GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק כהן: המטה של שר האוצר.
מיכאל איתן: מי זה המטה?
מיכאל איתן: זה גוף אנונימי?
איציק כהן: הקטע של ואוצ'ר, פוליטי לא פוליטי, זה המצאה של שר האוצר, הוא הקטע שלו שתשומות, משאבים, ישולמו רק בגין הנושא של מעבר משלב לשלב של ילדים מגיל 4 עד 18, זה החלטה של שר האוצר.
איציק כהן: איך עושים את זה?
איציק כהן: זה החלטה של האוצר.
איציק כהן: הוא פה ממה שעובד פנים הממשלה, הוא לא אוהב, הוא חיצוני.
איציק כהן: הוא רוצה שהדברים האלה יהיו חיצוניים.
מיכאל איתן: בסדר, להפך, זה רעיון טוב מאוד.
מיכאל איתן: השאלה הואוצ'ר הזה זה לא מילת קסם.
מיכאל איתן: הוא צריך לייצג משהו.
מיכאל איתן: זאת אומרת, מה אנחנו רוצים.
מיכאל איתן: אני אנסה לסכם מה אני הבנתי, זה יהיה אולי לתועלת כולנו.
מיכאל איתן: אנחנו מבינים כך שיש כרגע ניסיון במשרד האוצר על דעת שר האוצר ומשרד החינוך לנסות ולהקים פרוייקט כוללני שבמסגרתו יופעלו תכניות שונות שקיימות היום כבר במערכת שיוזרמו אליו כספים בהיקפים של כ-80-90 מיליון ש"ח.
איציק כהן: לא מדויק.
איציק כהן: החברות שיזכו בארץ לנושא הזה, ישתמשו בכל המשאבים של הגופים שנמצאים היום, וזה גם מכוון לראקנטי, גם מכוון על אחרים בנושא הזה.
איציק כהן: נניח ש-100 אלף תלמידים יקבלו ואוצ'ר, אנחנו נעשה מכרז בסכום הזה, ארבעה גופים רציניים מאוד או 5 במדינה כולה.
איציק כהן: הגוף הזה יקבל את אזור השפלה, הגוף יקבל.
איציק כהן: הילד יקבל ואוצ'ר הילד, הם יקבעו מי הילד שמקבל.
איציק כהן: הילד יבוא לחברה שזכתה אומר לה: "אני גיל 4, האימא תבוא ילד עם הילד " יעבור מכון הדסה או משרד החינוך יקבע מה צריך ילד בגיל 4 לעשות, הואצ'ר יינתן לחברה רק שהחברה תעשה.
מיכאל איתן: מה הוא יקבל תמורת הואצ'ר.
איציק כהן: ילד מתוקשב נניח יגידו שלב ראשון זה לפתוח את המחשב לקפוץ 4- - -
מיכאל איתן: אז זאת אומרת של מיומנויות.
מיכאל איתן: איך בדקתם, איך הגעתם למסקנה על סמך אנחנו, אני לא אגיד, אתם ואנחנו.
מיכאל איתן: אנחנו יושבים פה עכשיו כולנו מסביב לעניין.
מיכאל איתן: מי קבע שההשקעה הכי טובה ועל סמך מה, איזה עבודה ואיזה עיבוד נתונים והחלטה, לא מדעית מדויקת, אבל היה דיון שעכשיו לוקחים 250 מיליון ש"ח ושמים אותם רק במיומנויות, בהכשרת ילדים בקורסים.
מיכאל איתן: מי קבע שזה ההשקעה הכי טובה, אולי כן, אני לא אומר שלא.
מיכאל איתן: אבל אני אומר מי עשה את השיקול, איפה היה דיון, איפה שמעו מומחים, איפה שקלו אולי אפשר לעשות את זה אחרת.
מיכאל איתן: מי עשה, מי החליט, מי קיים דיון על זה?
איציק כהן: במצב הקיים היום על-פי הרעיון של כמה פרוייקטים שנמצאים כאן, מי קיים דיון, איזה תכנים, מי קיים כמה משחקים, משחקים שמה, מי קיים אותה גב' סוליקה בבית-שמש שיושבת באיזה אתר מסוים של מה היא עושה שמה, איך מודדים את זה?
איציק כהן: האם ממדי ההצלחה ישנם?
מיכאל איתן: דרך אגב, זה מה שאני אומר כל הזמן עכשיו לחיים רמון, זה שעשית פעם תקדים פעם גרוע, אל תעשה עכשיו פה עוד פעם.
