GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורם אורון: אני לא אומר שהם יחסרו, של לפחות שני מיליארד דולר למחזור הגיוס הזה.
יורם אורון: זה בהנחה שאין גידול בתעשייה הזאת, שאנחנו קופאים על השמרים וממשיכים להשקיע באחד וחצי מיליארד.
יורם אורון: בשורה התחתונה, למרות שהמספר הזה יש בו הרבה הערכות אנחנו מעריכים שיכול להיווצר מצב של חוסר גדול מאוד בהון, שלא יוכל לפרנס את אלף החברות הקיימות, שלא לדבר על הקמת חברות חדשות.
יורם אורון: ואנחנו מבקשים להתייחס, בהמשך למה שחמי אמר, לשלושה נושאים ריאליים.
יורם אורון: אנחנו נטשנו את יוזמה א'.
יורם אורון: את תכנית יוזמה לפני מספר חודשים, אחרי שבגדול לא נענינו על ידי המשרדים הממשלתיים לשחזר את תכנית יוזמה המקורית.
יורם אורון: שהיתה התכנית אולי הכי טובה הכלכלית שהיתה אי פעם במדינת ישראל.
יורם אורון: להזכיר לכם מדינת ישראל השקיעה שמונים מליון דולר ויצרה תעשייה בקרנות שהיא תמכה בהם של שני מיליארד דולר.
יורם אורון: אבל יש היום כמה יוזמות ממשלתיות שיכולות לענות לצורך הזה.
יורם אורון: קודם כל לתמ"ת יש תכנית, שהוא חוזר ומפרסם אותה כל הזמן, של תמיכה בחברות בשלב מתקדם.
יורם אורון: אנחנו דורשים מהתמ"ת להרחיב את התמיכה הזאת גם לחברות טכנולוגיות.
יורם אורון: יש למשרד המסחר והתעשייה יוזמה להקמת קרן שתתמוך בחברות בשלב מתקדם ומוטות ייצוא.
יורם אורון: שהועתקה מתכנית יוזמה שהאיגוד הציע.
יורם אורון: אנחנו בשיחות עם התמ"ת דרשנו שהתכנית תכסה גם, לא תוציא מהכלל השקעות בטכנולוגיה, משום שהיתה איזו שהיא תחושה בחודשים האחרונים שאין צורך בענף הטכנולוגיה בהשקעה הכספית.
יורם אורון: אנחנו מבקשים להרחיב את התכנית לחברות טכנולוגיה גם כן.
יורם אורון: התמ"ת תומך, עוד האוצר לא חזר עם נכונות לעשות את זה.
יורם אורון: אנחנו תובעים להחזיר את תקציב המדען הראשי לפחות לרמה של שנת 2000.
יורם אורון: אנחנו עדיין חושבים שזה לא מספיק.
יורם אורון: צריך להזכיר לכם שבמספרים מוחלטים אנחנו מבקשים להשאיר את זה בשנת 2000.
יורם אורון: במונחים של אחוזים מתוך ההשקעה בהיי-טק המספר הזה הולך וקטן כל הזמן.
יורם אורון: ולמי שצועק שלא צריך לסבסד את התעשייה הזאת מוטב שיילך למדינות כמו ארצות הברית ואירופה והודו וסין וסינגפור וילמד מהם איזה תכניות סיבסוד מאסיביות הממשלה מפעילה שם כדי לשמר, אלה שיכולים, הרבה מדינות לא יעזור להם גם עם כסף, אלה שיכולים, שיש להם את המרכיבים הנכונים לשמר תעשיית טכנולוגיה.
לאה נס: אבל שוב, אתה לא מדבר על התמיכה בחברות כבר מבוססות לגבי חברות סיד, שזה שני הדברים שצריך במקביל.
לאה נס: זאת אומרת אתה עכשיו מבקש בכל אופן את התמיכה לחברות כמו שאמרת בשלב הבוגר, אבל בכל אופן זה לא על חשבון חברות הסיד שלהם יש את החשיבות המאוד גדולה.
חמי פרס: רק מלה אחת אני רוצה לומר.
חמי פרס: בחייה של חברה יש ארבעה שלבים עיקריים, בחברת היי-טק.
חמי פרס: יש את השלב הראשון שהוא פיתוח הטכנולוגיה.
חמי פרס: מפתחים טכנולוגיה, רושמים פטנטים, מנסים להתמודד עם היישום של הטכנולוגיה.
חמי פרס: זה שלב ראשון.
חמי פרס: בשלב השני על בסיס הטכנולוגיה מפתחים מוצר.
חמי פרס: מתאימים אותו לדרישות הלקוח, עובדים בשיתוף עם לקוחות זרים בעיקר, בודקים את המוצר הזה, הוא עדיין לא מוכן למכירות.
חמי פרס: בשלב השלישי חברה עוברת לשלב של מכירות.
חמי פרס: היא מתחילה למכור את המוצר.
חמי פרס: היא עדיין מוציאה, כל השלבים הראשונים האלה, היא עדיין מוציאה יותר ממה שהיא מרוויחה.
חמי פרס: בשלב הרביעי והאחרון החברות עוברות לרווחיות.
חמי פרס: חברות היי-טק צורכות היום, תלוי כמובן בתחום, אם זה חברות שמפתחות צ'יפים בתעשיית הסמי-קונדקטורס, עד שהן מגיעות לנקודה שהן רווחיות צריך להשקיע בהן לפעמים עד חמישים מליון דולר.
