GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה ברדיצ'ב: מה התחושה שלך לעומת מה שקורה בבית הספר, איזה יתרון זה נותן לך?
אלתסב סראוו: בבית ספר זה נותן לי ידע כללי, מסביר לנו על נושא אחד, אני מבין את העיקרון של זה, את הבסיס של זה נותנים לנו להבין, אנחנו לא מתמקדים כמו בבית ספר על דבר אחד ושוכחים דברים אחרים, שם אנחנו עושים כללי ומבינים את הרעיון הכללי של כל דבר.
משה ברדיצ'ב: מה אתה רוצה לעשות כשתהיה גדול?
אלתסב סראוו: אני רוצה להתעסק בתחום המדע, משהו כזה.
משה ברדיצ'ב: מה אמרת בראיון, כששאלו אותך את השאלה הזאת, מה אתה רוצה לעשות כשתהיה גדול?
אלתסב סראוו: שם אמרתי שיש לי עוד זמן.
יעקב מרגי: אני אתן רשות דיבור לחבר הכנסת מיכאל נודלמן, שהוא עצמו מן המדעים.
מיכאל נודלמן: היסטוריה נפלאה, חשבתי כי אני ביקרתי ברוסיה, באוקראינה וראיתי מה עושה הג'וינט שם, עם אנשים שהם זקוקים לעזרה.
מיכאל נודלמן: פה אני רואה שיש כיוונים שהם שונים ממה שעושים שם, זה כיוונים טובים עזרה לקשישים, מה יותר חשוב שאתם עסוקים בפיתוח ילדים, נוער, כי אנחנו פה כל הזמן בועדות, אני חבר ועדת קליטה, חבר ועדת חינוך, הייתי חבר ועדת כספים, כל הזמן יש בעיות עם נוער, כי העלייה גדולה ולהיות עולה חדש זה לא כל כך קל, אני עברתי גם את התהליך.
מיכאל נודלמן: אני חשבתי שקשה לאנשים אחרי גיל ארבעים וחמש, חמישים, לעשות קליטה.
מיכאל נודלמן: אני הבנתי שלא פחות קשה זה לעשות עלייה לצעירים, כי הם איבדו משם חברים, נכנסו למצב חברה ותנאים חדשים, אני לא מדבר על שפה, על מנטאליות, על כל הדברים.
מיכאל נודלמן: כל הכבוד, שמה שאני שמעתי, שמעתי שאתם עסוקים עם נוער, עם צעירים.
מיכאל נודלמן: כי אני חושב שהם צריכים עזרה יותר מאנשים מבוגרים.
מיכאל נודלמן: אני מברך אתכם ביום כל כך חשוב, תשעים שנה להקמת הג'וינט ואני מאחל פעולות טובות והמשך תוכניות כאלה שאני שמעתי פה, כל הכבוד לכם.
יעקב מרגי: אני רק רוצה לפני שנסכם והמלצות הוועדה, מה ששמענו פה, מה שאני הספקתי לשמוע בחלק שהצטרפתי, הייתי באמת רוצה לתת לאנשי הג'וינט לתת, בכל פרויקט מסתכלים על מה שהיה בעבר, העשייה בהווה ומה החזון לעתיד.
חיים פקטור: אולי נעשה סיבוב ההפוך ממה שהתחלנו, אולי איציק אחרון שדיברתם, אולי תגידו מה התוכניות ואיך אתה רואה את הקידום בנושאים האלה וגם בנושאים נוספים.
איציק זהבי: אני אומר בקצרה אולי בהמשך לדברים של חבר הכנסת נודלמן, שהנושא של קליטת התלמידים העולים בתוך מערכת החינוך הוא קריטי.
איציק זהבי: אנחנו יודעים שהנושא של הקליטה של השפה העברית הוא קריטי.
איציק זהבי: אנחנו ביחד עם משרד החינוך, ביחד עם משרד הקליטה, עושים הרבה מאוד פעולות לטובת העניין הזה.
איציק זהבי: לגבי הפעולה של המצוינות, אנחנו מקווים ורוצים להגיע, כמו שחזקי תיאר קודם, למצב שבו למעלה מאלף תלמידים יהיו בתוך שנים בפעולה הזו.
איציק זהבי: אני חושב שזה יהיה חוד חנית וחץ שאפשר יהיה לשלוח אותו קדימה.
איציק זהבי: אני חושב שיותר ויותר תלמידים שיוכלו ללמוד בחטיבה העליונה חמש יחידות מתמטיקה, חמש יחידות פיזיקה, מהתלמידים העולים יוצאי אתיופיה, יוצאי קווקז, יוצאי בוכרה, וכמובן תלמידים נוספים אחרים שיצטרפו וישנו מעט את המגמה, יאפשרו כמו שחבר הכנסת נודלמן תאר, לאפשר את הקליטה שלהם בצורה הטובה ביותר בארץ.
חיים פקטור: אני אבקש מהגברת איטה שחר לדבר בנושא של נוער באשלים.
איטה שחר: יש לנו הרבה פרויקטים לנוער בסיכון בג'וינט אשלים, זאת הייתה דוגמא לאחד הפרויקטים, אבל אני חושב שהדוגמא הזאת מביאה איזה שהוא עיקרון מאוד חשוב, שאנחנו משתדלים להתבסס עליו ולהשתמש בו בהרבה מאוד פרויקטים שלנו.
