GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מטי צרפתי הרכבי:
זה במחקר, אבל אני מדברת על המסחרי
קובי בירן:
במסחר בדרך כלל מגדלים להקות מאוד גדולות ואחת לתקופה אוספים עם רשת את ההורים ואוספים את העוברים
מטי צרפתי הרכבי:
את הדגיגים
קובי בירן:
את הדגיגים, נכון
מטי צרפתי הרכבי:
ובמסחר לא מצאו איזה שהיא דרך לריבוי הדגיגונים שהיא לא עוברת בפה של ההורים?
קובי בירן:
כן, רוב הגידול נעשה דרך ההורים
קובי בירן:
 כשאני הגעתי אני הכנסתי לכאן את נושא העריכה הגנומית, אנחנו נכנסים עם מעין מספריים מולקולריים לתוך העוברים בשלב של התא הבודד ואנחנו מזריקים כמות מאוד קטנה, בין שניים לחמישה ננו ליטר, בערך 1 מיליליטר חלקי מיליון, אז שניים עד חמישה חלקיקים כאלה לתוך התא הבודד ואז אנחנו נותנים לדגים לגדול ומקווים שבאמת המספריים האלה חתכו
קובי בירן:
      הסבירו לכם קצת על העריכה הגנומית, על קריספר? אני אסביר מאוד בקצרה על רגל אחת
קובי בירן:
 שיטה שמבוססת על איזה שהוא חלבון לא ספציפי שיודע לייצר שבר במטען הגנטי ואיזה שהוא רכיב של חומצת גרעין שיודע להכווין אותו למקום ספציפי
קובי בירן:
 לפני שנתיים קיבלו על זה פרס נובל שתי חוקרות שפיתחו את השיטה ואנחנו מיישמים את זה בדגי מאכל כאשר אנחנו מחדירים את הריאגנטים האלה, את המספריים האלה, אל תוך התא הבודד, הוא פוגש את האתר הספציפי במטען הגנטי ומייצר שם שבר בדו גדיל
קובי בירן:
      השבר הזה מתוקן על ידי המערכת הטבעית ולמערכת הטבעית יש גליצ'ים, היא לא תמיד עובדת בצורה מושלמת
קובי בירן:
 אנחנו מכירים את זה, למשל כשאנחנו הולכים בשמש וחלילה יש לנו איזה נקודת חן בתיקון לא טוב של המטען הגנטי ואז אנחנו מכירים את זה בתור מלנומה למשל
קובי בירן:
 במקרה הזה אנחנו מנצלים את זה לטובת יישומים חקלאיים
מטי צרפתי הרכבי:
אתם בעצם משרים מוטציות בהקרנה או ב - - - שמה, זה קשור בפיזיולוגיה?
קובי בירן:
כאן אנחנו משרים מוטציות מאוד ספציפיות, שקשורים להרבה תכונות, אני כבר אתן כמה דוגמאות
קובי בירן:
 אנחנו מסוגלים היום להשרות את המוטציה בצורה מאוד מאוד ספציפית ועל ידי זה לא להשפיע על שאר המטען הגנטי של הדג
קובי בירן:
 בנוסף, בניגוד לשיטות הישנות יותר של הטרנסגנזה אנחנו לא מחדירים כאן מטען גנטי זר, אנחנו הרבה יותר מחקים סריקה טבעית של אוכלוסיות רחבות, רק שאנחנו עושים את זה בצורה שהיא מוכוונת וספציפית
מטי צרפתי הרכבי:
בארץ אין בעיה של רגולציה?
קובי בירן:
אין בעיה של רגולציה מכיוון שאין רגולציה
קובי בירן:
 אף אחד לא התעסק עם זה, זה איזה שהוא אלמנט שהוא ממש מחויב המציאות, לדעתי, לא רק בדגים
קובי בירן:
 ישנם כאן חוקרים שמתעסקים גם בעריכה גנומית בצמחים
קובי בירן:
 המדינה השקיעה המון המון המון משאבים בסיפור הזה, בין אם דרך המדען הראשי של משרד החקלאות, בין מאגד קריספר IL ומאגדים נוספים
מטי צרפתי הרכבי:
אדוני היושב ראש, הנושא של עריכה גנטית זה פרקטיקה שהופכת להיות פופולרית ולא בטוח שהמדינה באמת – אולי צריך לעשות שאילתה לשר המדע או אני לא יודעת למי, כי זו פרקטיקה – בדרך כלל יש רגולציה ואנחנו מתיישרים גם לפי הרגולציה של אירופה, יותר אירופה מאשר ארה"ב, אבל פה אני לא מכירה כל כך את הטכנולוגיה, אבל הפרקטיקה הזאת צריך לראות שהמדינה מבינה מה קורה בה
קובי בירן:
יפן כבר אישרה דגים ערוכים גנטית, ארגנטינה אישרה דגים ערוכים גנטית
מטי צרפתי הרכבי:
אז צריך להסדיר את הרגולציה
מטי צרפתי הרכבי:
 זו שאלה, גם השווקים האלה, הפרקטיקות האלה, יפתחו לנו שווקים בחו"ל
איימן עודה:
שר המדע הגיע לפה?