חמי פרס: חברות תוכנה בדרך כלל משקיעים בהן קצת פחות, נניח עד עשרים מליון דולר.
חמי פרס: חברות שמפתחות מערכות מסובכות אפשר גם להגיע לשבעים מליון דולר.
חמי פרס: צריך להבין שמדובר פה על השקעות מאוד כבדות.
חמי פרס: קרנות הון סיכון משקיעות בעיקר בשלב שבו הן יכולות לעזור לחברות לעבור אל הרווחיות.
חמי פרס: אנחנו לא רוצים להתעסק יותר מידי בשלב שבו מפתחים את הטכנולוגיה.
חמי פרס: שם מבחינתנו אנחנו לא מצליחים להביא למשקיעים שלנו את התשואות בטווחי הזמן שהם מבקשים.
חמי פרס: אנחנו רוצים להיכנס להשקעה כשלחברה כבר יש מוצר ועכשיו הם מתחילים את החדירה לשוק.
חמי פרס: אז אנחנו עוזרים להם גם בקשרים שלנו,
לאה נס: בקיצור קוראים לזה סיכון אבל זה לא בדיוק סיכון,
חמי פרס: לא, זה סיכון מאוד גדול.
לאה נס: הסיכון בשלב הסיד הוא יותר סיכון.
חמי פרס: אתה לפעמים משקיע בחברה ארבעים, חמישים מליון דולר, ואתה לא יודע אם אתה תצליח.
חמי פרס: זה מסוכן, תאמיני לי, יש סיכונים,
לאה נס: לא, אבל אני מדברת בכל אופן בשלב הסיד יש לך סיכון הרבה יותר גבוה, וזה בעצם העתיד, שאפשר לפספס אותו בגלל שלא משקיעים בזה.
חמי פרס: זה בדיוק העניין, שכדי לפתח טכנולוגיה וכדי לקיים את החברות בשלב הזה צריך מדען ראשי, צריכה מדינה שתגיד כן, יש לנו רצון שתהיה כאן חדשנות טכנולוגית.
חמי פרס: אנחנו נתמוך ביזמים לפני שקרנות הון הסיכון באות.
חמי פרס: מה טוב בקרנות הון סיכון מבחינת המדען הראשי, אחרי שהוא כבר השקיע את הכסף הוא יכול להחזיר לעצמו את הכסף רק ממכירות.
חמי פרס: את המכירות, אל המכירות ניתן להגיע בצורה בטוחה יותר כאשר קרנות הון הסיכון נכנסות להשקעה.
חמי פרס: יש כאן אינטרס מאוד גדול למדען הראשי שתהיה תעשיית הון סיכון חזקה.
חמי פרס: יש לנו אינטרס מאוד גדול שיהיה מדען ראשי חזק, כדי שיהיה לנו במה להשקיע.
חמי פרס: בלי טכנולוגיה לא יהיו מוצרים.
חמי פרס: בלי מוצרים לא יהיו מכירות.
חמי פרס: אנחנו לא נשחק במשחק הזה.
חמי פרס: ולכן המדען הראשי מה שיורם מדבר עליו, אחד וחצי מיליארד שקל, אנחנו מדברים על סדר גודל של כמה מאות מליוני דולרים בודדים כדי לייצר חדשנות טכנולוגית כדי שנוכל לפתח כלכלה טכנולוגית.
חמי פרס: בזה אסור לפגוע.
יורם אורון: את אמרת נכון שיש אלמנט לא פחות קריטי וזה אלמנט התמיכה בחממות, שבזמן האחרון הממשלה שחתומה על חוזים מפרה אותם, מפרה חוזים.
יורם אורון: הביא החבר שלנו סטטיסטיקה על מה קורה היום בחברות חממה.
אייל ליפשיץ: שמי אייל ליפשיץ, אני מקרן סיכון פרהגרין ואנחנו משקיעים בעיקר בסיד, ובין השאר אנחנו מחזיקים חממה, אנחנו מהראשונים שהפרטנו חממה.
אייל ליפשיץ: סיד אלה השלבים שיש רעיון טכנולוגי, עוד אין כלום.
אייל ליפשיץ: נתנו לי שלוש דקות לדבר, אני רוצה לבזבז שתיים ורבע דקות על סיפור קצר שהיה לפני שבועיים.
אייל ליפשיץ: בחדר צינטור בגרמניה שמשתילים ספנד חדש לגמרי לאיזה חולה גרמני, אני נמצא שם כי זו חברה שאנחנו השקענו בה, חברה שגדלה בחממה.
אייל ליפשיץ: התחילה לפני שנתיים וחצי חממה.
אייל ליפשיץ: החממה הזאת באריאל.
אייל ליפשיץ: והצינטור הכל מתקדם יפה ובאיזה שלב הרופא, רופא מאוד נחמד, אומר לחולה לשים את הידיים על המותניים.
אייל ליפשיץ: עכשיו אני דובר גרמנית אבל אני לא אמרתי לו שאני דובר גרמנית ואנחנו נמצאים שם חמישה אנשים מישראל.
אייל ליפשיץ: הוא אומר לו שים את הידיים על המותניים והוא אומר לו אני לא יכול, כואב לי.
אייל ליפשיץ: הוא אומר למה כואב לך, הוא אומר אני פצוע.
