GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי יפתח: אבל יש הבדל גדול בתנאים שבהם השוק הוא שוק בוגר, כולם יודעים מה התשואות, כולם יודעים מה הסיכונים, כולם יודעים מה הסיכויים, באמת, עם כל הכבוד, מה ההבדל אם יבוא מחר בנק השקעות ויגיד תשמע, אני רוצה להשקיע בתעשייה כזו וכזו.
שי יפתח: אני אומר לך שאני יודע לתת תשואה יותר טובה מקרנות הון סיכון.
שי יפתח: אני אומר לך שאני מפתח את הכלכלה יותר טוב.
שי יפתח: למה שאותו אני לא אסבסד, כי בסוף יוזמה א' היתה סיבסוד.
שי יפתח: היא לא היתה סיבסוד רע, היא היתה גם חד פעמית, באופן מאוד מוגדר מלכתחילה אמרו זה משהו חד פעמי,
לאה נס: בעצם זה היה אשראי.
לאה נס: סך הכל המדינה קיבלה את הכל.
לאה נס: מצד שני גם במו"פ הוא יודע שכל דולר שהוא משקיע הוא מקבל ארבע עשרה ולמרות זאת הוא לא עושה.
שי יפתח: אם זה היה כל כך טוב, הרי זה לא רק אנוכי יושב שם ומחליט, יש עשרות אנשים שיושבים, הממשלה לא היתה באופן אקטיבי אומרת זהו, עשינו ובזה זה הסתיים.
שי יפתח: אם זה היה כל כך טוב.
שי יפתח: הרי זה ממנף את עצמו, אז בואו נמשיך.
שי יפתח: למה בשנת 2000 במקום שלושה מיליארד אז היינו מוסיפים שישה מיליארד קרנות.
חמי פרס: אנחנו לא ביקשנו.
שי יפתח: אני יודע שלא ביקשתם וזה גם לא היה טוב.
חמי פרס: אנחנו פנינו בעת מצוקה.
חמי פרס: בעת אינתיפאדה, בעת משבר עולמי, כשהחברות שלנו נסגרו אחת אחרי השנייה, כשלא היה לנו את המקורות לתמוך, אנשים עזבו את מעגל התעסוקה.
חמי פרס: ואנחנו קיבלנו כתף קרה.
חמי פרס: וזה יחזור עוד פעם.
חמי פרס: אנחנו חיים בשוק שהוא מעגלי, אנחנו היום בסדר, אני אומר לך שיבוא רגע שאנחנו נהיה עוד פעם במשבר.
חמי פרס: ומה שאנחנו אומרים זה פעם אחת לקבוע מדיניות, לא צריך להפעיל אותה בכל שנה, לא צריך להפעיל אותה בכל תקופה.
חמי פרס: אבל כשקשה ויש אינטרס לאומי לפצות על הבעיות צריך להפעיל את השכל.
שי יפתח: לגבי השקעה של משקיעים מוסדיים, זה מעביר את כל המערכת של המשקיעים המוסדיים מעולם שבו הם בשוק משלהם, בעולם משלהם לשוק פתוח שצריך ללמוד אותו.
שי יפתח: הרעיון הוא שכשהם ילכו להשקיע בקרנות הון סיכון או בכל השקעה אחרת הם יעשו חושבים שזו השקעה טובה, השקעה משתלמת, שתהיה ממנה תשואה חיובית.
שי יפתח: אם יש בעיות רגולציה אז אנחנו, זה לא הבעיה, הם צריכים לעשות את זה אם חושבים שיש פה השקעה אמיתית, השקעה שתניב להם תשואה חיובית ולא כי הם יודעים שבכל מקרה הממשלה תעמוד מאחוריהם ואם זה ייפול.
שי יפתח: ועוד פעם, אין הבדל, אנחנו לא יודעים להגיד קרנות הון סיכון כן ובנקי השקעות לדוגמא לא.
שי יפתח: זו תהיה בעיה.
שי יפתח: עוד דבר אחד, ננו, אנחנו התחלנו, ואנחנו באמת רואים בזה משהו חשוב.
שי יפתח: שני דברים, אחד המדען הראשי נותן לזה דגש בתכניות, ושתיים אנחנו עכשיו אישרנו ברמה של מחקר אקדמי פרוייקט בעצם יחד עם תורמים, גם מחו"ל, גם מהארץ, מרכז לאומי למחקר, וזה סנונית ראשונה,
לאה נס: אבל ממה שאני מבינה בתחום הננו זה ממש כסף קטן להתחיל בכאלה סכומים, אבל אפשר לעשות עם זה משהו?
שי יפתח: שבעים וחמש מליון דולר זה לא מספיק, אבל זו רק ההתחלה.
לאה נס: ננו אני יודעת שזה בסכומים מאוד גדולים, שזה ממש צריך לדעתי להיות פרוייקט לאומי.
לאה נס: בכל אופן ממה שאני מבינה ממך שאנחנו באים אוטוטו ואומרים הולך להיות פה מיתון, אפשר לקרוא לזה מיתון, עם הצפי בחוסר הון זמין, אני רואה שאתם לא מוטרדים והולכים לעשות פה איזו שהיא פעולה.
לאה נס: הרי זו היתה יוזמת הישיבה ורציתי לשמוע ממשרד האוצר, ונשמע עוד מעט את התמ"ת, איך בכל אופן הולכים לתקוף את הבעיה הזאת ולהתייחס.