קובי בירן:
לא
מטי צרפתי הרכבי:
אבל צריך לבקש אולי לעזור לנו לנסח שאילתה
קובי בירן:
אנחנו נשמח להירתם
קובי בירן:
 באמת אנחנו חושבים שזה נושא חשוב ומהותי, זה נושא שהוא באמת חשוב גם לביטחון מזון במדינה
איימן עודה:
יש את הבריכות, יש הטבעי של הכנרת, איך משמרים את זה שהכנרת, בינינו, זה הדג ש - - -
קובי בירן:
משפרים את הגידול בחקלאות מים, מורידים את הלחץ מהכנרת בדיג ואז מקבלים גם וגם
איימן עודה:
איך דגים שם? יש שם חברות גדולות?
קובי בירן:
היום יש מעט מאוד דייגים שהם באמת דייגים ברשתות גדולות בכנרת, פשוט אין מספיק דגים ולאט לאט הם נעלמו כי לא הייתה להם פרנסה
מטי צרפתי הרכבי:
יש איזה משהו שרוצה ל - - - את דגי האמנונים?
איימן עודה:
יש לי חבר, קרוב לעכו, מזמין אותי לאמנון - - -
קובי בירן:
דגים מעולים
איימן עודה:
אז מה, אנשים פרטיים דגים?
קובי בירן:
לא, יש המון מדגים שנמצאים באזור עמק המעיינות, גידול בבריכות בעיקר, מאגרי מים, כל מאגרי המים הגדולים בצפון יש בהם כפל שימוש, מכניסים דגיגים בתחילת עונה, המאגר מתמלא, הדגיגים גדלים, רק מאכילים אותם ואז כשהמאגר מגיע למפלס מים נמוך אפשר לאסוף את הדגים יחסית בקלות ועל ידי זה מנצלים את המים פעמיים, פעם אחת כדי להשקות את השדות ופעם אחת כדי לגדל את הדגים
קובי בירן:
      הדבר הראשון שעשינו היה לייצר אמנונים אדומים
קובי בירן:
 ישנם מינים של אמנונים כאלה, הם נקראים אדמוניות, אבל הקווים שמגודלים יש להם כתמים אפורים
קובי בירן:
 לאמנונים האדומים יש שוק מאוד מאוד גדול ומשמעותי במזרח, שם מוכנים לשלם עליהם אפילו פי שניים
קובי בירן:
 בישראל זה פודה לחקלאים בין 25% ל-30% יותר בערך שוק, אבל בישראל הכתמים האחוריים עוברים ובמזרח זה לא עובר
קובי בירן:
      בישראל המכלים שחברת הכנסת נמצאת לידם אלו מכלים שאלו הדגים האדומים
קובי בירן:
 אם תסתכלו באקווריומים תראו שהדגים אפורים, במכלים, בחלק מהמכלים ישנם דגים אדומים
קובי בירן:
 כאן יש דגים גדולים יותר אם אתם רוצים לראות מהקו האדום
מטי צרפתי הרכבי:
זה גם בעריכה גנטית?
קובי בירן:
זה לגמרי בעריכה גנטית
קובי בירן:
 בעצם כדי לפתור את הבעיה של הכתמים האפורים מה שעשינו זה פגענו ביכולת הדג לייצר את הפיגמנט השחור, את המלנין השחור, ועל ידי זה יצרנו דגים שהם אלבינואים
מטי צרפתי הרכבי:
אבל איך מכוונים את העריכה לגן שאתה רוצה?
קובי בירן:
יש רכיב של RNA שהוא קובע את הספציפיות
קובי בירן:
 ל-RNA יש שני אזורים, במערכת החיידקית מדובר בשתי מולקולות שונות שהבינו שאפשר לחבר ביניהן עם ליקר קצר ורכיב אחד קובע את הספציפיות, את אתר המטרה הספציפי במטען הגנטי, והרכיב השני הוא בעצם רכיב מבני שהמטרה שלו היא לגייס את ה - - -
מטי צרפתי הרכבי:
אז כל הגנום של האמנון מרוצף?
קובי בירן:
כן, גנום האמנון מרוצף, לא באיכות מדהימה, אנחנו נתקלים גם בזה בבעיות, תמיד גם צריך לרצף את האוכלוסיות בפני עצמן, אבל רק את אתרי המטרה
מטי צרפתי הרכבי:
וזה על עוברים, זה לא על ביצים
קובי בירן:
אנחנו עושים את העריכה כשהם עוד בביצה, בשלב התא הבודד, מיד לאחר ההפריה
קובי בירן:
 יש הרבה שיטות ליישם את השיטה, בצמחים למשל אפשר על ידי הכלאות ומעבר דרך תרביות רקמה להיפטר מכל מיני רכיבים גנטיים, לעומת זאת ההחדרה היא מאוד מאוד מסובכת ולכן מה שעושים, מחדירים פלסמיד, איזה שהיא דנ"א מעגלי, חומצת גרעין מעגלית, שנשארת בתוך התא ומשכפלת את עצמה, משרה את המוטציה ואז עושים הכלאות כדי להיפטר ממנה
קובי בירן:
 בדגים זה הרבה יותר מסובך, ההיפטרות מהמטען הגנטי, ולכן אנחנו עובדים בשיטה שהיא טרנסגנטית, היא בת חלוף בעצם, אנחנו מזריקים את ה-RNA הסופי, זה חומצת גרעין שלא יכולה להיכנס לתוך המטען הגנטי, וחלבון, אלו מתפרקים, מידללים עם ההתפתחות של העובר
מטי צרפתי הרכבי:
ברגע שיש לכם שני פרטים שהצלחתם לעשות אותם מתאימים אתם מכליאים ביניהם?
