GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עזי צדוק: אפשר לממן תקציב מדינה שלם נוסף מכמות הכסף המזויף, אולי הגזמתי אבל יש ברחוב כמות כסף מזויף כזו שיכולה לממן הרבה פעילויות של המדינה.
עזי צדוק: סגן ניצב אבי אבולעפיה הוא ראש המעבדה.
אבי אבולעפיה: לידע הכללי, אנחנו המעבדה היחידה שמתעסקת בכתב יד ובדיקות מסמכים בכלל בארץ, כתוצאה מזה אנחנו לוקחים שירותים קודם כל ממשטרת ישראל, ישירות לפרקליטות ישירות בחלק מהמקרים לבתי משפט שפונים אלינו עם תיקים מסוימים, לכל משרדי הממשלה לכל הגופים הממשלתיים.
ויקטור בריילובסקי: גם לנתי"ב?
אבי אבולעפיה: גם לנתי"ב, אנחנו בקשר כל הזמן עם רון שכטר שמביא לנו הרבה חומר לבדיקה.
אבי אבולעפיה: גם לגופים ממשלתיים וכל גופי הביטחון החל מהצבא שאין להם מעבדה משלהם, השב"כ וכל שאר גופי הביטחון שאנחנו עושים להם את בדיקות כתב יד ובדיקות מסמכים.
אבי אבולעפיה: לגופים אזרחיים אנחנו לא עושים משתי סיבות, קודם כל כי אין לנו זמן, אנחנו באמת עמוסים בעבודה רבה, יש מומחים פרטיים בחוץ שעושים את העבודה כאלה שיצאו לפנסיה מהמשטרה.
אבי אבולעפיה: במקרים פרטיים אנחנו כמעט לא מתעסקים למעט מקרים בודדים שיש לנו אינטרס מקצועי לעשות את זה, או מה שאנחנו קוראים מקרים הומניטאריים מיוחדים.
אבי אבולעפיה: הבולט בהם זה המקרה של היומן של אילן רמון שפוענח על ידינו, כל היומן נמצא בדרך נס בארצות הברית במצב מאד לא קריא.
אבי אבולעפיה: אלמנתו רונה רמון העדיפה שזה ייבדק בארץ וכל הדפים שאי אפשר היה לקרוא מהם כלום פוענחו במעבדה הזו בשיתוף עם מעבדת צילום והועברו למוזיאון ישראל כדי שידביקו אותם על דפים מיוחדים כדי שיישמר טוב וזה כבר ל התפקיד שלנו.
אבי אבולעפיה: כפי שאמר ראש מז"פ אנחנו עוסקים בשלושה תחומים עיקריים השוואת כתב יד בדיקות טכניות ובדיקות של כסף בנושא של השוואת כתב יד אנחנו מקבלים כתב יד שלא יודעים מי כתב אותו ואנחנו צריכים לקבוע האם אחד החשודים שהמשטרה שלחה לנו אכן כתב את אותו שיק, שובר אשראי, צוואות מכתבי איום, וכל מה שאתם מעלים בדעתכם שאכן כתוב.
אבי אבולעפיה: מדובר גם בכתובות על קירות גרפיטי וכאלה, מצלמים לנו ומבקשים מהחשוד לכתוב על בריסטול גדול כדי להתאים את אותם תנאים ויש מקרים שמצליחים ומקרים שלו.
אבי אבולעפיה: המקרה הבולט ביותר היה מכתב איום שנשלח לחבר הכנסת אחמד טיבי ואני לא יודע אם זה היה ממש איום, זה כלל השמצות וגידופים ולשמחתנו והפתעתנו גילינו לחץ של מכתב אחר שאותו אדם כתב בתמימות למישהו אחר ולמעלה הייתה הכתובת עם השם הכתובת המיקוד והטלפון.
אבי אבולעפיה: כמובן שהגיעו לאותו אדם ואם העמידו אותו לדין אני כבר לא יודע.
איילת חאקימיאן: אדם שכותב מכתב איום יוצא מתוך הנחה שיבדקו את זה אחר כך, ואז הוא יכול לשבש את הכתב שלו.
אבי אבולעפיה: תתפלאי אבל רוב מכתבי האיום הם הכתב הטבעי של האנשים, האדם יושב חמום מוח ועצבני וכתב מכתב איום.
אבי אבולעפיה: גם דרך מחשב ניתן לדעת בחלק מהמקרים איזה מחשב הדפיס ואם מוצאים את המחשב מוצאים את כל השאר בדיסק הקשיח.
אבי אבולעפיה: מבחינת הבדיקה, בסופו של דבר המומחה מגיע למסקנה אם הוא כתב את השיק או לא, יש לנו רמות ודאות אם הוא כתב את זה ברמת ודאות הגבוהה ביותר, שאז אנחנו אומרים שזה נכתב על ידו ולא יכול להיות שעוד בן אדם כתב את זה, ויש גם רמות ודאות נמוכות יותר, סביר מאד שהוא כתב.
אבי אבולעפיה: גם השורה הקצרה בשיק מספיקה כי בסופו של כל התהליך שאנחנו מנתחים את הפרטים אנחנו עושים שקלול של כמות כתב היד שיש לנו, השיק שהיא שורה אחת, ואיכות כתב היד.
אבי אבולעפיה: איזה תכונות מיוחדות יש באותו כתב.