לאה נס: אז אני לא שמעתי,
שי יפתח: באמת בסופו של דבר צריך להשקיע בתנאים המקרו-כלכליים.
שי יפתח: אם זה מספר הסטודנטים במכללות או במקצועות הטכנולוגיים, אם זה מיסוי על עבודה, אם זה רפורמות מבניות, בסופו של דבר יש דרגות חופש גבוהות מאוד במשק אנחנו מניחים שהמיתון והצמיחה הם די בסופו של דבר בואי נגיד ככה נקודות הקיצון הן פחות רחוקות.
שי יפתח: זה יקל.
שי יפתח: ללכת ולהגיד או.
שי יפתח: קיי.
שי יפתח: , אם יש מיתון אז אנחנו נסבסד פעילות, בסופו של דבר זה,
לאה נס: אבל הפעילות הזאת היא ממנפת לך את הכלכלה.
לאה נס: אתה אומר שזה מה שאתה רוצה, השאלה איך אתה עושה את זה.
שי יפתח: עוד פעם, בואי נבדיל בין פעילות מו"פ לבין לסבסד את המשקיעים בקרנות הון סיכון, שזה משהו אחר לגמרי.
שי יפתח: זה שני דברים.
שי יפתח: אני מסכים אתך שבסיבסוד של מו"פ אנחנו צריכים באמת למצוא את הדרך איך לעשות את זה.
שי יפתח: עוד אין פה מספר זוכה ולפעמים גם עוד יותר מזה, יש קצת בעייתי, אבל צריך למצוא את המקורות, במיוחד עכשיו בתקציבים הנוכחיים.
שי יפתח: זה חשוב מאוד.
יוסי הולצמן: אני ממשרד המדע והטכנולוגיה.
יוסי הולצמן: המשרד שלנו עוסק בשלב הפרה-פרה-סיד.
יוסי הולצמן: ממש בהתחלה.
יוסי הולצמן: אנחנו מתעסקים בקבוצות מחקר, בסטודנטים, בידע שבהשקעה הקטנה שמייצר הכי הרבה.
יוסי הולצמן: התכנית שהגשתי בתקופת תכנית התשתיות רשום ששלושים וחמש מליון דולר מייצג חמישים חברות, סטודנטים, אנשי מחקר, יצאו, הקימו חברות.
יוסי הולצמן: חמישים חברות הוקמו ונכנסו מיליארד דולר, בין 96' עד 2002.
יוסי הולצמן: נודע לי שעוד שלוש חברות נמל טכנולוגיות בתל אביב בזמן האחרון.
יוסי הולצמן: חל משנת 2000 התקציב שלנו נסגר.
יוסי הולצמן: ממש נסגר.
יוסי הולצמן: השקענו בתקופות 96', 97', בננו-טכנולוגיה, והיום כשאני מסתובב באוניברסיטאות הרבה מהתשתית ייבשו אותו.
יוסי הולצמן: וזה סכומים קטנים.
יוסי הולצמן: והאנשים בזמן המיתון הרבה אנשים ראו שהתעשייה סוגרת מקומות תעסוקה, הם חיפשו להתקדם באקדמיה, גם שם מלגות נסגרו.
יוסי הולצמן: הטובים ביותר עברו לאמריקה, להמשיך.
יוסי הולצמן: אנחנו לא תת משרד שמתעסק עם סכומים אדירים, אבל גם התקציבים הקטנים האלה הם מאוד מאוד חשובים.
יוסי הולצמן: אם מזניחים את ההתחלה אז זה פוגע בשאר השרשרת.
יוסי הולצמן: עוד נקודה קטנה, עשיתי לפי בקשה מצגת על ההון סיכון בארץ.
יוסי הולצמן: הייתי מודע מנתונים שקיבלתי מאתר IBC, גיליתי שבעצם תעשיית הון סיכון היתה יצרן של מקומות עבודה הגדול ביותר במשק ולפי חישובים יצר באופן ישיר שבעה עד עשרת אלפים מקומות עבודה ישירים, ולזה עוד ארבעים אלף מקומות עבודה עקיפים.
יוסי הולצמן: הממשלה השתתפה בהקמת תעשיית הון סיכון ככלי לעזור לתעסוקה, וזה פשוט טירוף שהיום הממשלה מזניחה את זה כשממש צריכים את זה עם עשרה אחוז של אבטלה במשק.
יוסי הולצמן: אנחנו ציפינו להשקעות יותר טובות.
יוסי הולצמן: אני חושב שיש שתי בעיות עיקריות.
יוסי הולצמן: הראשונה היא חוק המו"פ והשניה זה בירוקרטיה, אנחנו עושים מאמצים לקצר את התהליך, אנחנו משתפרים, אבל עוד לא הגענו לסוף הדרך.
לאה נס: אבל הבנתי שהשנה גם הסכומים ירדו.
איתמר דר: השנה, כרגע עוד לא ידוע מה תקציב הקרן לשנת 2005, זה תלוי בגודל התקציב הכולל.
חמי פרס: אני בבורד הזה של הקרן הסיד, רק סיפור קטן, אנחנו גם הגשנו בקשה, שאושרה, להשקעה של מיליון דולר מקרן הסיד לחברה שאנחנו רצינו להשקיע בה סיד.
חמי פרס: אנחנו התחלנו בהשקעה של מאתיים חמישים אלף דולר בחברה.