קובי בירן:
מספיק אחד, מעבירים את זה לדור הבא בהטרוזיגוט, גן אחד קטין ועותק אחד - - -
יעקב מועלם מרום:
את רוצה שהוא לא יהיה טרנסגני, את רוצה שהוא יהיה אמנון מחילוף גנטי
מטי צרפתי הרכבי:
הוא לא מכניס שום דנ"א אז הוא לא טרנסגני
קובי בירן:
אנחנו לא מחדירים שום זן גנטי זר
יעקב מועלם מרום:
בשיטה הזאת זה מאוד חשוב כי בנושא הרגולציה כל הזמן רוצים שזה לא יהיה - - -
מטי צרפתי הרכבי:
כן, זה יכול להיות יותר פשוט, רק צריך לעשות את זה, זה מה שאתם אומרים
יעקב מועלם מרום:
לכן הרגולציה מאוד חשובה לנו
קובי בירן:
זה איזה שהוא משהו שסביר להניח שאולי גם משרד הבריאות ירצה להיות בתוך זה, אני לא יודע, אבל זו טכנולוגיה שהיא משנת עולם ואנחנו לא נמצאים שם
יעקב מועלם מרום:
אנחנו מאחור
קובי בירן:
ולמען האמת ברמת הפיתוחים אני אעז לומר, מעבר לזה שבאמנונים למשל יש בסך הכול שלוש קבוצות או שלושה מרכזים בעולם שמייצרים אותם, שיודעים לעשות את העריכה הגנומית, ואנחנו אחד מהם, אבל גם בכל השאר זה פשוט מהפכה אדירה
שמואל מרלין:
החשיבות היא יותר גדולה מאשר בחקלאות
שמואל מרלין:
 החשיבות של הקריספר זה ברפואה, אפשר למצוא פתרונות למחלות
עדן לומרמן:
אז בעצם מה המטרה הסופית של פיתוח הטכנולוגיה הזאת?
קובי בירן:
יש לנו קווים, הקו האדום הוא יותר קל לראייה, אבל הוא פחות ברור, הוא לא משמעותי, אבל יש לנו כאן קווים למשל שהם ערוכים גנטית
קובי בירן:
 לכל מערכת ביולוגית יש מדכא ויש פקטור חיובי שדוחף אותה לפעול
קובי בירן:
 למשל ייצור שריר, בדרך כלל בטבע כמות השריר של חיה שהיא מפתחת היא נגזרת מהמקום שלה בפירמידת המזון, זאת אומרת כמה אנרגיה היא מסוגלת לצרוך לעומת זה שהיא רוצה להיות עם כמה שיותר שריר שהיא יכולה לייצר כדי לשרוד ושם זה נעצר
קובי בירן:
 לנו בחקלאות מים אין שום בעיה לתת אוכל לדגים ולהעלות את כמות ההזנה וכיוון שכך מה שעשינו זה השתמשנו בשיטה הזו להוציא מהמשחק, נקרא לזה, את הפקטורים שמדכאים ריבוי של שריר במערכת הטבעית וזה מייצר לנו פנוטיפ שבו יש לדגים האלה פי שניים שריר
ג'וואד אבו אלהיג'א:
האדומים?
קובי בירן:
לא האדומים, זה בקו נפרד, אנחנו גם פועלים כדי לחבר את הכול יחד, אבל זה כרגע בנפרד
ג'וואד אבו אלהיג'א:
אבל בין האדום לאפור ההבדל הוא רק בפיגמנט?
קובי בירן:
כן
קובי בירן:
 זה היתרון של השיטה שאנחנו משתמשים בה, שאיפה שאנחנו נכנסים אנחנו יודעים בדיוק איפה אנחנו משפיעים ושאר המטען הגנטי לא נפגע ולא מש תנה
ג'וואד אבו אלהיג'א:
יש שאיפה אחר כך לעשות את זה על בני אדם?
קובי בירן:
משתמשים בשיטה הזו גם לצרכים קליניים, לא אנחנו
קובי בירן:
 אנחנו דואגים לחקלאות, מתעסקים בחקלאות מים
מטי צרפתי הרכבי:
יש פה מים מלוחים, מה מגדלים במים מלוחים בעיקר?
קובי בירן:
במים מלוחים בארץ מגדלים בעיקר דגי דניסים
קובי בירן:
 אנחנו לא מתעסקים במים מלוחים
קובי בירן:
 זו איזה שהיא חלוקה בין המכון לחקר ימים ואגמים והמרכז לחקלאות מים לבינינו
מטי צרפתי הרכבי:
ואתם שואפים להיכנס לעוד זנים? פורלים?
קובי בירן:
יש לנו דברים אחרים, קודם כל באמנונים בעריכה הגנומית הדרך עוד ארוכה יש עוד המון מה לעשות, צריך לזכור שזה באמת חיות שהן ממש חיות שיצאו מעשרות שנים של הטבע, זה מה שמגדלים היום
קובי בירן:
 המרחק, אם משווים את זה לפטמים, לבקר, לבשר או לחלב, הוא עצום ויש עוד המון מה לעשות ואפשר לעשות את הקפיצה הזאת במקום באלפי שנים, בעשרות בודדות
קובי בירן:
 מעבר לזה אנחנו מתעסקים בטכנולוגיה של הדור הבא מבחינתנו והיא דג מתורבת
קובי בירן:
      בעצם המעבדה שלי מובילה את כל ה-RND ומבצעת את כל ה-RND עבור קבלת בשר דג מתורבת בשיתוף עם - - -
מטי צרפתי הרכבי:
בארץ?