אייל ליפשיץ: הוא אומר אתה פצוע, מה פתאום, הוא אומר נפצעתי במלחמה.
אייל ליפשיץ: ישר האוזניים שלי עולות למעלה, מה קרה, הוא אומר עליתי על מוקש, ירו בי.
אייל ליפשיץ: אני ניגש אל האחות ואני שואל בן כמה החולה הזה, אז הם אומרים לי בן שמונים ושבע.
אייל ליפשיץ: חישוב מהיר, הוא במלחמה היה בין עשרים ושלוש לעשרים ושבע.
אייל ליפשיץ: גם אם הוא לא היה באס-אס הוא לא היה חייל פשוט, הוא היה קצין, הוא ידע בדיוק מה קורה.
אייל ליפשיץ: חשבתי לעצמי סבתא שלי ז"ל מחייכת בשמיים ואומרת פה הנכד שלה נקם נקמה אמיתית.
אייל ליפשיץ: נקמה נכונה.
אייל ליפשיץ: הגוי הזה שהיה מת תוך כמה חודשים יחיה עכשיו עוד כמה שנים כשהוא יודע שמי שהציל אותו זה אנחנו.
אייל ליפשיץ: והייתי יכול עוד להמשיך, אבל אנחנו לא יודעים לייצא תפוזים.
אייל ליפשיץ: לייצא תפוזים זה לייצא מים, ואין לנו את זה.
אייל ליפשיץ: אנחנו מייצאים טכנולוגיה.
אייל ליפשיץ: זה הדבר היחיד שיש לנו.
אייל ליפשיץ: ואתם פוגעים בנו.
אייל ליפשיץ: אולי בלי להתכוון, אולי בלי לרצות, אתם פוגעים בנו פגיעה שאנחנו לא יודעים אם נוכל לתקן.
אייל ליפשיץ: ברגע זה ממש יש שמונים חברות, שהן חברות חממה, שלא קיבלו כבר משכורת כמעט שישה חודשים.
אייל ליפשיץ: סדר גודל של שלוש מאות, ארבע מאות עובדים, אם היו עומדים פה לפני הכנסת וצועקים זה היה יותר טוב.
אייל ליפשיץ: יש עוד, חוץ מהשמונים חברות האלה שלא קיבלו כבר כזאת תקופה יש ארבעים חברות שלא קיבלו משכורת סך הכל חודשיים וחצי.
אייל ליפשיץ: אתם רואים איזה צעקות יש כאן על דברים שהם הרבה פחות.
אייל ליפשיץ: וכאמור זו רשימה מאוד חלקית.
אייל ליפשיץ: אלה חברות שאנחנו מכירים מצויין.
אייל ליפשיץ: אנחנו נגדל חברות.
אייל ליפשיץ: יבואו הקולגות כל אחד בשלב אחר ואנחנו נקים ונמשיך להקים פה תעשייה לתפארת.
אייל ליפשיץ: בבקשה, תעזרו לנו.
יורם אורון: מה שנאמר פה בעדינות אני אומר לכם הכי ברור שאפשר.
יורם אורון: החממות בנויות על סמך חוזים עם משרד המסחר והתעשייה לתקציבים ברורים, ומדי פעם מודיעים באופן חד צדדי התקציבים נגמרו ועד שהאוצר לא ישחרר לא משחררים תקציבים שיש עליהם התחייבות.
יורם אורון: התחייבות חתומה, חוזית, שלא תהיה טעות.
יורם אורון: החממות הן היום המופרטות, רובן ככולן בשליטה או בבעלות של קרנות הון סיכון ששמות את חלקן.
יורם אורון: לממשלה יש התחייבות למצ'ינג, וזה לא קורה.
יורם אורון: אנחנו את חלקנו שמים, והמשקיעים הזרים בכלל לא מבינים,
אייל ליפשיץ: היום חלק גדול מהקרנות, יש היום כמעט עשר שתים עשרה קרנות שהן שותפות בחממות.
אייל ליפשיץ: הם את החלק שלהם נותנים.
אייל ליפשיץ: אנחנו משלמים את החלק שלנו להחזקה של החממות.
אייל ליפשיץ: המדינה לא.
אייל ליפשיץ: ועכשיו אני מקבל טלפון מסימנס, סימנס מתקשרים אלי, והחבר'ה שלנו לא יכולים לספק להם את הדוגמאות שהם הבטיחו להם.
אייל ליפשיץ: סימנס זה משקיע שלנו.
אייל ליפשיץ: אז מה קורה, אז החברה פוטפולי אומרת אנחנו לא מקבלים משכורת, המדינה לא משלמת לנו משכורת.
אייל ליפשיץ: סימנס צועק עלי, ובצדק.
חמי פרס: אולי רק להסביר, מה שאייל מדבר עליו אלה הן חממות של מדינת ישראל, שהופרטו, שבאו קרנות הון סיכון כמו הקרן של אייל, השקיעו בחממות האלה, תוך הבנה שיחד עם המדען משקיעים בשלבי הסיד.
חמי פרס: ופשוט, לא יכול להיות שאחרי שעושים הפרטה חוסמים את התקציבים הללו ולא ממלאים את ההסכם.
חמי פרס: זה פשוט דבר שהוא בלתי סביר במדינה מתוקנת.
אייל ליפשיץ: זה כבר הגיע למצב שיזמים אומרים עזבו , אנחנו לא מתחילים עכשיו בכלל, כי גם אם יאשרו לנו את התקציב את הכסף לא נקבל.
