GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רינת שפרן:
 מבחינת מה הם עושים? אז אפשר לראות שמועסקים בכל מרכזי המו"פ מעל 200 חוקרים בפריפריה, בעלי תואר דוקטורט או בעלי דוקטורט או בתהליך דוקטורט
רינת שפרן:
 מעל 200 איש שמועסקים
רינת שפרן:
 זו גם תעסוקה לא קטנה עבור הפריפריה
רינת שפרן:
 מפרסמים כ-250 מאמרים, זה נתוני 2022
רינת שפרן:
 זה נע בין 250 ל-300 מאמרים בדרך כלל בשנה
רינת שפרן:
 הפרסומים הם בכתבי עת מובילים ברחבי העולם
רינת שפרן:
 מענקים, מענקי מחקר
רינת שפרן:
 הכוונה למענקים גרנטים שמתקבלים ממקורות חיצוניים
רינת שפרן:
 זה גם מעיד על איכות המחקר
רינת שפרן:
 כשמו"פ המשולש זוכה באורייזון זה כבוד גדול למחקר הישראלי, באמת, שאין לתאר אותו
רינת שפרן:
 ועוד מו"פים באמת זכו בקרנות כאלה
רינת שפרן:
 זה גם, מעל 200 מענקים ממקורות חיצוניים במהלך השנה האחרונה רק
רינת שפרן:
 עם גם הכנסות מגרנטים
רינת שפרן:
 זאת אומרת, הגוף הוא גם מסוגל להחזיק את עצמו, לא באופן מלא, אבל לפחות ב-60% מתקציבו באמצעות הכנסות ממענקים
רינת שפרן:
      הפעילות האחרת של המו"פים היא בעולמות של מסחור
רינת שפרן:
 אמרתי מקודם, מו"פ יישומי הוא החולייה המקשרת בין מחקר אקדמי למחקר מסחרי
רינת שפרן:
 יושבת פה סלעית מרשות החדשנות
רינת שפרן:
 מחקר מסחרי זה באמת התחום שלהם
רינת שפרן:
 אבל המו"פים מצופים להתחיל לקיים שיתופי פעולה עסקיים
רינת שפרן:
 לרשום פטנטים, לבדוק היתכנות של תועלת כלכלית לאזור בו הם נמצאים
רינת שפרן:
 ואנחנו יכולים לראות מעל 500 שיתופי פעולה עסקיים שהניבו מעל 31 מיליון שקלים בכל המו"פים
רינת שפרן:
 שוב, סכום לא מבוטל בכלל בשביל הפריפריה
רינת שפרן:
      התועלת השלישית, שהיא תועלת קטנה יותר, היא מעולמות החינוכיים החברתיים
רינת שפרן:
 מו"פ בתור איזה שהוא מודל לחיקוי לילדים, נוער או איזה שהוא גורם אזורי שמנכיח מדע ותרבות מדעית
רינת שפרן:
 אני אגיד בכנות, המטרה הראשית שלהם היא מחקר
רינת שפרן:
 מחקר ופיתוח כלכלי
רינת שפרן:
 אבל כשחוקרים נמצאים ויושבים באזור שבדרך כלל אין בהם הרבה חוקרים יש לזה ערך
רינת שפרן:
 סיפרתי לפני זה, אני גדלתי ליד קריית שמונה
רינת שפרן:
 ועשיתי את הביוטופ שלי במיגל קריית שמונה
רינת שפרן:
 כיוון ששם היו מעבדות ושם היו חוקרים
רינת שפרן:
 והדבר הזה הוא בעל משמעות אזורית לא מבוטלת
רינת שפרן:
 אז אנחנו יכולים לראות שהמו"פים עושים, שוב, כערך נלווה, גם חוגים, אירועים שפתוחים לציבור הרחב, כנסים מקצועיים
רינת שפרן:
 בעצם מנכיחים את המדע באזור בו הם פועלים
רינת שפרן:
      כיוונים אסטרטגיים: המו"פים, אנחנו חושבים שהפוטנציאל שלהם, מרכזי המו"פ הוא גדול מאוד
רינת שפרן:
 ובעצם בהשקעה של 20 מיליון בסוף 2022, הרבה באמת בזכות תקציבים שהגיעו במהלך הסיכום התקציבי של שנת 2022, אנחנו בעצם פועלים לחזק את המו"פים לכיוונים האסטרטגיים הבאים: מיקוד יישומי
רינת שפרן:
 כלומר מחקר שבאמת יש לו היתכנות כלכלית בהמשך בתור כלי לפיתוח כלכלי של האזור
רינת שפרן:
 אנחנו רואים בזה מנוע צמיחה אזורי
רינת שפרן:
 חד משמעית אנחנו חושבים שהכול מבוסס על מצוינות
רינת שפרן:
 המרכזים, הרבה פעמים אנחנו מסבירים שזה לא צדקה, זה לא כדי לספק תעסוקה באזור
רינת שפרן:
 זה לא מספרים, אנחנו לא משרד העבודה וזה לא מספרים כאלה גדולים
רינת שפרן:
 זה לייצר מצוינות מחקרית וזה הבסיס לכל
רינת שפרן:
 אנחנו פועלים למיקוד תחומי הפעילות של המו"פים, גם באמצעות תקצוב ממוקד לאותם תחומים
רינת שפרן:
 קשר חזק יותר עם התעשייה ומיקוד בגיוס חוקרים מצוינים
רינת שפרן:
      מה יכול לקרות מכזה מרכז? זאת אומרת, אם קם או אם פועל מרכז בחברה או באזור מסוים, הוא מייצר שתי תועלות עיקריות: תועלת כלכלית ותועלת תעסוקתית
רינת שפרן:
 דיברנו על יצירת מקומות עבודה, יצירת מקומות עבודה נלווים כמו אבטחה, תחזוקה, ניקיון, אחזקה
רינת שפרן:
 זה מעבר לדוקטורנטים, חוקרים, סטודנטים בתואר שני שיכולים לעשות שם את המחקר שלהם, עובדי מעבדה כמובן
רינת שפרן:
 ותועלות כלכליות, שזה כאמור המוקד
רינת שפרן:
 רישום פטנטים, מסחור של הפטנטים, שיתופי פעולה עסקיים, הקמת חברות בת
רינת שפרן:
 ואני אראה פה דוגמה אחת שהיא מגיעה ממיגל, מיגל קריית שמונה הוא מרכז המו"פ הגדול ביותר שלנו
רינת שפרן:
 הוא מעסיק עשרות רבות של חוקרים וכמה מאות אנשים באזור בו הוא פועל
רינת שפרן:
 השקף הזה מראה את מספר חברות הבת והסכמי הרישיון
רינת שפרן:
 הסכם רישיון זה הסכם שימוש בפטנט
רינת שפרן:
 שמיגל, רק מיגל הקים בין השנים 2018 ל-2021
רינת שפרן:
 מאז היה כבר עוד
רינת שפרן:
 אז בעצם מיגל עצמו הקים 10 חברות בת או חברות שמבוססים על פיתוחים שלו
רינת שפרן:
      הכנסות משוערות מחברה כזו לקופת המדינה מדברות על 30-40 משרות בהייטק
רינת שפרן:
 4 מיליון ש"ח רק הכנסות ממיסים, בשלבים הראשונים של חברה שכזו
רינת שפרן:
 מיגל, כמו שאתם יודעים, פועלים הרבה בתחום הפודטק והאגרוטק ובאמת רבות מהחברות שלהם הן בתחום הזה
רינת שפרן:
 אז זו תועלת כלכלית אחרת אפשרית
רינת שפרן:
 שוב, אני אגיד שוב, כמובן מיגל הוא מו"פ גדול וחזק
רינת שפרן:
      כמה כסף זה מניב? דוגמה באמת להכנסות אפשריות
רינת שפרן:
 אז מה שאפשר לראות זה שבצד שמאל הפטנטים עצמם הם לא מניבים לכשעצמם תקציבים גדולים או הכנסות גדולות למו"פ
רינת שפרן:
 מכל הפטנטים שמיגל רשמה, והיא רשמה כ-42 פטנטים בשנים המדוברות
רינת שפרן:
 ההכנסות עמדו על כמה עשרות, כ-50,000 שקלים על פני השנים שבדקנו
רינת שפרן:
 איפה כן ההכנסות האפשריות? מה זה פיתוח אפשרי של מו"פ כזה? בעצם הסכמי פיתוח
רינת שפרן:
 שיתוף פעולה עסקי, ממש, עם חברה, על בסיס פיתוח שמיגל עצמו עשתה
רינת שפרן:
 סתם לשם האנקדוטה, מיד-ווקס השני מלמעלה, זה פיתוח, זה חיסון לקורונה של חיות
רינת שפרן:
 שהם התחילו לפני מגפת הקורונה, והוא פשוט הפך להיות מאוד מאוד רלוונטי
רינת שפרן:
      איזה עוד תועלות? דיברנו על תועלות העסקתיות
רינת שפרן:
 שוב, הדוגמה של מיגל
רינת שפרן:
 מיגל מעסיקים כ-300 איש סך הכול, מתוכם דוקטורים או חוקרים כ-80, הירוק כהה הוא עובדי מחקר, מעבדות וכדומה
רינת שפרן:
 ירוק בהיר זה בעלי תואר דוקטורט
רינת שפרן:
 הצהוב למעלה זה סטודנטים לתואר שני והנהלה שבשנה האחרונה שנמדדה זה כ-23 עובדי הנהלה
רינת שפרן:
 אז תועלת תעסוקתית ישירה לאזור יש לנו
רינת שפרן:
 תועלת תעסוקתית עקיפה היא התועלת היותר מעניינת
רינת שפרן:
 וזה כמעט השקף האחרון
רינת שפרן:
 מה קרה עם עובדים, ואני מתנצלת שזה קטן
רינת שפרן:
 מה קרה עם עובדים שעבדו במיגל ועזבו את מיגל? אז בדקנו שלוש שנים אחורה לאן הלכו העובדים האלה? 60% מהם הלכו לתעשייה
רינת שפרן:
 זאת אומרת או לסטארט-אפים שקמו מתוך מיגל ועשו אקזיט
רינת שפרן:
 או לתעשייה אזורית בפריפריה באזור קריית שמונה
רינת שפרן:
 שבעצם מיגל הפכה להיות איזה סוג של יצאנית או מכשירת עובדים עבורה
רינת שפרן:
 אז גם מי שעובד במו"פ ועוזב את המו"פ בעצם תורם או לאקדמיה, כי 40% הלכו לאקדמיה הישראלית, או לתעשייה האזורית והארצית
רינת שפרן:
      זהו
רינת שפרן:
 הדבר האחרון באמת שאני אגיד, לפני פתיחת הדיון, הוא מה בעצם יכול לכלול מו"פ יישומי בחברה הבדואית
רינת שפרן:
 איזה סוג תחומים יכולים להעסיק מחקר שכזה
איימן עודה:
חשוב ביותר
רינת שפרן:
אז אנחנו מדברים, וכמובן יש עוד תחומים
רינת שפרן:
 אבל נכון להיום אנחנו מדברים על ארבעה מרכזיים: אחד הוא העולמות של מדעי הסביבה, טיפול בפסולת, שפכים, עולמות שצריכים מענים מאוד מאוד דחופים בחברה הבדואית
רינת שפרן:
 ומו"פים אחרים עוסקים בזה גם
רינת שפרן:
 מדעי הרפואה
רינת שפרן:
 החברה הבדואית בעלת מאפיינים ייחודיים כאשר היא לא גדולה מספיק כדי שחברות או גופים מסחריים יעשו עליה מחקר לכשעצמם
רינת שפרן:
 סורוקה הוא גוף מעולה לשיתופי פעולה בעולם הזה
רינת שפרן:
 אוניברסיטת בן גוריון היא גוף מעולה לשיתופי פעולה בעולם הזה
רינת שפרן:
 אז מדעי הרפואה הוא תחום שני גדול
רינת שפרן:
 תחום שלישי הוא אגרוטק, בקשה שעלתה מהשטח
רינת שפרן:
 חקר של חקלאות מסורתית, הכנסת טכנולוגיות לתוך חקלאות מסורתית ושימוש או פיתוח של שיטות חקלאות
רינת שפרן:
 והתחום הרביעי הוא תחום מדעי החברה
רינת שפרן:
 ראינו גם מו"פים אחרים שעוסקים בתחומים דומים
רינת שפרן:
      מחקר סטטיסטי דמוגרפי העוסק בחברה הבדואית
רינת שפרן:
 יש לנו, תכף יגיד אולי בני מהמשרד לשוויון חברתי, יש לנו מחסור בנתונים, ב-data של החברה הבדואית
רינת שפרן:
 והדבר גם לא עוזר לקיום מחקרים נוספים בנושא
רינת שפרן:
 זאת אומרת, ככל שאין data קשה גם לסתם חוקרים לעשות מחקר
רינת שפרן:
 מדברים הרבה על מכון, נכון יש מכון ירושלים שאוסף data באופן סיסטמתי על החברה בירושלים
רינת שפרן:
 אותו דבר יכול לקרות בחברה הבדואית כזרוע של המו"פ הזה
רינת שפרן:
 זהו, זה ככה ברקע
רינת שפרן:
 נכון, מדבור
איימן עודה:
רינת, תודה רבה לך
איימן עודה:
 הרבה הערכה
איימן עודה:
 אני רוצה לברך את השתתפות מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית עאדל עאמר
איימן עודה:
 אנחנו גם בהמשך הדיון נשמח לשמוע את דעתך
איימן עודה:
 רק בשביל שתהיה בתמונה, אנחנו מנסים לקדם מו"פ, מרכז מחקר ופיתוח, בנגב
איימן עודה:
 בקרב האוכלוסייה הערבית יש מו"פ בכפר קרע ויש אחר בשפרעם, שנקרא מו"פ הגליל
איימן עודה:
 שהם ממש תורמים למדע במדינת ישראל
איימן עודה:
      יש ויכוח פה
איימן עודה:
 משרד המדע תומך ומשרד האוצר מתנגד
איימן עודה:
 אז אנחנו רוצים לשכנע אותו
איימן עודה:
 יש ויכוח על מה שנקרא כסף טוב ואיך זה חוזר לאוצר
איימן עודה:
 אנחנו חושבים שגם ה-empowerment, העצמה לחברה הערבית הבדואית בנגב זה דבר שחשוב בפני עצמו
איימן עודה:
 לכן כן צריך להקים את המו"פ הזה
איימן עודה:
 ועל זה הוויכוח פה בוועדה
איימן עודה:
      חבר הכנסת סימון מושיאוילי ביקש
איימן עודה:
 אחריו ביקש ד"ר יאסר חוג'יראת
איימן עודה:
 יש חבר כנסת נחמד, אבל לצערי הרב הוא נפטר, חה"כ גלאון, שהרבה להגיד שהוא תמיד נותן לחבר כנסת אחר כך בן אדם
איימן עודה:
 אחר כך בן אדם, אחר כך חבר כנסת
איימן עודה:
 כן, אז אנחנו נותנים עכשיו לחבר כנסת
איימן עודה:
 חבר הכנסת סימון מושיאשוילי, בבקשה
סימון מושיאשוילי:
ראשית, ישר כוח על הדיון החשוב הזה
סימון מושיאשוילי:
 אני חושב, אישית, וגם בהתאם לנתונים שהציגה לנו כאן גב' שפרן, שכל נקודת מו"פ בארץ זה נטו רווח למדינה
סימון מושיאשוילי:
 יש שם תועלת כלכלית, תועלת תעסוקתית
סימון מושיאשוילי:
 אני מרשה לומר גם תועלת לאומית
סימון מושיאשוילי:
 יש כאן נטו רווח למדינה
סימון מושיאשוילי:
 אין שום סיבה שילד, אם זה בבאר שבע, בנתיבות, בפזורה הבדואית או אפרופו קריית שמונה, יקבל הן בתחום הרווחה, הן בתחום הבריאות ובתחום החינוך, פחות ממה שילד בתל אביב או בגבעתיים מקבל
סימון מושיאשוילי:
      הממשלות לדורותיהן הזניחו את הנגב
סימון מושיאשוילי:
 ואני מרשה לעצמי לומר גם את הגליל
סימון מושיאשוילי:
 גם את הגליל
סימון מושיאשוילי:
