GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בועז דהן:
אתה התנצלת שאתה לא מספיק עם הילדים, גם אני שותף לצרה הזאת
בועז דהן:
 אבל כשאני כן הייתי שותף, וראיתי איך שהם עובדים עם ספרים דיגיטליים וספרי לימוד, ראיתי המון יתרונות, כמו למשל, האינטר-טקסטואלי, שמוביל אותך לעמוד הקודם ולכתיבת הערה, זה מאוד משכנע
בועז דהן:
      אני רוצה לסכם ולומר, אני שותף לדאגה, כי עם נתונים אני לא יכול להתווכח, אבל אני אופטימיסט
בועז דהן:
 אני חושב שהדור הבא ייצר את היצירות שלו בהקשרים הדיגיטליים, בהקשרים האלקטרוניים
בועז דהן:
 אני לא בטוח שהנזק המוחי בשלב כזה או אחר יהיה כזה שיפריע להם לפתח דמיון, או לפתח – אני קראתי מחקרים שכל עולם הדיגיטציה הוא הולם את כל בעיית הדור הזה של קשב וריכוז
דורית זילברמן:
או יוצר אותה
בועז דהן:
אבל היכולת שלך לדפדף מהר, ולהיחשף ליותר, חלק מזה גם כן יכול להיות שהיא הובילה
בועז דהן:
 בגדול, אני חושב שאנחנו אופטימיים
בועז דהן:
 אנחנו בעד ספרים, אנחנו גם בעד דיגיטציה
בועז דהן:
 אנחנו רואים את השילוב ביניהם
בועז דהן:
 אנחנו כמובן מאפשרים את שניהם, ושהדור הבא יחליט מה יותר טוב לו
איימן עודה:
      בבקשה, דורית, סופרת, זה מעולה
דורית זילברמן:
אני ממלאת מקום יושב-ראש אגודת הסופרות והסופרים במדינת ישראל, אגודה שמתפקדת כבר 101 שנה
דורית זילברמן:
 הקימו אותה אשר בראש, ביאליק הקים את "מאזניים", שאני יושבת-ראש המערכת שלו היום
דורית זילברמן:
 אני הולכת עם בועז, ורוצה לדבר על גילאים יותר מבוגרים
דורית זילברמן:
 נוער היום עד 12-30 בגיל ההתבגרות
דורית זילברמן:
 לא יכולה לדבר על הצעירים, אני כן דואגת למוח שלהם ולכל הנתונים המדעיים אבל היותר מבוגרים
דורית זילברמן:
 בתל-אביב יש מעבר חצייה אחד ניסיוני שהרמזור הוטמע בו בסף המדרכה, הצבעים של הרמזור
דורית זילברמן:
 כי מי שדאג לביטחון האזרחים אמר – אם ממילא אנשים הולכים כל הזמן עם הראש תקוע ברצפה בגלל הפלאפונים, אז שהירוק והאדום יהבהבו להם מהרצפה, אחרת בהיסח הדעת יכולים עוד להידרס
דורית זילברמן:
     זאת אומרת, חנוך לו לנער על-פי דרכו
דורית זילברמן:
 פה נלך עם הדרך
דורית זילברמן:
 אני לא נגד חידושים
דורית זילברמן:
 גם אני אהבתי את ריח הדפוס של ספר חדש, אבל היום אין ריח
דורית זילברמן:
 זה דפוס דיגיטלי, ממילא אין ריח
דורית זילברמן:
 ככל שהראייה שלי מתעמעמת אז האור מהפלאפון עובד יותר טוב, אני רואה את זה בטיסות, כולם קוראים
דורית זילברמן:
 אתה מגדיל את האות, אתה מסמן הערות, לא מוותרים על זה
דורית זילברמן:
 אני כותבת "רון בלב ועט ביד", אני חייבת כל הזמן להעיר הערות תוך הספר
דורית זילברמן:
 אני כן בעד, אפילו בעולם הלימוד, אם יש פרשיות היסטוריות שהן מגולמות בסרט אפילו, אם יש סיפורי שואה וסרטי שואה מאוד חזקים ונחרטים, לתת לנוער לראות סרטים, מתי זה בעייתי יותר ומורכב יותר – בספרות, כי עדיין כשבמאי מביים את אנה קרנינה, הוא מחליט מי זאת
דורית זילברמן:
 הוא מחליט בדמיון אנה משלו, ובא הבמאי ומצמצם לי את הדמיון, הוא קובע
דורית זילברמן:
 לא מדברת על אלה שלא קראו, אלא פעם ראשונה נחשפים לאנה קרנינה בסרט, אז יש להם אחת
איימן עודה:
ברוב המקרים חוץ מהסרט "זורבה" בכל המקרים הספר יותר יפה מהסרט?