אייל ליפשיץ: הם יודעים את זה.
יורם אורון: מה שאף פעם לא קרה, אחרי חתימת חוזה לא קרה.
יורם אורון: על כל פנים הסעיף השני בבקשה שלנו, ואנחנו רוצים להבהיר, גם תקציב המדען צריך להקפיד שלא יישחק, לפחות במספרים מוחלטים אם לא באחוזים,
לאה נס: זה ברור, וגם צריך להיות תקציב של שתיים נקודה חמש, לא אחד נקודה חמש.
לאה נס: חוץ מזה גם בכלל אנחנו ביקשנו ואני מקווה שזה יהיה עכשיו תקציב רב שנתי ולא כל שנה יצטרכו פה לעשות משא ומתן לעוד מאתיים אלף דולר.
לאה נס: אני מבינה שבשבוע הבא כבר יעלה התקציב, אז כנראה ערב לפני זה אנחנו נשמע שהוסיפו עוד איזה מאתיים.
לאה נס: אבל לא זו הכוונה.
יורם אורון: על כל פנים אלה שני תקציבים שונים, וצריך להתייחס אליהם.
יורם אורון: יש עוד כשל שוק שתפקיד הממשלה להתייחס אליו.
יורם אורון: היא התחילה ולפי דעתי לא סיימה.
יורם אורון: וזה העובדה שיש מצב אנומלי במדינת ישראל שלא קיים באירופה, לא קיים באסיה ולא קיים בארצות הברית.
יורם אורון: המשקיעים המקומיים הם חלק קטן מאוד, זניח, בהשקעות של המדינה.
יורם אורון: זה נבע, אנשי האוצר יודעים, זה נבע מכל מיני מגבלות שהוטלו ועד שבאה הרפורמה בשוק ההון היה קשה לחברות הביטוח והיה קשה לגופים מוסדיים אחרים.
יורם אורון: אנחנו מבקשים עזרה בהכנסת המוסדיים הישראלים, לא בחיובם ולא בכיפוף ידיים כמובן, בהכנסת המוסדיים הישראלים.
יורם אורון: מדובר במאתיים מיליארד שקל, אולי אני טועה במספר, יתקן אותי איש האוצר, שהשתחררו, שהושקעו עד היום באג"ת ממשלתיות והיום מתרוצצים מנהלי ההשקעות של הגופים המוסדיים חברות הביטוח, קרנות הפנסיה, קופות הגמל, ומוסרות צ'קים של מאה מליון דולר לבנקאים אמריקאיים להשקיע אותם בחו"ל.
יורם אורון: וזה זכותם.
יורם אורון: הם מאזנות את התקציבים.
יורם אורון: אנחנו רואים עניין, צריך להודות, אנחנו רואים עניין.
יורם אורון: אני מזכיר לכם שלפני שנה יזמנו תכנית שנקראה יוזמה ג', של רשת בטחון למוסדיים.
יורם אורון: יתכן שקצת מאוחר.
יורם אורון: אבל האוצר צריך באופן אקטיבי.
יורם אורון: אני רואה נכונות, אבל היא לא מתקדמת.
יורם אורון: באופן אקטיבי ליזום מהלכים שיסירו כל מכשול בפני מוסדיים ישראלים להשקיע במה שהמקבילים שלהם עושים.
יורם אורון: יש לנו בישראל יותר כסף של המורים בפנסילבניה שמשקיעים בהון סיכון מאשר כל קרנות הפנסיה בישראל.
יורם אורון: ועובדי מדינת ניו-יורק וקרנות פנסיה אירופאיות.
יורם אורון: הנושא של השקעת מוסדיים חייב טיפול, משום שלא יכול להיות, אלא אם כן מישהו חושב שההיסטוריה של הענף הזה היא לא רווחית מספיק ולכן אנחנו מסכנים כסף של אלמנות ויתומים.
יורם אורון: כולם יודעים שהענף הזה לאורך זמן הוא ענף מאוד מאוד רווחי.
יורם אורון: יותר רווחי מהשקעה במניות, יותר רווחי מהשקעה באג"ח, אלא שיש בו סיכונים ויש בו בעיית מומחיות ותנודתיות גדולה.
יורם אורון: ולמרות שאני שומע גם מאנשי האוצר וגם מאנשי התמ"ס שהם מסכימים למספרים, איך שהוא המכונה של עידוד המוסדיים הישראלים לא קורית, ואני חושב שאנחנו חוטאים לעצמנו.
יורם אורון: עובדה שעשו מעשים, כמו למשל הסרת מגבלות טכניות, שלא אפשרו לחברות הביטוח עד לפני מספר חודשים להשקיע כסף, על נושאים חשבונאיים.
יורם אורון: אבל אני עדיין חושב, יכול להיות שהיום איחרנו את המועד, יכול להיות שאם לפני שנה האוצר היה מאמץ את התכנית שאנחנו העתקנו ממדינות אירופאיות אחרות, שנתנו הגנה למשקיעים, הגנה חלקית, בתמורה לפרמיה משמעותית, בתמורה לחלק המרווחים, כולם היו מרוויחים, כולל מדינת ישראל.
יורם אורון: כל המודלים האקטואריים אמרו את זה.
יורם אורון: האוצר היו לו סיבות משלו.