קובי בירן:
פה אצלנו במכון וולקני, אנחנו מקיימים את המחקר הזה
מטי צרפתי הרכבי:
אני אוכל לאכול דג צמחוני שיהיה מהונדס?
קובי בירן:
השאיפה שלנו זה שהוא לא יהיה מהונדס, בעצם אנחנו רק נגדל את התרביות ונגדל רק את השריר, על ידי זה אנחנו חוסכים לגדל מוח, עצמות, עור ועוד המון רכיבים הרבה יותר אנרגטיים
קובי בירן:
 אנחנו עוד די בהתחלת הדרך
קובי בירן:
 החברה שלנו הייתה אחת הפיינליסטיות בתחרות פודטק של כלכליסט, היינו בחצי גמר של תחרות של פורבס שכללה סטרטאפים מכל התחומים, לא רק ביו, גם פיזיקה, הנדסה, הייטק
קובי בירן:
 אנחנו מנסים לדחוף את זה קדימה בתור הטכנולוגיה של הדור הבא, זה ייקח עוד עשר עד 15 שנים ובינתיים יש עוד יכולות אדירות שאפשר לקיים גם פה, שגם הן בסוף היום מביאות אוכל שהוא יותר זול, יותר זמין, יותר נוח וישים
קובי בירן:
תודה לכם
קובי בירן:
          (בהמשך הסיור)
אריה שפטל:
כבוד גדול לי לארח אתכם, חלק מכם אני מכיר, חברי הכנסת מהסיבוב הקודם בכנסת שאני חושב שטעמתם כבר את עגבניות הצימוקים
אריה שפטל:
 אני אספר לכם שני סיפורים היום על שני נושאים שאנחנו עובדים עליהם, אחד מהם זה רק לחזור כדי שתוכלו לטעום, זה הסיפור של עגבניות צימוקים שבעצם מה עשינו, וזה גם כבוד לי שרן חובב, שהוא עכשיו המנהל שלי במחלקה, זה היה הדוקטורט שלו
אריה שפטל:
      אלו עגבניות שמבוססות על מחקר ביוכימי ומולקולרי וגנטי של מיני בר, האוצרות בטבע של עגבניות, מיני בר שגדלים בפרו, באקוודור, זיהינו תכונה שגורמת לעגבנייה לבנות מיקרו סידוקים על הקליפה ואז כשהיא מבשילה היא גם מתייבשת, כמו פפריקה, ואז זה הופך להיות משהו מרוכז שהוא רק מאבד מים ויש לו את הריכוזיות של כל חומר יבש, בעצם יש לו מה שנקרא בתעשייה בריק של 30-20, זה כמעט קטשופ, זה כמעט רסק, ויש היום חברה, תומייזנס, מגדל עם התוצר הזה טומצ'יו, אפשר לקנות את זה בשמן זית, אבל כל מי שהיה במטוס, כל חברות התעופה, אלה העגבניות שלהם
אריה שפטל:
      הוא עכשיו נכנס לקידום והוא רוצה להרחיב את הפעילות של הדבר לעוד טיפוח, לשפר את הזן עוד וממש לכבוש את התחום של קונדימנטים של עגבניות מיובשת בשמן זית או רגיל
אריה שפטל:
 כשתטעמו את זה, האיכות של הדבר הזה ביחס לעגבניות, אין מה להשוות
אריה שפטל:
 עגבניות מיובשות שאתה קונה בשוק זה עגבניות תעשייה, זה פרי גדול שמתחיל לא איכותי, מגדלים אותם בטורקיה, חותכים אותם לחצי, משטחים אותם בשמש עם כל הציפורים והכול, זה מתבייש ומאבד את כל החיוניות שלהם, כל הטעם שלהם ואחר כך מוסיפים בחזרה טעם
אריה שפטל:
 העגבניות האלה, שומרים את כל הטעם הטבעי ורק מרכזים אותו
אריה שפטל:
 אז באמת זה תוצר מיוחד
אריה שפטל:
      הנושא העיקרי שרציתי לשתף אתכם זה הנושא של ממתיק טבעי, לא סוכרי, ללא קלוריות, ויש היום רק שני צמחים בעולם שיודעים להכיל חומר ממתיק שהוא לא סוכר, הוא ממשפחת הטרפנואידים, אחד מהם זה סטיבייה שאתם מכירים, והשני זה הפרי הזה, המונק פרוט, ה-Luo Han Guo, או siraitia