חמי פרס: כשקיבלנו את האישור למיליון דולר נתנו להם התחייבות להשקיע מליון דולר משלנו, סך הכל שני מליון דולר.
חמי פרס: היזמים של החברה דחו את ההשקעה של קרן הסיד, מהסיבה שהם אמרו שהם לא מוכנים.
חמי פרס: הם הבינו שההשקעה של קרן הסיד היא תחת חוק המו"פ.
חמי פרס: הם אמרו שהם לא מוכנים להיכנס לנושא של חוק המו"פ.
חמי פרס: וכתוצאה מהעניין הזה לצערי אנחנו הפכנו את החברה לחברה אמריקאית, עם חברת בת ישראלית, והמשקיעים שנכנסו, סימנס, ואקסל, ואייפקס, כל המשקיעים שנכנסו, השקיעו עשרים מליון דולר בחברה אמריקאית שמושבה היום בעמק הסיליקון.
חמי פרס: יש לה מרכז פיתוח בישראל אז חלק עדיין קשור פה.
חמי פרס: אבל זה בדיוק הנקודה שגם ברגולציה, ואני מצטער שהוא הלך, חוק המו"פ הוא מכשלה למשקיעים זרים, הוא פוגע בחברות סטרט אפ.
חמי פרס: אנחנו הטמענו תהליך של תיקון הוצאת הידע, והיה סיכום בין שר האוצר לבין שר התמ"ת שהולכים על התיקון הזה, מאז שקט דממה.
חמי פרס: הנושא של מנגנון הוצאת הידע העקרונות סוכמו, הפרטים לא סוכמו.
חמי פרס: אנחנו כאיגוד קרנות הון סיכון לא נמצאים בתהליך הזה למרות שאנחנו הלקוחות, המשתמשים, אנחנו חושבים שמן הדין שישבו אתנו ומן הדין שבוועדת הכספים ילבנו את הנושא ביחד עם ועדת הכלכלה והכספים.
לאה נס: ועדת הכספים לצערי לא באים לוועדת המדע אבל אנחנו נהיה נוכחים שם.
לאה נס: באופן אישי אני אגיש הסתייגויות ואני אלחם שם על כמה סעיפים.
לאה נס: אז גם אם משרד האוצר מצא לו שהמקום הנוח ביותר זה ועדת הכספים כי הוא יודע שבוועדה הזו יילחמו כדי לקדם את התחומים הללו, לא בכדי נלחמו מאוד כדי שזה יהיה רק בוועדת הכספים כי זה כנראה כר יותר נוח להעביר את מה שהם רוצים, אבל אנחנו נעשה את המלחמות, כולל האישיות, ואני אעשה גם ישיבה בוועדה הזו על התיקונים לחוק ואני ארצה שכל חברי הוועדה, שאנחנו נגיש את ההסתייגויות יחדיו, היתה צריכה להיות ועדה אפילו משותפת.
לאה נס: שר התמ"ת הגיש את הדרישה שועדת המדע תדון בחוק הזה כי לפי תקנון הכנסת סעיף 12 לחוק זה בתחום של סמכויות ועדת המדע והטכנולוגיה, שנכון שהיא לא קיימת מאז החוק שחוקק ב-1960, אבל בכל אופן בעשור האחרון יש את הוועדה.
לאה נס: אני עכשיו בדיוק מבינה מדוע משרד האוצר התנגד שאנחנו נדון בוועדה הזאת, זה ברור לי מאוד.
לאה נס: אבל זה לא יעזור כי אנחנו כוועדה נגיש פה הסתייגויות, ולי גם אין בעיה להצביע נגד התקציב כי גם ככה אני מצביעה נגד.
לאה נס: כולנו נגד התקציב אז אין לנו בעיה עכשיו.
חמי פרס: כשהתחלנו לדבר על תיקונים בחוק המו"פ דווקא היו לנו הרבה שיחות עם מר ליצמן ודווקא הוא בא עם הפתרון האלגנטי של פחת לאורך זמן.
חמי פרס: דווקא הוא בא עם פתרון מאוד אלגנטי, תפס את העניין,
לאה נס: טוב, זה לא מדובר פה באנשים, הרי ליצמן לא עושה את זה בגלל שהוא עצמו אלא יש פה מדיניות של הוועדה,
חמי פרס: הנוסחה שקובעת את כל העניין הזה, פתאום מתעלמים מאתנו במשך מספר חודשים כדי לגלות, יש נוסחה חדשה,
לאה נס: נכון, היא כבר מונחת על שולחן הוועדה, אני מניחה שלא עכשיו, רק אחרי שיעבור התקציב ייכנסו לישיבות ואנחנו נקדם.
חמי פרס: תראה, זה כמו שחברה שאנחנו נשקיע בה תפתח מוצר בלי לשאול את הלקוח מה הוא צריך.
חמי פרס: היום חוק המו"פ גורם נזק.
חמי פרס: כאשר אתה במקרה בחברות המוצלחות שלך אתה מגיע למצב שאתה מוכר את החברה, ובחלק מהמקרים נעשית הוצאת ידע, מה שכבר הסכימו עליו, היום רוצים קנס כל כך גדול, כל משקיע היום ששומע שלחברה יש, לא רוצים להתעסק עם זה.
חמי פרס: והשיטה לא להתעסק בזה זה או לא להשקיע בחברות שיש בהם כסף מהמדען או,
דבי קאופמן: יש לי כמה הערות.
דבי קאופמן: קודם כל נתחיל בזה שאין ספק שיש חשיבות לקרנות הון סיכון.