חמי פרס: אני רוצה להתייחס למה שאמרת.
חמי פרס: תראה, הקרן שלנו, הקרן שאני שותף בה, פיטנגו, עד היום גייסנו בעשר השנים האחרונות מיליארד דולר.
חמי פרס: קצת יותר.
חמי פרס: הגיוס האחרון שעשינו הסתיים ביולי 2004.
חמי פרס: גייסנו שלוש מאות מליון דולר.
חמי פרס: אין בו משקיע אחד ישראלי.
חמי פרס: אפילו לא אחד.
חמי פרס: להגיד לך שאני גאה בזה, אני לא גאה בזה.
חמי פרס: ואני רוצה לספר לך מי השקיע בנו.
חמי פרס: אני לא אספר לך את כל השמות, אבל אני אגיד לך שמדינת קליפורניה השקיעה בנו כסף מהמערכת הפנסיה שלה, פנסילווניה השקיעה בנו כסף.
חמי פרס: ארגון המורים האמריקאי השקיע בנו כסף.
חמי פרס: עכשיו האנשים האלה יש להם הרבה כסף ואנחנו יכולים להמשיך לגייס מהם כסף.
חמי פרס: אנחנו לא צריכים טובה מאף אחד.
חמי פרס: אנחנו מסתדרים, תודה לאל.
חמי פרס: אני רוצה להסביר לך, אבל בארצות הברית נושא של הון סיכון מוכר כבר בערך חמישים שנה.
חמי פרס: את הצעדים הראשונים של הגופים המוסדיים הללו עשו אותם בסיוע ממשלת ארצות הברית.
חמי פרס: נתנו להם תמריץ להיכנס לתוך התחום הזה, כדי להכיר אותו, כדי לצבור את הניסיון ואת ההבנה ואת הידע.
חמי פרס: היום הם מומחים גדולים.
חמי פרס: כשהם באים להשקיע בפיטנגו הם בודקים אותנו חודשים ארוכים והם יודעים שאחת הם החליטו להשקיע בנו הם יודעים שגם בקרן הבאה הם ישקיעו בנו, גם בגלל שהם יודעים שהשוק הזה עולה, וגם אם נפלנו על תקופת 2000, שהשוק התרסק ולא יכולנו לעשות שום דבר, הם יודעים זאת חבורה טובה, ישראל היא מקום טכנולוגי, מקום חשוב, אנחנו נמשיך ונתמוך בהם.
חמי פרס: כי לאורך זמן, לא בקרן אחת, בחמש שש קרנות שנשקיע לאורך זמן התשואה שלנו תהיה גבוהה יותר מכל דבר אחר שאפשר להשיג בשוק.
חמי פרס: זאת נקודה ראשונה.
חמי פרס: נקודה שניה, במדינת ישראל, שהיא כל כך תלוייה בהון זר חשוב לנו מה שיורם הזכיר קודם, שרשרת המזון כחול לבן.
חמי פרס: אני יכול להשקיע בסטרט אפ אמריקאי, אני לא צריך סטרט-אפ ישראלי.
חמי פרס: אני רוצה סטרט-אפ כי חשוב לי כלכלת ישראל.
חמי פרס: אני רוצה לשבת בארץ.
חמי פרס: אני רוצה שיהיו לי גם משקיעים ישראלים.
חמי פרס: אני לא רוצה רק משקיעים זרים.
חמי פרס: חסר להם ידע, חסר לנו מוכנות, הם לפעמים חושבים שאנחנו שיכורים מהצלחה, או שחצנים.
חמי פרס: אני מזמין אתכם לבוא לראות כמה אנחנו עובדים ואיך נראית העבודה, כמה לחץ יש בעבודה הזאת, כמה אחריות יש בעבודה הזאת.
חמי פרס: וכל אחד מאיתנו הוא זמין לכל אחד מהמשקיעים בכל שעה, הם יכולים להתקשר אליו, הם יכולים לתבוע אותו, הם יכולים לעשות כל מה שהם רוצים.
חמי פרס: אנחנו אומרים דבר אחד, כל הסיפור הזה של מדינה חופשית, משק חופשי, לא מתערבים, הרי זה קשקוש אחד גדול.
חמי פרס: אתה יודע את זה, שר האוצר יודע את זה ואנחנו יודעים את זה.
חמי פרס: אני מוכן למשק חופשי.
חמי פרס: שיהיה פה שלום, שיהיה פה בטחון, שיהיה פה משק איזורי, שנוכל להביא לפה משקיעים בלי שיחששו שיתפוצצו באחד המקומות.
חמי פרס: אין שום בעיה, לא צריכים עזרה מאף אחד.
חמי פרס: אנחנו אומרים דבר אחד, יש אינטרס לאומי במדינת ישראל, אני לא מדבר עלינו, למדינת ישראל יש אינטרס שיהיה כאן טכנולוגיה ויש אינטרס שגם הכספים המוסדיים הישראלים יושקעו בתבונה ויניבו תשואות.
חמי פרס: זה חלק מהמערכת הכלכלית.
חמי פרס: כל מה שהם צריכים לעשות זה להבין איך ניתן לעזור.
חמי פרס: איך ניתן לעזור לעשות את הצעד הראשון ולהכניס אותם לתוך המשחק הזה.
חמי פרס: משקיעים ישראלים מוסדיים ניסו להשקיע בעיתוי הכי גרוע שהיה בעולם, בשנת 2000.