 אתמול הייתה לי שיחה מעניינת עם ד"ר אלי ספיר
סימון מושיאשוילי:
 המשך לשיחה שהייתה לי איתו לפני שבועיים בערך
סימון מושיאשוילי:
 הוא יושב ראש רדיותרפיה במדינת ישראל
סימון מושיאשוילי:
 יושב ראש התחום הזה באסותא באשדוד
סימון מושיאשוילי:
 הוא נתן לי דוגמה לקיפוח של הדרום לצורך העניין
סימון מושיאשוילי:
 יש את מכשיר הקרינה, שמפוזרים במרכזים הרפואיים במדינה
סימון מושיאשוילי:
 באזור המרכז יש 15 מכשירים כאלו, בירושלים 9 ובדרום, בכל הדרום, כמעט 1
סימון מושיאשוילי:
5 מיליון תושבים, 4 או 5
סימון מושיאשוילי:
 לא, 5
סימון מושיאשוילי:
 זה, אנחנו מבינים את הקיפוח הזה ובאמת אין סיבה שזה יימשך
סימון מושיאשוילי:
 אז אני מברך את כולם, שיהיה בהצלחה
סימון מושיאשוילי:
 הצלחה של זה זה הצלחה של המדינה בסופו של יום
איימן עודה:
תודה רבה לך, חבר הכנסת סימון מושיאשוילי
איימן עודה:
 חבר הכנסת ד"ר יאסר חוג'יראת ביקש לפנייך ואת כבר דיברת
יאסר חוג'יראת:
אני אתחיל
יאסר חוג'יראת:
 יש נציגי משרד האוצר כאן? חוץ מהם לדעתי כולם מסכימים שיש צורך להקים מו"פ בנגב
יאסר חוג'יראת:
 זה מוסכם על כולם
יאסר חוג'יראת:
 ניתנה כאן סקירה
יאסר חוג'יראת:
 אני חושב שרוב המו"פים שנמצאים בארץ הם נמצאים מאום אל פאחם או מכפר קרע צפונה
יאסר חוג'יראת:
 מכפר קרע דרומה כמעט ואין, יש שניים שלושה
איימן עודה:
זה של יום המלח יש בו ארבע שלוחות
יאסר חוג'יראת:
זה שלוחות
יאסר חוג'יראת:
 אני חושב, חשוב מאוד, אין מחלוקת שצריך להקים מו"פ בנגב, בתוך החברה הערבית הבדואית בנגב
יאסר חוג'יראת:
 וזה לכמה מטרות
יאסר חוג'יראת:
 עם כל הקושי שחווים תושבי הנגב, עם כל הקושי שיש 60,000 חיים בפזורה, מה שנאמר כאן, ללא חשמל
יאסר חוג'יראת:
 גם ללא בית ספר, ללא שירותים רפואיים
יאסר חוג'יראת:
 צריכים לנסוע קילומטראז' וגם אין תחבורה ציבורית כמו שצריך שיכולים להגיע גם למרכזי הערים בשביל לקבל טיפולים
יאסר חוג'יראת:
      אבל יש תקווה, יש הרבה הצלחות וזה הרבה סיפורי הצלחה
יאסר חוג'יראת:
 בנגב יש הרבה אנשים שלומדים, בוגרים, רופאים, אנשי מחשב, ראש מחלקת המחשב באוניברסיטת בן גוריון היה בדואי מהנגב
יאסר חוג'יראת:
 ויש עוד הרבה דוגמאות
יאסר חוג'יראת:
 כמוהו יש הרבה הצלחות
יאסר חוג'יראת:
 ומה שמיוחד בנגב, יש יותר ויותר נשים שלומדות ומגיעות לאוניברסיטאות
יאסר חוג'יראת:
      כדי לקבל, כשאתה מקבל דוקטורט, כדי להשתלב באקדמיה במדינת ישראל בדרך כלל דורשים גם פוסט דוקטורט
יאסר חוג'יראת:
 זאת אומרת, צריך לנסוע לחו"ל, שנתיים שלושה, שיהיה לך מאמרים
יאסר חוג'יראת:
 וזה אני חושב ברוב המקרים זה גם מהווה חסם אצל האישה הבדואית בנגב וגם כל אישה ערבייה, במיוחד נשים בנגב
יאסר חוג'יראת:
 לכן כשאישה מסיימת דוקטורט ורוצה מקום עבודה, לפעמים גם לא מתקבלת לאוניברסיטה לתוך האקדמיה או לבית חולים, כי היא גם לא מוכשרת בכיוון של מדעי הרפואה או למדה ביולוגיה, כימיה
יאסר חוג'יראת:
 לכן כשיש מו"פ זה יאפשר לאותן נשים גם מקום עבודה, גם לצמוח בתוך המו"פ ולקדם את האזור וגם את המו"פ
יאסר חוג'יראת:
 לכן אני רואה בזה חשיבות עליונה
יאסר חוג'יראת:
      כשבמדינה מדברים לאחרונה במשרד הכלכלה על תעסוקה ותעסוקת נשים, משקיעים הרבה כסף בהייטק
יאסר חוג'יראת:
 מנכ"ל אלפנאר שהקים את מרכזי ריאן במדינה, בכל הארץ, והדגש שם על תעסוקת נשים
יאסר חוג'יראת:
 אני חושב מהכסף הזה, שנמצא שם מיליונים, אפשר לתקצב 5-6 מיליון, 10 מיליון שקלים שנתי ולהקים מו"פ כזה בתוך הנגב
יאסר חוג'יראת:
 מיגל זה הרבה בשביל המדינה
יאסר חוג'יראת:
 במיגל אני יודע שיש סעיף תקציבי בתוך משרד המדע של 20 או יותר מ-20 מיליון שקלים צבועים למיגל