דבי קאופמן: צריך רק לא לשכוח שכשיש משבר אז המשבר, כתוצאה מהתמוטטות חברות סטרט אפ משפיע על כל המעגלים במשק בצורה מאוד מאוד חריפה, בפרט אם אנחנו מדברים על משבר כמו שהיה בשנת 2000, שעד היום אנחנו עדיין סופגים את הרסיסים מהמשבר הזה.
דבי קאופמן: דבר שני, אין בתמ"ת ולא בשום מקום מחקר שמראה מה שיעור התשואה כתוצאה מהשקעה במו"פ שהממשלה השקיעה.
דבי קאופמן: שזה משהו שאני חושבת שחשוב לקדם כדי שיהיה איזה שהוא מקור או אסמכתא יותר מהימנה ואמפירית.
דבי קאופמן: דבר שלישי, אתם מלינים כל הזמן שאתם יוצאים לגיוס בעולם, ומשקיעים מוסדיים ברחבי העולם באים ומשקיעים בכם.
דבי קאופמן: אני זוכרת לפני שנתיים ושלוש וארבע שניסיתם לשכנע את, לא ניסיתם לשכנע את המוסדיים, פתאום עלה העניין שהמוסדיים בישראל לא משקיעים בכם.
דבי קאופמן: ולמוסדיים יש שיעור מסויים שמותר להם להשקיע, וגם הנציג של האוצר אמר את זה.
דבי קאופמן: והיו נסיונות לבוא ולדבר אתם.
דבי קאופמן: למה אתם לא עושים גיוס פה בישראל, מול המוסדיים בישראל.
דבי קאופמן: בסך הכל בארצות הברית כשהמוסדיים באים ומשקיעים בכם השלטון האמריקאי לא תומך בהם להשקעות.
דבי קאופמן: הם מבינים כי התשואות שלהם בסדר, אבל כשאתם באים פה בישראל לעשות את הגיוס שלכם, קודם כל אני לא יודעת אם אתם עושים אותו, וגם כשאתם עושים אותו יש המון טענות כלפיכם מצד המוסדיים בישראל.
דבי קאופמן: ואני חושבת, ועדיין יחד עם המוסדיים, כדי לראות איך לקדם את התקשורת בין שני הצדדים.
לאה נס: האמת היא שזה הכי פשוט לפנות אל האוצר ולבקש את השינויים כדי שהם יוכלו בכלל להצטרף.
יורם אורון: שלא תהיה טעות, יש התעוררות אצל המוסדיים בישראל.
יורם אורון: אם לא היתה התעוררות כזאת היינו נלחמים לחזור לתכנית המקורית של הפיתוח.
יורם אורון: יש התעוררות.
יורם אורון: אנחנו חושבים שאם האוצר היה קצת יותר פתוח ולא מדבר במלים תיאורטיות של כלכלה חופשית אפשר היה לזרז את זה.
יורם אורון: לגבי התרומה של המו"פ יש בארץ בעיה.
יורם אורון: באמת במדינת ישראל יש מעט מאוד מחקרים, על אחד מהם עובדים עכשיו, על תרומת המו"פ לכלכלת המדינה במובן הרחב.
יורם אורון: אני לא יודע אם אתם יודעים אבל פרופ' הלפמן חושב שדולר מו"פ, אפילו אם המו"פ נכשל, מביא לכלכלה יותר מדולר.
יורם אורון: אני מניח שעד כנס קיסריה יתפרסם הדו"ח הזה ויענה על השאלה ברמה הלאומית למה כדאי להשקיע במו"פ בכל רמה שהיא.
דבי קאופמן: אנחנו יודעים שטאוור עכשיו הולכת לפרוט שבע מאות חמישים מליון שקל שהממשלה השקיעה בה.
יורם אורון: טאוור היא לא חברת מו"פ.
יורם אורון: זה בדיוק לא הדוגמא לכלכלת מו"פ אולי לא נכונה.
דבי קאופמן: לא, אבל אם יהיה לנו מחקר מו"פ אז אולי הוא יתן, הוא ייאלץ לתת נתונים לגבי כל ההשקעות.
יורם אורון: חבל שגופים ממלכתיים לא יזמו את המחקר הזה, כי כל פעם שאנחנו ניזום אותו אנחנו חשודים בחוסר אובייקטיביות.
רון גרפילד: אני אנסה לגעת בנקודות שאנחנו יכולים לתרום.
רון גרפילד: קודם כל אני מייצג במסגרת אגף החשכ"ל את היחידה למערכות מידע, אנחנו פועלים על פי היעדים שהממשלה קבעה וזה לא סוד שתכנית מרכבה ממשל זמין נקבעה לשנת 2003 כתכנית הדגל או תכנית המרכזית.
רון גרפילד: ולמעשה אנחנו משקיעים את מירב המאמצים ומירב המשאבים בקידום התכנית.
רון גרפילד: אגב בנושא של כרטיס חכם, כל ההשקעה שלנו בכרטיס חכם זה בעצם מראה כמה אנחנו מודעים וקשובים לנושא הזה.
רון גרפילד: עכשיו תראו, אני מסכים, אנחנו קולטים את החברות האלה, דיברתם על ארבעה שלבים, אנחנו קולטים את החברות בשלבים שלוש וארבע.
רון גרפילד: אנחנו צריכים חברות שיש להם פתרונות לבעיות, לא חברות שיש להם רעיונות אלא פתרונות לבעיות שאני מדבר על היישום של התכניות, היישום של הפרוייקטים בפועל.