איטה שחר: העיקרון הוא שלאוכלוסייה הזאת, האוכלוסייה של נוער בסיכון, אנחנו צריכים לתת את הטוב ביותר.
איטה שחר: זה עובד, זה הוכח בכל הפרויקטים שלנו, אם אנחנו נותנים להם את סביבת העבודה הטובה ביותר, עם אנשי המקצוע הטובים ביותר, עם האביזרים ואפילו הבניין, לא משנה מה, הכי טוב שיש בסביבה, זה עובד, במקום הזה מרגישים שהם שווים, שהם דומים לאחרים ואפילו יותר טובים מהאחרים.
איטה שחר: שם אנחנו מוצאים את ההפתעות, כמו שגליה תיארה, נערים שלא ידענו שיש לנו פוטנציאל כזה, פתאום זה מתגלה.
איטה שחר: הדבר הזה עובד, בכל הפרויקטים שלנו לנוער בסיכון, ודר' אילן שמש מהיחידה לקידום נוער יכול בטח להרחיב על זה.
אילן שמש: התוכנית הוקמה בדוגמא לנוער מנותק לאן הוא מגע.
אילן שמש: רק שתדע, לא רק אלף אלא עשרות אלפים, עשרים וארבע אלף כל שנה, לצערי הרב נושאים ממערכת החינוך.
אילן שמש: לנו חשוב שכל אחד מהם תהיה לו הזדמנות להצליח.
אילן שמש: הוא נכשל כבר, הוא נפלט, הוא נכשל הרבה.
אילן שמש: לנו חשוב להביא את הנער, כמו שאמרנו להצליח ולהצליח בגדול.
אילן שמש: רוב הפרויקטים , יש לנו פרויקטים נוספים יפהפיים שאנחנו מובילים את הילדים האלה להצלחה.
אילן שמש: הצלחה אחת יוצרת חשק להמשיך ולהצליח ואתה רואה את זה.
חיים פקטור: מילה אחת לשמואל אילמה,
שמואל אילמה: מכל מה שאני התרגשתי, יחד עם האבא שעמד כאן וסיפר, כי המהות של תוכנית משפחה ברשת היא בעצם להחזיר את הכבוד, הייתי אומר האבוד להורים, שהועבר כתוצאה מהעליייה כאן.
שמואל אילמה: יש כאן הזדמנות להשתמש בכלים הטכנולוגיים, דווקא בכלים המתקדמים, כדי להחזיר את הכבוד הזה.
שמואל אילמה: אנחנו היינו רוצים לראות שהתוכנית משתלבת, פעם ראשון בחינוך הבלתי פורמאלי, ואנחנו בתחושה טובה שזה נמצא בידיים הנאמנות של מרכזי להב"ה.
שמואל אילמה: פעם שנייה היינו מאוד רוצים שהתוכנית תקלט בתוך מערכת החינוך הפורמאלית, כחלק אינטגרלי של עבודת שורשים שנעשית בכיתה ז'.
שמואל אילמה: אנחנו חושבים שיש לה מקום והיא תתרום לא רק להורים אלא גם לבית הספר, כדי להביא את ההורים לתוך בית הספר וגם לעשות משהו מאוד משמעותי.
יעקב מרגי: תחילה, לפני שנגיע לשלב התודות, הברכות והחגיגות, קצת מהפן שלנו.
יעקב מרגי: אנחנו פה חברי הכנסת, מלווים פה בועדות, אני כחבר בועדת זכויות הילד גם, אין שבוע כמעט שלא צפה נושף שהמדינה פשוט לא מסוגלת להרים אותו.
יעקב מרגי: נערים במצוקה, נערות במצוקה, היום עלה לכותרות שוב נושא של ילדים שמוצאים בצו של בית משפט, ואין מעונות חסונות שיקלטו אותם.
יעקב מרגי: כשאנחנו מדברים על ילדים שנפלטים ועוד לא הגיעו לזה, שתבינו מה הערך המוסף של כל היושבים פה, מה הם מצליחים לעשות ועוד היד נטויה.
יעקב מרגי: איך אמרתי, היו אלפים שהיו שמחים לקבל את השירות הזה.
יעקב מרגי: לצערנו הרב אחרי חמישים וחמש שנות קיומה של המדינה, היינו צריכים להגיע לשלב שנאמר לכל הנדיבים, כל הארגונים היפים, אנחנו עושים את עצמנו, חיים עושה את עצמו, לכו לעזור לכל העולם, עדיין מדינת ישראל לא הגיעה לזה, אנחנו עדיין מחכים ולדומיהם, ולכל הארגונים פה שהוזכרו – אשלים, ועוד, כל הפרויקטים היפים שאנחנו שומעים עליהם, ואתם יכולים לבוא לראות אותנו פה בועדות, ולראות שכמעט, בלי הגזמה, שחמישים אחוז מהנטל של הסו הסוגיות שאנחנו התעסקנו בהם היום, נושאים ארגונים וולונטריים.
יעקב מרגי: לכן זה רק באתי להעצים את התודות שאנחנו אומרים לכם, תחזקו את ידיכם ותמשיכו.
יעקב מרגי: אין ספק שכל האוכלוסיות החלשות, הנתמכות או הנזקקות שנהנות מהשירותים שלכם, לא יכולים לבוא ולומר לכם תודה, אני חושב שהיום הזה שנחגג בכנסת, תשעים שנה לג'וינט , זה מלווה בכל הועדות, אני מפה הולך לועדת זכויות הילד.