יאסר חוג'יראת:
 אני לא יודע אם זה קיים במו"פים אחרים
יאסר חוג'יראת:
 לכן ברגע שיש אפשרות לצבוע תקציב, סעיף תקציבי כזה, אני חושב 5-6 מיליון שקלים בהתחלה שנתי ואחר כך המו"פ מתפתח בעצמו וזה לא הרבה כסף למדינה
יאסר חוג'יראת:
 אני חושב שמשרד האוצר, דווקא הוא צריך לדאוג לזה שיקים מו"פ בתוך הנגב
יאסר חוג'יראת:
 כי זה גם מקום לתעסוקה, זה גם מקום לתעסוקת נשים
יאסר חוג'יראת:
 זה גם אפשר לשלב ולגוון, גם אנחנו לא רוצים שיהיה מו"פ רק לערביי הנגב ובדואים
יאסר חוג'יראת:
 שיהיו גם יהודים בתוך המו"פ הזה, הוא ישרת את כל תושבי הנגב, גם יהודים וגם ערבים
יאסר חוג'יראת:
 אבל כן אנחנו רוצים שיהיה בתוך אזור או עיר או כפר בדואי בנגב
איימן עודה:
 אני מסכים עם כל מילה
איימן עודה:
 ד"ר מנאל חריב, קודם כל ברמה האישית, אני מאוד מעריך אותך
איימן עודה:
 את הפעילות שלך מזה הרבה שנים
איימן עודה:
 את מקדמת דברים כל כך חשובים, כולל בקרב הערבים הבדואים בצפון
יאסר חוג'יראת:
גילוי נאות, איימן, מנאל אני לימדתי אותה כשהייתה בכיתה ט' אני חושב
יאסר חוג'יראת:
 הייתה תלמידה שלי
איימן עודה:
הודא, אני זוכר אותך מלפני 15 שנים נאבקת למען ערביי הנגב
איימן עודה:
 צועקת בהפגנות, מדם ליבך
איימן עודה:
 הרבה הרבה הערכה
איימן עודה:
 רציתם להציג מצגת? אז בבקשה
איימן עודה:
 אורית פרקש, את רוצה לדבר שתי דקות, שלוש דקות?
אורית פרקש הכהן:
לא, אני רק רציתי להגיד משפט קצר
אורית פרקש הכהן:
 אני רציתי לומר שהנושא של מרכזי מו"פ, אני רק רציתי לחלוק, הוא נושא שאני כן חושבת שכדאי שתשמע את האוצר
אורית פרקש הכהן:
 האוצר לא אוהב מרכזי מו"פ, אני זוכרת נכון? אני זוכרת שאני כשרת חדשנות העברנו תקציב
אורית פרקש הכהן:
 ואחד מהדברים שהתעצבנתי עליהם בליל התקציב היה שפשוט ביקשו ממני התחייבות שלא יהיה עוד מרכזי מו"פ במדינת ישראל
אורית פרקש הכהן:
 לא הסכמתי לדרישה הזאת, חשבתי שזה שיקול דעת
אורית פרקש הכהן:
 ואני גם יודעת שבמשרד החדשנות, אם אינני טועה, עשיתם רפורמה מאוד משמעותית לגבי מה זה מרכזי מו"פ, איך מרכזיי המו"פ וכו'
אורית פרקש הכהן:
      אז אני רק רוצה לומר פה משפט, וגם בעצמי ביקרתי בהרבה מאוד מהמרכזים החשובים האלה, שיש לאוצר תפיסת עולם ואני לא, ראוי לשמוע, אני מקווה שתהיו מספיק פתוחים
אורית פרקש הכהן:
 שלא מתים על המוצר הזה שנקרא מרכזי מו"פ
אורית פרקש הכהן:
 אני לא יודעת אם זה השתנה
אורית פרקש הכהן:
 לא השתנה
אורית פרקש הכהן:
 הנה, הם קורצים לי
אורית פרקש הכהן:
 כי אני אומרת אם זה כן תמצמצי, אם זה לא תעשי פעמיים מצמוץ
אורית פרקש הכהן:
 זה לגיטימי
אורית פרקש הכהן:
 כלומר, זה בא הרי ממקום מקצועי
אורית פרקש הכהן:
 אבל נראה לי שצריך קצת לשים, איך אומרים? את הפיל שבחדר
אורית פרקש הכהן:
 כדאי שהסוגייה הזאת תצוף, כי היא משמעותית
איימן עודה:
 תודה רבה לך חה"כ אורית פרקש הכהן
איימן עודה:
 בבקשה, ד"ר מנאל והודא אבו עבייד, בבקשה
ד"ר מנאל חריב:
אז קודם כל תודה
ד"ר מנאל חריב:
 ואנחנו בפורום לדו קיום אזרחי בנגב
ד"ר מנאל חריב:
 מברכות על הדיון הזה
ד"ר מנאל חריב:
 רגע, יש מצגת
איימן עודה:
אתם רוצים שמישהו ידבר ועד שתחברו? בסדר
איימן עודה:
 אז ד"ר בני צרפתי מהמשרד לשוויון חברתי
ד"ר בני צרפתי:
טוב, אז בגדול אנחנו, כמו שאמרה רינת, אנחנו מאוד מעודדים את זה
ד"ר בני צרפתי:
 יש לנו גם תקצוב בהחלטה לטובת הנושא הזה
ד"ר בני צרפתי:
 אנחנו רואים בזה המון תועלות
ד"ר בני צרפתי:
 חלק מהתועלות רינת - - -
איימן עודה:
אז תגיד לי בבקשה, כמה התקציב? חשוב להבין
איימן עודה:
 חשוב לי איך אפשר לשלב ביניכם לבין האוצר כדי לקדם את הנושא הזה?