אבי אבולעפיה: הדוגמא הבולטת בתחום הזה היא למשל בעברית אנחנו לומדים שלה
אבי אבולעפיה: בחין בין שי"ן לשי"ן שמים נקודה מעל השי"ן, אף כותב עברית רגיל לא כותב כך, כשאנחנו נתקלים בכתב יד עם נקודה אז חוץ מאבשלום קור למשל זו תכונה מיוחדת להרבה ערבים כותבי עברית כי הם עושים השלכה מערבית לעברית כי ההבחנה בערבית בין שי"ן לשי"ן היא שבערבית שמים שלוש נקודות ואנחנו יודעים שהתכונה הזו מאפיינת קבוצה של כותבים וזו תכונה ייחודית להם.
אבי אבולעפיה: הערה קצרה נוספת שראש מז"פ נגע בה זה העניין של גרפולוגיה והשוואת כתב יד.
אבי אבולעפיה: הגרפולוגיה היא בעצם מדע כתב היד אבל יש הבחנה ברורה לפחות בתחום המשפט בין גרפולוגיה רגילה שאנחנו מכירים שבו הגרפולוג מקבל כתב יד ומתוך כתב היד הוא מסיק לגבי אופיו של הכותב או כישוריו לעבודה מסוימת לבין התחום שלנו שהגדרתי אותו בהתחלה השוואה של כתב יד בו אני משווה כתב יד אחד לשני.
אבי אבולעפיה: הגרפולוגיה כגרפולוגיה, קביעת אופי או כישורים לא קבילה בבתי משפט בכלל ולכן אנחנו גם לא מתעסקים בזה.
איילת חאקימיאן: אולי הבעיה היא במשרד הפנים שהתעודה לא קשה לזיוף.
אבי אבולעפיה: התעודה הישראלית היא אחת הקלות לזיוף, אנחנו מתלוננים על זה במשך שנים למשרד הפנים ואני בוועדת המכרזים של משרד הפנים מעל 15 שנה וזה נמשך.
אבי אבולעפיה: עכשיו היה מכרז, זכתה חברה ערערו לבית משפט עליון וכנראה הם יצאו למכרז.
אבי אבולעפיה: עם הדרכונים ואשרות הכניסה לארץ יש אותה בעיה, מי שמשתמש בתעודות האלה הם או עובדים זרים שעם תעודה כחולה הם יכולים להסתובב בחופשיות, או נערות ליווי וזו כמות לא קטנה שלהם.
אבי אבולעפיה: הדבר השני שאנחנו בודקים ואני אנסה להראות לכם במכשיר החדש שהוא אחד הדברים הטובים שיצאו לשוק.
אבי אבולעפיה: אנחנו מקבלים תעודות לידה מברית המועצות מנתי"ב, מטרת האנשים שמשתמשים בהם להפוך את האמא ליהודייה ואז הכול פתוח לפניהם, סל קליטה ואזרחות.
אבי אבולעפיה: אנחנו מכניסים את התעודה למכונה וניתן לראות את מה שהיה כתוב שם קודם.
אבי אבולעפיה: בחלק מהמקרים אנחנו מצליחים לקרוא את מה שהיה קודם ע"י שרידים של מה שהיה קודם.
אבי אבולעפיה: אני מוציא תמונה ומביא לבית משפט.
אבי אבולעפיה: בעבר היו מגרשים אותם והיום יש קודם כל סנגור, עתירה לבג"ץ והסיפור נמשך שנים.
אבי אבולעפיה: דבר אחרון שאני רוצה להראות לכם זה עניין הכסף כדי שגם אתם לא תיפלו בפח.
אבי אבולעפיה: יש לא מעט זיופים של שטרות שאפשר לממן תקציבים לא קטנים אתם.
אבי אבולעפיה: הטוש שאתם מכירים מהחנויות עובד על חלק מהזיופים, זיופים טובים הוא לא יכול עליהם כי הזיפנים הצליחו למצוא לו פתרון.
אבי אבולעפיה: הפטנט הפשוט לבדיקה הוא שינוי הזווית של המרובעים הזהובים, בשטר המזויף זה רק ינצנץ.
אבי אבולעפיה: מודבר בדיו שרק יצרן אחד בעולם מייצר והוא מוכר אף ורק למדפסים ביטחוניים.
אבי אבולעפיה: יש מדינות שהוא מוכר רק למדפיס ממשלתי או מדפיס ביטחוני.
אבי אבולעפיה: זו דיו שמשנה את הצבע בזווית ההסתכלות.
אבי אבולעפיה: דבר נוסף, בצד שמאל מתחת לכל דמות יש את האות הראשונה של השם, פה יש בי"ת קטנה של בן צבי ובעגנון בשטר של 50 ₪ יהיה עי"ן, הזיפנים לא שמו לב לזה וקשה להם לזייף את זה.
עזי צדוק: זו המעבדה לבדיקת טביעות אצבע, זו המעבדה שלמעשה עושה שימוש במאגר הממוחשב של טביעות האצבע של משטרת ישראל.
עזי צדוק: אני אקדים ואומר לגבי תפקודה של המעבדה הזו, כל עוד לא נחקק החוק שמתיר הקמת מאגר לפרופילי ד.נ.א, וגם אחרי שהוא ייחקק, עדיין עיקר פעילות זיהוי אדם של משטרת ישראל תיעשה באמצעות טביעת אצבע.