מיכאל איתן: אז אני גם אומר לך, אם אני עשיתי משהו לא טוב, מה אתה עושה פעם לא טוב.
איציק כהן: לא שלא טוב, אנחנו בשביל זה עובדים על הנושא הזה.
מיכאל איתן: אז לכן אני אומר, אתם מחליטים על החלטה על סדר גודל של 250 מיליון ש"ח, זה לא החלטה של יום יום, זה החלטה דרמטית.
מיכאל איתן: צריכים איזה עבודת הכנה לפני שמחליטים.
מיכאל איתן: הרי מישהו צריך לעשות אותה.
איציק כהן: עוד שלב אחד.
איציק כהן: בתקציב 2005 לא נמצא 80 מיליון ש"ח, תקציב 2005 יהיה בגין התארגנות הקטעים האלה, יש כאן גישה לזרז את הנושא של הפעילות שלנו.
מיכאל איתן: טוב, זה הכל נראה פשוט למושך זמן ובינתיים להגיד שעושים משהו ולא עושים שום דבר.
יפה ויגוצקי: אני רוצה קצת לעשות סדר בדברים לפחות מנקודת הראות של משרד החינוך.
יפה ויגוצקי: קודם כל, אני רוצה לברך אם מישהו החליט שסוף סוף צריך לטפל בנושא של פער הדיגיטלי ולהשקיע 250 מיליון ש"ח בשלוש שנים.
מיכאל איתן: הוא רק החליט, הוא עוד לא נתן את הכסף.
יפה ויגוצקי: או-קיי, אם התקבלה החלטה כזאת אז על זה אני מברכת.
יפה ויגוצקי: ואם התקבלה החלטה שזה יהיה בשיתוף פעולה עם משרד החינוך גם על זה אני מברכת.
יפה ויגוצקי: אבל אני רוצה להביא את דבר המערכת ברשותך.
יפה ויגוצקי: אני יודעת שיש לך טענות לא קלות על מה שקרה בעשור האחרון במסגרת תכנית התקשוב לאומית של מערכת החינוך.
יפה ויגוצקי: חבל שאנחנו גם לא שומעים קצת מילים חמות יותר כי בכל אופן נעשו דברים בתוך המערכת למרות הקיצוצים המאוד מאוד דרמטיים שהיו בשנים האחרונות מול מערכת החינוך ומול תכניות תקשוב.
יפה ויגוצקי: והתנערות של גופים כאלה ואחרים שהיו שותפים לתכנית שנעלמו מהתכנית בשלוש-ארבע שנים האחרונות.
יפה ויגוצקי: בכל אופן, אנחנו ישבנו, גם איציק כהן ישב באותה ועדת שרים לביקורת המדינה בנושא של צמצום פער דיגיטלי.
יפה ויגוצקי: מערכת החינוך הציגה נתונים, אנחנו לא צריכים לעשות סקרים כי יש לנו מידע מדויק מה קורה בתוך בתי-ספר.
יפה ויגוצקי: יש לנו נתונים מדויקים עד אחרון בתי-הספר.
יפה ויגוצקי: כלומר, בהצגה של נתונים מה קורה בכל אחד מהמחוזות שלנו, מה קורה בכל רשות ומה קורה בכל אחד מבתי-הספר.
יפה ויגוצקי: אם אתה רוצה לדעת היום נתונים כלליים.
מיכאל איתן: אגב, אפשר לראות את הנתונים האלה?
יפה ויגוצקי: בודאי, אני הפצתי אותם, מסרתי אותם לחברי הוועדה, הם פתוחים לכולם.
יפה ויגוצקי: ואני אומרת עד רזולוציה של אחרון בתי-הספר ואחרון הגנים.
יפה ויגוצקי: אם אתה רוצה לקבל תמונה כללית, שיצאנו לתכניות תקשוב דיברנו ב-1995 דיברנו על יחס אחד לעשרה.
מיכאל איתן: של מחשבים?
יפה ויגוצקי: שבאותן שנים היה בזה איזשהו הגיון שזה נתן בממוצע נגישות למה שנראה לך חשוב והוא חשוב בהחלט.
יפה ויגוצקי: כי הוא תנאי יש כאן משולש שהצבת אותו שאי אפשר לפרק אותו.
יפה ויגוצקי: אם תיקח צלע אחת לא עשית שום דבר.