יעקב מרגי: גם שם תשמעו, שם תחושו את המניעה, את הפירות של המניעה של המעשים שלכם.
יעקב מרגי: יש פה מספר המלצות שהועדה תמליץ, בסך הכול אני לא אקרא את כולם, זה ילאה אתכם, אבל בגדול, הוועדה תקרא לתת לכל הפרויקטים האלה, חשיפה, הן לגופי תקשורת, הן לגופי מדע שהוזכרו פה וכאלה שלא הוזכרו.
יעקב מרגי: תנסה לקדם את הפרויקטים האלה עם גופים וולנטריים, כדי משלושים יהיו שלושים אלף כמו שאתם רוצים, ונקווה שבסוף גם לא יצטרכו אתכם.
יעקב מרגי: התודה והברכה באמת, לפעמים היא רק מצמקת את התחושה של הלב, שבאמת רוצה להגיד, התודה והברכה זה שתי מלים מאוד מצומקת לעומת ההערכה וההרגשה.
יעקב מרגי: באמת הכרת הטוב למה שאתם עושים, שלא בהכרח נשמעים ביום יום, בצוק העתים כשאתם מתמודדים ברמת פרויקטים כאלה.
יעקב מרגי: לפעמים לצערי הרב אתם בוודאי נתקלים, בחוסר רצון אולי אפילו אטימות מהגורמים המוניציפאליים, שכביכול צריכים לחטוף אתכם ולעזור לכם למנף את זה.
יעקב מרגי: אנחנו מכירים את הבעיות.
יעקב מרגי: אני שוב באמת רוצה לומר רק את המלים שאני יכול לומר אותן, התודה והברכה.
לאה נס: צהרים טובים לכולם.
לאה נס: הישיבה היום היא ישיבה מיוחדת של ועדת המדע והטכנולוגיה, בעקבות הידיעה המדאיגה, ואני מוכרחה להגיד – גם המצערת, לפיה תוכנית הטלוויזיה "חדשות המדע" עומדת לרדת מלוח השידורים, וזה בגלל מחסור של תקציב.
לאה נס: כולנו כאן יודעים, ואתם בטח יותר מכולם, את הכוח והתפקיד החיוני והמרכזי שיש לתקשורת במדינת ישראל, תקשורת שמעלה נושאים לסדר היום וגם מורידה אותם, אבל לצערי הרב, אני חושבת שהתקשורת בהרבה מקרים בוחרת להפנות למחנה המשותף הנמוך ביותר, ומגיעה לשיקולי רייטינג ומיסחור, וכך אנחנו רואים בלוח השידורים תוכניות שבאמת מקדשות גם את השיטחיות, גם את הבורות, ואפילו את גסות הרוח, ולצערי הרב ילדי ישראל, וגם חמשת ילדיי שיהיו בריאים, הם באמת היום בקיאים.
לאה נס: שפת המדע היום לא שגורה בפיהם, אלא שגורה בפיהם שפה אחרת, הרבה יותר נמוכה, והרבה בהשפעת התקשורת, אבל שוב, בכל דבר יש לנו טוב ויש לנו רע, ואנחנו רוצים לדבר דווקא על נקודת האור שאני רואה בתוכנית של חדשות המדע בטלוויזיה.
לאה נס: התוכנית הזאת, אני אציג אותה, למרות שאני בטוחה שרובכם יודעים, זו תוכנית מגזין מדע שמוגשת בערוץ 8 על ידי טל ברמן שנמצא בו, מגזין שמשודר מדי יום ודומה לחדשות, אבל במקום לראיין פוליטיקאים מביאים מדענים ותכנים מדעיים, שמעשירים ומחכימים את כל מי ששומע.
לאה נס: כמו שאמרתי, לצערי החליטו להוריד את התוכנית משידור לאחר שנתיים של שידור, מאתיים ועשרים תוכניות.
לאה נס: ראיתי מכתבים שכתבו אנשים שהתראיינו בתוכנית, שהיו שותפים להערכה שדיברו בצער רב על ההחלטה, אנשים שחזרו רק ודיברו על המקצועיות, על הדיוק, זו לא תוכנית שבאה רק לעסוק בדברים פופוליסטים ולהראות רק דברים שנשמעים יפה, ואיך אומרים, יש את ה-"Jurnal of Maariv", אלה שמקדישים איזה נושא מדעי, אבל לא מציגים אותו באור הנכון.
לאה נס: בתוכנית הזאת הציגו את הדברים בצורה מדעית ומדוייקת, עם תכנים מאוד ברורים.
לאה נס: כמו שאמרתי – המקום הנכון ביותר – שאלו אותי את זה מקודם – המקום הנכון ביותר לעלות את הנושא, למרות שמדובר פה בערוץ פרטי, אבל בכל אופן, הועדה הזאת שבאה לקדם את הנושא של קידום המדע והטכנולוגיה בישראל, זה המקום הנכון ביותר, במיוחד כשאנחנו רואים בתוכנית כזאת שיכולה לחזק ולהשביח את ההון האנושי שלנו, שזה בעצם המשאב היקר ביותר שיש במדינה הזאת, ורק חינוך, ובטח שחינוך למדע וטכנולוגיה.