עזי צדוק: בשנה האחרונה היו קרוב ל- 5000 מקרים בהם זוהה עבריין באמצעות טביעת אצבע שהוא השאיר בזירת העבירה.
עזי צדוק: הטופס האלקטרוני נראה כמעט אותו דבר הוא מופק באמצעות סורק אופטי, לעמדת ההטבעה האוטומטית יש מספר יתרונות מובנים, אתם יכולים לראות הטבעה בזמן אמת, כרגע מוטבע חשוד בתחנה בבאר שבע, כאשר אפשר לבצע בקרה על התהליך מכאן והמכשיר עצמו יודע לבצע בקרה על התהליך במקום.
עזי צדוק: כך שאם החשוד ינסה להחליף שתי אצבעות זו בזו המכשיר מיד יאמר לו שזו לא האצבע הנכונה.
עזי צדוק: גם אם איכות ההטבעה לא תהיה מספיק טובה הוא יגיד לו לחזור שנית עד שהאיכות תהיה איכות מקובלת.
עזי צדוק: כאשר הטופס הוא איכותי כמובן שכמות הגילויים שניתן לבצע במערכת עולה בצורה משמעותית כי בטופס לא איכותי קשה לבצע גילויים, לפעמים הם ברמת הטבעה כזו שלא מאפשרת ביצוע גילוי.
עזי צדוק: כי גילוי בטביעת אצבע נעשה על ידי השוואה ובחיפוש של נקודות השוואה והתאמתם בין טביעה מהזירה לבין טופס.
עזי צדוק: דבר שני שהמערכת תעשה בגלל שזה און ליין, היא מסוגלת לסרוק בזמן אמת את הטופס החדש מול כל האירועים הפתוחים שיש לנו במערכת ולהביא גילויים שיכולים ללכת אפילו שנים אחורה וכל זה בזמן אמת כל עוד החשוד נמצא בתחנה.
עזי צדוק: מעבר לזה, כדי להעשיר את האוסף של טביעות האצבע של משטרת ישראל המערכת המרכזית מכילה מאות אלפי טפסים, היא כבר קרובה מאד לרוויה, בכל מחשב ישנה את הקיבולת המקסימאלית שלו אם אני לא אעשה הרחבה מסיבית של הזיכרון ויכולת ההפעלה, אני אתקע את המערכת.
עזי צדוק: גם זה תקציב אדיר.
איילת חאקימיאן: טופס שנעשה ידנית , אפשר לסרוק אותו לתוך המאגר הממוחשב?
עזי צדוק: זה מה שעושים.
עזי צדוק: דוד יסביר לכם איך המערכת עובדת כולל המשמעות של השוואת טביעת אצבע ומה היכולות.
עזי צדוק: משטרת ישראל שלחה אחרי אסון הצונאמי משלחת זיהוי לתאילנד שמנתה 22 חברים, רובם המכריע שוטרים מהמחלקה לזיהוי פלילי בעלי מקצוע שונים כמו השוואת טביעות אצבע, שיניים, חקירת אירועי אסון המוני וכו'.
עזי צדוק: המשלחת שמנתה את דוד אטיאס ואת יעל, ועוד נשים שהשאירו את ילדיהם בבית, הייתה שם שבועיים מאד לא נעימים, עם גופות שפזורות בשטח כדי לנסות ולמצוא גופות של ששה ישראלים מתוך שבעה, ולהביא אותם לקבורה בארץ.
עזי צדוק: הכול מתחיל במתודולוגיה נכונה של זיהוי קורבנות באסון רב נפגעים, שלצערי יש לנו בזה ניסיון של הרבה מאד שנים, בגלל האינתיפאדה שתיאורטית מסתיימת היום.
עזי צדוק: דבר ראשון חייבים לתעד ולקחת דגימות רלוונטיות מגופה כדי שיאפשרו לך זיהוי.
עזי צדוק: כאשר מזהים ופה במדינת ישראל המשמעות היא זיהוי מדעי, אנחנו לעולם לא מסתפקים בזיהוי חזותי.
עזי צדוק: אם יבוא בן משפחה ויאמר שזה הקרוב שלו אני צריך עוד דבר כמו טביעת אצבע, ד.נ.א, צילום שיניים, צילומי רנטגן או כל אמצעי נוסף שייתן לי חיזוק חד משמעי לזה.
עזי צדוק: דבר שני, כישראלים, כשקורה דבר כזה, כל המדינה עברה לתאילנד כל הקרובים והידידים ואלה שנשארו אחרי האסון חיפשו את קרוביהם והם היו המובילים שלנו, הם עברו על כל התמונות והצביעו על האפשרויות לזיהוי קרוביהם.
עזי צדוק: אז, כשמוצאים את אותה גופה ולוקחים את היכולות המדעיות מגיעים לזיהוי מיידי.
ויקטור בריילובסקי: לגבי טביעות אצבע, אם הוא עבריין, אז הוא נמצא בספרייה אבל אם הוא אזרח רגיל מה קורה עם זה?
עזי צדוק: רובם אנשים טובים אבל למרות זאת, אני לא רוצה להיכנס לפרטים, מצאנו חלק מהאפשרויות אצלנו, חלק גדול מהשאר נמצאו בצבא.
עזי צדוק: לצבא יש היום אוסף טביעות אצבע של כל חייל החל ממלחמת יום כיפור, הצבא מחזיק מעל מיליון טפסי טביעות אצבע.