יפה ויגוצקי: וביחס של 1 ל-10 מצאנו שהנגישות של תלמיד במסגרת לימודיו בבית-הספר בשעות שהוא לומד, לא מעבר לשעות הלמידה, הם שעתיים בשבוע.
יפה ויגוצקי: ב-1995 חשבנו שבתור התחלה זה טוב וב2000- בדיוק החלטנו שאנחנו רוצים להגיע ליחס של 1 ל-5, או לחמש עמדות מחשב.
יפה ויגוצקי: המצב נכון להיום בממוצע ארצי, כי אני לא רוצה, יש מחוזות שמצבם הרבה יותר טוב, צריך לזכור שיש גופים מתערבים שנכנסו לתכנית, קרן רש"י ואחרים, שבאופן מפתיע אזור הדרום נמצא במצב יותר טוב מהעיר ירושלים למשל, מפתיע אבל זה המצב.
יפה ויגוצקי: בירושלים נמצאים במצב הכי קשה.
יפה ויגוצקי: מחוז ירושלים נמצא במצב הכי קשה, העיר תל-אביב עשתה יותר מאשר ערים אחרות כמובן, רעננה, רמת-השרון, זה לא מפתיע.
יפה ויגוצקי: יש בהחלט בתי-ספר שתמצא יחס של 1 ל-5, וגם 1 ל-4, אבל בממוצע ארצי אני יכולה לבוא להגיד שהיחס בערך 1 ל11- היום.
יפה ויגוצקי: עכשיו למה אני אומרת היום?
יפה ויגוצקי: כי אנחנו גורסים את כל אותם מחשבים שלא עומדים בתצורה שאנחנו מדברים עליה היום כתצורה רלוונטית.
יפה ויגוצקי: זאת אומרת אם תספור גם את אלה שנכנסו ב-1995 אז היחס הוא אחר.
יפה ויגוצקי: מאחר ואנחנו ריאליים, אנחנו אומרים, אנחנו מתייחסים לאותם מחשבים שהתצורה מאפשרת לעבוד בדרישות שלנו.
יפה ויגוצקי: אז זה היחס.
יפה ויגוצקי: אני מסרתי גם לשר וגם לחברי הוועדה כפי שנדרשתי את הממצאים.
יפה ויגוצקי: אפשר לקבל אותם בקלות.
יפה ויגוצקי: באותה ועדה הצענו בקשה לבצע סקר.
יפה ויגוצקי: הסקר שאנחנו ביקשנו לבצע יותר רחב מהסקר שאיציק מדבר עליו, כי מה שטענתי שפער דיגיטלי לא נוצר רק מיחס של מחשבים מול תלמידים בבתי-הספר.
יפה ויגוצקי: אלא הוא נוצר גם בין מה שיש לתלמיד שבבית, אין לו מחשב בבית, את הנגישות של המחשב שלו בבית או במקום אחר וגם של ההורים שלו.
יפה ויגוצקי: זאת אומרת יש עוד הרבה מאוד אלמנטים נוספים שצריכים להיכנס כדי לנסות ולהגדיר את הפער הדיגיטלי.
יפה ויגוצקי: אתה התייחסת לאותם פעילויות שנעשו במקביל לפעילות המרכזית של תכניות תקשוב כמו תפו"ח ולהב"ה ומחשב לכל ילד, שכל אלה באו במידה כזאת או אחרת לצמצם פער דיגיטלי.
יפה ויגוצקי: אף אחד עוד לא בדק מה תרומתם לצמצום הפער הדיגיטלי, זה הכל עניין של השערות או תחושות.
יפה ויגוצקי: אין ספק שיש להם תרומה, אין ספק וזה הועלה גם באותה ועדה, שפיזור המשאבים וההתייחסות של כל אחד ואחד מהגורמים המתערבים בדרך שלו, לא תורמת לעניין.
יפה ויגוצקי: ומילה המפתח בוועדה היתה איגום משאבים.
מיכאל איתן: זאת אומרת, אנחנו הבירוקרטים המנהלים, מה זה איגום, אנחנו נשים מנהל אחד הוא - - -
יפה ויגוצקי: לא, אני רוצה להסביר למה אנחנו התכוונו.
מיכאל איתן: נראה לי שאל"ף-בי"ת מבחינתנו זה שאנחנו נכין תכנית שנדע מה אנחנו רוצים.
מיכאל איתן: אל"ף, שנדע מה המצב, אחר כך שנגיד לאן אנחנו רוצים להגיע ושנחפש את האמצעים איך להגיע.