לאה נס: כל האנשים שהגיעו לישיבה, אנחנו ניתן פה במה לנושא הזה שבאמת מדע ותקשורת, אנחנו מנצלים את הנושא הכאוב הזה, להעלות לסדר היום את נושא מדע ותקשורת, כדי שנוכל שהתקשורת תנצל את הכוח שיש לה לטובת התחום של המדע, שכמו שאמרתי, הוא צריך להיות בפסגת השידורים.
לאה נס: יפתח את הדיון מר צבי ינאי, לשעבר מנכ"ל משרד המדע, שהוא גם ידבר על מדע ותקשורת, ואחר כך ניתן את זה למנהלי הערוץ ונפתח את הדיון.
צבי ינאי: תודה.
צבי ינאי: מאחר שהסיבות שניתנו לסגירת הערוץ הזה, התוכנית הזאת, הן תקציביות, הייתי רוצה לפתוח בשתי קביעות כלכליות ומסקנה אחת.
צבי ינאי: הקביעה הכלכלית הראשונה היא, שמחקרים שנעשו בשנים האחרונות בשלוש אוניברסיטאות, הרווארד, MIT ותל-אביב, הראו בצורה חד משמעית, שהשקעה במחקר ופיתוח היא השקעה כדאית ביותר מבחינה כלכלית, בהשפעה לכל השקעה אחרת, ומחקר אחר הראה שהחיזוק או הטיעון המשכנע ביותר לגידול בהכנסה לגולגולת והוצאות בארצות המפותחות, באה מתוך המחקר ופיתוח.
צבי ינאי: בארצות הברית למשל, בין שלושים וחמישה אחוז לחמישים אחוז מהצמיחה הכלכלית, נובעות מהשקעה במחקר ופיתוח.
צבי ינאי: זה נותן איזה שהוא בסיסי קודם כל לחשיבות קודם כל של פיתוח התודעה והמודעות למחקר ופיתוח.
צבי ינאי: הקביעה השניה היא שישראל היא אחת המדינות העניות ביותר בקרב המדינות המפותחות, בכל מה שקשור למשאבי טבע, אבל היא אחת המובילות במחקר מדעי ובפיתוח טכנולוגי.
צבי ינאי: לראייה – אחת הדוגמאות שרגילים להביא אותם – ישראל היא אחת המובילות בעולם מבחינת הפרסומים ביחס לאוכלוסייה, וגם מבחינת יחס המהנדסים והמדענים לגבי גודל האוכלוסייה.
צבי ינאי: אז משתי הקביעות האלה אפשר להגיע למסקנה אחת שמתבקשת מאליה, ואם התשואה הכלכלית של מחקר ופיתוח היא כל כך גדולה, ואם זה בעצם המשאב הכלכלי היחידי שיש לנו, האמיתי, אז מה שמדינת ישראל הייתה צריכה לעשות, זה להפנות את מירב המאמצים וההשקעה גם מבחינת השקעה כספית, גם בתחום הזה, כדי להגדיל את המחקר והפיתוח, אבל איך עושים את זה?
צבי ינאי: אחת הדרכים זה כמובן להגביר את התמיכה הכספית במחקר ופיתוח, אבל זה כמובן לא בהכרח הכיוון היחיד.
צבי ינאי: אמנם לא נעים להתהדר בקביעה הזאת שקודם ציינתי אותה שאנחנו ראשונים בעולם מבחינת מספר הפרסומים המדעיים ומבחינת המהנדסים והמדענים, אבל צריך לזכור שאנחנו מדברים כאן במונחים יחסיים ולא אבסולוטיים.
צבי ינאי: במונחים אבסולוטיים אנחנו בוודאי מפגרים מבחינת מספר הפרסומים ומבחינת מספר המדענים וכולי באלפי אחוזים אחרי המדינות המפותחות באירופה, ארצות הברית כמובן ואסיה.
צבי ינאי: , וזה אומר שזה מחייב אותנו לאיזה מסקנה שניה.
צבי ינאי: אם אנחנו מנסים לצמצם את הפער הזה בין היכולת המדעית, הפוטנציאל המדעי שלנו לבין התחרות שבה אנו נמצאים מול מדינות שיש להן משאבים הרבה יותר גדולים גם מבחינה תקציבית וגם מבחינת המדענים שעוסקים בפועל במחקר המדעי, חייבים לעשות מאמץ מאוד מיוחד ולחשוף, להגביר את החשיפה של בני הנוער להמצאות מדעיות, לתגליות, לפיתוחים טכנולוגיים, אבל גם כן כדי לגרות את הסקרנות הבסיסית הראשונית לקידום המדע, ולהרחיב בעצם את בסיס המשתתפים, אם זה חוגי מדע וחוגים לנוער, מחנות של נוער שוחר מדע וכן הלאה.
צבי ינאי: ההנחה היא שבמקום שיש אלפים, אז יש גם אלופים.
צבי ינאי: כלומר, אם אנחנו יכולים להגדיל את הבסיסי של המשתתפים, שהיום אני מעריך אותו וגם על סמך מחקרים שנעשו בפועל לפני כמה שנים, אלה שאנחנו מגדירים אותם כמחוננים או כמצטיינים בעלי חשיבה מדעית ונטייה להמצאות וכן הלאה, מהווים כאחוז עד אחוז וחצי מכלל אוכלוסיית התלמידים.