עזי צדוק: משטרת ישראל לא עושה שימוש בטביעות האצבע שנמצאות בצה"ל לצורכי חקירה פלילית, אסור לנו.
אראלה גולן: למה?
עזי צדוק: זו שאלה מאד רגישה, זו החלטת ממשלה שהתקבלה אחרי מלחמת יום כיפור כאשר הוחלט לקחת טביעות אצבע מחיילים שמתגייסים, אבל בתור הסכם ג'נטלמני עם החיילים שאינם בחזקת עבריינים סוכם שהטביעות הללו יילקחו רק לצורכי זיהוי במקרה של מוות.
עזי צדוק: משטרת ישראל עומדת בסיכום הזה ואיננה משתמשת בטביעות אצבע של חיילים לצורכי חקירה פלילית.
איילת חאקימיאן: זה יכול לשרת את הציבור במלחמה בפשיעה.
עזי צדוק: אבל מצד שני זה יפגע באמינות של מדינת ישראל מול החיילים והחיילים יתחילו לסרב לתת טביעות אצבע.
איילת חאקימיאן: אז אולי צריך לחייב אותם בחוק.
עזי צדוק: אתם המחוקקים, אני מציין רק תמונת מצב.
עזי צדוק: בארבע וחצי שנות האינתיפאדה שנהרגו בה 1036 אזרחים ישראלים, יספר לכם דוד שהיה שותף להליך לחלק גדול מהקורבנות נעזרנו לא פעם לצורכי זיהוי קורבנות.
דוד אטיאס: אני מניח שאין צורך לומר שוב שטביעת אצבע היא הראיה הכי טובה שיש.
דוד אטיאס: משום שאין אפשרות של טביעת אצבע זהה מאד לשני וגם בין יד אחת לשנייה שלנו הטביעות שונות, טביעת האצבע גם אינה משתנה פרט לגודלה.
דוד אטיאס: עזי תאר את הנושא של קבלת טפסים לתוך המאגר, יש לנו מאגר של טביעות אצבע ועוד מאגר צעיר יחסית של טביעות ידיים שזו טכנולוגיה חדשה שהכנסנו אותה ראשונים בעולם.
דוד אטיאס: את אותן טביעות אצביע ניתן לפתח באמצעים שונים כמו האבקות האלה, וטביעות האצבע האלה הם אקראיות חלקיות והאיכות שלהם לא טובה, ולא בהכרח של העבריינים כי יכול להיות שהם שייכים לבעל גישה חוקית למקום.
דוד אטיאס: את הטביעות האלה אנחנו מזינים לתוך המערכת ומחפשים אותם כנגד אותו מאגר שהזכרתי ושהולך וגדל בכל שנה בכ- 45,000 אנשים נוספים.
דוד אטיאס: הסריקה הזו אורכה כארבע דקות ואחוז הדיוק הוא מאה אחוז.
דוד אטיאס: זאת אומרת אם יש טביעת אצבע שהאיש הזה כבר קיים המערכת תגלה אותו.
דוד אטיאס: אנחנו עושים בדיקה לפני כן לפי פרטים אישיים ומוצאים שהאיש הזה לא קיים, אנחנו מזינים אותו לפי הפרטים האלה והמערכת מגלה שהוא כבר קיים, זה אומר שהאיש מתחזה.
דוד אטיאס: כלומר האיש הזה כבר היה במשטרה אבל מסר זהות אחרת.
אראלה גולן: רק אם הוא היה במשטרה כחשוד במשהו, לא כל מי שנרצח או נהרג בצונאמי יהיה במאגר.
ויקטור בריילובסקי: כמה זמן אפשר לקחת טביעות אצבעות מגופה?
עזי צדוק: תלוי כמה היא נשארת ומה מצב הגופה, יכול להיות לפעמים ימים ולעמים שבועות או שנים.
עזי צדוק: אם אתה שומר אותה בתנאי קירור אז הזמן לא מוגבל.
דוד אטיאס: אתם יכולים לראות זיהוי בזמן אמת של טביעת אצבע מזירת עבירה.
דוד אטיאס: כאשר יש לנו טביעות אצבע שנסרקות מול המערכת אחוז הדיוק הוא מאה אחוז, אם נמצא מועמד הוא מביא לבדיקה משנית והאישור יהיה של האדם שיושב מול המחשב ויקבע את הקביעה הסופית אנחנו לא נותנים למערכת לבצע את ההחלטה.
דוד אטיאס: אחר כך אנחנו מוציאים תדפיס של האירוע, מוציאים את הטופס פיזית מהמאגר ואנחנו בודקים את זה אחד מול אחד עם זכוכית מגדלת ומומחה יאשר את זה, כך שלמעשה לפחות שני זוגות עיניים בודקים את זה.
נורברטו ארליך: מה הבעיה שיהיה מאגר של כל תושבי מדינת ישראל, שכל אחד מאתנו כשהוא מוציא תעודות זהות יטביע גם טביעת אצבע?
דוד אטיאס: זה הכול עניין של כסף.
דוד אטיאס: אני אתן לכם דוגמא, נניח שמצאו את טביעת האצבע שלי, ואני לא עבריין, בדירתה של מישהי מפורסמת, עכשיו אני צריך לתת הסבר מה טביעות האצבע שלי עשו שם בדירה, הסבר לאשתי, נתתי דוגמא ואתם יכולים להרחיב את העניין.
ענת לוי: אבל אם זה לצורך זיהוי המוני?
