלמידים הגרועים, ונוריד את הסף, אז מה יקרה כשנוריד את הסף?
אהרן צ'חנובר: אז נקבל פחות טובים?
אהרן צ'חנובר: למה הם פחות טובים?
אהרן צ'חנובר: כי הם באו ממערכת פחות טובה.
אהרן צ'חנובר: אני מדבר עם חבריי בפקולטות לפיזיקה ומתמטיקה אומרים לי: אנחנו מבזבזים את השנה הראשונה מתוך ארבע שנים על השלמות של התיכון.
אהרן צ'חנובר: אז צריכים להסתכל על המערכת הזאת כמערכת שלמה.
אהרן צ'חנובר: זה לא חוכמה.
אהרן צ'חנובר: סוף מעשה במחשבה תחילה.
אהרן צ'חנובר: עכשיו בנוגע למכללות.
אהרן צ'חנובר: אני מכיר את המלחמה הזאת עם המכללות.
אהרן צ'חנובר: אני מזכיר את זה רק בראשי פרקים.
אהרן צ'חנובר: לא ניתן לקיים דיון פרטני.
אהרן צ'חנובר: אני מודה, אני גם לא למדתי את הפרטים.
אהרן צ'חנובר: נושא המכללות.
אהרן צ'חנובר: אני חושב האלה הן צעד עצום קדימה.
אהרן צ'חנובר: אולי הנשיאים שלי לא יסכימו אתי,...
אהרן צ'חנובר: אבל נפתחה מערכת יוצאת מן הכלל.
אהרן צ'חנובר: ולעומת זאת, הקרב האחרון הוא על התארים השניים והשלישיים.
אהרן צ'חנובר: כי אף אחד הרי לא יודע פה גבול.
אהרן צ'חנובר: ואני מכיר את ארצות הברית.
אהרן צ'חנובר: אתם צריכים להבין, יש מכללות נהדרות.
אהרן צ'חנובר: וסליאן קולג'.
אהרן צ'חנובר: המורים הכי טובים באמריקה באים מתוך מכללות.
אהרן צ'חנובר: אלה מכללות לתואר ראשון.
אהרן צ'חנובר: אין להם אספירציות.
אהרן צ'חנובר: אני אומר עוד פעם, אספירציות לא במובן השלילי.
אהרן צ'חנובר: המיטה היא קצרה.
אהרן צ'חנובר: אם תהיה מחלקה לפיזיקה במכללת עמק יזרעאל, במכללת עכו, במכללת בית שאן, במכללת ספיר.
אהרן צ'חנובר: המכללות תצטרכנה לדעתי מעבדות מחקר מסודרות.
אהרן צ'חנובר: אם אנחנו הולכים היום בטכניון מרכז למדעי חיים שיעשה אנליזה מאוד מתוחכמת של מבנה חלבונים ומכשיר MRI בלי להיכנס לפרטים עולה מיליון דולר, אז אי אפשר להקים מכשיר כזה בכל אוניברסיטה ובכל מכללה.
אהרן צ'חנובר: אז בנקודה מסוימת צריך להגיד, הפסדנו במכללות.
אהרן צ'חנובר: צריך לטפח אותן ולהכשיר מורים נהדרים וזה.
אהרן צ'חנובר: וזה בעצם המקום להחליט שמחקר מתבצע לאו דווקא בשבע אוניברסיטאות אלה ואחרות.
אהרן צ'חנובר: אני אומר שיש הגבלה.
אהרן צ'חנובר: אי אפשר שכולם יהיו כמו כולם.
אהרן צ'חנובר: זאת הביקורת שלי בנושא המכללות.
אהרן צ'חנובר: וראיתי בחרדה מאוד גדולה את נושא התואר השני, ואחרי התואר השני יבוא גם תואר שלישי.
אהרן צ'חנובר: אין לי ספק.
אהרן צ'חנובר: ואנחנו שואפים למערכת שהיא מדרון חלק בעניין הזה.
אהרן צ'חנובר: ושוב פעם, אני לא יוצא נגד המכללות.
אהרן צ'חנובר: אני מרצה במכללות.
אהרן צ'חנובר: זה מפעל נהדר.
אהרן צ'חנובר: שמעתי גם הבוקר מראש הממשלה על מכללת ספיר.
אהרן צ'חנובר: זה מפעל נפלא.
אהרן צ'חנובר: אני מדבר על עליזה המון.
אהרן צ'חנובר: עם עליזה שנהר.
אהרן צ'חנובר: מפעלים מופלאים.
אהרן צ'חנובר: אבל אנחנו צריכים להבין שכשתיבנה שם גם פקולטה לפיזיקה שתעניק תוארי דוקטור, הפקולטה לפיזיקה בטכניון, באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית תיפגע.
אהרן צ'חנובר: פשוט תיפגע.