אריה שפטל:
 הפרי הזה הוא ממשפחת הדלועיים, הוא הבן דוד של האבטיח, והוא היחיד בכל המשפחה שמייצר חומר שככה נראה הפרי בפנים, אבל אפשר גם ללעוס
איילת חאקימיאן:
זה נראה כמו פסיפלורה
אריה שפטל:
תעבירו את זה ורק תלעסו את הזרע ואתם תרגישו שיש כאן חומר שהדבר המדהים בו שהוא פי 250 יותר מתוק מסוכר
אריה שפטל:
 הוא ללא קלוריות וזה חומר טבעי
אריה שפטל:
 קוקה קולה התלהב מהדבר הזה והם מימנו בחמישה מיליון דולר את המחקר שלנו חמש שנים דרך קידום כדי לאפשר לנו לזהות את המסלול המטבולי
אריה שפטל:
 כל הביוכימיה, כל הגנים שאחראים על הדברים הזה
אריה שפטל:
      מכיוון שקשה מאוד לגדל את הצמח הזה הצלחנו להשיג זרעים בדרך לא דרך, לגדל אותם בארץ ושבוע לפני החתימה עם קוקה קולה עוד לא הצלחנו להוציא פרי מהצמח הזה
אריה שפטל:
 שנתיים גידלנו את הצמחים ולא הצלחנו להוציא פרי
אריה שפטל:
 שבוע לפני שאנשי קוקה קולה הגיעו למינהל לחתום חוזה פתאום היה נס, היה ענף אחד באחד מהצמחים מלא פרחים, הוא לא פרח עוד פעם בעשר שנים, אבל מהענף הזה הצלחנו לגדל ולדגום פירות בהתפתחות ומזה יצא כל המחקר שאחר כך פורסם ב-PNAS, אבל העיקר שנתן לנו את כל הכלים לחשוב איך אפשר להפיק את החומר הזה
מטי צרפתי הרכבי:
זה גדל בר בעצם, לא גדל מסחרי
אריה שפטל:
זו בדיוק הבעיה, זה צמח שגדל רק בהרים בדרום סין, הוא צמח אנדמי לסין אז לפי האו"ם אסור לכל מדינה אחרת לגדל אותו מסחרית
אריה שפטל:
 איפה אנחנו נכנסים? אי אפשר לגדל אותו מסחרית והוא מאוד מאוד יקר מכיוון - - -
עדן לומרמן:
לממשלת סין יש פטנט על הפרי?
אריה שפטל:
זה לא נקרא פטנט, זה חוק של האו"ם שצמחים אנדמיים, אסור להשתמש בהם, זה נבע מזה שהאירופאים גנבו את כל הגידולים מדרום האמריקאים אז עכשיו האו"ם מתקן את כל העניין הזה
אריה שפטל:
      מה הרעיון שלנו? אנחנו זיהינו, זה החומר הממתיק וזה הפרי וזה גדל בסין, פי 250 יותר
אריה שפטל:
 לא צריך להיות כימאי גדול לראות את הקשר בין החומר הזה לאחד החומרים הכי מרים בעולם הטבע, החומר המר הזה נמצא בדלועיים אחרים שגדלים בר, אבטיח הפקוע, קישוא הנביאים, דברים שממש ליטרלי אפשר למות מהם אם אתה אוכל אותם, הם כל כך מרים, אבל בעצם זו אותה מולקולקה חוץ מ-
אריה שפטל:
      זה עכשיו המחקר והפיתוח שאנחנו עושים בעידוד של חברת נייצ'ר סוויט, שזה סטרטאפ שמבוסס על זה, אנחנו יכולים להכין חומרי אלה, החומר הזה הוא בערך 1,000 דולר לקילו, אבל אנחנו יכולים לנקות אותו לגמרי והשוק מאוד מאוד מעוניין בדבר הזה
אריה שפטל:
 אז מה הרעיון שלנו? הרעיון שלנו שעשינו סריקה במשך כמה שנים של כל מיני דלועים בעולם כדי לראות איזה דלוע יכול להיות המקור שאנחנו נתחיל איתו ולשכנע אותו בעריכה גנומית שבמקום שהוא יעשה את החומר המורכב הזה הוא יעשה את החומר הזה
אריה שפטל:
 אז בינתיים אנחנו בערך שליש בדרך
מטי צרפתי הרכבי:
בסריקה?