מיכאל איתן: אנחנו לא יודעים מה המצב, אנחנו לא יודעים לאן אנחנו רוצים להגיע ואנחנו רוצים להחליט איך להגיע, זה כרגע אנחנו יודעים לאגם משאבים.
מיכאל איתן: אני לא בטוח, אני אומר כל הזמן, אני רוצה לדעת מה המצב ואני רוצה לדעת לאן אני רוצה להגיע, אחר כך אנחנו אדע את השיטות ודרכי הפעולה.
מיכאל איתן: אני יודע היום, יש הסכמה אחת, כולם יודעים מה צריך לעשות, לאגם משאבים.
מיכאל איתן: ואוצ'ר, איגום משאבים, יש כמה מילות מפתח.
איציק כהן: אני על ואוצ'ר שמעתי הבוקר פעם ראשונה.
יפה ויגוצקי: גם אני.
איציק כהן: אנחנו כבר עשינו מיפוי של כל הארגונים האלה שעובדים בארץ, יש איזה שלושה גופים שעובדים שם.
מיכאל איתן: אולי זה טוב, אני לא יודע.
מיכאל איתן: לא יודעים מה לעשות, מה זה משנה אם יש או אין.
מיכאל איתן: אני לא יודע מה לעשות, אני לא יודע מה המצב, אני לא יודע באיזה שכונה יש צורך, אני לא יודע כלום.
מיכאל איתן: אני מתמקד היום בדבר אחד, איגום משאבים.
יפה ויגוצקי: לא, אתה לא מתמקד, זה לא הפואנטה.
יפה ויגוצקי: אחד הנושאים המרכזיים שאני לפחות העליתי באותה ועדה, זה בדיוק הטיעון שאתה אמרת, במשפט האחרון שלך.
יפה ויגוצקי: שכולם מטפלים בחולה אבל אף אחד לא הגדיר, לא מה המחלה ולא מה החולה הספציפי הזה צריך.
יפה ויגוצקי: אז יכול להיות שעשיתי שימוש לא נכון באיגום משאבים.
יפה ויגוצקי: הכוונה היתה שצריכה להיבנות תכנית ובתכנית הזאת צריך את כל אותם גופים מתערבים שחלקם התמקצעו וחלקם לא התמקצעו.
יפה ויגוצקי: להפעיל אותם תוך כדי התייחסות לתכנית הכללית.
יפה ויגוצקי: עכשיו אני רוצה להתייחס לשני נושאים שאתה דיברת עליהם שהם בעצם מהווים את שתי הצלעות הנוספות.
יפה ויגוצקי: הנושא של נגישות כבר תיארתי לפחות מה קורה במערכת.
יפה ויגוצקי: אין לי ספק שמערכת החינוך לא יכולה להמשיך לפעול במצב שהיא נמצאת בו היום.
יפה ויגוצקי: כלומר, ביחס בין מחשב ולתלמיד ולא פיתחתי עם איציק כהן את כל הסיפור של הואוצ'ר, אבל מחשב במסגרת מערכת חינוך צריכה להפוך להיות העט של התלמיד.
יפה ויגוצקי: ולא יכול להיות שאת העט הזאת יצטרך לקבל במקום אחר.
יפה ויגוצקי: קודם כל צריך להיות איזשהו בסיס שבו הוא מקבל את המיומנויות בו.
יפה ויגוצקי: איפה הוא עושה את הדברים האחרים, זה דבר שנדבר עליו עכשיו.
שוניה פכט: ומה עם המורים?
יפה ויגוצקי: אני אדבר גם על העניין הזה.
איציק כהן: מחשבים באלפי בית-הספר בגלל שאין שומר, לא מפעילים אותם.
יפה ויגוצקי: אבל אני תכף אני אדבר על זה.
איציק כהן: וזה החברה תעשה, החברה תייצג כדאיות לבוא למשרד החינוך ולהגיד לא נקים עוד איזה גוף.
יפה ויגוצקי: לא צריך לקום גוף.
ישראל אשר: צריך לתת גם לאחרים לדבר, באים פה יום עבודה שלם ואין זמן להגיד חמש דקות, זה רק נואמים פה שיחה אישית.
מיכאל איתן: הם הקובעים, מה לעשות.
ישראל אשר: סליחה, זה לא ככה, זה לא "הם הקובעים".