צבי ינאי: זאת אומרת שאם אנחנו רוצים להגדיל את הפוטנציאל הזה ולהפיק יותר אנשי מדע ומהנדסים וממציאים ויש אוכלוסייה נתונה, שבסך הכל מדובר על שישה מיליון, חייבים להגדיל את האחוז וחצי הזה לשני אחוז ואולי אפילו לשניים וחצי אחוז, ואחת הדרכים לעדות את זה, היא להגביר את החשיפה של בני הנוער לתגליות המדעיות, להמצאות הטכנולוגיות, מפני שאם אנחנו מתחילים בעניין הזה כבר בגיל הרך, יש סיכוי לא קטן שחלק מהתלמידים האלה שנחשפים לתוכניות הללו, בסופו של דבר יגיעו גם למדע.
צבי ינאי: עכשיו אני רוצה להזהיר ולומר, אני לא מתכוון לומר בכך שכל מי שראה תוכניות מדעיות בטלוויזיה או קרא מאמרים מדעיים בתור ילד, גם הפך להיות מדען וממציא, אבל אני יכול לומר בוודאות, שכל מי שהיום מדען פעיל או חוקר או ממציא, נחשף בילדותו לתוכניות מדעיות, וזה בוודאי אחד התמריצים, אחת התמיכות שהוא קיבל במהלך ההליכה שלו לכיוון המדע והטכנולוגיה.
צבי ינאי: לכן הייתי אומר שהרעיון הזה לקצץ היום או לסלק את התוכנית הזאת של "חדשות המדע" הוא רעיון גרוע מאוד ומזיק יותר בכל מה שקשור ליצירת אוריינטציה מדעית, או נאורות מדעית.
צבי ינאי: להתחיל מזה כבר מלמטה בקרב תלמידים וילדים צעירים.
צבי ינאי: אין היום בעצם תחליף בטלוויזיה לתוכניות שמגישה מין תערובת של סקירה, של המצאות מדעיות-טכנולוגיות, של המצאות חדשות, של ראיונות עם מדענים ישראלים על פיתוחים ישראלים, וגם היא לא מגדישה תשומת לב להבהרה של חוקי טבע בסיסיים.
צבי ינאי: כל הדברים האלה ניתן היום כמעט ללא תחליף על ידי תוכנית כזאת.
צבי ינאי: צריך להבין שהנוער היום נחשף גם אם אינו רוצה לעניינים מדעיים גם באמצעות ה-National Geography, במסגרת ערוץ 8, ואולי בגיל הרך גם באמצעות ערוץ הילדים, אבל עד שאין לו אלטרנטיבות, אני לא מכיר בדיוק מה שקורה ב-yes, אבל אני יודע שבין 18:00-20:00 או 21:00, אני מנסה לשווא למצוא תוכנית מדעית מעניינית שתסקרן אותם, ואני לא מוצא.
צבי ינאי: פשוט בשעות האלה אנחנו נמצאים במצב שאין מה לראות.
צבי ינאי: כיוון שאתה לא מוצא תוכניות מדעיות מתאימות, אתה עובר לערוץ הילדים או להופ, או ל"קרטון", שזה כמובן משמש כתחליף.
צבי ינאי: בסך הכל, אלה עיקרי הדברים שרציתי לומר.
צבי ינאי: מה שבעייני הוא באמת נקודת מפתח בכל הקשר הזה עם מדע ועם תקשורת, הוא היכולת של התקשורת להיות מעניינת, מגרה, מאתגרת, ולהביא נושאים ותחומים בנושאים מתחום המדע, ולהפוך אותם לנושא שאתה משתוקק לראות אותם.
צבי ינאי: לא משום שהמורה מכתיב לך ועכשיו השעה הזאת ואתה צריך את זה לראות ואת זה ללמוד ואת זה לקרוא, אלא מפני שזה מסקרן.
צבי ינאי: ובעיניי אין דבר יותר מסקרן ואין דבר יותר מלהיב את הדימיון מאשר מדע, הרבה יותר מאשר סיינפלד ומדע בדיוני שבני הנוער נקשרים אליו, אבל בעיניי התשובות המפתיעות ביותר, המעניינות ביותר והמרתקות ביותר, בכל זאת נמצאות בתחום הסיפור המדעי, ועל כן אני מאוד תומך וחושב שהתוכנית הזאת תעשה דבר גדול אם היא תצליח להשאיר את התוכנית הזאת על כנה, ואפילו להוסיף עוד תוכניות.
לאה נס: אני רוצה שנשמע עכשיו את נציגי "נגה תקשורת".
לאה נס: מי מכם מהנציגים שרוצים להתחיל?
לאה נס: המנכ"ל, רק בבקשה תציג את עצמך.
ליעד ורדימון: ליעד ורדימון, מנכ"ל נגה תקשורת.
ליעד ורדימון: אמרתם הרבה על התוכנית, שמעתי גם הרבה מחמאות על התוכנית.
ליעד ורדימון: התוכנית עלתה כחלק משינוי תפיסת הערוץ, ערוץ 8 ב-17 במרץ 2003.
ליעד ורדימון: הופקו מאתיים עשרים תוכניות של התוכנית וכחמישים וחמישה לקטים של התוכנית.
ליעד ורדימון: היא היוותה עוגן מרכזי בלוח השידורים של הערוץ, עזרה לערוץ להתרומם, להגיע לקהלי יעד חדשים.
לאה נס: הכל נשמע מצויין.
ליעד ורדימון: הכל היה מצויין.
לאה נס: אז מה "התפקשש"?