דורית זילברמן:
בעיניי, בגלל שיש אופציה לפתח את הדמיון, ולתת לעצמי דרור, וכמו שסארטר אמר, זה אחד מול אחד, דולר מול דולר, אתה אומר בית, אני צריכה לדמיין את הבית
דורית זילברמן:
 הוא אמר שהקורא והכותב משקיעים חמישים, חמישים בטקסט
דורית זילברמן:
 אתה אומר בית עם גג ורוד, כל אחד פה רואה בית אחר, אפילו נתן סטפיקציות של גג ורוד
דורית זילברמן:
 לכן הסרט מצמצם את הדמיון, ומגביל אותו, וגם מגביל את האופציה לדמיין כל הזמן
דורית זילברמן:
 אבל אני רוצה להגיד משהו חשוב לגבי הצעירים האלה שהם עד גיל 30
דורית זילברמן:
 הם אנשים שהם לא קוראים רק בשביל השמחה
דורית זילברמן:
 הם אנשים שבאו לעבוד
דורית זילברמן:
 הם אנשים שמחפשים תשובות לשאלות קיומיות, למפתחות למשמעות הקיום שלהם, לאיך להצליח באהבה
דורית זילברמן:
 למה אין אהבות שמחות? האם יש אהבות שמחות? איך לעשות את זה? איך להעצים את עצמנו
דורית זילברמן:
 והתשובות שאני קיבלתי תמיד, זה היה "באל המגדלור" של וירג'יניה וולף, אלה התשובות, משם שאבתי את התשובות לחיי
דורית זילברמן:
      אנשים מחפשים - והם בחיפוש והם בקדחתנות, והם צריכים תשובות
דורית זילברמן:
 לאט, לאט, ברור, החיים נהיים יותר מהירים ופחות מורכבים, או אנשים מתבגרים ומקבלים לעצמם תשובות
דורית זילברמן:
 אבל האנשים האלה צריכים לקרוא, ובשביל האנשים האלה, הייתי מכריזה מצב חירום
דורית זילברמן:
 אני כן נהנית מהתשובות שלכם, לתת כל אמצעי, והעיקר להיחשף לטקסטים האלה, כי עדיין משום מה אתה יכול להמשיך לדמיין
דורית זילברמן:
 עדיין אין מילים כתובות, אפילו על מסך אתה יכול להמשיך לדמיין, ולחפש לעצמך את התשובות, ולמצוא מקומות להזדהות
דורית זילברמן:
 ככל שזה יותר פרום, כלומר, לא בתמונה ובסרט, כך יש לך יותר מקום להכניס את עצמך ולמצוא תשובות לעצמך
דורית זילברמן:
 כסופרת חשוב לי הפרינט, ובטח למו"לים זה כואב, אבל אין ברירה
דורית זילברמן:
 צריך להשלים עם הקידמה
דורית זילברמן:
      אני רוצה להגיד לך לגבי המגזר הערבי
דורית זילברמן:
 אני כתבתי ספר שהגיבורים שלו הם שני ילדים – יהודי וערבי, נקרא "שער הרחמים"
דורית זילברמן:
 הגעתי לספרייה לעיוורים של המגזר הערבי, והצעתי במתנה את הספר, ולא יכלו לקבל, אמרו שאני צריכה להשקיע כסף כדי לממן אולפן, או שחקן שיקרא
איימן עודה:
מדובר על "אל-מנרה"
בועז דהן:
אני אשמח אם תיגשי אליי אחר-כך
בועז דהן:
 משרד התרבות והספורט תומך ב"אל מנרה"
בועז דהן:
 אני פעם ראשונה שומע טענה כזאת
בועז דהן:
 אני אשמח להתערב עד כמה שניתן
בועז דהן:
      יושב פה הקולגה שלי שהגיע עם נתונים לגבי תקנת ספרות וסופרים
בועז דהן:
 בבקשה
זוהר זפרני:
אני ממשרד התרבות
זוהר זפרני:
 אני לא מתכוון להלאות פה את כולם, כי אני לא רוצה להרחיב במספרים
זוהר זפרני:
 בגדול, משרד התרבות תומך בעולם הספרות, כלומר, ביוצרים, בסכום של כ-20 מיליון בשנה, האם זה מספיק? אפשר לקיים על זה דיון, התשובה לרוב תהיה לא
איימן עודה:
כמה אחוז האוכלוסייה הערבית?