ד"ר בני צרפתי:
בגדול יש לטובת משרד המדע 25 מיליון
ד"ר בני צרפתי:
 השיקול, הפילוח התקציבי זה בהתאם לחוות דעת מקצועית של רינת
קריאה:
שנייה, זה של החומש הכלל ארצי של החברה הערבית או של הבדואים?
ד"ר בני צרפתי:
 החומש של החלטת ממשלה 1279 רק בדואית
קריאה:
אחלה, תודה
איימן עודה:
אני מדבר על הקמת מו"פ
איימן עודה:
 כן, אז אתם תומכים?
ד"ר בני צרפתי:
אנחנו תומכים
איימן עודה:
ומשרד המדע תומך
ד"ר בני צרפתי:
משרד המדע גם תומך
איימן עודה:
כמה כסף יש אצלכם, אצל שניכם, בשביל הנושא הזה?
ד"ר בני צרפתי:
במסגרת ההחלטה, בגדול, למשרד המדע יש 25 מיליון
ד"ר בני צרפתי:
 עושים עוד מלא פעילות ענפה כמו מדעניות העתיד ועוד הרבה פרויקטים
ד"ר בני צרפתי:
 מה שכאילו, בגדול, מה שרינת תחליט
רינת שפרן:
אנחנו תקצבנו בערך, עשינו תחשיב של בערך הקמות הקמה ראשוניות של 5 מיליון
רינת שפרן:
 בתוך החומש אמרנו לזה, למיטב זיכרוני 12 מיליון לאורך כל החומש
רינת שפרן:
 עד שלב שבו הוא יעמוד על הרגליים ויתחיל להכניס הכנסות
איימן עודה:
אז איך האוצר מתייחס למה שהם אומרים? איפה נציגי האוצר?
יאסר חוג'יראת:
האוצר ברח
איימן עודה:
סליחה, איילת, איפה נציג האוצר?
קריאה:
היה פה, הוא יושב פה
קריאה:
 המחשב שלו פה
איימן עודה:
אז אולי מישהו ייצא ויחפש אותו? אוקיי, תודה ד"ר יאסר חוג'יראת, תודה רבה
איימן עודה:
 תציגי את עצמך בבקשה
פלינט אשרי:
שלום לכם, שמי שלומית פלינט, אני ראשת המגמה לתכנון עירוני באוניברסיטת בר אילן
פלינט אשרי:
 אני שמחה להגיד שאמנם בר אילן היא האוניברסיטה הגדולה בישראל, הרי שלפי מה שהיה פה בשקפים - - -
איימן עודה:
הגדולה בישראל?
פלינט אשרי:
בישראל
איימן עודה:
כמה מספר סטודנטים?
פלינט אשרי:
אני לא יודעת להגיד לך
פלינט אשרי:
 אבל זו אוניברסיטה שהיא גם הגדולה ביותר וגם צומחת
פלינט אשרי:
 וחשוב להגיד, שלמרות זאת היא לא נראתה כתומכת באף אחד מהמו"פים שהוצגו כאן
איימן עודה:
סליחה, אפשר לעבור לאוצר ולחזור אלייך בבקשה? כי הוא הגיע
איימן עודה:
 ניסה לברוח, אבל החזרנו אותו בכוח
איימן עודה:
 תציג את עצמך, את השם בבקשה
נעם שרלו בריגה:
שלום לכולם, נעם שרלו בריגה מאגף תקציבים
נעם שרלו בריגה:
 אני אתייחס קצת לדברים שנאמרו פה
איימן עודה:
אתה לא היית כשדיברו גם מהאוצר, גם מהשוויון חברתי, שהם יש להם הקצאה של 25 מיליון שקלים למען הקמת, 5 מיליון שקלים למען הקמת מו"פ
איימן עודה:
 ועוד כסף לחמש שנים הראשונות
איימן עודה:
 מה ההתייחסות שלכם באוצר בבקשה?