ישראל אשר: כי קודם כל, אני יודע שמישהו מקשיב פה מהצד כאילו שלא נעשו דברים ועכשיו הולכים להמציא את הגלגל.
ישראל אשר: אני רוצה לומר שההיסטוריה של חמש שנים או שבע שנים שפעלו כמה גופים בארץ מולטי סנטר שלא הוזכר פה התחיל את פעולתו בנושא הזה של צמצום הפער הדיגיטלי במובן הרחב של המילה, בשנת 1998, הקים עד היום 15 מרכזים כאלה בארץ ועוד כ-45 בחוץ-לארץ והצטבר ניסיון.
ישראל אשר: עכשיו מהו הניסיון?
מיכאל איתן: אתה לא הצגת את עצמך - הצגת את מרכולתך.
ישראל אשר: גמרתי להציג את מרכולתי.
ישראל אשר: מה רגע, זה פשע?
מיכאל איתן: לא פשע, רק שזה לא כל-כך נוגע לנושא שאנחנו דנים עליו.
ישראל אשר: אני תכף מגיע לנושא.
מיכאל איתן: הם נהדרים, הם חיוניים, הם חשובים, הם רק לא נוגעים לנושא שאנחנו דנים פה.
ישראל אשר: היא ביקשה שאני אציג את עצמי.
ישראל אשר: הגישה הזאת של הואוצ'ר נראית לי, אני פעם ראשונה שומע אותה, נראית לי יוצאת מן הכלל טובה.
ישראל אשר: מה זה אומר במלים אחרות?
ישראל אשר: זה אומר, אנחנו משלמים בשביל התפוקות ולא בשביל התשומות.
ישראל אשר: עכשיו מגיעה הבעיה, הבעיה העיקרית תהיה פה להגדיר מה התשומה שמצפים לה, או במלים אחרות, מהו אומר המשפט צמצום הפער הדיגיטלי.
ישראל אשר: אני חושב שהדבר העיקרי אם אתה רוצה לקחת עכשיו יוזמה יחד עם משרד החינוך, סוף סוף לכנס פה צוות שיסגור את הדלת ושיצא עשן לבן ושיגדירו מה זהכ צמצום הפער הדיגיטלי.
ישראל אשר: כי פה אם אתה שואל 100 אנשים שונים, כל אחד ייתן לך תשובה אחרת.
ישראל אשר: לדעתי זאת הבעיה.
יפה ויגוצקי: אני רוצה לסיים.
יפה ויגוצקי: בנושא של המיומנות - לא צריך להמציא גם פה את הגלגל כי משרד החינוך הגדיר סטנדרטים לכל אחד משכבות הגיל.
יפה ויגוצקי: מה אנחנו מצפים שילד ידע מגיל 4 עד גיל 18, גם בתחום של מיומנות וגם בתחום של מידענות וגם בשילוב של המחשב בתוך התהליך של הלמידה שלו.
יפה ויגוצקי: הדברים האלה מוכנים.
מיכאל איתן: אתם אומרים שהכנתם סטנדרטים לרמת?
יפה ויגוצקי: לכל אחד משכבות הגיל.
מיכאל איתן: אנחנו מדברים בצבע של המיומנויות?
מיכאל איתן: זה בסדר, זה חשוב, זה גם תפקיד של משרד החינוך להקנות מיומנויות.
מיכאל איתן: השאלה אם אתם יש לכם נתונים ואתם יכולים להגיד לי: "תשמע, אנחנו יודעים בכיתה ו' X ילדים עברו את רמת המיומנויות, בכיתה ח'".
מיכאל איתן: יש נתונים, מישהו עוקב אחרי זה?
מיכאל איתן: השאלה אם יש דבר כזה?
מיכאל איתן: מי מודד את זה?
מרסל שטאון: יש מאמר על זה בינלאומיות, כולל ישראל, מגיל 5, גיל 8, גיל 10 הולך על האינטרנט יותר משלוש שעות ביום.
מיכאל איתן: טוב, זה לא אומר לנו כלום שהולך שלוש שעות, זה לא מספיק.
מיכאל איתן: הם פיתחו מדד, כך אני מבין, של מיומנויות.
מיכאל איתן: הם אומרים, נגיד בגיל 3 צריך לדעת כך, בגיל 4 כך, בכל גיל והם בתוך מערכת החינוך.
מיכאל איתן: השאלה האם: אל"ף, האם מלמדים שם בכדי להגיע למיומנויות האלה?
מיכאל איתן: בי"ת, האם בודקים האם יש הצלחה בלימוד.