אהרן צ'חנובר: ואז, כשיהיה מעט לכולם לא יעזור לנו.
אהרן צ'חנובר: זה לא מסוג החמאה שניתן למרוח אותה דק על הלחם.
אהרן צ'חנובר: זאת חמאה שצריכה להיות בשכבה מאוד בולטת, עם מסה קריטית של חוקרים.
אהרן צ'חנובר: אגב אני רוצה רק להעיר בקשר למדינת ישראל.
אהרן צ'חנובר: כאן אני מגיע לעניין החופש האקדמי.
אהרן צ'חנובר: נושא הוועדות השונות.
אהרן צ'חנובר: עוד פעם, בגלל שאין מדיניות, אז כל אחד מטפל בכל נושא בנפרד ובעת אחרת, ואז הוא משאיר אחריו את האבן והממשלה חולפת, ואתה יודע.
אהרן צ'חנובר: ...
אהרן צ'חנובר: חלקם נלחמו בהם וחלקם נכנעו וחלקם זה.
אהרן צ'חנובר: ומה שאני חרדתי שמה, ותכף אני אגיע לזה בסיכום, חרדתי מאוד מהנושא של התערבות ושל נציגי ציבור בתוך גופים.
אהרן צ'חנובר: עוד פעם, אני לא אומר שאנחנו צריכים לשפוט את עצמנו.
אהרן צ'חנובר: אני מדבר על המלחמות בנושא המל"ג, אני לא רוצה להיכנס לתוצאה.
אהרן צ'חנובר: אבל ישנה מלחמה קבועה.
אהרן צ'חנובר: אני מרגיש למרות שאני לא נראה כזה, אני מרגיש מאוים במידה מסוימת.
אהרן צ'חנובר: אותו אחד שהזכרת אותו משתמש במושג של האוניברסיטאות כמו אוקספורד וייל כמלחמת אליטות.
אהרן צ'חנובר: למה זה אליטות?
אהרן צ'חנובר: מה זה אליטות?
אהרן צ'חנובר: אנחנו מכשירים סטודנטים את המהנדסים של העתיד.
אהרן צ'חנובר: מה זה המושג הזה?
אהרן צ'חנובר: זה שהם פרופסור או לא פרופסור.
אהרן צ'חנובר: אין לזה שום משמעות.
אהרן צ'חנובר: אז אני אומר, צריכים מאוד להיזהר בנושא החופש האקדמי.
אהרן צ'חנובר: וכל צעד, כל נגיעה בדבר הזה שהוא כל כך מבנה רגיש, וכל כך לוקח זמן, צריכה להיעשות במידת.
אהרן צ'חנובר: אני מוכרח להגיד על החופש האקדמי.
אהרן צ'חנובר: חופש אקדמי, וכאן אני מוכרח להשתמש במספרים.
אהרן צ'חנובר: תראו, למה האמריקאים הם מלכי העולם?
אהרן צ'חנובר: הם מלכי העולם.
אהרן צ'חנובר: במטוסים, בכל דבר הם מלכי העולם.
אהרן צ'חנובר: יש אומות בעולם אגב שגדולות מהאמריקאים.
אהרן צ'חנובר: היום הסינים אולי יאיימו בעוד עשר, עשרים שנה על הבכורה הזאת.
אהרן צ'חנובר: אבל הרוסים במשך שנים הרוסים היו בעצם אותו מספר.
אהרן צ'חנובר: מאתיים מיליון רוסים.
אהרן צ'חנובר: למה מאתיים מיליון אמריקאים לעומת מאתיים מיליון רוסים?
אהרן צ'חנובר: בגלל החופש המוחלט שיש להם.
אהרן צ'חנובר: באמת, חופש אקדמי מוחלט באוניברסיטאות והן שם באמת פורחות.
אהרן צ'חנובר: אני לא משווה את העושר, אני לא רוצה להיכנס לגרנטים ולמענקי מחקר.
אהרן צ'חנובר: תסתכלו על ה-NIH.
אהרן צ'חנובר: תקציב ה-NIH.
אהרן צ'חנובר: המכונים הלאומיים לבריאות.
אהרן צ'חנובר: אז יש להם מדדים שאפשר למדוד אותם באחוז לנפש.
אהרן צ'חנובר: לדולר פר נפש.
אהרן צ'חנובר: אני לא מדבר על כמה תקציב משרד המדע הישראלי.
אהרן צ'חנובר: פחות ממגוחך.
אהרן צ'חנובר: מכוני הבריאות הלאומיים של ארצות הברית מממנים רק מחקר מוח בסדר גודל של עשרים מיליארד דולר בשנה.
אהרן צ'חנובר: אני לא רוצה להיכנס להשוואה דולרית.
אהרן צ'חנובר: אבל האמריקאים באמת מבינים את העניין הזה לעומקו, וגם את נושא החופש האקדמי.