עזי צדוק: לזה אנחנו זקוקים לכם, אתם באים ללמוד איך לעזור לנו, חשוב מאד שיקימו במדינת ישראל מאגר אזרחי, לא משטרתי בדיוק לצורך העניין של זיהוי קורבנות אסון, לא לשום מטרה אחרת, אולי גם לצורך אחר שהוא לא משטרתי, אפשר היה להוריד בהונאות בביטוח לאומי אם בן אדם היה יכול להזדהות בביטוח לאומי לא באמצעות תעודת זהות שקל מאד לזייף אותה, אלא באמצעות טביעת אצבע.
עזי צדוק: היו הרבה אנשים שהייתה להם כוונה להונות את ביטוח לאומי והם ימנעו מלעשות את זה.
עזי צדוק: מאגר אזרחי לא משטרתי.
דוד אטיאס: בטכנולוגיה הזו התחלנו להשתמש בשנתיים וחצי האחרונות, המכשיר יכול לאמת ולזהות אנשים על פי טביעת אצבע, יש לנו מכשירים כאלה בכל תחנת משטרה, אני מביא אדם למכשיר, מכניס מספר תעודת זהות, שולח שאילתא ומאמת את טביעת האצבע שלו מול טביעת האצבע של נושא תעודת הזהות שקיים אצלי במאגר, אם אין התאמה המכשיר יגיד לי שעומד מולי מתחזה.
עזי צדוק: המכשיר הזה קיים ב- 75 תחנות ברחבי הארץ, בשנת 2004 בוצעו בכל תחנות המשטרה 20,000 בדיקות בתחנה, תנחשו כמה מתחזים גילינו?
עזי צדוק: 3,000 מתחזים שזה 15% מאלה שהגיעו לתחנות.
עזי צדוק: זו מכת מדינה.
עזי צדוק: יש גם מצב שאנשים מגלים שנולד להם פתאום רישום פלילי כי אנשים אחרים הזדהו כמותם.
ויקטור בריילובסקי: מה זאת אומרת בדקה?
ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת שזה לא איש רגיל אלא שהוא כבר חשוד.
לאה נס: תחשוב שמסתובב באוכלוסיה ציבור עם פרטים אחרים או עם הפרטים שלך.
עזי צדוק: נמשיך את הקו הזה עוד קצת קדימה, יש לזה משמעות ביטחונית גדולה, אנשים ביטחוניים שמסתובבים בזהות ישראלית, הפתרון שאנחנו מציעים נגד העניין הזה זה לכלול את טביעות האצבע בכרטיס החכם.
עזי צדוק: אני לא רוצה את המאגר הזה אצלי, זה מאגר שצריך להיות מנוהל על ידי משרד הפנים, מרשם האוכלוסין.
עזי צדוק: אפשר אפילו לעשות חסימה כדי שלא תהיה לי נגישות למאגר הזה, ואז, עם טביעות האצבע על הכרטיס קשה יהיה לזייף אותה, קשה יהיה להונות את הביטוח הלאומי, יהיו עוד אלף אפשרויות שימנעו בשימוש של זהות מזויפת.
דוד אטיאס: נערכנו עם המכשירים האלה בכדי לזהות פלשתינים שעוברים ברשות למדינת ישראל, מזה מספר חודשים מנפיקים לפלשתינים כרטיסים חכמים שמוטבעים עליהם שתי טביעות אצבעות ולמעשה בכל תחנת משטרה יש לי את הכלי להניח את הכרטיס החכם של האיש ולוודא שאכן הוא נושא את הכרטיס שלו והוא לא ניסה לזייף אותו או שקיבל אותו ממישהו אחר כך אנחנו יכולים למנוע כניסה של גורמים עוינים.
איילת חאקימיאן: תשכנע את החכ"ים בזה שתגיד להם שזה ימנע גם הונאות בבחירות.
דוד אטיאס: אני יוכל לקחת אדם אלמוני ולבדוק את טביעות האצבע שלו מול המאגר ולדעת את זהותו מבלי שייתן לי פרטים, זה כלי שעוזר בחקירות ובא למנוע פתיחה של תיק מול מתחזה.
דוד אטיאס: אם אני בודק אדם לפני שאני מריץ את הטפסים אז אני כבר לא פותח מרשם פלילי לאדם הלא נכון.
דוד אטיאס: לגבי הסיפור הזה, היה אירוע רצח של גברת בפתח תקווה, היא נמצאה כפותה בדירתה עם סרט דביק, מצאו את הגליל של הגליל ומתוכו נמצאה טביעת אצבע חלקית, הטביעה הוכנסה למערכת, נסרקה ונתנה תוצאות שליליות, הווה אומר שהאדם הזה לא נמצא במערכת.
דוד אטיאס: אם לא הייתה העמדה הזו, היו מטביעים אותו בדיו ושולחים אותו הביתה ואחרי חודש אם היינו מגלים שהוא קשור לתיק הרצח עכשיו לך ותחפש אותו בשטחים.
דוד אטיאס: מהשלב הזה הגיעו חוקרים מתיק הרצח, יצאה הודאה והוא נשפט.
דוד אטיאס: הכול בזכות הטכנולוגיה הזו.
עזי צדוק: בינתיים גילו פה כמה גילויים, קצב הגילויים ביום הוא כ- 20 עד 25 גילויים.