זוהר זפרני:
מתוך זה, הסיוע להוצאה לאור שאנחנו משרד תומך בו, הוא כמובן שוויוני, פתוח לכולם גם לאוכלוסייה הישראלית היהודית, וגם לאוכלוסייה הערבית
זוהר זפרני:
 זה משתנה בין השנים בין 10% ל-20% מההוצאות שהמשרד תומך בהם הם בשפה הערבית
איימן עודה:
עם הספר, המונח הזה מאיפה הגיע?
זוהר זפרני:
הגיע מהאסלאם
איימן עודה:
כתוב בקוראן "אהל אלכיתאב", כלומר, עם הספר
זוהר זפרני:
בגלל שאנחנו נמצאים בוועדה למדע וחדשנות, אני כן רוצה לדבר  שהמשרד כן תומך בפרויקטים מיוחדים, אנחנו מחפשים פרויקטים שהם חדשניים בתחום הספרות כדי לקדם את השדה הזה בישראל
זוהר זפרני:
 נמצאים פה נציגים של שני מוסדות שהמשרד תומך בהם, הם עושים דברים נפלאים ומופלאים
זוהר זפרני:
 יש לנו את אפשר מפרויקט "בן יהודה", ויש את עמית, מרכז ספר הספריות, שהם עושים פרויקטים בתחום ספרות ילדים בערבית
זוהר זפרני:
 אני אשמח אם תיתן להם במה להציג את הפרויקטים שלהם, כי זה באמת פרויקטים שמקדמים את עולם הספרות בארץ
יניב פרקש:
אני מייצג את איגוד אנשי הספר, זה איגוד שהמטרה שלו היא לנסות לייצג את העוסקים הקטנים בתחום, מתרגמים, מתרגמות, אורחים, אורחות, מגיהות
דורית זילברמן:
הם לא עוסקים קטנים בכלל
יניב פרקש:
תסתכלי על חשבון הבנק שלהם, תראי שהם - - -      האמת היא שהדיון הזה מעניין בהקשר הספציפי שלנו, הוא בא בזמן טוב, כי כל הדברים שעכשיו זוהר דיבר על התמיכה של משרד התרבות, אנחנו מנסים בדיוק בשבועות האחרונים לקרוא לחיזוק של התמיכה הממלכתית בקריאה, ולעשות את זה באמצעות תמיכה ישירה בקוראים
יניב פרקש:
 למשל, לקחת דוגמה מכמה מדינות באירופה שתומכות בסכומים של כמה מאות מיליונים בשנה לא רק בקריאה, זאת אומרת, בכל תחומי התרבות, מה שנעשה גם בצרפת, גם באיטליה, גם בספרד, זו חלוקה של כרטיסי תרבות לצעירים, גילאי 15, 16, 17, 18
יניב פרקש:
 אלה כרטיסים שנקובים, אני לא זוכר כמה, יכול להיות 100, יכול להיות 200, יכול להיות 500 יורו לצעיר, לפעמים זה במכה אחת, לפעמים זה פרוס לאורך כמה שנים
יניב פרקש:
 בכרטיס הזה אפשר להשתמש בשביל לקנות שירותי תרבות שונים, יכול להיות ספרים, הצגות, זה יכול להיות סרטים, יכול להיות מוזיאונים
יניב פרקש:
 כשאני שומע פה נתונים שאני מכיר, וכשאני שומע על תמיכה ממלכתית בישראל בסך של 20 מיליון שקלים בשוק הספרות בארץ, זה עגום
יניב פרקש:
 אפילו בארץ, כשמסתכלים מול התמיכה הממלכתית בתחומים אחרים של התרבות, למשל, בקולנוע, שמשקיעים שם סכומים הרבה יותר גבוהים
יניב פרקש:
 גם בתיאטרון מושקעים סכומים הרבה יותר גבוהים
יניב פרקש:
 בהקשר של קריאה באופן ספציפי, זה מתחבר גם לנתונים שעלו כאן בשבועות האחרונים, לגבי הביצועים של תלמידי ישראל במבחנים בינלאומיים
יניב פרקש:
 הקריאה היא הבסיס לכול מהבחינה הזאת, בסיס גם לתחומי תרבות אחרים
יניב פרקש:
 השאלה היא למה מדינת ישראל משקיעה בתחומי תרבות אחרים ולא רואה לנכון להשקיע סכומים גבוהים יותר בתחום הקריאה?     בסך הכול אם נשקיע – זרקתי קצת מספרים