אהרן צ'חנובר: לעומת זה, סיפרתי הבוקר לראש הממשלה בקשר לחופש האקדמי, באמת הדוגמה שלנו.
אהרן צ'חנובר: עבדנו על נושא שאילו היתה בו טיפה עין ציבורית היו זורקים אותנו מתוכו.
אהרן צ'חנובר: העובדה שאנחנו חיים במדינה שהיא דמוקרטית, שאני מאוד גאה בה כמובן, זו מדינה נהדרת.
אהרן צ'חנובר: אפשרה לנו לא לשאול אף אחד, ופרופסור הרשקו ...
אהרן צ'חנובר: את הנושא ועוד סטודנטים על נושא שלא קשור לאף אחד ולא דומה לאף אחד ולא האמינו לנו שנים.
אהרן צ'חנובר: זה היה למזלנו.
אהרן צ'חנובר: כי בדיעבד זו היתה אסטרטגיה מאוד מתוחכמת.
אהרן צ'חנובר: במדינות טוטליטריות, אפילו במדינות שיש בהן תל"ג טוטליטרי לא מצמיחות את הדברים האלה.
אהרן צ'חנובר: ולכן אני אומר שהחופש האקדמי צריך להישאר ממש טהור לחלוטין מכל נגיעה.
אהרן צ'חנובר: וכל ניסיון.
אהרן צ'חנובר: אני הבאתי את זה כדבר נקודתי, כבוד השרה.
לימור לבנת: חצי הערה, תסלח לי ברשותך.
לימור לבנת: צריך לעשות הבחנה מאוד ברורה בין חופש אקדמי שלדעתי נשמר כאן בקפדנות רבה.
לימור לבנת: ואני לא מכירה לא שר ולא מישהו או פוליטיקאי שניסה להתערב בו, לבין מבנה שהוא עניין שונה לחלוטין, ואין לו דבר וחצי דבר עם החופש האקדמי.
לימור לבנת: כמו מסקנות ועדת מצא על המבנה של האוניברסיטאות, או מבנה המועצה להשכלה גבוהה מבחינה מבנית, בשום פנים ואופן אין בזה איום על החופש האקדמי או על זכות הציבור לדעת.
אופיר פינס-פז: ביטול הבחינות הפסיכומטריות הוא לא פגיעה בחופש האקדמי.
לימור לבנת: חבר הכנסת פינס, לא על זה דיברתי.
אופיר פינס-פז: אבל על זה אני מדבר.
לאה נס: עם זה אני מסכימה אתך.
לאה נס: אחד הדברים שחייבים לעשות באקדמיה ובמחקר זה סדר.
אהרן צ'חנובר: יש חשש מאוד גדול באוניברסיטאות.
אהרן צ'חנובר: לא רציתי לעורר מהומה.
אהרן צ'חנובר: אני חרד ממהומות.
אהרן צ'חנובר: וזה מזכיר לי את תוכניות פופוליטיקה.
אהרן צ'חנובר: אני רק אומר שכל נושא כזה תמיד מעורר פחדים מאוד גדולים באוניברסיטאות.
אהרן צ'חנובר: ואני מדבר יותר בסנט על הנושא הזה, ועל החשש מנציגי ציבור ומה אם ימונו.
אהרן צ'חנובר: הכוונה, כבוד השרה, לא שמישהו יבוא אלי בבוקר ויגיד לי איך להזיז את המבחנה.
אהרן צ'חנובר: מזה אני באמת לא חושש.
אהרן צ'חנובר: היום בודאי שלא.
אהרן צ'חנובר: ואני גם לא חרד לעתיד העניין הזה.
אהרן צ'חנובר: אלא בכל זאת לאיזו שהיא הכוונה.
אהרן צ'חנובר: האוניברסיטאות לא חרדות.
אהרן צ'חנובר: וכאן יושבים נשיאי האוניברסיטאות.
אהרן צ'חנובר: איתמר איננו כאן עכשיו וגם אילן איננו.
אהרן צ'חנובר: אבל יושבים נשיא האוניברסיטה העברית לשעבר, ונשיא הטכניון לשעבר ונשיא הטכניון הנוכחי והם יסבירו לך יותר בפרטים ממה נפלה חרדתם בעניין הזה, ואיזה דיונים קשים היו בסנט הטכניון מפני הדבר הזה.
לאה נס: תודה רבה לפרופסורים.
ראובן ריבלין: כי יש לנו גם היום ציון יובל לג'וינט וגם שם אנחנו צריכים להיות.
לאה נס: אני מודה לדוברים.
לאה נס: ישבו פה אתנו מספר חברי כנסת.
לאה נס: אני רק אציין: אופיר פינס, דהמשה, רלב מג'דלה גם יצא.