מיכאל איתן: רק בקטע של המיומנויות, אנחנו לא מדברים כעת אם לילד אחר-כך יש מחשב או אין לו, או מה הוא עושה, אם הוא למד בבית-ספר לגלוש ואחר-כך הוא הולך לאתרי סקס, אנחנו לא מדברים על זה כרגע.
מיכאל איתן: היא לקחה קטע אחד אומרת: "תפקיד מערכת החינוך ללמד את הילדים שידעו להשתמש בטכנולוגית המידע".
מיכאל איתן: מעבדי תמלילים, בסיסי נתונים, גלישה, מידענות, רמות לכל מיני כיתות.
מיכאל איתן: זה דבר עצום, נהדר, אי אפשר בלעדיו.
מיכאל איתן: השאלה אם זה עובד בשטח, אם מישהו בודק שכל ילד במערכת החינוך במדינת ישראל כשהוא גומר בית-ספר הוא יודע?
מיכאל איתן: אם כן, בשביל מה אני צריך את הואוצ'רים שלו.
יפה ויגוצקי: מערכת החינוך לראשונה לדאבוני אבל לראשונה, החליטה על פיתוח של סטנדרטים לא רק בנושא הזה אלא גם בנושאים אחרים.
יפה ויגוצקי: ויש היום מושג שנקרא "מיצ"ב" אלה בחינות שהמערכת מעבירה אותם בשכבות גיל שונות.
יפה ויגוצקי: הנושא של מידענות והנושא של מיומנות תקשוב הוא אחד הנושאים לתוך המיצ"ב במהלך השנה הבאה בשכבות גיל שונות.
יפה ויגוצקי: זאת אומרת, בכיתה ג' או ד' ובכיתה ח' במה שנקרא ב"מעברים".
יפה ויגוצקי: ואז אנחנו נדע איך להתמודד עם אוכלוסיות תלמידים פר בית-ספר.
יפה ויגוצקי: פר כיתה, על-פי כמו שאנחנו מודדים במדעים ובמתמטיקה.
יפה ויגוצקי: ועובדה שעשינו את זה במדעים ובמתמטיקה ושינינו את הישגי התלמידים בשנה הזו.
יפה ויגוצקי: אנחנו נעשה את זה גם בתחום של המשאבים.
יפה ויגוצקי: אבל צריך לקחת בחשבון שבסיטואציה שבתי-הספר נמצאים היום ואני מדברת עכשיו על נגישות, אני חוזרת לנושא של נגישות, אני תכף אדבר על הנושא של תכנים.
יפה ויגוצקי: הנושא של נגישות, אני מניחה שיהיה קשה להגיע לאותם סטנדרטים שאנחנו רוצים אותם, אם אנחנו לא נשנה את המצב הפיזי בתוך בתי-הספר או מחוץ לבתי-הספר.
יפה ויגוצקי: וכאן אני רוצה לומר משהו בהקשר למה שמה שנאמר כאן: "בתי-ספר נסגרים עד 2".
יפה ויגוצקי: בהמשך לאותה ועדה שהוזמנתי אליה, החליטה המערכת שהיא רוצה להשתמש במעבדות בתי-הספר גם בשעות אחר-הצהרים.
יפה ויגוצקי: יצאנו כעת לפיילוט במחוז הדרום ב-20 בתי-ספר שנפתחים מ2- בצהרים עד 10 בלילה, כאשר לכל בית-ספר יש את המדריכים שלו.
מיכאל איתן: יש איזה בית-ספר הכי הרבה זמן פתוח מכל ה-20 האלה.
מיכאל איתן: מתי נפתח הראשון?
יפה ויגוצקי: עכשיו נפתח הראשון, הכרזנו על זה בספטמבר.
יפה ויגוצקי: עשינו מיפוי של בתי-הספר, החתמנו ראשי רשויות, מנהלי בתי-ספר.
יפה ויגוצקי: לכל בית-ספר נבנתה תכנית שכוללת בתוכה גם קורסים לתלמידים, גם למורים וגם לקהילה כולה.
יפה ויגוצקי: כי הרצון שלנו שילדים ירדו לבתי-הספר הקהילתיים שלהם עם ההורים אחרי-הצהרים והערב.
יפה ויגוצקי: כי ברגע שההורים יהיו main date.
דוד כנפו: סליחה, זה הפעלה של משרד החינוך או של המועצה?
יפה ויגוצקי: של משרד החינוך.