יניב פרקש:
 למשל, אם נחלק בארץ שוברים לתלמידי כיתות ו', ט', וי"ב בסך 60 מיליון, זה יספיק לחלוקה של בערך 130 שקלים לכל תלמיד ותלמידה, זה סדר גודל של 3% מתקציב משרד התרבות, זה שום דבר במונחים של תקציב מדינה, זה עשוי להביא לשינוי משמעותי בזמינות של ספרים לילדים ונוער
יניב פרקש:
 מדברים פה הרבה על ספריות, וספריות זה נהדר, אבל צריך להביא את הילד לספרייה, והילד לא תמיד מגיע לספרייה
יניב פרקש:
 לא תמיד ספריית בית הספר היא הספרייה שהיינו רוצים שהיא תהיה
יניב פרקש:
 לא תמיד הספרייה העירונית היא הספרייה שהיינו רוצים שהיא תהיה
יניב פרקש:
 כשמביאים את הספר הביתה, כשאומרים לו: קח כסף  אך ורק לקנייה של ספרים, זה יכול לעשות משהו אחר
יניב פרקש:
 תודה רבה על הבמה
בנימין טריואקס:
אני מו"ל הוצאת "מתר" ויושב-ראש התאחדות המוציאים לאור בישראל
בנימין טריואקס:
 מצד אחד, יש פה איזה נבואות זעם, והמצב הוא אני לא חושב שהוא כזה, בטח לא בנושא של הקריאה הדיגיטלית שרק עכשיו פורסמו נתונים בארצות-הברית, לגבי 2022, שם יש דעה שכולם קוראים בדיגיטל, ולא כך הדבר
בנימין טריואקס:
 80% מהקריאה זה - - - 10% בדיגיטל, ו-10% באודיו
בנימין טריואקס:
 אנחנו מדברים על שוק של 25 מיליארד דולר, שוק שגדל מאז 2019 ב-15%
איימן עודה:
נתון חשוב ביותר
איימן עודה:
 איך המצב בישראל?
בנימין טריואקס:
בישראל המצב הוא הרבה יותר טוב לטובת הפרינט
בנימין טריואקס:
 אנחנו מדברים היום על חברה אחת שבעצם עוסקת בזה, עברית, שהם מחזיקים אולי ב-5% מהשוק
בנימין טריואקס:
 כל היתר זה פרינט
בנימין טריואקס:
 יש בעיה עם הצעירים, אבל גם כן אם הייתם מגיעים לשבוע הספר בתל-אביב, השבוע, הייתם רואים את הנהירה של בנות, אולי לא לספרות שאתם הייתם מייחלים, אבל לספרות
איימן עודה:
דבר בהרחבה
איימן עודה:
 אנחנו רוצים לשמוע אותך
בנימין טריואקס:
יפה
בנימין טריואקס:
 תודה
בנימין טריואקס:
 בשבוע הספר האחרון בתל-אביב, וגם בירושלים, היו אירועים גדולים שאנחנו בתור הגוף הפרטי עשינו אותם לבד, ללא עזרה כלשהי של משרד ממשלתי כלשהי
בנימין טריואקס:
 אמנם עיריית תל-אביב וירושלים עזרו, אני רוצה להדגיש את זה, יש לזה חשיבות
בנימין טריואקס:
 אותו נוער, רובם בנות, חייב לציין, בנות 12 ויותר, שהגיעו באלפיהן, המשטרה רצתה לסגור לנו את האירוע בעקבות הכמות העצומה של הילדות והבנות שהגיעו, אמנם הם הגיעו לקנות ספרות רומנטית, חלקה ברמה טובה יותר, חלקה פחות, אבל אולי זה כרטיס כניסה לקריאה בהמשך
בנימין טריואקס:
 עד היום הן לא קראו בכלל, או קראו קצת, אותו נוער מגיע וקורא ספרים
בנימין טריואקס:
 אז אולי צריך לראות איזשהו קרן אור
בנימין טריואקס:
      נכדותיי בת 6, ובת 12 גרות בצרפת
בנימין טריואקס:
 ההתייחסות בצרפת לספר היא כל כך שונה ממה שקורה פה – זה מתחיל ברמה של ההתייחסות לספר למוציא לאור, לתלמיד ולילד
בנימין טריואקס:
 הילדה בת 12 יש לה ספר קבוע וחובה בתיק, כיוון שכל פעם כשיש שעה חופשית, הם חייבים לשבת בכיתה, לא יוצאים החוצה, יושבים בכיתה וקוראים ספר
בנימין טריואקס:
 כל שתי כיתות מחוברות, וראיתי את זה בעיניים, מחוברות בספרייה כיתתית, בנוסף לספרייה בית-ספרית
בנימין טריואקס:
 מוציא לאור שם יש לו מעמד גבוה, הבת שלי אומרת לי, היא עובדת אצלנו בהוצאה, שאם אני הייתי יו"ר התאחדות המוציאים לאור בצרפת, הייתי משנה למקרון – זה בערך ההתייחסות של צרפת לספר
בנימין טריואקס:
      בעוד שבישראל, שוק הספרים והמוציאים לאור דרדרו אותו לרמה מאוד נמוכה שאנחנו הבאנו לאיזשהו סף יותר גבוה ב-2014, בעת חקיקת חוק שמירת הסופרים והספרות, משרד התרבות ביטל אותו כעבור שלוש שנים, ודרדר את הענף למצב שהוא נמצא בו היום
בנימין טריואקס:
 אבל לא הכול גרוע
בנימין טריואקס:
 כפי שאמרתי, מכירת הספרים נעשית
בנימין טריואקס:
 ילדים קוראים, ואולי בעזרת הטיק-טוק
בנימין טריואקס:
 לא בעזרת פעולות כאלה ואחרות, שאני לא יודע כמה הן מצליחות, אלא בעזרת הטיק-טוק, הוא מחזיר היום את הילדים לבית-הספר, והמוציאים לאור היום חלק גדול מתקציב השיווק שלהם מפנים לטיק-טוק, ושם צריכים להיות
בנימין טריואקס:
 אחת הבעיות, ואנחנו הצפנו את זה בניירות עמדה שהעברנו למשרדים, שהיום קידום הספרות וקידום הקריאה צריכים להיעשות באמצעים העכשוויים, לא בממצאים של אתמול, אלא צריך לשאול את הילדים איפה הם נפגשים עם המידע, לא איפה אנחנו נפגעים עם המידע
בנימין טריואקס:
 כאן, לדעתי, יש כשל מאוד רציני של פעילות המשרדים
בנימין טריואקס:
      אגב, ספריית "פיג'מה", עושה עבודה גדולה, והם מחלקים ארבעה מיליון ספרים בשנה לילדים
בנימין טריואקס:
 כל ילד מקבל 8 ספרים בחינם
בנימין טריואקס:
 רוב האשכולות מקבלים חינם, רק האשכולות היותר גבוהים משלמים סכומים זעומים, זה אומר שבעצם מיליון ספרים לא נקנים
בנימין טריואקס:
 אז אם אנחנו מוכרים פחות ספרים בחנויות, זה לא אומר שהילדים לא קוראים ספרים
בנימין טריואקס:
 אנחנו כן חושבים שילדים קוראים ספרים
בנימין טריואקס:
 יש ירידה מסוימת בגיל העשרה, אבל עובדה ששוק הספרים עובד, ועובד יפה, והמכירות של שבוע הספר האחרון בהחלט יכולות להוכיח שאנחנו מוכרים ספרים
בנימין טריואקס:
 אולי הייתי צריך להגיד פה ולהתבכיין ולהתמסכן ולהגיד שהשוק קשה, לא, השוק עובד, ואני חושב שיש לו הרבה מאוד עתיד
בנימין טריואקס:
 אנחנו צריכים להיזהר היום מהאינטליגנציה בשביל לא לאבד את הזכויות שלנו, אבל זה אפשר לעשות על זה דיונים נוספים
בנימין טריואקס:
 אנחנו יוצאים מאוד אופטימיים משבוע הספר האחרון
מיכל גאולה:
אני יו"ר איגוד מנהלי הספריות, ומנהלת הספרייה הציבורית בכפר סבא
מיכל גאולה:
 הספריות הציבוריות מתוקצבות מתוקף חוק הספריות
מיכל גאולה:
 תפקידן העיקרי הוא לקדם את הקריאה בכל הגילאים
מיכל גאולה:
 למעשה, אנחנו הגוף הבלתי פורמלי, וגוף שיש לו הרבה יכולת להשפיע על הקריאה, על הדפוסים, על התפוצה, על מה ואיך