ליעד ורדימון: מעבר לעובדה שהיא הופיעה בערוץ 8, היא הופיעה גם בערוץ לוגי שהוא ערוץ העשרה לילדים.
ליעד ורדימון: נגה תקשורת – למי שלא יודע, היא גם מפיקת ערוצים 8, לוגי וערוץ הילדים.
לאה נס: אז אם התוכנית בנתה את הערוץ, למה להפסיק כזה דבר טוב?
מל פולישוק-בלוך: במדינת ישראל, כל דבר טוב, זורקים.
ליעד ורדימון: ישנה בסופו של יום כלכלה של כל המבנה הזה של הטלוויזיה והערוצים.
ליעד ורדימון: כחלק בלתי נפרד מהכלכלה זה ...
לאה נס: למרות מה שאמרת שהתוכנית הזאת בעצם בנתה את הערוץ, זה מה שאמרת.
ליעד ורדימון: היא עזרה לבנות את לוח השידורים של הערוץ החדש.
לאה נס: זאת אומרת שיש לה בכל זאת כן אפשט, למרות שאני לא כל כך רוצה להיכנס לשיקולים הכלכליים, כי אני מבינה שיש דברים שהם מעבר, ויש להם חשיבות, ואני בטוחה שכל דבר אפשר לתרגם אותו גם כלכלית, כמו שהזכיר פה מר ינאי, שבכלל היום הרי מדע, טכנולוגיה, הייטק, זה בעצם קטר הצמיחה של המשק בישראל.
לאה נס: על זה אין ויכוח בכלל.
ליעד ורדימון: אני חושב שמי מאיתנו שיושבים פה הן מבחינת נגה תקשורת והן מבחינת הוט והן מבחינת מועצת הכבלים, כולם חושבים שהתוכנית מצויינת.
ליעד ורדימון: יש לנו סט של כללים וקלטני מידע.
לאה נס: אני בטוחה אבל שכמו שיש אצלכם סדר, יש גם קווים אדומים של דברים.
לאה נס: יש למשל קווים אדומים שלכם שהם גם לא מתאימים לי, אבל יש איזה שהיא תפיסה של ערוץ.
לאה נס: יש קווים אדומים גם לערוץ של מה שהוא מכניס ומה שהוא לא מכניס.
לאה נס: אז כשרואים כזה ערוץ שיש לו את הערך הסגולי הזה, אז הוא לא מנצל את המיקום בסולם של הקווים שמחליטים מה להכניס, גם אם יש קבלות של תקציב וריווחיות?
ליעד ורדימון: הבעיות אינן של ריווחיות.
ליעד ורדימון: הבעיות, הריגולציה בסוף יום היא הכסף.
ליעד ורדימון: אם אין כסף לצורך העניין שמופנה לז'אנר כזה של תוכניות לערוץ 8.
לאה נס: רציתי יותר שתפתח את העניין כדי שנדע מה דעתכם.
ליעד ורדימון: אנחנו בעד להמשיך, אני בטוח שכולם פה בעד.
ליעד ורדימון: אני בטוח שאין פה אף אחד שהוא נגד התוכנית.
יעקב מרגי: אז מי החליט להוריד אותה?
ליעד ורדימון: בסופו של יום, היא יורדת כי אין משאבים להפעיל אותה.
יעקב מרגי: הדברים נאמרו על ידך בזהירות, באמינות - - -
לאה נס: אולי באמת נשמע את רמי בלניקוב מנכ"ל הוט ואחר כך את מנהל ערוץ 8 מר סיני אבט.
רמי בלניקוב: קודם כל, כל מה שנאמר כאן בקשר לחשיבות של ההעשרה ושל המדע הוא חשוב גם בעינינו, וזה מובן מאליו עבורנו, ואנחנו חושבים גם אפרופו הנכדים שלך, אני לא יודע אם אתה ער לכך, יש ערוץ קמפוס שנותן המצאות, ויש ערוץ של האוניברסיטה בחיפה.
צבי ינאי: זה לא אותו דבר אתה יודע.
רמי בלניקוב: אני לא יודע באיזה גיל הנכדים שלך.
רמי בלניקוב: ויש לומדות, יש ערוצי לומדה שונים, כמו "הופ לומדים" ו"גורדי" וכיוצא בזה.
רמי בלניקוב: אנחנו מוציאים הרבה מאוד כסף בכיוון של ההעשרה, והיינו כמובן מאוד שמחים להשקיע בתוכנית הזאת.
רמי בלניקוב: לצערי אנחנו נאלצים להשקיע בדברים מבחינה רגולטורית לא חשובים, במקומות אחרים שעולים לנו הרבה מאוד כסף, וזה לא מטריד אף אחד, לא מחברי הכנסת ולא מהלקוחות שלנו שאנחנו משקיעים בהם הרבה מאוד כסף, לדוגמא- אנחנו מוציאים למעלה משלושים מיליון שקל לחדשות מקומיות.
רמי בלניקוב: מישהו פה ראה אתמול את החדשות המקומיות?
רמי בלניקוב: – אף אחד.
רמי בלניקוב: וזה לא שאין פה לקוחות שלנו.
רמי בלניקוב: שלושים מיליון שקל, ועדה אחרת של הכנסת החליטה לפני חמש עשרה שנים, יותר, סליחה, לפני שבע עשרה שנים, כשלא היה ערוץ שתיים, כשלא היה ערוץ עשר, כשלא היה רדיו אזורי, כשלא היה Yes, כשלא היה שום דבר, שנשקיע בחדשות מקומיות.