ויקטור בריילובסקי: אם יש הצלחה גדולה עם הזיהוי הפלילי, האם כתוצאה מזה מספר העבריינים יורד?
עזי צדוק: לא.
עזי צדוק: עבריינים על עבירות רכוש נשפטים, אם הם נשפטים, על תקופות קצרות והם חוזרים לסורם.
דוד אטיאס: יש לנו מאגר של 650,000, רוב הגילויים שלנו בערך המאגר של 50,000, זו אוכלוסיה שחוזרת על עצמה.
דוד אטיאס: מעבדת הסמים
עזי צדוק: זו מעבדת הסמים של מז"פ, המעבדה הזו היא הגדולה במז"פ, מעל 30 איש עובדים בה והיא מטפלת בכ- 18,000 תיקים בשנה 40% מתיקי מז"פ הם תיקי סמים, זו יכולה להיות תפיסה של כמות קטנה לשימוש עצמי או תפיסות גדולות שמהמפורסמות בהן זו תפיסת הm
עזי צדוק: כמות תפיסות בשנה הם בסדרי גודל של 12 טונות של מריחואנה מאות ק"ג של חשיש עשרות ק"ג של הירואין, מאות אלפי כדורי אקסטזי, הערכת המודיעין שלנו שכמות הסם שנתפס במדינת ישראל מכסה בערך 5% מגודל השוק.
עזי צדוק: מחירה של טבליית אקסטזי בשוק החופשי הוא בערך 50 ₪, מחירה של מנת סם הירואין בלוד, שזה המקום הזול, במשקל 80 מיליגרם, מחירה 80 ₪, תעשו חשבון מה מחירם של עשרות ק"ג.
רונן בורלא: יש כאן דוגמא לבדיקה של סמים, אנחנו בודקים את הנוכחות של החומרים לפי צבע וגובה של הפלטה.
רונן בורלא: מריצים את החומרים על הפלטה ובנקודת זמן מפסיקים את המרוץ ובודקים לאן כל רץ מגיע לפלטה, כל חומר מאופיין בצבע ומקום אחר.
עזי צדוק: בכל פלטה כזו, לכל צבע יש משמעות ולכל כתם.
עזי צדוק: על הפלטה מריצים חומרים מכל הסוגים כדי שנוכל להשוות.
עזי צדוק: כמובן שאף אחד לא הולך לבית משפט עם בדיקה אחת כזו, אנחנו עושים לפחות שלוש בדיקות מוצלבות כדי לבדוק שהחומר הוא מסוג סם מסוכן.
ויקטור בריילובסקי: החומר הזה נועד לשימוש פנימי בישראל או שישראל פשוט מהווה מעבר של חומר ממקום אחד לשני.
עזי צדוק: זו שאלה שקשה לי לענות עליה משום שהיא מתחום המודיעין, הערכה שלי היא שישראל היא התחנה הסופית.
עזי צדוק: המקורות המרכזיים שדרכם מגיעים סמים לישראל זה קודם כל גבול מצרים במיוחד מריחואנה וחשיש.
עזי צדוק: המשטרה נלחמת בזה יותר בעקשנות בשנתיים האחרונות מאז שהוקמה יחידת מג"ב רמון שזה חלק גדול מעיסוקה.
נורברטו ארליך: המשטרה מתעסקת יותר עם המשתמש או עם הסחר?
עזי צדוק: עם הסחר, מדיניות האכיפה של המשטר היום שבדרך כלל כמות סם שנתפסת אצל אדם כמשתמש בודד ובמידה וזו הפעם הראשונה, הוא לא מועמד לדין.
נורברטו ארליך: ראיתי בטלוויזיה שכתבים עושים תכנית על כל מיני מקומות ועדין המקומות האלה פעילים.
עזי צדוק: אתם מכירים את המושג כספומט, זה אומר חריץ בחומה של מתחם סגור שאתה לא רואה מי הסוחר שמוכר לך את הסם.
עזי צדוק: מכניס את הכסף מקבל שקית ונגמר העניין.
עזי צדוק: לוד היוותה כמרכז הכספומטים עד לעת האחרונה כשהמשטרה החליטה להשתלט על העניין הזה.
עזי צדוק: היא היוותה אבן שואבת לנרקומנים בכל הארץ כי המחירים היו נמוכים בעשרות אחוזים מכל מקום אחר.
עזי צדוק: כל אחד והתגובה שלו, יש אחד שייקח טבלת אקסטזי אחת ויתפגר ושני שייקח שניים ושלוש טבליות ולא יקרה לו שום דבר.
עזי צדוק: לאחרונה פורסם על קיומו של אקסטזי מורעל, אין דבר כזה, כל אקסטזי הוא מורעל, שימוש בזה במועדון עם שתייה ולחץ יכול לגרום למוות.
עזי צדוק: לא ניכנס לשיטות המדעיות של המעבדה אבל ניתן לראות כמה דוגמאות.
רונן בורלא: זה ההרואין שנתפס עכשיו מירדן, זה ה"חגיגת" שנאסר לשימוש לאחרונה
איילת חאקימיאן: אתם מחליטים איזה סם אסור לשימוש?
עזי צדוק: יש ועדה שמשותפת לנו, למשרד הבריאות, ולמשרד המשפטים שהיא זו שבהתייעצות של משפטנים מומחים רופאים ויחד עם משטרת ישראל מחליטה איזה סמים יכנסו לחוק הסמים האסורים.