לאה נס: פרופסור נודלמן שהגיש הצעה לסדר ותהיה מוכן להרחיב, מיקי איתן שכבר שמענו ממנו הערות מעניינות, חמי דורון שהגיש הצעה לסדר במקרה הזה, רוני בריזון, מזכיר הכנסת שכרגע יצא, אריה האן , אלה היו אתנו.
לאה נס: וחלקם עדיין פה.
לאה נס: מה שחשוב לי לציין זה שיש אתנו נוער שוחר מדע, כי מאוד מאוד חשוב לנו שההמשכיות תהיה, ואנחנו מאוד מנסים הפוליטיקאים פה מנסים מאוד לטפח את הנוער שוחר מדע ולסייע להם, וגם חיילי עתידים שאנחנו אתם בקשר חם ומנסים לגרום לכך שיהיו יותר חיילי עתידים במדינת ישראל, כי זה פרוייקט אדיר בחשיבותו.
לאה נס: מנכ"לית משרד המדע, ויש לנו כאן הרבה אנשים חשובים.
לאה נס: מפאת קוצר הזמן לא אציין את כולם.
לאה נס: אני רוצה לתת לכמה שיותר אנשים לדבר.
לאה נס: ולכן אני רוצה להעביר את השרביט לפרופסור נודלמן, שגם ביקש דיון בנושא במליאה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שזה מהפכה במדינת ישראל.
מיכאל נודלמן: זה מהפכה בהרגשה של כל מדען וכל ישראלי.
מיכאל נודלמן: מקודם אפילו לא היה מקום בכנסת איפה אפשר לדבר על התקדמות מדעים.
מיכאל נודלמן: אני מכיר דברים שלא כל כך רוצים ללכת לדוקטורנטים וכל מיני דברים, ובגלל זה אני חשבתי שאפשר אולי ועדת מדע שתהיה בכנסת תעלה נושא של מדע.
מיכאל נודלמן: אבל זה דבר משני.
מיכאל נודלמן: אני גאה שאני פה.
מיכאל נודלמן: אני גם חבר בכמה אקדמיות.
מיכאל נודלמן: אבל זה נושא אחר.
מיכאל נודלמן: אני גאה פרופסורים שאתם עשיתם שזה במדינה כל כך קטנה.
מיכאל נודלמן: אני באתי ממדינה גדולה ולא ראיתי חתן פרס נובל.
מיכאל נודלמן: ואני רק רוצה להגיד שאנחנו צריכים לעשות הכל כדי שבחינוך, בהשכלה גבוהה שאנחנו צריכים לתקן כל הדברים.
מיכאל נודלמן: אנחנו מדינה קטנה, ואני מבין מה זה כשאין משאבי טבע, ויש רק דבר אחד: זה מוח של יהודי וצריך לפתח את זה.
מיכאל נודלמן: ואתם דוגמה לצעירים.
מיכאל נודלמן: גם בשבילי אתם דוגמה, איך אנשים צריכים לעבוד, מה אתם צריכים לעבור אני יודע מה צריך לעבור אני עברתי להגיע לפרופסור, אבל מהו צריך לעבור כדי להגיע לפרס נובל.
מיכאל נודלמן: וגם הקהל המצוין.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה באמת, ואמרתי את זה בהערת אגב, אבל אני רוצה לציין.
מל פולישוק-בלוך: היו לנו עוד פרסי נובל לא פחות חשובים, ואני לא מפחיתה בערכו של אף פרס נובל.
מל פולישוק-בלוך: שי עגנון לספרות וגם פרסי נובל לשלום אני חושבת שבאזורנו ובמקומותינו, עם כל ההתפתחויות שהיו, אני חושבת שעצם הניסיון של אנשים מסוימים לעשות שלום והמאמץ שלהם לעשות שלום אצלנו כאן במדינה גם הוא ראוי לציון וטוב שכך.
מל פולישוק-בלוך: בלי להיכנס לגישה כזאת או אחרת.
מל פולישוק-בלוך: על עצם הניסיון והמאמץ אני חושבת שמגיעה הערכה.
מל פולישוק-בלוך: ואני מדברת על ישראלים בלבד.
מל פולישוק-בלוך: פרופסור אפלויג בקשה, נשיא הטכניון.
יצחק אפלויג: אני כמובן מצטרף לברכות לשני עמיתי, שאנחנו גאים שהם חלק מהטכניון.
יצחק אפלויג: וכפי שנאמר פה, עשו כמעט את כל עבודתם המדעית בטכניון.
יצחק אפלויג: ואני חושב ששני חתני הפרס אמרו את הדברים בצורה מאוד מאוד ברורה.
יצחק אפלויג: אני אוסיף אולי רק מספר מילים.
יצחק אפלויג: אני חושב שצריך להיות ברור לכולנו שאנחנו חוגגים כאן במידה רבה את הישגי העבר.