רמי בלניקוב: עכשיו אנחנו משקיעים שם למעלה משבעה מיליון דולר לשנה, אף אחד לא טרח לקום ולשאול – "רגע, מה קורה פה?, אולי הם רק זורקים את הכסף?
רמי בלניקוב: אולי נשים את הכסף במשהו חשוב יותר?".
יעקב מרגי: לא בדקתם רייטינג?
רמי בלניקוב: אי אפשר למכור רייטינג.
יעקב מרגי: אז כל מה שמוכרים לנו זה בלוף?
רמי בלניקוב: אי אפשר לבדוק רייטינג.
רמי בלניקוב: אתה יודע למה?
רמי בלניקוב: אין מספיק אנשים שיענו על זה.
רמי בלניקוב: כל כך מעט אנשים מסתכלים, אז אי אפשר לבדוק רייטינג שם.
רמי בלניקוב: זה כזה מגוחך.
רמי בלניקוב: אין עניין לזרוק סתם כסף.
רמי בלניקוב: אני אומר לך שאנחנו זורקים שבעה מיליון שקל בשנה, תעשו את זה כפול עשר שנים – שבעים מיליון דולר על שטויות.
לאה נס: אז זה הרעיון.
לאה נס: חקיקה חייבת כמו חדשות מקומיות, גם חדשות מדע.
רמי בלניקוב: אחרי המקרופיליה הכלכלית שהיתה לתעשייה הזאת, שום חקיקה כבר לא תפתיע אותי.
רמי בלניקוב: חמש שנים יושבים על תעשייה שמתמוטטת, שהגיעה למצב קשה ביותר, שליש ממנה כבר הייתה בבית המשפט, וכולם ממשיכים.
רמי בלניקוב: מה שמטריד עכשיו זה חדשות המדע.
רמי בלניקוב: מישהו מוטרד מזה שמולנו עומד מונופול שזורק מיליארדים על המתחרה שלנו, שהולך לתוכניות פופוליסטיות, שלאף אחד מהלקוחות שלו אין את הדברים האלה?
רמי בלניקוב: אף אחד לא מוטרד מזה.
רמי בלניקוב: מה שמטריד עכשיו את כולם זה מה שקורה לתוכנית החשובה הזאת, שהיא באמת חשובה, אבל אין לנו כסף.
רמי בלניקוב: באמת שאין לנו כסף.
רמי בלניקוב: הוא פשוט נגמר.
רמי בלניקוב: מפיש, גורנישט, כלום, יינטה.
רמי בלניקוב: באיזה שפה אתם רוצים שאני עוד אגיד אותה?
רמי בלניקוב: בכל שפה שאני אגיד אותה זה לא יעזור.
לאה נס: בכל אופן, יש למשהו אחר, בכל זאת הייתה לך אפשרות בחירה בין חדשות המדע לתוכנית אחרת.
רמי בלניקוב: מכיוון שיש פה כללים, בואי אני אגיד לך.
רמי בלניקוב: אני מכיוון שיש לי שמונה אחוז להפקות מקור, פחות או יותר מחלקים לי אותה, זה מה שאמר מקודם ליעד, לפי סוגים, ז'אנרים.
רמי בלניקוב: להשקיע כך בילדים ואל תשקיע בזקנים.
רמי בלניקוב: תשקיע כך במבוגרים, ואל תשקיע בדברים אחרים.
רמי בלניקוב: תשקיע בסוגה עלית ובסוגה תחתית, ובדרמה ובתעודה ואל תשאלו.
לאה נס: ורק את חדשות המדע אתה לא משאיר?
רמי בלניקוב: לא אומרים את התוכנית עצמה, אלא רק את הסוג.
רמי בלניקוב: את יודעת איזה סוג הם נותנים לחדשות המדע אחרי כל המילים שנאמרו?
רמי בלניקוב: לדעתי זה סוג עליון, סוגה עליונה.
רמי בלניקוב: אין משהו יותר מחכים ויותר מעשיר ומוציאים בו כסף מחדשות המדע?
רמי בלניקוב: – לא, זה נחשב לז'אנר תחתון בכלל.
רמי בלניקוב: שם ז'אנר תחתון לשים בערוץ שמונה, זה לא מתאים.
אליעזר זנדברג: אם נסכם את מה שאתה אומר זה ככה – אחד הביא כסף, וזה לא חדש, לכן יש את כל האיחודים.
אליעזר זנדברג: שתיים – אתה אומר שיפתרו לך את הבעיה אם ישנו את השידרוג של התוכנית או את הפוזיציה שלה מבין הדרישות שיש לך?
רמי בלניקוב: זה מאוד יקל.
רמי בלניקוב: זה יאפשר לנו לעשות סדרי עדיפויות שונים.
לאה נס: אז עכשיו, אם שמענו שמשהו יקל - - -
אבי בלשניקוב: צהריים טובים.
אבי בלשניקוב: אני חוטף את זכות הדיבור שניתנה ליורם מוקדי שהוא יושב ראש מועצת הכבלים בשידורי הלוויין, ואני רוצה לומר מספר דברים לפני שהוא פותח.
אבי בלשניקוב: ראשית – מועצת הכבלים והלוויין, היא אחראית על נושא התוכן, והיא זו שמקיימת את ההידברות עם הכבלים בכל מה שקשור לכבלים.
אבי בלשניקוב: אני פה מסיבה פשוטה.