עזי צדוק: כדי להכניס חומר כזה או אחר לפקודת הסמים צריך לבדוק את תכולתו וכשמגיע חומר נוסף לשוק משתמשים בחוות דעת פסיכולוגיות על החומר.
עזי צדוק: שיטות הברחה נוספות זה בפסלים, מזוודות עם דופן כפולה, או כמו הפסל הזה שכולו סם בריכוז נמוך, הוא נעשה בחומר פלסטי מחוזק בסיבי זכוכית כמו החומר שיוצרים אתם מטוסים, אין שום בעיה לערבב לתוך היציקה גם כמות של סם ואז כל הפסל הזה מכיל אחוז מסוים ממשקלו כסם, ואפשר לשבור אותו, אם אני אשבור אותו ואמיס אותו עם אלכוהול אני אוציא החוצה את הסם ואקבל אותו מחדש כאבקה.
עזי צדוק: במקרה אחד נשלחו פחיות של שמן זית מקורי, שם מישהו לקח את החבילה מהדואר רוקן חלק מהשמן בתחתית המיכל הכניס את הסם, מילא את הארית וחזר לדואר ואמר שזה לא ממיועד אליו נא להחזיר לשולח, וזה נחת חזרה בארץ.
אראלה גולן: מה אתם עושים עם הסם?
עזי צדוק: שורפים.
עזי צדוק: יש את הפרויקט של דקסנבינול שהוא השם של התרופה שחברת "פרמוס" ניסתה לפתח בשנים האחרונות שהניסוי הקליני בה נכשל וגרם לירידה של שני שליש מערך המניה, דקסנבינול הוא החומר הפעיל במריחואנה, זו תרופה שאמורה לטפל בטראומת ראש
קריאה: פרח המריחואנה שימש עוד בעבר לריפוי והרגעה, כפי שנמצא בחפירות ארכיאולוגיות נערה מצריה שמתה בלידתה כי התינוק היה גדול מידי ועל הבטן מצאו שרידים של מריחאונה כדי להקל על כאבה.
עזי צדוק: את כל החומר אנחנו שורפים אנחנו לא ספקי סמים של אף אחד.
עזי צדוק: יש מקרים בודדים שמשרד הבריאות מאשר שימוש בקנאביס לצורך שיכוך כאבים, במקרים ספציפיים כאלה שנעשית אלינו פניה עם בקרה של רופא אנחנו נותנים כמויות קטנות, לא צריכים בשביל זה טונות של מריחואנה.
עזי צדוק: היו גם אנשים שקבלו בדרך הזו ואחר כך גדלו את זה באדניות, כך שכבדו וחשדהו.
עזי צדוק: המעבדה הביולוגית
עזי צדוק: אנחנו נמצאים במעבדה הביולוגית, הגענו למסקנה שנעשה הפרדה מוחלטת בין מעבדת הד.נ.א שעוסקת במוצגים שבאים מהשטח וקשורים לעבירה, אל מול מעבדת מאגר הד.נ.א שאנחנו נמצאים בהקמתה כדי שלא נערבב בין טיפול בחשודים לבין טיפול במוצגים.
עזי צדוק: זו גם השיטה שנהוגה ברוב המז"פים בעולם.
עזי צדוק: זהותו של חשוד תהיה ידועה רק במעבדת המאגר איש המעבדה לא צריך לדעת את זהותו, זה לא מעניינו, זה עוד אחד מאמצעי ההגנה שאנחנו מכניסים כדי להגן על פרטיות.
עזי צדוק: רק אם תהיה הצלבה יעלה שמו של החשוד ורק מול גורמי החקירה.
עזי צדוק: כדי לעלות עליו, יש לנו עבודת מודיעין, אבל אי אפשר לעלות על אנס כזה בלי לעשות בדיקה אצלנו שמשווה את פרופיל הד.נ.א שלו עם שאר המקרים.
עזי צדוק: בדקנו 25 חשודים עד שהגענו לחשוד שהתאים.
עזי צדוק: מה המשמעות של מה שעשינו, קודם כל ניקינו מיידית כל מי שנחשד ולא היה קשור לאירוע.
עזי צדוק: לפני עידן הד.נ.א היו מוציאים לחשוד כזה את המיץ, עד שמוכיחים שהוא לא אשם.
אראלה גולן: כמה זמן לוקחת בדיקה כזו?
רוני גפני: כשמונה עד עשר שעות.
עזי צדוק: אם יש עומס זה יכול לקחת גם שלושה וארבעה ימים.
עזי צדוק: מז"פ צריכה לשים את עיקר ההשקעה שלה בבדיקות ד.נ.א זה העתיד שלנו.
עזי צדוק: זה לא שנסת
עזי צדוק: פק רק בהקמת מעבדת המאגר אם לא נכפיל את המאגר הזה כדי שנוכל להתעסק לא רק ב- 8,000 תיקים בשנה אלא בכמה אלפי תיקים בשנה, לא נביא למיצוי את הפוטנציאל שיהיה גלום במאגר הד.נ.א, כי היום אנחנו לא עוסקים בפשיעת רכוש אלא רק פשעים חמורים עבירות מין תקיפה רצח וכו', לא בעבירות קלות של פריצה.
עזי צדוק: הסבירו בבוקר שזה יכול להיות לעזר, כמו בבריטניה, גם בעבירות של תקיפה ועבירות רכוש.
לאה נס: כמה עולה בדיקה כזו?