רון גרפילד: הרי זה לא סוד שלפני מספר שנים החשב הכללי הקודם ניר גלעד וגם החשב הכללי הנוכחי מובילים מגמה של הפסקת פיתוח עצמי ומעבר לפתרונות קיימים, למוצרי מדף.
רון גרפילד: ולכן אנחנו צריכים את החברות בשלב יותר בוגר של החיים שלהם.
רון גרפילד: חוץ מזה, מה לעשות, אנחנו צריכים גם שותפים מהימנים לדרך, שותפים אמידים ויציבים, ולכן גם במכרזים חלק מתנאי הסף זה גם איתנות פיננסית של החברות.
רון גרפילד: יכולת מוכחת.
רון גרפילד: מה שכן אנחנו בהחלט מובילים מגמה.
רון גרפילד: החשב הכללי מוביל מגמה של להפוך את הרכש הממשלתי בתחום של ההיי-טק ליותר תחרותי.
רון גרפילד: לפתוח אותו, להגמיש אותו, לצמצם את השימוש בפטורים, בין אם מדובר בספק יחיד ובין אם מדובר במכרזים סגורים.
רון גרפילד: להפוך את כל המערכת ליותר תחרותית, יותר גמישה, ולעשות כמה שיותר מהרכש הממשלתי, לבצע אותו בצורה של מכרזים פומביים.
רון גרפילד: מכרזים פתוחים לכל המשתתפים.
נפתלי מוזר: אני רוצה להמשיך מהמקום שיורם דיבר על מחקרים לגבי התרומה של מה שאמרת, מוסד נאמן בתהליך של לסכם עם משרד המדען הראשי על עבודות כאלה, שבאים למדוד ולנתח את התרומה של המדען לצורך זה למשק הלאומי, כאשר הזווית שלנו היא להסתכל על ישראל בראייה הבינלאומית.
נפתלי מוזר: אז העבודה הזאת עכשיו מתחילה וזה דבר מאוד חיובי.
נפתלי מוזר: אנחנו רק עכשיו מניעים תהליך שבין השאר יכלול פעילות עם הודו ועם מדינות אחרות.
נפתלי מוזר: אני אשמח להיפגש אתך על זה.
מוני חסיד: אני רוצה להוסיף מלה יותר מהזוית של הגלובליזציה.
מוני חסיד: אני רואה במוטורולה ברנצ'ס משקיעה ומשקיע, אין קשר לגיאוגרפיה אבל מה לעשות שרואים את התנועה מזרחה, גם מספר המשקיעים, הנציגים שלנו ממוטורולה בסין גדל, משקיעים שם גם בקרנות הון סיכון, פעם משהו שעשינו אותו מזמן, לפני איזה שש שנים, וזה לא רק בגלל, וזה טען פה הבחור, להשאיר את זה למשחק הכוחות בשוק וכו', זה לא רק בגלל ששם יותר זול אלא גם בגלל שהשוק שם באמת ענק, יש שם גם סטנדרטים מיוחדים וכו', ויש סיבה להשקיע.
מוני חסיד: זאת אומרת לא רק בגלל שזה זול אלא בגלל שיש שם שוק גדול, ופה גם, מה לעשות, אין לנו באמת שוק.
מוני חסיד: לקבל בגלל זה עזרה, לפצות קצת, אנחנו צריכים להתחרות בסין ובארצות הברית אז לפצות קצת על זה שאין פה את השוק, ורואים את זה בצורה ברורה.
חמי פרס: רק הערה לגבי משקיעים מוסדיים ואחר כך הצעה של מה שאני חושב שצריך לסכם בדיון.
חמי פרס: לגבי משקיעים מוסדיים ישראלים הם משקיעים היום, אבל הם משקיעים בקרנות ביי-אאוט.
חמי פרס: זה קל, נוח להבין, זה עסקים שכבר מבוססים ומוכרים.
חמי פרס: בשנת 2004 גוייס יותר כסף לביי-אאוט בישראל מאשר לטכנולוגיה.
חמי פרס: זה אומר שאנחנו הולכים לכיוון של אירופה.
חמי פרס: אירופה היום משקיעה בעיקר ביי-אאוט, מעט מאוד בטכנולוגיה.
חמי פרס: ולכן ישראל הפכה להיות עמק הסיליקון של אירופה.
חמי פרס: ביי-אאוט זה השקעה בחברות בשלבים מתקדמים שיש להם תזרים מזומנים בדרך כלל טוב, קונים החוצה משקיעים.
חמי פרס: בכלל הכלכלה בישראל זה החלפת ידיים.
חמי פרס: זה קונה מזה וההוא מוכר לזה, הרבה יצירה של עוד תוצר לאומי אין.
חמי פרס: אז יש הרבה משפחות שקונות מכל מיני משפחות.
חמי פרס: זה לא כלכלה רבותי, זה משחקי כוח והחלפות ידיים.
חמי פרס: זה מה שקורה באירופה, ולכן המשקיעים הישראלים המוסדיים יש אינטרס לדעתי למדינת ישראל את הכסף הזה לכוון לדברים קצת יותר נכונים מבחינה כלכלית.
חמי פרס: מה אנחנו צריכים לסכם לדעתי, או הבקשות שלי לפחות לסיכום הישיבה הזאת, כי הרי באנו בסוף לסכם ולהגיד כמה דברים.