יצחק אפלויג: אנחנו חוגגים את הפירות של השקעה רבת שנים, הרבה מאוד שנים, במערכת החינוך בכלל במדינת ישראל ובמערכת ההשכלה הגבוהה בפרט.
יצחק אפלויג: לצערי, המצב שאנחנו מסתכלים עליו היום, אם אנחנו מסתכלים אל תוך העתיד, התמונה שמצטיירת היא לא תמונה ורודה.
יצחק אפלויג: הזכירו פה שני חתני הפרס את העובדה שהטכניון עמד בפני סגירה.
יצחק אפלויג: אני הכרזתי על סגירת המוסד.
יצחק אפלויג: וזו לא היתה הכרזה שמטרתה היתה לאיים, אלא זה היה תיאור אמיתי של המצב אליו הגיע המוסד הזה.
יצחק אפלויג: לא מסיבות של ניהול גרוע ולא מסיבות של מבנה לא נכון, אלא מסיבה אחת ויחידה והיא קיצוץ בלתי אפשרי, בלתי סביר בתקציבים.
יצחק אפלויג: והדבר המרכזי שמטריד אותי כנשיא הטכניון זה איך אנחנו שומרים על המובילות המדעית של האוניברסיטה הזאת בעתיד.
יצחק אפלויג: והדבר המרכזי כדי להשיג את זה זה בגיוס של חברי סגל חדשים ואני לצערי אני מרגיש שאם האווירה הציבורית הנוכחית כלפי האוניברסיטאות, ואווירה אני מתכוון למכלול של דברים, כולל במהלכים שונים כמו ששמענו על מיסוי מלגות ומהלכים אחרים, וגם בנושא התקציבי, אם הדבר הזה לא ישתנה, לא ישתנה בצורה ברורה וחדה, אנחנו לא נצליח להביא לישראל ובדרך כלל להחזיר לישראל, כי בדרך כלל אנשים שנמצאים בהשתלמויות לחו"ל, אנחנו לא נצליח להחזיר את האנשים הטובים חזרה מארצות הברית בעיקר לישראל.
יצחק אפלויג: העולם היום הוא עולם פתוח.
יצחק אפלויג: האנשים האלה מקבלים הצעות עבודה במוסדות הכי טובים בעולם.
יצחק אפלויג: עלות הקליטה שלהם היא עלות גבוהה והמדינה צריכה להבין את זה.
יצחק אפלויג: כדי להחזיר היום חבר סגל ולהקים לו מעבדה באוניברסיטה בתחומי המדע והטכנולוגיה, אנחנו זקוקים לסכומים של מאות אלפי דולרים לחבר סגל.
יצחק אפלויג: ואם אנחנו לא נתרגם את ההכרזות שנשמעו פה היום מהשולחן המכובד הזה, והיו הכרזות מאוד ברורות, אם אנחנו לא נתרגם את ההכרזות האלה למעשים, אז אני חושב שאני יכול להגיד בצורה ברורה שמערכת ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל נמצאת במדרון עם שיפוע שלילי כלפי מטה.
יצחק אפלויג: ואני מקווה שאנחנו כולנו נדע לנצל את האירוע הנהדר הזה של הענקת פרסי נובל לפרופסור הרשקו ופרופסור צ'חנובר כדי לעשות מחשבה מחודשת של סדרי העדיפויות הלאומיים ולהקדיש את המשאבים שצריך, ואת האווירה הציבורית הנכונה, לטיפוח החינוך על כל רבדיו: החל מגן הילדים וכלה באוניברסיטאות המחקר במדינת ישראל.
מל פולישוק-בלוך: אני ממש מבקשת מאלה שידברו עכשיו קצת יותר בקיצור, כי זמננו פשוט הולך ותם.
מל פולישוק-בלוך: פרופסור מינה טייכר, בקשה.
מינה טייכר: סיפר לי לפני כמה חודשים נשיא אוניברסיטת גוטינגן איך אוניברסיטה שהוקמה לפני שלוש מאות שנה.
מינה טייכר: והיתה אוניברסיטה חדשה וצעירה ויש הרבה אוניברסיטאות מפותחות, ובכפר קטן, איך היא הצליחה בכל זאת למשוך מדענים טובים.
מינה טייכר: אז הוא אמר, היו שלושה דברים: דבר אחד, נתנו לכל פרופסור מצוין שהביאו אותו ממקום אחר בית גדול ובאותו בית היה גם מספיק מקום לכל הסטודנטים לתואר שלישי שישנו בתוך הבית, גרו, והיה להם מגע פיזי בלתי אמצעי עם הפרופסור, וכל זה בלי שהוא צריך לדאוג לקטע התקציבי של הנושא הזה.
מינה טייכר: דבר שני, היה חופש דת.
מינה טייכר: ואז היה מדובר בין קתוליות ופרוטסטנטיות.
מינה טייכר: והדבר השלישי, היה חופש אקדמי.