מיכל גאולה:
 אנחנו מאוד קשובים לשינוי התרבותי
מיכל גאולה:
 השרות שלנו כאמור מגיל 0 ועד 130
מיכל גאולה:
 כל גיל עם הצרכים שלו
מיכל גאולה:
 הספריות עושות כמיטב יכולתן ותקציבן להנגיש חומרי קריאה ומאגרי קריאה מכל סוג על מנת שכל קורא יוכל למצוא את מבוקשו
מיכל גאולה:
 אני רוצה להתייחס, שגם לגיל הרך אנחנו עושים הרבה תוכניות להורים ולילדים כדי להגביר את האינטימיות ואת הדמיון כדי באמת לפתח דפוסים של הקראה
מיכל גאולה:
 רק אם התקציבים היו מגיעים בזמן, היינו יכולים לעשות אותם ברצף
מיכל גאולה:
     הספרים הדיגיטליים והקוליים נותנים מענה לאוכלוסיות רבות בספרייה
מיכל גאולה:
 במיוחד בעידן החדש, אלה שנולדו לעידן הטכנולוגי, אלה שעובדים מסביב לעולם, העולם נהיה שטוח וצורכים ספרות בכל מקום ושעה
מיכל גאולה:
 ואלה שהספרות המודפסת קשה להם, אם זה עם קשיים בלמידה, אם זה עולים חדשים שקשה להם עם השפה, ורוצים לקרוא ולשמוע ספרות, עם בעלי לקויות ראייה למיניהם, אנשים מבוגרים שהראייה קשה להם
מיכל גאולה:
 מבחינת הספריות, לא משנה אם הקריאה היא בספר פיזי או בספר דיגיטלי, או בשמע, העיקר שיקראו
מיכל גאולה:
 הבעיה הגדולה שלנו בספריות שאנחנו רוצים להצביע ולהעלות על השולחן, זה שבניגוד לספרים פיזיים, השוק הזה של הספרים הדיגיטליים לספריות הוא לא מאורגן ולא מאוגד, אין לנו איזושהי הסדרה ופיקוח על היחסים שבין שוק הספרים הדיגיטליים ואודיו והספריות
מיכל גאולה:
      תקשיבו, כשאנחנו מושכים אנשים לספריות, וילדים במיוחד, אנחנו צריכים שהספר החם יהיה נגיש ומהיר ועכשיו, ולא אחרי הרבה זמן
מיכל גאולה:
 הזכיר כאן יו"ר איגוד המו"לים על עברית למשל, הם מוכרים לספריות, במחיר יותר גבוה
מיכל גאולה:
 ואם הלקוח של הספרייה מקבל קופון, הוא לא יכול להוריד את הספר החם עכשיו, הוא צריך לחכות איזשהו זמן
מיכל גאולה:
 יש בעיה בשוק הזה
מיכל גאולה:
 היינו מאוד רוצים שהסתכלו, כי הספרייה הציבורית באמת מאפשרת, מזמנת ומקדמת את הקריאה
מיכל גאולה:
     דבר נוסף, יש בעיה של אי-שוויון
מיכל גאולה:
 אני חושבת שכל תושב וכל אזרח במדינת ישראל, זכאי אפילו להיחשף ברמת הסקרנות לספר דיגיטלי חינם באמצעות הספרייה
מיכל גאולה:
 לצערי הרב, זה לא קורה
מיכל גאולה:
 שוב, הסדרה של תוכנה שיתופית, או איזושהי פלטפורמה שיתופית תאפשר לכל הספריות, גם החלשות, גם ברשויות החלשות, גם ברשויות שאין להן תקציב, לקבל גישה למאגרי מידע ולספרים דיגיטליים כי הם יקרים, הם יקרים לנו מאוד
מיכל גאולה:
      אני רוצה להתחבר לדברים של משרד החינוך
מיכל גאולה:
 בעקבות ממצאי המחקר ברמת הקריאה, אנחנו שלחנו מכתב והצענו לספריות הציבוריות לנצל את החופש הגדול
מיכל גאולה:
 יש לנו תוכניות שאנחנו עושים בצורה אקראית
מיכל גאולה:
 אני יודעת שיש מדינות רבות שיש שיתוף פעולה עם החינוך, ומנצלים את החופש הגדול כדי לעשות פעולות לעידוד קריאה, כי הפער הזה של החודשיים, זה פער מאוד גדול, יש ילדים שלא נתקלים בטקסט, הם לא צריכים שיעורי בית, הם לא חייבים