לאה נס: נסכם, והדברים האלה יועברו למשרדים, זה בעיקר יהיה למשרד התמ"ת ולמשרד האוצר.
חמי פרס: הבקשות שלנו הם ככה.
חמי פרס: אחד, חוק המו"פ, להגדיר יעד לסיים את החוק האומלל הזה שנגרר כבר שלוש שנים בכנסת.
חמי פרס: אנחנו מוכנים ורוצים לשבת עם מי שבסופו של דבר מסכם את החוק הזה, אם זה ועדת הכספים, להציג את עמדתנו ולהסביר את עמדתנו.
חמי פרס: אנחנו מקווים שהיא תתקבל.
חמי פרס: יש את הנכונות לעשות את זה, צריך לגמור את זה.
חמי פרס: זה דבר ראשון.
חמי פרס: דבר שני, תקציב המדען הראשי, צריך לצעוק בקול לא לפגוע בתקציב המדען הראשי.
חמי פרס: אני אומר לכם שזה שערוריה.
חמי פרס: כל ההתייחסות למחקר ופיתוח כהוצאה ולא כהשקעה זה התייחסות לדעתי שערורייתית.
חמי פרס: וזה דבר שצריך להפסיק את הדבר הזה ולהפסיק אותו בצורה נמרצת.
חמי פרס: דבר נוסף, צריך לעודד את המשקיעים הישראלים להשקיע במה שיש בישראל טוב.
חמי פרס: אין לנו פה הרבה דברים טובים שאפשר להשקיע בהם.
חמי פרס: אתם יודעים יותר טוב ממני את המלים נעשה ונשמע.
חמי פרס: במידה מסויימת זה מה שעשו בארצות הברית, במידה מסויימת זה מה שצריך לעשות פה.
חמי פרס: אין להם מושג מה זה הון סיכון.
חמי פרס: הם לא יעשו את זה, הם ילכו להשקיע במקומות שנוח להם, שזה ביי-אאוט.
חמי פרס: לייט-סטייג'.
חמי פרס: הם לא ייכנסו לטכנולוגיה אלא אם כן יעזרו להם לעשות את הצעד הראשון.
חמי פרס: אחרי שהם יטעמו מהמים האלה הם לא יוכלו להפסיק לשתות.
חמי פרס: הם טעמו את המים האלה לצערי בתקופה שהיה המשבר הכי גדול בעולם, והם נכוו.
חמי פרס: וצריך לעזור להם לחזור אל השוקת.
חמי פרס: דבר נוסף זה נושא שציין גם נפתלי וגם דבי ציינה, נושא של מחקר.
חמי פרס: בואו נחקור ונגיד לעצמנו שנדע על מה אנחנו מדברים.
חמי פרס: מה התרומה של מחקר ופיתוח.
חמי פרס: מה התרומה של הון סיכון לכלכלת ישראל.
חמי פרס: אנחנו עושים את זה במימון שלנו.
חמי פרס: אנחנו פנינו לאחד הכלכלנים המובילים בישראל, יעקב שייני וביקשנו ממנו במימון, שאנחנו שמים כסף שלנו, אנא עשה מחקר ובוא נדע בעצמנו מה קורה.
יורם אורון: אבל כל עוד המחקר יהיה מחקר של קרנות הון הסיכון יתייחסו אליו בהתאם, וזה צריך להיעשות על ידי התמ"ת ועל ידי גופים לקראת קרן קיסריה ואחרים כדי שתהיה הסכמה על תרומה לחברה, על תרומה לכלכלה, על תרומה לתעשייה.
חמי פרס: יש לנו חוקרים מצויינים באוניברסיטאות, יש לנו ועדת מדע, צריך לעשות את זה.
חמי פרס: הדבר הנוסף שאנחנו רוצים לקרוא זה לקדם את נושא ננו-טכנולוגיה בישראל בצעד קצת יותר נמרץ ממה שעושים, זה העתיד.
חמי פרס: צריך להבין שזה העתיד.
חמי פרס: דבר אחרון מבחינתי זה לפחות קריאה, אני לא יודע אם כל איגוד קרנות הון סיכון שותף לזה, לפחות אני, ועדת דוברת, ההתקפות על ועדת דוברת, התקפות על אנשים שלקחו מזמנם בצורה אובייקטיבית לנסות לבוא עם הצעות, יותר טובות, פחות טובות, השקיעו בזה הרבה מאוד אנרגיה.
חמי פרס: הרי אנחנו יודעים שכולנו יהודים, בסופו של דבר לא נצליח כולנו להגיע להסכמה מלאה, אבל נעשתה עבודה רצינית, על ידי אנשים מאוד רציניים.
חמי פרס: צריך להטמיע את זה.
חמי פרס: אנחנו בסופו של דבר פוגעים בעצמנו.
חמי פרס: ולכן אני הייתי מאוד שמח אם היתה כאן קריאה לקדם ולאמץ את הרפורמה הזאת ולהפסיק את המלחמה המטופשת הזאת וללכת קדימה.
חמי פרס: צריכים לעשות שינוי כי המערכת הזאת מתדרדרת.
חמי פרס: הנתונים של המערכת הזאת הם מזעזעים.
חמי פרס: אני חושב שאם הייתם חשופים קצת לכל מיני דברים שקורים במדינות אחרות הייתם מבינים איזה פער אדיר אנחנו פותחים.
חמי פרס: התחרות עלינו היא נוראית.