חמי פרס: והם נכוו.
חמי פרס: כמו שכל המשקיעים נכוו.
חמי פרס: והם חושבים שטכנולוגיה זה דבר שאסור לגעת בו.
חמי פרס: הם חושבים שקרנות הון סיכון מנהלים אנשים לא אחראים.
חמי פרס: זו שגיאה, זו טעות, צריך לתקן את הדבר הזה.
חמי פרס: עכשיו זה נורא קל לבוא ולהגיד תסתדרו.
חמי פרס: זה כמו אותו חמור שמרגילים אותו לא לשתות שבועיים, ואחרי שבועיים הוא מת.
חמי פרס: אי אפשר להרעיב את המדען הראשי, אי אפשר להרעיב את הסטרט-אפים ואי אפשר לאטום את האוזניים ולהגיד קרנות הון סיכון יסתדרו.
חמי פרס: אנחנו נסתדר, גם אם נצטרך להשקיע בחברות זרות.
חמי פרס: גם אי אפשר לקחת את החברות הישראליות להוציא אותם מפה.
חמי פרס: אנחנו לא רוצים.
חמי פרס: אנחנו רוצים לעשות את זה כחול לבן.
לאה נס: אנחנו נשמע עכשיו את נציג משרד האוצר שי יפתח, ואני רוצה שתתייחס לא רק לסיפא של הדברים פה אלא לכל תחילת הדיון, שהמטרה היא באמת איך אנחנו, לא רק האספקטים של המשקיעים המוסדיים, שגם אליהם אתה תתייחס אבל גם על כל ההשלכות שדיברו עליהם בהתחלה, ואחר כך נשמע גם את הנציג השני.
שי יפתח: קודם כל אני חושב שבאמת אין עוררין לגבי התרומה של ענף קרנות ההון סיכון בעצם לענף ההיי-טק, לתעשיית ההיי-טק, להתפתחות שלה.
לאה נס: כן, אבל השאלה היא אם אתם באוצר מוטרדים מהמיתון שהולך להיות.
לאה נס: זו השאלה.
שי יפתח: אני חושב שצריך לעשות הפרדה והפרדה מוחלטת בין קרנות הון סיכון, קרנות הון סיכון זה ענף כלכלי גרידא.
שי יפתח: כשאנשים משקיעים בקרנות הון סיכון הם משקיעים כדי לקבל תשואה, הם משקיעים כדי לקבל רווח.
שי יפתח: המדינה תפקידה, כאשר מדובר בקרנות הון סיכון, לייצר את הרגולציה שתאפשר, רגולציה בתנאים מקרו-כלכליים שיאפשרו לקרנות הון סיכון לפעול כאן בישראל, ובעצם להיות ברות תחרות עם כל קרן הון סיכון אחרת או כל פעילות כלכלית אחרת בעולם.
שי יפתח: כאשר מדברים על מו"פ הדברים הם שונים, ותיכף אני אתייחס ועלתה השאלה כאן של תקציבי המו"פ, וזה בהחלט סוגייה שאנחנו מתייחסים אליה, קיצוץ בתקציבי המו"פ, אנחנו מנסים למצוא לה פתרון, מנסים למצוא מקורות, לראות באמת בסוף איך מגדילים את התקציבים האלה, איך באמת ממקדים אותם במקומות, אבל זה שתי סוגיות נפרדות.
שי יפתח: נכון שקרנות הון סיכון מושפעות מתקציבי המו"פ, עדיין זה שתי סוגיות נפרדות.
שי יפתח: כמו שאמרתי, לגבי תקציבי המו"פ, אנחנו עושים כל מאמץ, שר האוצר אמר את זה, כל מאמץ למצוא את המקורות להגדיל את התקציבים בצורה משמעותית.
שי יפתח: לא משהו שיהיה כוסות רוח למת אלא באמת בצורה משמעותית להביא אותם לרמה וגם להתמקד בסוף באיזורים המסוכנים, במו"פ המסוכן, בחברות הקטנות, בחברות הסיד, כולל החממות, כולל לקחת ולהפריט עוד חממות ואת המשמעות של להפריט, לקחת גורם חיצוני שינהל את החממות.
שי יפתח: בהקשר הזה אני חייב להגיד תראו רבותיי, אין שום הפרה של החוזה מול החממות, עם כל הכבוד, וקראתי את החוזה הזה עשרות פעמים ואני מכיר אותו, אין שום הפרה של החוזה הזה.
שי יפתח: יש ציפיות של מי שמנהל את החממות שהוא יקבל תקציבים, לא משנה מה, חמישה פרוייקטים בשנה, אם הפרוייקטים טובים, לא טובים, אם יש תקציב, אין תקציב, הוא צריך לקבל חמישה.
שי יפתח: אין הפרה של החוזה.
שי יפתח: ואני מדבר עם טובי עורכי הדין שמייצגים את החממות.
שי יפתח: באופן שוטף.
שי יפתח: אין הפרה.
שי יפתח: אז תביא את החוזה, תראה לוועדה שיש הפרה.
שי יפתח: ואני מזמין אותך, תראה לי בחוזה את השורה שיש הפרה, באותו רגע זה יתוקן.