נעם שרלו בריגה:
אז אני אגיד
נעם שרלו בריגה:
 החלטת ממשלה 1279 דיברה על חיזוק המחקר היישומי בחברה הבדואית בנגב
נעם שרלו בריגה:
 המטרה היא מטרה חשובה, אנחנו עומדים מאחוריה וגם הוקצה לדבר הזה תקציב
נעם שרלו בריגה:
 בשונה למה שנאמר פה, ההתנגדות שלנו היא לא מטעמים תקציביים, הכסף ייצא
נעם שרלו בריגה:
 השאלה היא על מה הוא ייצא
נעם שרלו בריגה:
 אנחנו בעצם מבקשים לא להשאיר את הכסף בקופת המדינה, אלא לנצלו בעצם בצורה האופטימלית ואני אסביר למה אני מתכוון
נעם שרלו בריגה:
      נציגת משרד המדע פה הציגה מספר כיוונים אפשריים שבהם ניתן ואף רצוי לקדם מחקר יישומי בחברה הבדואית: בריאות, אגרוטק וכדומה
נעם שרלו בריגה:
 אנחנו שואלים את עצמנו האם בעצם הקמת מכון מחקר עצמאי, מו"פ אזורי, הוא הדרך המיטבית והיעילה ביותר לקדם את המטרות האלה
נעם שרלו בריגה:
 זה דיון שאנחנו מקיימים אותו בתוך הממשלה, גם סביב המו"פ בחברה הבדואית וגם בכלל, הרבה דברים אחרים
נעם שרלו בריגה:
 כלומר, נעשית איזה שהיא עבודה אסטרטגית להגדיר מה המטרות
נעם שרלו בריגה:
 אוקיי? וניקח למשל את הדוגמה של בריאות
נעם שרלו בריגה:
 אם המטרה שלנו היא לקדם מחקר יישומי בתחום הבריאות שממוקד בחברה הבדואית, יכול להיות שהכלי המיטבי לעשות את זה הוא בכלל לפרסם גרנטים לחוקרים מצטיינים מהאוניברסיטאות ובתי החולים שיחקרו את הנושא הזה
נעם שרלו בריגה:
 כנראה שנקבל תוצר מחקרי טוב יותר מאשר על ידי הקמת מו"פ בחברה הבדואית שיתעסק בנושא הזה
נעם שרלו בריגה:
      כנ"ל לגבי אם המטרה שלנו להתמקד דווקא בעולמות החינוך והחינוך הבלתי פורמלי המדעי, אז יש כלים אחרים
נעם שרלו בריגה:
 משרד המדע גם יודע להקים מרכזי מדעים ויכול להיות שזה הכלי המתאים לקדם את המטרה הזאת
נעם שרלו בריגה:
 ולכן כל הדיון שכרגע מתנהל הוא לא האם להוציא כסף לקידום מחקר יישומי בחברה הבדואית כן או לא
נעם שרלו בריגה:
 אלא איך להוציא אותו בצורה הכי חכמה והכי יעילה, עם התוצרים הכי טובים
איימן עודה:
יופי
איימן עודה:
 נעם, דיברת דברים חשובים בהחלט
איימן עודה:
 אני רוצה להגיד לך איך אני רואה את הדברים ומה אני אציע גם בהמשך
איימן עודה:
 אני רואה את הדברים כך: שזה לא רק התפיסה של הכסף הטוב או שחוזר כמה שיותר מוקדם לאוצר ולמדינה
איימן עודה:
 אלא איך להשקיע בקרב חברות מוחלשות בשביל להעצים אותם
איימן עודה:
 שזה לא חייב לחזור היישר, מהר מאוד לאוצר, אבל זה בונה וזה אנחנו רואים את הפירות בהמשך
איימן עודה:
 ייקח מספר שנים, אבל אנחנו נראה את זה בהמשך
איימן עודה:
      אני ראיתי שרינת הציעה כמה דברים שהם חשובים מאוד
איימן עודה:
 אני רוצה להוסיף עוד משהו
איימן עודה:
 אנחנו, יש משהו בתפיסה שלנו, כשמדברים על מדע וטכנולוגיה הראש שלנו הולך למדעים המדויקים, ישר
איימן עודה:
 אתה רואה את התמונות פה? אין אחד מעולם החברה
איימן עודה:
 למרות שזה מדעי החברה
איימן עודה:
 אין מדעי הרוח, אין פילוסוף
איימן עודה:
 כולם תמונות של אנשים ממדעים מדויקים
איימן עודה:
 אני חושב בחברה הערבית בדואית בנגב יש כיוונים חברתיים, למשל נושא השפיטה
איימן עודה:
 השפיטה הבדואית
איימן עודה:
 זה נושא כל כך חשוב
איימן עודה:
 ואני חושב שהכוח של החברה שתהיה כמה שיותר רב תרבותית
איימן עודה:
 לכן אנחנו צריכים לבדוק ולחשוב על empowerment, לחשוב גם על הסמליות
איימן עודה:
 זה שהמדינה משקיעה ביישוב ערבי בנגב, גם בניין, אני חושב שהסמליות זה האכפתיות
איימן עודה:
 אלה דברים שצריך לחשוב עליהם לעומק איך לחזק אותם
איימן עודה:
      אני רק רוצה לסבר את אוזניכם, כשנאבקנו למען התוכנית 922 וישבנו עם האוצר מספר ישיבות
איימן עודה:
 אמרו לנו בית חולים ביישוב ערבי זה לא כסף טוב
איימן עודה:
 להשקיע בגמלאים זה לא כסף טוב
איימן עודה:
 כי להשקיע בבן אדם עשיר שמחזיר מיסים, הרבה מיסים לאוצר או בהייטק זה הכסף הטוב ביותר
איימן עודה:
 אנחנו בתפיסה חברתית שחושבת על שכבות מוחלשות חשוב לנו להשקיע במקומות הללו
איימן עודה:
 לכן אני רוצה להציע ישיבת עבודה עם האוצר, עם השוויון החברתי ועם משרד המדע
איימן עודה:
 שנשב כולנו ביחד הרחק מהטלוויזיה ושידור ישיר מערוץ הכנסת
איימן עודה:
 נשב ונחשוב מה טוב בשביל לקדם את זה ביחד
איימן עודה:
 אתם מקבלים את הסיכום הזה?
רינת שפרן:
בהחלט
רינת שפרן:
 אנחנו בדיונים מתמשכים על הנושא
יאסר חוג'יראת:
אני יכול רק להגיד משהו לענות לו, לנועם?
איימן עודה:
רק רגע
איימן עודה:
 אני רוצה לשאול אם ד"ר מנאל והודא אתן מוכנות?