חמי פרס: מי שלא נוסע לסין ומי שלא נוסע להודו פשוט לא מבין.
חמי פרס: אני הייתי בשבוע שעבר בסיאטל בכנס של חמישים מנכ"לים מרחבי העולם, ביניהם היו המנכ"ל של מייקרוסופט, סליחה, ביל גייסט, הוא לא מנכ"ל כבר.
חמי פרס: וביל גייטס דיבר על מחקר ופיתוח בייקרוסופט.
חמי פרס: הוא אמר יש לנו ארבעה מרכזי פיתוח, ואני ישבתי ככה, התפללתי שהוא יגיד גם ישראל.
חמי פרס: הוא אמר יש לנו סיאטל, ויש לנו טוקיו, יש לנו בייג'ין ויש לנו קיימברידג'.
חמי פרס: בישראל הוא לא הזכיר בכלל.
חמי פרס: ואני אומר לכם שהודו וסין זה לא רק זול.
חמי פרס: הודו וסין מייצרים מליון מדענים ומהנדסים כל שנה כשאנחנו מוציאים ששת אלפים איש.
חמי פרס: אני מבטיח לכם שבתוך המיליון הזה יש לפחות מאה אלף שאינם נופלים מישראל.
חמי פרס: הם לא פחות טובים, לא פחות חכמים, לא פחות אגרסיביים, לא פחות נאמנים והרבה הרבה יותר זולים.
חמי פרס: ומהר מאוד החבר'ה האלה יתחילו לפתח טכנולוגיה ויתחרו בנו ראש בראש.
חמי פרס: והם יכו אותנו.
חמי פרס: הם יכו אותנו בננו-טכנולוגיה.
חמי פרס: אולי מלה אחת אחרונה, ראיתי ראיון של טייגר וודס בטלויזיה, ושאלו אותו על המתחרים שלו והמספר שתיים והמספר שלוש.
חמי פרס: הוא אמר רבותיי, אני רוצה לנצח.
חמי פרס: מספר שתיים, אני רוצה לתת לכם את ההגדרה שלי מה זה מספר שתיים, זה ראש המפסידים.
חמי פרס: אז אסור לנו להיות ראש המפסידים.
אייל ליפשיץ: אני רוצה רק דבר אחד קטן, שזה לגמרי בידיים שלכם, זה יפתור את הבעיה כרגע, לארבעים וחמש מתוך השמונים האלה שדיברנו.
אייל ליפשיץ: יש דבר שנקרא מעבר בחממות משנה א' לשנה ב'.
אייל ליפשיץ: פעם זה היה צריך אישור מיוחד ואז החליטו חד פעמית שנה שעברה שזה יהיה אוטומטי.
אייל ליפשיץ: זה נמצא כרגע, שוב, בוועדת חריגים של ועדת הכספים, זה צריך רק לעלות שם לדיון בסדר היום.
אייל ליפשיץ: כבר כולם יודעים על זה שם וברגע שזה יעלה יאשרו את זה.
אייל ליפשיץ: ברגע שמעלים את זה אז פשוט כל החברות האלה שבשנה א' נכנסות לשנה ב'.
אייל ליפשיץ: זה יפתור כרגע בעיה להמון המון אנשים.
לאה נס: הערה טובה, זה באמת דבר קטן שאפשר בהחלט לעשות.
לאה נס: סך הכל את הדברים שחמי סיכם אני לא אחזור עליהם שוב.
לאה נס: נתחיל מהסוף, לגבי חוק המו"פ למרות שהוא נדון בוועדת הכספים אנחנו נעשה פה ישיבה בוועדת המדע והטכנולוגיה על התיקונים שיהיו מקובלים על חברי הוועדה, ואנחנו נבוא עם התיקונים הללו ואם הם לא יתקבלו אנחנו נגיש אותם כהסתייגויות לחוק וננסה להעביר אותם גם בוועדת הכספים וגם במליאת הכנסת.
לאה נס: לגבי תקציב המו"פ לא צריך להאריך, השאיפה שלנו שזה יהיה כמו שהיה צפוי, כמו שביקש המדען הראשי, שזה יהיה שתיים נקודה ארבע, בטח לא תשע מאות.
לאה נס: אני מקווה מאוד שהשנה יסגרו על משהו קרוב לאחד וחצי, זה אני מקווה שעוד בתקציב הנוכחי, למרות שגם אחד וחצי זה בעצם קיצוץ של מה שזה אמור, כבר היה אחד נקודה שמונה אז בהחלט שזה נקרא קיצוץ.
לאה נס: יש לי הרבה תקווה כי אני באמת רואה את הכוונה של שר האוצר, ובזה באמת יהיה הרבה יותר קל.
לאה נס: כמובן אני חושבת שלגבי התמ"ת אנחנו נבקש גם לחזק את קרן ההזנק וגם את יוזמה ג' שעולה פה, זה אנחנו נפנה לשר התמ"ת.
לאה נס: שוב, לגבי מה שאמרת חוק דוברת, אני לא רוצה לרדת לפרטים של כל התכנית הזאת, היא כוללת הרבה דברים.
לאה נס: סך הכל מי שהיום מעכב את זה זה דווקא ארגוני המורים ולא חברי הכנסת ולא מהרשויות למרות שלכולם יש השגות.
לאה נס: בכל אופן למרות שאמרת משהו שאותי מפחיד, כי אני בכל אופן מאמינה שההון האנושי שלנו הוא יגבר, הוא איכותי, אבל שוב, נלחמים כדי לשמר אותו, אבל הוא יגבר על כל הון אנושי אחר בעולם.