שי יפתח: היו בעיות, עיכובי כספים, זה נכון, היו כספים שהתעכבו, זאת אומרת משכו פרוייקטים וכספים התעכבו, ואנחנו עושים כל מאמץ ונעשה כל מאמץ שהבעיות האלה לא יישנו, עשינו מאמץ לפתור אותם מהר ובאמת הם נפתרו בסופו של דבר, אנחנו נעשה מאמץ שהם לא יישנו.
שי יפתח: זה כן.
שי יפתח: אבל אין הפרת חוזה.
שי יפתח: הקיצוצי פלט, במידה ויש חוזה ואנחנו נמצאים בתוך חוזה אנחנו לא עושים קיצוצים.
שי יפתח: אין קיצוצי פלט שהם על חוזה.
שי יפתח: כמו שאין קיצוצי פלט על חקיקה של ביטוח לאומי.
שי יפתח: אני אומר לך עוד פעם, אתם מוזמנים להביא לנו את החוזה ולהראות לנו את הסעיף שאותו אנחנו מפרים.
שי יפתח: כבר עשיתי את הפגישות האלה ואף פעם לא מצאתי את הסעיף הזה.
שי יפתח: לגבי קרנות הון סיכון, תראו, מי שמסתכל על הגיוסים של קרנות הון סיכון ישראליות רואה שבעצם יש מיתאם כמעט מושלם למה שקורה בחו"ל בקרנות הון סיכון.
שי יפתח: קרנות הון סיכון אמריקאיות, אירופאיות.
שי יפתח: קרנות ההון סיכון האמריקאיות זה ענף שלם.
שי יפתח: כשהוא נופל אז הישראליות נופלות, וכשהוא עולה אז הישראליות עולות.
שי יפתח: והמיתאם הוא כמעט אחד לאחד.
שי יפתח: זה ענף גלובאלי.
שי יפתח: המשקיעים מסתכלים גם על הישראליות בצורה גלובאלית.
שי יפתח: נכון שיש לנו בעיה, אי שקט פוליטי נקרא לזה, אבל בסופו של דבר כשיש בעיה צריך לפתור אותה.
שי יפתח: וסובסידיות לא מפצות על בעיה.
שי יפתח: להיפך, הן גורמות לנו לשכוח שיש בעיה ושצריך לפתור אותה.
שי יפתח: אם יש לנו בעיה בעולם המיסוי אז סובסידיה על ההון לא תפתור.
שי יפתח: צריך לפתור את הבעיה בעולם המיסוי.
שי יפתח: אם המיסוי הוא מסובך במדינת ישראל אז בואו נפתור את הבעיה של הסיבוך.
שי יפתח: אז אנחנו מנסים ואנחנו עושים באמת את אותן רפורמות, שלום ובטחון זה קצת מחוץ לאגף תקציבים, עוד לא הצלחנו להשתלט על הבעיה זאת, יציבות פוליטית, וזו בעיה.
שי יפתח: מי שמסתכל על השוואות בין לאומיות רואה שאנחנו מקבלים ציון נמוך ביציבות פוליטית, וכנראה שהמחוקק יצטרך לתת דעתו על כך.
חמי פרס: שתי הערות קצרות.
חמי פרס: אחד, זה נכון שזה עולם גלובאלי, אבל כשהשוק מתמוטט, ואני לא רוצה באמת להיכנס למצב המיוחד של ישראל עם האינתיפאדה, הראשונים שנפגעים זה לא הקרנות האמריקאיות זה אנחנו.
חמי פרס: הראשונים שנוטשים אותם.
חמי פרס: האחרונים שחוזרים אליהם זה אנחנו.
חמי פרס: אנחנו יצאנו לגיוס, לפני כל הקרנות, יצאנו לגיוס ואני יודע שחלק גדול מהקרנות ישבו וחיכו לראות מה יקרה אתנו.
חמי פרס: אני הלכתי למשקיעים ואני נאלצתי לשבת ולהסביר להם מה קורה ברמה הפוליטית במדינת ישראל.
חמי פרס: מה קורה ברמה הבטחונית.
חמי פרס: יש משקיעים שלא עברתי אותם.
חמי פרס: אמרנו אנחנו לא נתקרב לישראל.
חמי פרס: כשאתה נמצא על מצב שרוצים להשקיע בך אבל פוחדים שם אתה זקוק למדינת ישראל לתת לך דחיפה קטנה.
חמי פרס: וההערה השנייה שלי, אני רוצה לדבר אתך על יוזמה א', אתה מדבר על רגולציה ועל כל הדברים האלה.
חמי פרס: אני רוצה לשאול אותך אם יוזמה א', שהיתה פעולה אקטיבית, פרואקטיבית של מדינת ישראל, אני רוצה לספר לך מה זה יוזמה א', מדינת ישראל הקימה חברה שקראו לה יוזמה, שמה בה מאה מליון דולר ואמרה את הדבר הבא, כל מי שיקים קרן הון סיכון בישראל אנחנו נשקיע ארבעים אחוז מהקרן הזאת.
חמי פרס: כך הקרן הראשונה שלנו קמה.
חמי פרס: בלי זה לא היינו.
חמי פרס: ועל העשרים מליון דולר הראשונים שגייסנו מדינת ישראל שמה שמונה מליון דולר, ושנים עשר מליון דולר באו ממשקיעים זרים.
חמי פרס: ארבעים אחוז.
חמי פרס: ואמרו לנו ככה, אם לא תצליחו אז אנחנו סבלנו יחד אתכם והכסף הזה נעלם.