ד"ר מנאל חריב:
כן, כן
איימן עודה:
אז בבקשה
איימן עודה:
 ונמשיך אחריהן
ד"ר מנאל חריב:
(הצגת מצגת)     טוב, הדברים שלך, חבר הכנסת עודה, באמת היו הרמה להנחתה לגבי מרכז מחקר יישומי בנגב לאוכלוסייה הבדואית
ד"ר מנאל חריב:
 אז מה שאנחנו רוצות להציג כאן זה מרכז מחקר ונתונים לתעסוקת החברה הבדואית בנגב
ד"ר מנאל חריב:
 מחקר יישומי כמובן, שהוא גם בתחילת השנה הזו
ד"ר מנאל חריב:
 והוא בעצם במסגרת שותפות בין ארגונית לקידום תעסוקת נשים בדואיות
ד"ר מנאל חריב:
 אפרופו נתונים על הנשים הבדואיות, אז כאן נאמר על הנתונים בהשכלה
ד"ר מנאל חריב:
 אז הנתונים האחרונים מספרים ש-78% מהאקדמאים בחברה הבדואית, הסטודנטים, הם סטודנטיות נשים
הודא אבו עבייד:
זה נתונים שהם רק של אוניברסיטת בן גוריון והמוסדות בבאר שבע
יאסר חוג'יראת:
למרות שאני חושב שמי שלומד בחו"ל זה לרוב המוחלט גברים
יאסר חוג'יראת:
 נכון?
ד"ר מנאל חריב:
לא
יאסר חוג'יראת:
לא, לא, לא
יאסר חוג'יראת:
 זה מידע חשוב
ד"ר מנאל חריב:
יש גברים ויש נשים
יאסר חוג'יראת:
לא, מי שלומד בחו"ל, במולדובה למשל, כמה גברים, כמה נשים? מהחברה הבדואית בנגב
ד"ר מנאל חריב:
אז בטוח שיש רוב של גברים
הודא אבו עבייד:
יש רוב של גברים, אבל יש גם נשים
הודא אבו עבייד:
 כאילו, לא צריך להמעיט בזה
יאסר חוג'יראת:
אני לא אמרתי שאין
יאסר חוג'יראת:
 אני אמרתי שרוב, שיש רוב גברים
יאסר חוג'יראת:
 אמרתי דברים נכונים מבחינה עובדתית
יאסר חוג'יראת:
 תודה רבה, בבקשה
ד"ר מנאל חריב:
אז מרכז המחקר הוא שותפות של כמה ארגונים, ארגוני נשים
ד"ר מנאל חריב:
 שותפות קידום תעסוקת נשים בדואיות
ד"ר מנאל חריב:
 והארגונים האלה הם ארגונים שמלוכדים בסוגיה של תעסוקת נשים בחברה הבדואית
ד"ר מנאל חריב:
 עכשיו, מבחינת הנתונים אז כולנו יודעים שהיישובים הבדואים בנגב עיירות הן נמצאות בראש רשימת היישובים מבחינת אבטלה הארצית
ד"ר מנאל חריב:
 וזה הרבה זמן
ד"ר מנאל חריב:
 אחוז אבטלה 13
ד"ר מנאל חריב:
5% שהוא לפחות 3
ד"ר מנאל חריב:
5 מכל אוכלוסייה אחרת בארץ
ד"ר מנאל חריב:
 השותפות הרב ארגונית שלנו כוללת שתי"ל, סדר לנשות לקיה והפורום לדו קיום אזרחי בנגב
ד"ר מנאל חריב:
 ומרכז המחקר והנתונים שאנחנו מציגות היום הוא מופעל מטעם הפורום לדו קיום בנגב
ד"ר מנאל חריב:
      המטרה לנגד עינינו זה בעצם הצורך שצומח מתוך השטח וגם ככה כמו שרינת סיפרת על האתגר הזה
ד"ר מנאל חריב:
 אנחנו רוצים לפצח את אתגר הדגימה והנתונים בחברה הבדואית ולהקים תשתית נתונים וידע שיאפשר קבלת החלטות מבוססת מדיניות
ד"ר מנאל חריב:
 ובמיוחד אנחנו יודעות שההשכלה והתעסוקה הם המניעים להזזת המחטים הנכונות ולכן המיקוד שלנו בתעסוקה
ד"ר מנאל חריב:
 כמובן מרכז המחקר והנתונים המטרה שלו זה לייצר ידע ומידע תקיף
ד"ר מנאל חריב:
 ויש כאן ככה חשיבות לנושא תוקף המידע וגם שהמידע יהיה עדכני ומהימן ועל מגמות
ד"ר מנאל חריב:
 זאת אומרת שאנחנו כן נבחין במגמות לאורך זמן
ד"ר מנאל חריב:
      אנחנו עורכות מחקרים
ד"ר מנאל חריב:
 ואחת המטרות לנגד עינינו זה בעצם אינטגרציה בין הנתונים השונים, שהשטח גם משקף וגם הרשויות מדווחות על הנתונים המינהליים
ד"ר מנאל חריב:
 כי הרבה פעמים חסר אינטגרציה בין הנתונים ואז אין לנו תמונה שלמה שמספרת את הסיפור האמיתי שבשטח
ד"ר מנאל חריב:
      אנחנו רוצות לסייע בקידום מדיניות שהיא bottom up ורואה גם את נקודות החוזקה שיש בחברה הבדואית
ד"ר מנאל חריב:
 תמיד בדיונים מה שעולה אז ביקורת על החברה הבדואית
ד"ר מנאל חריב:
 ואנחנו גם נגיד שהרבה מהתוכניות שתוכננו עבור החברה הבדואית אז יש הנחת בסיס שהם רוצים לשנות את החברה הבדואית
ד"ר מנאל חריב:
 אבל חשוב גם שהתוכניות יהיו צומחות מתוך החברה עצמה