אבי בלשניקוב: ראשית, כמשרד התקשורת, אנחנו מברכים אותך גבירתי יושבת ראש הועדה על כך שראית לנכון לקיים דיון בסוגיה הזאת.
אבי בלשניקוב: בי"ת – להזכיר – שרת התקשורת הנוכחית הגברת דליה איציק, לשעבר גם כן יושבת ראש ועדת המדע של הכנסת.
אבי בלשניקוב: גימ"ל – באתי לפה כמנכ"ל משרד התקשורת להגיד לך מר טל ברמן, שיש לך תוכנית מעולה ואיכותית ורבים וטובים מהאנשים האיכותיים של מדינת ישראל עומדים מאחורייך, וקיבלו בצער את העובדה שהתוכנית הזאת יורדת מלוח השידורים של ערוץ שמונה של הכבלים.
אבי בלשניקוב: ולך מר בלניקוב – להגיד לך מילה טובה – יש לך תוכנית מעולה, איכותית שההורים צריכים להפנות את הילדים מכל הטלנובלות לערוץ שמונה לתוכנית של טל ברמן, שהיא האלטרנטיבה לאותן טלנובלות.
אבי בלשניקוב: אז אתה בתור מנכ"ל הוט, יש לך תוכנית מעולה וראויה, ואנחנו כמשרד התקשורת באנו לפה על מנת לתת – תקרא לזה במירכאות – על מנת לתת אותה האווירה שאנחנו היינו מאד מאוד שמחים שיימצא פתרון לסוגיה.
אבי בלשניקוב: ואנחנו מבחינתנו נעשה את הכל על מנת לסייע.
אבי בלשניקוב: באנו לפרגן ל"הוט", באנו לפרגן לטל ברמן, ובאנו להצדיע לך גבירתי יושבת ראש הועדה, על כך שאת מעלה את זה על סדר היום.
לאה נס: ואני רוצה להתרכז בשורה הלפני האחרונה.
לאה נס: אני רוצה בכל אופן אולי לקראת סוף הדיון, אולי לא עכשיו, אבל בכל זאת להתרכז במשפט שאמרת לפני כל הברכות, את המאמץ שמשרד התקשורת יכול לעשות על מנת לפתור את הבעיה.
אבי בלשניקוב: אני מציע שיורם מוקדי יתחיל.
אהוד רצאבי: האם אני יכול להגיד מילה גבירתי היושבת ראש?
אהוד רצאבי: אני רוצה לשאול שאלה של כופרים.
אהוד רצאבי: קודם כל – התוכנית הזאת עצמה – הנכדים שלי לא רואים את התוכנית הזאת, פשוט כי הם לא נולדו, אבל אני הנער מחפש את התוכנית שלך בהנאה גמורה כל פעם מחדש, ונהנה וגם לומד.
אהוד רצאבי: עכשיו, אני רוצה לשאול רגע אחד שאלה של כפירה, ואנחנו נמצאים במדינה שדוגלת בכלכלה חופשית, שדוגלת ביזמות חופשית, שכאשר היא נותנת ליזם חודשי לנהל תוכנית עסקית כזו או אחרת, הוא עושה את שיקולי הרווח וההפסד שלו.
אהוד רצאבי: ממתי אנחנו כרגולטור מתעסקים בשיקולי הרווח של יזם?
אהוד רצאבי: אם אנחנו חושבים כרגולטורים שאנחנו צריכים להתערב, בואו ניתן לו את הכלים.
אהוד רצאבי: אם זה לא משתלם לו, הוא לא יעשה תוכנית.
אהוד רצאבי: זה לא יעזור.
אהוד רצאבי: אם הוא לא מרוויח כסף, הוא לא יעשה את זה.
אהוד רצאבי: בגלל זה הוא יזם חופשי והוא לא ממשלה והוא לא כלום.
אהוד רצאבי: אם התוכנית הזאת היא מספיק טובה בשביל הקהל, אז אולי היא לא צריכה להיות בערוץ שמונה, היא צריכה להיות באיזה ערוץ אחר, שאולי יש לו גם רייטינג יותר גבוה.
אהוד רצאבי: איני יודע.
אהוד רצאבי: ואם יש פה בעיית של רגולציה, אז הרגולטור שיושב פה, תפקידו לפתור לו את הבעיה כדי שהוא יוכל להעלות את התוכנית שהציבור יוכל ליהנות ממנה, והוא ירוויח ממנה כסף.
אהוד רצאבי: אין פה שום היגיון שמשהו אחר יקרה פה.
לאה נס: או.קי.
לאה נס: אני צריכה לצאת לרגע, יחליף את מקומי חבר הכנסת מרגי לכמה דקות, ובבקשה, יושב ראש מועצת הכבלים יורם מוקדי .
יורם מוקדי: יש פה ערוץ פרטי שבבעלות פרטית, שהוא חלק מפלטפורמה פרטית, ועל אף שהפלטפורמה הזאת פרטית הרי שהיא נהנית במירכאות ולא במירכאות מדרישות שונות שלנו כמועצה לשידורי כבלים על פי החוק.
יורם מוקדי: למרות שזה עסק פרטי, בעצם המדינה והחוק לא נותנים לו להתנהל כעסק כלכלי עצמאי, אלא מתערבים במקומות שבהם הכנסת וגם המועצה לשידורי כבלים חשבו בעבר וחושבים היום להתערב.