אריה שפטל:
לא, סיימנו את הסריקה
אריה שפטל:
 ירוקת החמור למשל, קישוא הנביאים, אבל בסוף זיהינו מוטנט - - -
מטי צרפתי הרכבי:
אבטיח בר
אריה שפטל:
לא, זה לא אבטיח בר, זה אבטיח מסחרי, זאת אומרת זה גידול מסחרי של עשרה טון לדונם, פרי של חמישה עד שמונה קילו, זה פרי קטן, אבל הוא ממש גדל, אפשר לראות אותו, כך נראה הגידול, והדבר הזה, למרות שבפנים הוא נראה כך, כמו אבטיח רגיל, אבל כל המסלול הביוכימי לייצר את החומר המר שיש במיני בר עדיין נמצא בו ואז אי אפשר לאכול את הפרי, זה הדבר הכי מגעיל בעולם
אריה שפטל:
 הרעיון הוא שאם הוא עושה כל כך הרבה חומר מגעיל אנחנו יכולים לשכנע אותו שהוא יעשה את החומר המתוק במקום
אריה שפטל:
 זה העריכה הגנומית והמחקר במעבדה וכו' וכו'
אריה שפטל:
      זה הרעיון של המחקר הזה
אריה שפטל:
 הייתי אומר שאנחנו שני שליש בדרך, יש לנו עוד שניים-שלושה גנים לזהות, אבל אני מקווה שזה אוטוטו, ואחר כך לעשות עריכה גנומית של האבטיח המר כדי שיהיה זן אבטיח שיכול להפיק כמויות מסחריות של החומר הממתיק
אריה שפטל:
      אם אני יכול להגיד רק משפט אחד, איזה שהוא מסר, אנחנו נהנים מאוד ממימון של א', המדען הראשי, עם חברות כמו ניצן וכו', אז המדען הראשי של משרד החקלאות מאוד מאוד חשוב לנו, אבל גם המדען הראשי של משרד הכלכלה, רשות החדשנות
איילת חאקימיאן:
כן, משרד המדע, כי רשות החדשנות כבר לא תחת משרד הכלכלה
אריה שפטל:
בסדר, אבל אנחנו נהנינו מכמה פרויקטים ואנחנו עכשיו מגישים עוד אחד, זה דבר שממש נותן לחברות כאלה להתפתח בליווי של המחקר
אריה שפטל:
 ראיתי שבתקציב של השנה הייתה הורדה של תקציב, אז אם לוועדת המדע יש משהו להגיד בזה, אני חושב שזה דבר שבאמת עוזר מאוד במיוחד במחקר היישומי
אריה שפטל:
 תודה
איימן עודה:
תודה ענקית לך
רן חובב:
אני אספר לכם קצת על העבודה של מינהל המחקר החקלאי בנושא אגוזי אדמה
רן חובב:
 קודם כל כמה מילים על אגוזי אדמה או בוטנים בישראל, המילה הנכונה זה אגוזי אדמה
רן חובב:
 תשכחו מה שאתם חושבים, בוטנים זה לא במבה וזה לא הבוטנים האמריקאים, במבה בכלל מכינים מחמאת בוטנים שמייבאים מחו"ל
רן חובב:
 לא שווה לגדל את הבוטנים הרגילים לחמאת בוטנים בישראל והשוק בישראל הוא השוק הזה, זה שוק של בוטנים שמייצאים אותם בעיקר לאירופה
רן חובב:
 רואים אותם קצת פה בשווקים, אבל העיקר הוא יצוא לאירופה של בוטן גדול, יפה, בהיר, זה בוטן קלוי כבר, שהוא משווק עם הקליפה החיצונית, בעיקר לאיטליה ומשם לכל אירופה
רן חובב:
      הבוטן הזה הוא גם טעים, גם הזרע קרנץ' ומתקתק, תוכלו לטעום, ועל הבסיס הזה, ענף שגדל ופותח בישראל במשך עשרות שנים, ובשנים האחרונות הכנסנו לו אקסטרה
רן חובב:
 אתם יודעים, בוטנים זה 50% שמן, 50% מהזרע זה שמן, ומה שעשינו זה עשינו טריק, בעצם שינינו את הפרופיל של חומצות השומן והעלינו את כמות חומצת השומן העולה בתוך הזרע בשיטות של גנטיקה קלאסית כאשר כרגע הפרופיל של השמן בתוך הזרע זהה לשמן זית
רן חובב:
 בעצם כל הפרופיל זהה לשמן זית
רן חובב:
      תוכלו תיכף לטעום, גם שמרנו על כל שאר מרכיבי האיכות של הזרע, הטעם והגודל, תוכלו אחר כך להעביר ולטעום
רן חובב:
      מה נותן החומצה האלואית הגבוהה? שני דברים, קודם כל אורך חיי מדף יותר ארוך מאשר הבוטן הרגיל
רן חובב:
 בוטן רגיל, חצי שנה אצלכם בקליפה, ברגע שפותחים אותו מאריזת הוואקום, אפילו אם אתם שומרים אותו בתנאים טובים אחרי חצי שנה הוא מתעפש, השמן מתחמצן
רן חובב:
 השמן הזה מתחמצן יותר לאט בגלל המבנה שלו והוא מחזיק שנה במקום חצי שנה וזה נותן יתרון גדול מאוד למשווקים
רן חובב:
 הוא גם מחזיק יותר זמן גם לפני הקלייה וגם אחרי הקלייה ביחס לבוטן הרגיל
רן חובב:
      היתרון השני זה יתרון בריאותי כמו שמן זמן
רן חובב:
 מחקרים, כאלה שאנחנו עושים בשיתוף פעולה עם הפקולטה לחקלאות, מראים שיש יתרון לירידה בכבד שומני
רן חובב:
 אנחנו עושים את המחקר בעכברים, יש גם מחקרים בעולם באנשים, פחות דלקתיות ויתרונות לבריאות הלב
רן חובב:
 כל אלה בריאות של החומצה האלואית הגבוהה שנמצאת בתוך הבוטן כשאוכלים אותו
רן חובב:
 אני לא מדבר כרגע על הפקה של שמן כי בארץ אין לנו תעשייה של הפקת שמן מבוטנים, זה באזורים אחרים בעולם
רן חובב:
      מכאן אני עובר לפיתוח אחר שלנו, פיתוח חדש שעושה הרבה גלים, וזה כל הנושא של אלרגיה לבוטנים
רן חובב:
 אלרגיה לבוטנים היא אחת האלרגיות הקשות בעולם, גם בישראל הולכת ועולה
רן חובב:
 אגב, אני לא רופא, אבל הסיבה שחושבים שגם בישראל היא הולכת ועולה זה בגלל שההורים היום חושבים שבמבה זה מזון לא בריא, אני לא יודע אם זה נכון או לא נכון, אבל הפסיקו לתת אותו לילדים קטנים ממש, לתינוקות, ולכן החשיפה לבוטנים לא קורית בגיל צעיר אלא היא נדחית לגיל יותר מאוחר
איילת חאקימיאן:
זה בדיוק ההיפך ממה שצריך
רן חובב:
נכון
רן חובב:
 עכשיו הם דוחפים חמאת בוטנים, הם גם הפסיקו באיזה שהוא שלב את חמאת הבוטנים ובגלל זה הייתה עלייה, עכשיו הם חוזרים לתת חמאת בוטנים
איילת חאקימיאן:
זה אותו דבר עם חלב
רן חובב:
זה גם קשור איך שהוא לחלב מה שאני הולך להגיד
רן חובב:
 מה שאני הולך לספר זה אנשים שכבר יש להם אלרגיה, לא כאלה שעוד לא פיתחו, אלא ילדים שכבר יש להם אלרגיה
רן חובב:
 בעולם יש טיפולים, הטיפול הכי נפוץ זה טיפול אי רגישות לבוטנים שנותנים אותו על ידי מנות קטנות של חלבון בוטנים רגיל
רן חובב:
 לוקחים בוטנים רגילים ונותנים מנות קטנות, אבל הולכות ועולות
רן חובב:
 הבעיה הכי גדולה זה טיפול שגם עשה הרבה רעש, לפני כמה שנים, אבל הוא די נעצר מכיוון שיש לו תופעות לוואי מאוד חזקות
רן חובב:
 בזמן הטיפול הילדים חוטפים אלרגיות חזקות מאוד, צריכים מזרקים
רן חובב:
      מה שאנחנו חשבנו, אנחנו באנו ביחד עם ד"ר מונה כידון מתל השומר, היא עושה טיפול בחלב וביצים וברגע שהיא מבשלת, עושה דנטורציה, פירוק של החלבון של החלב והביצים, זה מיד הופך אותו לפחות אלרגני ונותן את האפשרות לעשות את הטיפול הזה לאורך זמן וחשיפה לאורך זמן בלי תופעות לוואי קשות
רן חובב:
      אנחנו שאלנו את עצמנו איך אנחנו יכולים להפוך את הבוטנים, בבוטנים זה לא עובד, ברגע שאתה קולה או מבשל אותם הם נהיים עוד יותר אלרגניים, בגלל המבנה של החלבונים בתוך הזרע, והמחשבה שחשבנו זה בהתפתחות הזרע אנחנו יודעים שיש שלב ראשוני מאוד שהזרע עוד קטן, הרי אתם אוכלים את הבוטנים, זה הזרע עצמו, אז בשלב שהוא מתפתח החלבונים עדיין לא הגיעו להבשלה ואם ניקח בשלב מאוד צעיר את אותה כמות חלבון, לוקחים כמות גדולה מאוד של זרעים ולוקחים את אותה כמות חלבון כמו בזרע הבשל, ובתהליך שלקח לנו, אנחנו כבר בשנה השביעית של הפיתוח הזה, ראינו שברגע שמשתמשים בבוטנים צעירים עובריים החלבון הוא הרבה פחות אלרגני גם כשלוקחים אותה כמות חלבון והתחלנו טיפול
רן חובב:
      הטיפול שלקח כמה שנים, כרגע הוא רק על מספר מאוד קטן יחסית, 40 ילדים, עם הצלחה אדירה
רן חובב:
 מתוכם הרבה מאוד ירדה פי 1,000 הרגישות שלהם, חלקם הבריאו לגמרי, וכרגע אנחנו בשלב שמחפשים מימון למאות ואלפים של ילדים ואישור של ה-FDA של הדבר הזה
רן חובב:
      איך זה קורה? מה שעשינו עד היום, סיפקנו את האבקה הזאת של חלבון לא בשל להורים, לפי כמות שאמרנו להם, כמות ידועה של 300 מיליגרם, זה לא כזה חשוב, והטיפול קורה בבית
רן חובב:
 האמא או האבא מכינים פנקייקים, שמים את הכמות שאמרנו להם מהאבקה, במשך 40 שבועות מפתחים לאט לאט את העמידות הזאת עם כמובן ביקורות אצל הרופאה
רן חובב:
      בשלב יותר מאוחר ראינו שזה נהיה מסורבל, יש פה שונות גדולה מדי, אז החלטנו שאנחנו הולכים להפוך את זה למשהו יותר מסחרי, לא חיכינו למימון הגדול, והיום יצרנו באמצעות שיתוף פעולה, כרגע זה ביסקוויט שעושה איזה שהיא חברה מטורקיה, אני לא יודע אם זה יהיה בשלב הסופי, אבל פה יש 300 מיליגרם של חלבון בוטנים מוחלש שלנו, עוגייה אחת כזאת ביום באה להחליף את כל הבישול של הפנקייקים
רן חובב:
 זה נכנס עכשיו לסבב השני של מבחני התגר והטיפול הקליני
רן חובב:
      זה פחות או יותר הפיתוח הזה
רן חובב:
 יש כמובן עוד פיתוחים במעבדה שקשורים לכלל החקלאות שהם פחות מעניינים, עמידויות למחלות של צמחים ותכונות אחרות
רן חובב:
 זהו, זה פחות או יותר הסיפור
קריאה:
הזן הזה הוא משווק, האולאית?