מינה טייכר: וזה היה משהו שהציגו אותו בתור משהו חדיש.
מינה טייכר: אצלנו משתמשים הרבה פעמים במונח חופש אקדמי.
מינה טייכר: המונח גדל והוא כולל הרבה מאוד דברים אחרים.
מינה טייכר: אבל אני רוצה רק להדגיש דבר אחד מתוך החופש האקדמי.
מינה טייכר: ולהתייחס לנושא העיקרי: וזה החופש של החוקר לעשות את מה שהוא חוקר.
מינה טייכר: וזה הסקרנות המדעית של החוקר.
מינה טייכר: מכל חומרי הגלם שיש לנו שמניעים את המדע, הסקרנות המדעית של החוקר זה אחד מהחומרים החשובים ביותר.
מינה טייכר: הוא גם קטליזטור לכל האחרים.
מינה טייכר: התקציבים כמובן.
מינה טייכר: אבל בלי הדבר הזה אנחנו לא מצליחים.
מינה טייכר: עכשיו, הסיפור כמו שאתם סיפרתם שמה שכתוב בפרס, מה שכתוב בנימוקי השופטים, שאתם חקרתם משהו שהיה נחשב לא טוב, ולולא הסקרנות המדעית שלכם בנושא הזה, כמובן לא הייתם מגיעים.
מינה טייכר: אז מגיעים לזה.
מינה טייכר: עכשיו, המדינה צריכה לשמור על זה.
מינה טייכר: כי כל תכניות המימון למיניהן לכל אחת יש אג'נדה.
מינה טייכר: יש לה מטרה ויש לה תוכנית עבודה.
מינה טייכר: והיא דוחפת לכיוונים האלה.
מינה טייכר: אבל באיזה שהיא צורה המדינה והאוניברסיטאות צריכות למרות הדבר הזה לשמור שאנשים יוכלו לעבוד איפה שמעניין אותם.
מינה טייכר: כי איפה שמעניין אותם ואיפה שהם סקרנים שם הם יצליחו ללכת.
מינה טייכר: הדבר השני שכמובן אנחנו צריכים לעשות, אני אומרת את זה בקיצור מאוד כמובן, וזה הדור הבא של האנשים.
מינה טייכר: הדור הבא של החוקרים, וגם התלמידים בבתי הספר.
מינה טייכר: גם התלמידים הצעירים שמגיעים לתיכון וגם הדוקטורנטים שרוצים לקחת להם את המלגות.
מינה טייכר: כמו שאמרו, אף אחד לא יישאר פה.
מינה טייכר: ואנחנו גם צריכים למצוא את הדרך הטובה ביותר לנצל את המשאב האנושי שהגיע מברית המועצות.
מינה טייכר: ניצלנו אותו יפה מאוד, אבל להמשיך לעשות את זה.
מינה טייכר: כי פה קיבלנו משהו מן המוכן.
מינה טייכר: אנשים שעברו מערכת חינוך מצוינת.
מינה טייכר: ומגיעים אלינו והם צריכים להשתלב בתוך המערכת שלנו.
מינה טייכר: יחד עם כל הדברים האלה אפשר לא לסגור את התקווה שיהיו לנו פרסי נובל אחרים.
מינה טייכר: ואני שמחה ומתרגשת עם כל עם ישראל על הזכייה שלכם.
מל פולישוק-בלוך: תודה רבה פרופסור מינה טייכר שהיא סגן נשיא למו"פ באוניברסיטת בר אילן.
מל פולישוק-בלוך: אני רוצה באמת שלא נצא מפה עם אווירה שחורה מדי.
מל פולישוק-בלוך: עושים דברים נפלאים במדינת ישראל.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו תמיד רוצים יותר.
מל פולישוק-בלוך: א פרופו המלגות.
מל פולישוק-בלוך: מיסוי מלגות.
מל פולישוק-בלוך: אתמול קיימנו דיון בוועדת החינוך בנושא הזה.
מל פולישוק-בלוך: היום הוגשה הצעת חוק שלא יהיה ספק, כמו שאתה אמרת, עשר שנים כבר מתווכחים על כך, וכדי שלא יהיה ספק במס הכנסה, הגשתי הצעת חוק והרבה ח"כים חותמים עליה, שלא יהיה מיסוי על מלגות למחקר.
מל פולישוק-בלוך: כך שאנחנו נוריד את זה אחת ולתמיד מסדר היום הציבורי שלנו.
מל פולישוק-בלוך: את דיברת על הדור הבא, ואני רוצה לפנות לדור הבא, נוער שוחר מדע.
מל פולישוק-בלוך: דרור.
מל פולישוק-בלוך: הוא עדיין פה?
מל פולישוק-בלוך: דרור גולדין בבקשה.