עזי צדוק: כמה עשרות שקלים אבל בתיק מסוים אפשר לבצע גם עשרות בדיקות, זה בלי לכלול את זמני העבודה.
לאה נס: זמן זה גם כסף.
עזי צדוק: נכון להיום החומרים המתכלים בעבודה הזו מגיעים למיליון וחצי שקל כאשר העמדה הזו תגדל העלויות המתכלות יגיעו לרמה של מיליוני שקלים לשנה, רק לחומרים בלי כוח אדם ובלי חומרים.
ויקטור בריילובסקי: כשאדם צריך להוכיח אבהות, יש לזה בדיקה גנטית שעושים באופן פרטי ומבקשים ממנו אלפי שקלים, למה זה עולה כך אם אתה מדבר על עשרות שקלים?
לאה נס: כי הוא לא חישב את כוח האדם בעבודה הזו, אם הוא יושב עשר שעות הם לא מחשבים את זה פה, תחשב כמה עולה שעת עבודה של חוקר או מדען.
עזי צדוק: יש עוד עלויות של המבנה הכלים החומרים המתכלים.
לאה נס: לא הערכת את זה נכון.
רוני גפני: אני אוסיף קצת על התיקים שעזי דיבר עליהם, בשני התיקים האלה, לא ידענו שזה אנס סדרתי, רק לפי הד.נ.א הבנו שמדובר באנס סדרתי.
רוני גפני: הד.נ.א קושר גם בין זירות עבירה.
רוני גפני: אותו דבר גם בדרום היו כמה מקרים באשדוד וידעו שיש פדופיל סדרתי לפי תיאור הילדות, פתאום קבלנו תיק מיבנה שזה אזור המרכז ששם בכלל לא ידעו שמחפשים פדופיל כזה והבנו שמתחיל להיות משהו סדרתי.
עזי צדוק: יש מקרים בארצות הברית שהד.נ.א דווקא עזר להוכיח חפות והציל אנשים מהכסא החשמלי.
עזי צדוק: לפני מספר שנים ארע מקרה אונס של אנס באשדוד הנאנסת נדגמה ונלקח פרופיל ד.נ.א של האנס.
עזי צדוק: לאחר תקופה קצרה היה אונס נוסף של צעירה מפתח תקווה שגם היא נדגמה ופרופיל הד.נ.א הראה שזה היה אותו אנס.
עזי צדוק: המסקנה היא שכוחו של הד.נ.א היא לא רק להרשיע את הנאשמים אלא גם לעזור בניקוי החפים מפשע.
עזי צדוק: החזון שלנו במז"פ הוא במפורש להוציא את האמת לאור ולא משנה אם היא נועדה להרשיע את האשם או לנקות את החף מפשע לדעתנו זה שווה ערך ולא בא אחד על חשבון שני.
רוני גפני: כרגע, כיוון שאין עדין חוק של המאגר יש את התיקים ואת המוצגים אנחנו שומרים.
רוני גפני: למוצג אין שם.
רוני גפני: שמות של חשודים אנחנו מכניסים מעט מאד רק עם הסכמה.
עזי צדוק: כאן עוסקים בשכפול תאים מסוימים בד.נ.א ואנחנו מקבלים מיליארדים של תאים תוך כמה שעות.
עזי צדוק: השכפול נועד למקד את הבדיקה לאותם תאים שאנחנו רוצים לבדוק בד.נ.א.
עזי צדוק: אני רוצה להציג בפניכם את סגן ניצב שירה זמיר, ראש מעבדת מאגר הד.נ.א.
עזי צדוק: המכשיר הזה זו המילה האחרונה בהפקתו של פרופיל הד.נ.א, ישנם שני מכשירים, כשאחד משרת את המאגר.
עזי צדוק: מכשיר כזה עולה כמאתיים אלף דולר.
ויקטור בריילובסקי: הכול מבוסס על מידע מהמחשב?
שירה זמיר: גם דגימה פיזית, אם רוצים לעשות חזרה, אם משנים את השיטות, אם משתנה שיטת הבדיקה במעבדה אנחנו חייבים להתאים את עצמנו לזה.
שירה זמיר: בדיקה כזו נשמרת כמה שנים.
שירה זמיר: יש נייר כזה שלוקחים דגימת רוק ובמקום שיש רוק זה הופך מוורוד ללבן.
ויקטור בריילובסקי: כמה זמן ניתן לשמור את זה?
שירה זמיר: הרבה מאד זמן והיתרון של זה שזה לא מצריך הקפאה אלא שמים בתוך מעטפה וזה יכול להישמר שנים בתוך מגירות רגילות בטמפרטורת החדר.
שירה זמיר: זה פשוט ויקר כי הטפסים האלה יקרים.
עזי צדוק: תודה, אני חושב שסיימנו את הסיור בזה, נעלה לשיחת סיכום קצרה.
עזי צדוק: סיכום
לאה נס: עולה השאלה מה המשטרה עושה בעקבות כל הממצאים שראינו בנושא הסמים.
עזי צדוק: ראינו שכשמפעילים לחץ גדול על לוד רואים ירידה משמעותית בכמות המכירות ובגודל המנה, העניין שאם המשטרה צריכה להתיישב על לוד לתקופה ארוכה, היא לא תעשה עוד פרויקטים.
עזי צדוק: אלה לא דברים שאני יכול להתייחס אליהם לפחות לא ברמת הנתונים.