רן חובב:
האולאית כבר קיים, יש גם שיווק לשוק המקומי, זה לא בדיוק הזן הזה, זה זן אחר
רן חובב:
 היום אפשר למצוא אותו בכל חנויות חממה, הוא תחת המותג של אומגה 9
רן חובב:
 זה מותג, כתוב על האריזות אומגה 9, ויש בניצן הדובדבן ובחממה
רן חובב:
 המטרה היא שכל הבוטנים בישראל, גם לשוק המקומי וגם לאירופה, שגדלים בארץ, יהיו האולאית, כנראה בשנה הקרובה, אם לא אז עוד שנתיים, הם יהיו בכל החנויות
שמואל מרלין:
אבל אנחנו לא עושים פרסומת
איימן עודה:
שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה בנושא "אתגרי המחקר והפיתוח בצל המלחמה"
איימן עודה:
 חברים וחברות, המטרה העיקרית של הישיבה הזו היא לדון במדע באטמוספירה שבה אנחנו נמצאים מזה יותר מחודשיים, אבל גם להתחיל להתניע את ישיבות הוועדה החשובה הזו
איימן עודה:
 היה ויכוח על הנושא, האם לקיים את הישיבה או לא, אנחנו ראינו לנכון כן לקיים
איימן עודה:
      בגלל שזו הישיבה הראשונה מאז ה-7 באוקטובר ותחילת מהמלחמה אני רוצה להגיד, ברור שפרלמנט הוא מקום של עמדות פוליטיות שונות אבל יש דברים שאנחנו צריכים לדבוק בהם כל הזמן והם הערכים האנושיים, להוציא תמיד את כל האזרחים ממעגל האימה
איימן עודה:
 לגבי ה-7 באוקטובר, כבר מהיום הראשון הבענו עמדה נחרצת מהמקום האנושי ביותר והיא להוקיע כל טבח בוודאי, אבל אפילו כל פגיעה בחפים מפשע
איימן עודה:
 אפשר שיהיו בינינו ויכוחים פוליטיים אבל צריך להוציא את הדבר המובן מאליו מכל ויכוח פוליטי, כי זה לא פוליטי, זה אנושי
איימן עודה:
      לפני כשמונה חודשים הודעתי שאני לא רוצה להתמודד לכנסת הבאה, אני רוצה להתמסר לנושא אחד ויחיד והוא השלום
איימן עודה:
 אני מבין שאנשים רבים רואים שנושא השלום מתרחק
איימן עודה:
 אני מאמין שצריך לעשות את הכול, את הכול, בשביל להביא שלום
איימן עודה:
 אני מאמין שזה כן אפשרי
איימן עודה:
 אנחנו נעשה כל שביכולתנו בשביל להשיג את הדבר החשוב מכולם והוא השלום
איימן עודה:
     נופר, אחות של יגב, נציגת משפחות החטופים, בבקשה
איימן עודה:
 אנחנו נקשיב לך בהערכה רבה
נופר בוכשטב:
אני אפתח ואגיד שאני פה בשביל אח שלי
נופר בוכשטב:
 אח שלי נמצא כבר 73 ימים בשבי
נופר בוכשטב:
 הוא נחטף יחד עם אשתו, רימון
נופר בוכשטב:
 היא, לשמחתנו, חזרה לפני שבועיים, הוא עדיין שם
נופר בוכשטב:
 אבל אני רוצה הפעם לדבר מנקודת מבט קצת אחרת
נופר בוכשטב:
 אנחנו בוועדת מדע וטכנולוגיה, התחלתי את הדוקטורט שלי בביולוגיה לפני חצי שנה
נופר בוכשטב:
 חודשיים שאני כבר לא שם, לצערי
נופר בוכשטב:
 הדבר שהכי הייתי רוצה כרגע זה לחזור למעבדה – אני עובדת על קורונה, רק התחלתי את הדוקטורט – אבל כרגע אני לא יכולה
נופר בוכשטב:
 אני כרגע נמצאת פה, לא הולכת ללימודים שאני אוהבת, לא הולכת לעבודה שפתאום מתקדמת בלעדיי ואני לא יכולה לחזור אליה, כי אח שלי בעזה
נופר בוכשטב:
      אני מרגישה שאנחנו כרגע בשלב של ניסויים בבני אדם
נופר בוכשטב:
 כך זה מרגיש
נופר בוכשטב:
 אנחנו כולנו באיזושהי תקופה – 73 ימים – של עליות וירידות
נופר בוכשטב:
 פתאום יש איזשהו שביב של תקווה ואז קורה מקרה כמו הטרגדיה הנוראית שהייתה ביום שישי, שבאמת לבי גם עם החיילים, אני יודעת שהם עושים ככל שביכולתם בשביל להגן על המדינה, בשביל לעזור לחטופים וזו טרגדיה לכל הצדדים
נופר בוכשטב:
 אבל כל פעם שדבר כזה קורה – אני אייצג רגע את המשפחות – כולנו שוקעים באיזושהי תהום עוד פעם וזו פשוט תחושה בלתי אפשרית
נופר בוכשטב:
      אני יודעת שאנחנו בוועדת מדע וטכנולוגיה אז אני לא אקח מזמנכם, זה נושא שבאמת מאוד נוגע ללבי, אבל אני אגיד שאנחנו צריכים את התמיכה של כל אחד ואחד מכם, כל מי שיש לו השפעה