מל פולישוק-בלוך: אבל כמו כולם אני מבקשת לקצר כי יש לנו עוד ארבעה דוברים ואני רוצה לתת לכולם את ההזדמנות.
דרור גולדין: אני אשתדל לא להאריך בדברים.
דרור גולדין: אני יושב פה עם חבריי, עוד תלמידים בנוער שוחר מדע, מצויים פה תלמידים של נוער שוחר מדע של אוניברסיטת תל אביב ושל האוניברסיטה העברית.
דרור גולדין: רבים מהמכובדים שדברו לפני דיברו על הצורך בהשקעה בחינוך .
דרור גולדין: אנחנו משתתפים בתוכנית שבמסגרתה אנחנו משתתפים בקורסים אקדמיים רגילים, בנוסף לקורסים מיוחדים של נוער שוחר מדע, אין לי הרבה מה להגיד, רק זה שאנחנו מצטרפים לברכות.
מל פולישוק-בלוך: בתפקידי הקודם כיושבת ראש ועדת מדע וטכנולוגיה קיימנו פה דיון בחדר הזה עם נוער שוחר מדע.
מל פולישוק-בלוך: והם באו והציגו גם את המחקרים שהם עושים.
מל פולישוק-בלוך: אם היה לי נחת וכף להיות חברת כנסת זה היה באירוע הזה עם נוער שוחר מדע.
מל פולישוק-בלוך: אז תודה רבה לכם.
מל פולישוק-בלוך: פרופסור נעמי כרמון.
נעמי כרמון: רציתי להעלות נקודה שלא דנו בה.
נעמי כרמון: שנוגעת לקשר בין הרשות המבצעת לאוניברסיטאות המחקר ומתייחסת דווקא לנושאים של מדע יישומי.
נעמי כרמון: אני רוצה לומר שיש דרך בנוסף לדרך שדוברה פה לעודד מחקר דרך תקציב האוניברסיטאות שמגיע ממשרד החינוך, לעודד מחקר דרך תקציבי כל המשרדים הממשלתיים.
נעמי כרמון: במדינות מפותחות אחוז מסוים מתקציבו של כל משרד, של כל גוף ציבורי גדול, הולך למחקר.
נעמי כרמון: וזה ממלא שני תפקידים חשובים לפחות.
נעמי כרמון: האחד, קידום של המחקר ושתים, ייעול של עבודת המשרדים והגופים הציבוריים.
נעמי כרמון: מאות מיליונים מושקעים בפרוייקטים.
נעמי כרמון: אין בכלל הערכה אין משרדים של חינוך, של מדע, של בריאות, של משטרה, של תשתיות – כולם יכולים להפיק תועלת.
מל פולישוק-בלוך: זה לא אומר שאין.
מל פולישוק-בלוך: יש אבל לא מספיק.
נעמי כרמון: ואני רוצה לומר, ישנם משרדי המדענים הראשיים.
נעמי כרמון: במסגרת הקיצוצים אלה קוצצו יותר מכולם.
נעמי כרמון: גם כשיש תקציב מודיעים שמחקר אושר אך בפועל לא מקבלים את הכסף.
מל פולישוק-בלוך: את צודקת לחלוטין.
מל פולישוק-בלוך: וזה אחת המלחמות העיקריות שלנו.
נעמי כרמון: הייתי רוצה שלישיבה המשותפת הזאת תצא המלצה מאוד חמה לחדש ולהגביר את הכיוון.
נעמי כרמון: ...
מל פולישוק-בלוך: רק אני הייתי משתמשת בביטוי אחר.
מל פולישוק-בלוך: לא הייתי אומרת על הדרישה.
מל פולישוק-בלוך: וגם בעניין הזה אנחנו הגשנו, ואנחנו עובדים על זה יחד עם פרופסור רחמימוב, רמי רחמימוב, שהוא המדען הראשי של משרד הבריאות.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו עובדים על הצעת חוק.
מל פולישוק-בלוך: כי כל דבר כאן במדינה צריך חוק.
מל פולישוק-בלוך: זה גם התפקיד שלנו כמחוקקים.
מל פולישוק-בלוך: כי זה תקציב פעולות מה שאת מדברת.
מל פולישוק-בלוך: והתקציב פעולות ישר לוקחים אותו.
מל פולישוק-בלוך: כי משכורות, כמו שהשרה יודעת, קשה לפטר אנשים במדינת ישראל.
מל פולישוק-בלוך: אפשר אבל קשה.
מל פולישוק-בלוך: והקיצוץ הראשוני זה באמת במחקר.
מל פולישוק-בלוך: אנחנו עובדים על כך שזה גם יהיה מעוגן.
ד"ר בקר: אני איש מחקר בטכניון במשך עשרים שנה ועוקב במשך אותן עשרים שנה אחרי התפתחויות שקיימות במציאות הישראלית.