חמי פרס: אם תצליחו ניתן לכם את האפשרות לקנות אותנו החוצה ולהחזיר לנו את השמונה מליון דולר.
חמי פרס: כל הקרנות שקמו, כל תעשיית הון הסיכון מבוססת על יוזמה א'.
חמי פרס: ממשלת ישראל החזירה לעצמה את כל ההשקעה הזאת בתוספת רווח והרוויחה שקמה כאן תעשיית הון הסיכון.
חמי פרס: מה אני רוצה להגיד לך, אני רוצה להגיד לך שתפקידה של מדינה, ואני לא מדבר כאן על משרד האוצר, משרד האוצר הוא משרד אחד, בתוך ממשלה שצריכה להחליט מה היא רוצה לעשות במדינת ישראל.
חמי פרס: הוא לא צריך להחליט מה קורה במדינת ישראל.
חמי פרס: אבל מותר למדינה להיות פרואקטיבית.
חמי פרס: מותר למדינה לשים סובסידיות אם חשוב לה הצלחה.
חמי פרס: אני אומר לך דבר נורא פשוט.
חמי פרס: מה שיורם הראה לך בשנת 2004 שגוייסו שמונה מאות מליון דולר וב-2005 שגוייסו אחד פסיק שתיים מליון דולר יכולנו לגייס את כל הכסף הזה כבר ב-2004.
חמי פרס: ויכולנו כבר להשקיע אותו.
חמי פרס: כשאנחנו נפגשנו עם נציגים, אני לא רוצה להגיד שמות כאן, נציגים במשרדים ממשלתיים שונים שקובעים מדיניות ומחליטים החלטות, אמרנו להם רבותיי, אנחנו צריכים לעשות צעד אחד לפני כולם.
חמי פרס: כי כשאנחנו נצא לגייס את הכסף גם הקרנות האמריקאיות יצאו לגייס את הכסף.
חמי פרס: ולכן במי משקיעים קודם, לא בנו.
חמי פרס: ואם תעזרו לנו וניתן למשקיעים, לא לנו, למשקיעים הזרים או למשקיעים הישראליים, תן להם את התמריץ להיכנס למרות הסיכון שיש פה, ויש פה סיכון יותר מאשר בקליפורניה, צריך להבין את זה.
חמי פרס: אנחנו חיים בעולם גולבאלי אבל רמת הסיכון בישראל יותר גבוהה.
חמי פרס: ומדינה תפקידה לפצות על הבעיות האלה.
חמי פרס: היא יכולה או לעשות שלום ולהעלים את הסיכון הזה.
חמי פרס: בהיעדר יכולתה לעשות את זה היא צריכה לחשוב בצורה חכמה.
חמי פרס: כל מה שאנחנו אומרים זה דבר נורא פשוט, תהיו חכמים, תחשבו במה אתם רוצים להשקיע.
חמי פרס: יש מלה כזאת.
חמי פרס: תפקידה של מדינה זה לא רק לקצץ ולעשות רגולציה, היא צריכה גם להשקיע.
חמי פרס: מפני שלא כל דבר בא מהמגזר הפרטי.
חמי פרס: יש דברים שהמגזר הפרטי לא משקיע בהם.
חמי פרס: הוא לא משקיע בשירותי זבל והוא לא משקיע בשירותי בטחון והוא לא צריך להשקיע בחינוך, והוא לא צריך להשקיע במחקר ופיתוח.
חמי פרס: זה אינטרס לאומי.
חמי פרס: אז תחליטו במה משקיעים ובמה לא.
חמי פרס: אבל אל תגידו לנו שוק חופשי, משק חופשי, רגולציה, ותשברו את הראש.
יורם אורון: האבסורד הוא שאנחנו מסתובבים הרבה מאוד בעולם, גם כי אנחנו מגייסים כסף, גם מסיבות אחרות, ובכל מקום מבקשים מאתנו הרצאה על מדיניות התמיכה של ממשלת ישראל.
יורם אורון: המדענים הראשיים לשעבר מסתובבים בכל העולם, יועצים של ממשלות כמו יפן וקוריאה וסינגפור ומדינות אירופאיות, להבין את ההצלחה העצומה של המודל הישראלי, ואנחנו חוזרים הביתה ואומרים לנו משק חופשי.
יורם אורון: בארצות הברית יש קרנות נתמכות על ידי הממשלה.
חמי פרס: אתה יודע מה, אמרת רגולציה, חוק המו"פ, אתה יודע כמה זמן אנחנו מתווכחים על חוק המו"פ?
חמי פרס: אתה יודע כמה זמן חוק המו"פ תקוע בגלל פידיון הידע?
שי יפתח: שמע, אי אפשר לגלגל את הכל אלינו.
שי יפתח: אנחנו הבאנו את ההצעה שלנו, היא לא מצאה חן בעיניכם אז אתם החלטתם שלא צריך.
שי יפתח: זה לא משרד האוצר.
שי יפתח: בסופו של דבר אמרנו יש הבדל מאוד מאוד משמעותי בין פעילות של קרנות הון סיכון לבין פעילות מו"פ.
שי יפתח: כשעשינו את יוזמה א' זה היה בתנאים,
חמי פרס: זו הצלחה פנומנלית.
שי יפתח: כשעשינו את יוזמה א' זו היתה הצלחה, נכון, הצלחה גדולה מאוד.
שי יפתח: עשינו אותה בתנאים כשלא היה פה כלום.