לאה נס: וכשאתה אומר שבתוך המיליון הזה יש מאה אלף שיכולים להגיע באיכות לשלנו זה באמת מערער את אמונתי.
לאה נס: תשמע, אבל כשאמרת נעשה ונשמע זה בכלל עורר בי תקווה.
לאה נס: אז משני הצדדים, בהחלט זו מטרה באמת להשקיע במדע וטכנולוגיה וחינוך, זה הדבר הראשון, יותר מכל הדברים האחרים שדיברנו, אבל צריך לתקוף את הבעיה מכל הצדדים.
לאה נס: אז אני מודה לכולם שהגיעו ואנחנו נמשיך.
לאה נס: הישיבה באמת אחת הקרובות תהיה, מכיוון שזה הולך בקרוב לוועדת הכספים אנחנו נשמח לראות אתכם פה בישיבה הבאה על תיקונים לחוק המו"פ התעשייתי וגם נשמע את ההערות שלכם ונקדם את זה.
לאה נס: תודה רבה, אני חברת הכנסת לאה נס יושבת ראש הוועדה ואני מודה לכם על הביקור, ועדת המדע מקדמת ורוצה להעצים את פעילויות המדען הראשי במשרדי הממשלה השונים וכמובן במשרד לביטחון פנים.
לאה נס: נמצאים פה חבר הכנסת בריילובסקי שהיה שר המדע ליומיים, חבר הכנסת נודלמן וחברת הכנסת החדשה אראלה גולן, מנהלת הוועדה ענת, נציג המ.מ.מ.
לאה נס: ועוזריהם של חברי הכנסת.
ישראל ברק: מצידנו נמצאים פה סגן ראש מז"פ פנחס ברגמן ועוזר ראש מז"פ למחקר ופיתוח סגן ניצב אליוט שפרינגר.
דודי כהן: האגף לחקירות ולמודיעין יצא לדרך ב-2 בינואר השנה מתוך ראיית עולם ברורה שצריכים לאחד את המשאבים שיש לארגון בהתמודדות עם הפשיעה זו לא חזרה 15 שנה אחורה זה לא חיבור של שני אגפים וזה לא מיזוג שאנחנו מכירים בעולם העסקי, זה חיבור או איחוד המשאבים בהתמודדות עם הפשיעה.
דודי כהן: יש כמה תהליכים של הסדרים ואולי תחילתו של תהליך שלום, משהו קורה במדינה ומשטרה חכמה צריכה לדעת לקרוא את המפה בתחום הזה והיא אומרת שהייעוד של האמיתי זה חזרה למציאות ולמקורות וזו ההתמודדות עם הפשיעה.
דודי כהן: טפלנו בהם נתנו מענה במקומות מסוימים מענה חלקי ובמקומות מסוימים מענה מינימאלי.
דודי כהן: שנת 2005 היא שנת ההתארגנות ו- 2006 צפונה תחושת הביטחון של הציבור היא בהתמודדות הרבה יותר מסיבית של משטרת ישראל עם הפשיעה.
דודי כהן: אנחנו נמצאים כרגע במטה הארצי במטה האגף, האגף מכיל את חטיבת המודיעין את חטיבת החקירות את חטיבת הזיהוי והטכנולוגיה, ויש לנו עוד מספר יחידות ארציות מכיוון שאנחנו מבחינים בפשיעה בשתי רמות מרכזיות, האחת זה רמת הרחוב, שם מבוצעת המסה הקריטית של עבירות במדינת ישראל בערך 500,000 תיקים בשנה, ואנחנו מדברים על הפשיעה ברמה הגלובלית לאומית, זו פשיעה שחוצה מחוזות, פשיעה שיש לה שווקים לכן הרמה השנייה שאנחנו מטפלים בו בפשיעה הזו,היא פשיעה ברמה מחוזית וברמה הארצית.
דודי כהן: היחידה השלישית היא היחידה שצוברת תאוצה וקמה למעשה בשנת 2004 וזו היחידה לחקירות כלכליות ה"יל"כ" שקמה על פי החלטת ממשלה.
דודי כהן: היא קמה בעקבות החלטת ממשלה על גניבת כספי מדינה.
דודי כהן: לדוגמא, אם תקציב המשרד לביטוח לאומי הוא 65 מיליארד ₪ לשנה, ההערכה שגונבים את התקציב הזה בערך 10% והסכום שיוצא הוא בערך תקציב שמטרת ישראל לשנה.
דודי כהן: מדובר גם על גניבת תשתיות, דלק, האופטימיים מדברים על 100, 200 מיליון שקלים והפסימיים מדברים על הרבה יותר.
דודי כהן: זו יחידה שאמורה להתמודד עם התופעות האלו לאורך שנים.
דודי כהן: בשנים האחרונות, למיטב הבנתי המקצועית, מז"פ עשה קפיצת מדרגה משמעותית מאד בתחומים האלה אבל ניתן לעשות קפיצות נוספות וגם אנחנו מבינים היום שהמערכת הממוחשבת לבדיקת ט"א זה העתיד, אנחנו מבינים שמערכת הד.נ.א זה העתיד של משטרת ישראל ובכלל של עם ישראל והאסון שהיה במזרח הרחוק רק הוכיח שאנחנו צריכים מאגרים בינלאומיים בתחום הזה.