ד"ר בקר: רוצה להתריע על תופעה מסוימת ויש לה השלכות רציניות בנושא מחקר, גם שימושי וגם מחקר בסיסי.
ד"ר בקר: והתופעה היא שהקריטריונים לפיתוח מדינת ישראל ואני שם דגש על מוסד מחקרי, הולכים להיות הקריטריונים של הרפרנטים של האוצר.
ד"ר בקר: והיום מגמת ההפרטה שהיא בכל חלקה טובה אולי מתוך מדיניות נכונה, כי אנחנו יודעים בדיוק מה קרה למשטרה ברית המועצות מול גישת העולם המערבי.
ד"ר בקר: הנושא של ההפרטה הופך להיות אבן נגף לנושא של מחקר.
ד"ר בקר: מפני שכאשר במשרדים שונים, ואני רואה במשרדי ממשלה שונים, הקריטריון הופך להיות, רגע אחד, מי מגיש לי הצעות מחקר שונות ורפרנטים של האוצר והפקידות של הממשלה והמשרדים השונים הולכת ובוחרת גוף מסוים שמבצעת את המחקר, גופים פרטיים, זה הופך להיות שטחי, רדוד, זול יותר.
ד"ר בקר: ואז בא העניין של העלות מול העניין של האיכות.
ד"ר בקר: ולדעתי זה פוגע במחקר.
ד"ר בקר: ולדעתי, מבחינה זאת צריך לשריין איזו שהיא מסגרת תקציבית שאותה ניתן יהיה לנצל שלא על בסיס מכרזי מחקר, אלא על בסיס ידיעה שיש קבוצה שפיתחה את ...
ד"ר בקר: מסוגלת לדחוף קדימה, ואפילו אם העלות שלה יותר גדולה מגוף פרטי אחר שאולי יהיה יותר זול, שההצעות בסופו של דבר הנכונות והטובות יותר ולכן העניין של ההפרטה הופך להיות סימן שאלה גדול.
מל פולישוק-בלוך: פרופסור רות שלגי.
מל פולישוק-בלוך: את גם סגן נשיא למו"פ באוניברסיטת תל אביב.
מל פולישוק-בלוך: טוב שנשים עוסקות בזה, דרך אגב.
רות שלגי: כמו קודמיי אני רוצה להצטרף לברכות לעמיתיי לפרס, ולציין שתי נקודות.
רות שלגי: אחת נקודה שהזכיר אולי פרופסור צ'חנובר.
רות שלגי: זה שלאקדמיה יש את הכסף שלה.
רות שלגי: אני מתחברת לנושא שאת העבודה שאתם מקבלים עליה את הפרס עשיתם לפני עשרים וחמש שנה.
רות שלגי: כשאנחנו משקיעים במחקר בסיסי אי אפשר לדרוש למה זה טוב, תנו לי היום את הסיבה, אם זה לא ישר מתיישם אז חבל על הכסף שמשקיעים.
רות שלגי: צריך להבין שהשקעה באקדמיה נעשית לטווח ארוך.
רות שלגי: הריצה היא למרחקים ארוכים.
רות שלגי: ואין לצפות שהשקעה שנעשית היום תיתן תנובה מחר.
רות שלגי: וזה דבר שצריך להישאר לכל מי שעוסק בהשקעות וכספים באקדמיה.
רות שלגי: אם כבר דיברנו על הגועל נפש עצמו, על הכסף, גם דברים שאתה, פרופסור צ'חנובר נמנעת מלהזכיר בצורה חריפה, לגבי ספים לאקדמיה.
רות שלגי: קראתי בשעשוע את התיאור שלכם שהופיע באחד העיתונים איך הייתם זוחלים אל המקרר הביתי שבו החזקתם את הגבינות וזה היה מזמן.
רות שלגי: היום, מה שניתן היה לעשות לפני שלושים שנה לא ניתן לעשות היום.
רות שלגי: אי אפשר היום לעשות מחקר שיתחרה ברמה עולמית על ידי שימוש במקרר ביתי.
רות שלגי: זה לא יעזור.
רות שלגי: כששואלים אותי, מה, הקפיאו לכם את הגרנטים, הלא האקדמיה, הקרן הלאומית למדע הגדילה את נפח הגרנטים שלה.
רות שלגי: אני לא אדבר על מה זה בהשוואה לגרנטים העולמיים.
רות שלגי: אני רק אדבר על זה שמה שניתן היה לעשות אז לא ניתן היה לעשות היום, וזה בשלושה רבדים.
רות שלגי: אחד זה רובד הסטודנטים לתואר ראשון, שני ושלישי.
רות שלגי: מעבדות המחקר באוניברסיטאות אין מה להשוות אותן למה שנעשה בחו"ל.
רות שלגי: יש לנו דור נפלא חדש.
רות שלגי: אנחנו צריכים גם לתת לו תשתית לימודית נכונה.