מיכל גאולה:
 גם המטלות קריאה אנחנו נתקלים בהם תמיד בשבועיים האחרונים של החופש הגדול שההורים באים להילחם על הספרים
מיכל גאולה:
 אבל יש לנו תוכניות מאוד מעניינות שכבר התחלנו להריץ בחלק מהספריות בארץ, יכולה להיות תוכנית שנתית שמזמינים ילדים לספריות הציבוריות בקיץ לקרוא בכיף, בהנאה, עם משחק, גם ספרים גראפיים לאלה שקשה להם, גם יצירות אומנות בעקבות קריאה
מיכל גאולה:
 גם הורים מותר להם להקריא לילדים
מיכל גאולה:
 אני מושיטה יד
סימה עובדיה פורצנל:
רק להוסיף בהמשך לזה, בית הספר של החופש הגדול זו תוכנית הקיץ בבתי הספר, יש לנו פעילות בנושא עידוד קריאה סביב ספר לא כל היום, שעה ביום
עמית גיטלר:
אני מנכ"ל מרכז הספר והספריות, אנחנו עמותה ללא כוונות רווח
עמית גיטלר:
 אני רוצה להתעכב על שני דברים שאנחנו עושים שקשורים לדיון פה
עמית גיטלר:
 זוהר הזכיר קודם את פעולת תמיכה שאנחנו עושים במגזר הערבי באמצעות משרד התרבות
עמית גיטלר:
 בעצם, אנחנו מפעילים פרויקט, שנקרא פרוייקט "חכייא", שכולל בתוכו שני דברים – "חכייא" זה סיפורים
עמית גיטלר:
 זהו אתר אינטרנט שיש בו ביקורת תרבות בכלל, וספרות בכלל
עמית גיטלר:
 והדבר השני, אנחנו מפעילים בחברה הערבית סדנאות הן לכתיבה והן לאיור, שהתוצר שלהם הוא ספרות ילדים, מקור, למי שמכיר את עולם המו"לות קצת בישראל, יודע שהעולם בשפה הערבית נמצא 50, 60 שנה אחורה, והכוונה של הסדנאות האלה, התוצרים, הספרים, זה להתחיל לקדם ולעודד קריאה איכותית בשפה הערבית בחברה הערבית
עמית גיטלר:
      הדבר השני, זו הספרייה הדיגיטלית הישראלית, ליבי, שיושבת כאן, ליאור, לצידי שמנהלת אצלנו את הפרויקט, וזה מתחבר גם למה שבועז דיבר קודם, וגם למה שמיכל דיברה עכשיו, עברית, שציינו כאן קודם מדובר בספק מסחרי
עמית גיטלר:
 אנחנו מפעילים ספרייה דיגיטלית שהיא בעצם פלטפורמה שמאפשרת קונסורציום
עמית גיטלר:
 אם דיברנו מקודם, מיכל, שרוצים לחבר גם ספריות גדולות ברשויות עשירות, וברשויות קטנות, בעצם, כל ספרייה היום יכולה לבחור זה לא פרויקט לאומי, זה איזשהו שירות שאנחנו מציעים לספריות
עמית גיטלר:
 ספרייה שמצטרפת הן מתקציב משרד התרבות, או הן מתקציב הרשות, מצטרפת בעצם לספרייה דיגיטלית שהקורא בדימונה שהספרייה שילמה מינוי במחיר זול יותר מספריית תל-אביב, הקורא בדימונה והקורא בתל-אביב, נהנים מאותו מבחר של ספרים
עמית גיטלר:
 בשביל שהפרויקט הזה יצליח, צריך גם את שיתוף הפעולה של המו"לים שיושבים כאן כדי להכניס עוד ספרים דיגיטליים גם לפלטפורמה שהיא לאו דווקא מסחרית, הם יוכלו להתפרנס בה, ומהצד השני, הספריות יוכלו לספק לכל המנויים בארץ ספרות דיגיטלית טובה
עמית גיטלר:
 תודה רבה
נחום זיטר:
אני מהספרייה הלאומית
נחום זיטר:
 אני רוצה רק להתייחס
נחום זיטר:
 בהקשר הזה אני בעיקר מוציא את דוח שבוע הספר בעשור האחרון
נחום זיטר:
 אני חושב שרצוי רק להכיל את השאלות, להגיד שספרים, וספרים דיגיטליים ופרינט הם לא אותו דבר
נחום זיטר:
 יש לנו ספרות קודש "לווייתן" של הובס
נחום זיטר:
 הזכירו ספרות הנוער, וספר כזה זה רק דוגמה
נחום זיטר:
 זה אני אקרא בצורה מזדמנת בפרקים ביום
נחום זיטר:
 זה אני אקרא אולי פעם אחת בחיים וגם זה יותר מדיי
נחום זיטר:
 זה ייקרא כמה פעמים, זה יעבור בין החברות, זה שונה
נחום זיטר:
 זה אני אקרא אולי מאה פעם בלילה, או אני אתן לקרוא בלילה במיטה כמו שהזכירו קודם
נחום זיטר:
 יש שונות בכתיבה, יש יותר ספרות, יותר ספרי ילדים, פחות עיון
נחום זיטר:
 מה זה אומר? צריך לחשוב מה המקורות
איימן עודה:
 כל אחד שדיבר – הוסיף
אפרת אפל:
אני מייצגת את פרויקט בן-יהודה
אפרת אפל:
 אנחנו מיזם התנדבותי שפועל לשימור, הנגשה וחשיפה של ספרות עברית
אפרת אפל:
 אנחנו מנגישים למעלה מ-40 אלף יצירות היום בחינם, ללא פרסומות לכל דורש ודורשת באתר אינטרנט
אפרת אפל:
 חשוב לי להוסיף כמה דברים
אפרת אפל:
 המציאות היא שעברנו לעידן דיגיטלי, מזה אי-אפשר להתחמק
אפרת אפל:
 בועז אמר מצד אחד, דברים לא משתנים, אבל גם הפורמטים פותחים אפשרויות חדשות, ובזכותם אני רוצה לדבר
אפרת אפל:
 אנחנו היום הספרייה הגדולה ביותר לספרות עברית ברשת שמנגישים את נכסי הספרות העברית
אפרת אפל:
 אני מציעה לכולם לעשות תרגיל קטן, ולנסות לחפש את כתבי אחד העם, למשל, בספרייה העירונית שלהם, או בחנות הספרים
אפרת אפל:
 לצערנו, חבר הכנסת, הזכרת את הקפיטליזם, כולם נאלצים לדלל, גם ספריות עירוניות, ולכן, אין מנוס מזה שאם רוצים לשמר, גם עותקים פיזיים שהולכים ומתכלים, צריך באיזשהו שלב להנגיש אותם דיגיטלית, וזה גם פותח המון אפשרויות
אפרת אפל:
 אסף בר-טוב שהוא העורך המייסד של הפרויקט, קיבל לידיו כשהוא היה נער סי
אפרת אפל:
די
אפרת אפל:
רום עם ספרייה שנקראת "פרויקט גוטנברג" האמריקאי שממנו הוא ההשראה לפרויקט בן-יהודה, ונפתח לפניו עולם שלם של מאות ואלפי ספרים
אפרת אפל:
 לכן היום אנחנו יכולים להנגיש המון ספרים
אפרת אפל:
 אז קודם כל הפורמט הדיגיטלי מאפשר היצע לכל אחד בכל מקום, כלומר, הוא גם מגשר על פערים סוציו-אקונומיים, ההיצע שיש לילד שהספרייה העירונית שלו היא קטנה ודלת משאבים, לעומת הילד שגר עשרה מטר מספריית בית אריאלה, או מספרייה אוניברסיטאית, יכול וצריך כשאנחנו מגיעים לנכסי הספרות להיות אותו היצע
אפרת אפל:
 אני אפילו לא מדברת על העובדה שאנחנו גם מייצרים ספרות לקוראי העברית בעולם שמעוניינים לדעת מה קרה כאן, ומה קורה כאן לאורך ההיסטוריה, ויכולים ליהנות מהשלל הזה במקומות אחרים
אפרת אפל:
 אז היצע, זה דבר אחד
אפרת אפל:
      הדבר השני, שזה פותח בפנינו אפשרויות אינטראקטיביות, קישורים
אפרת אפל:
 היום אני יכולה בפרוייקט בן יהודה לקרוא טקסט, יש בו מראה מקום של מבואה מסוימת, למשל, מין המקרא, ואפשר בלחיצה, בקליק אחד להגיע אליה
אפרת אפל:
 אז הטקסטים הדיגיטליים מייצרים לנו קישורים ויכולים לבצע הרחבות שלא מתאפשרות בספר הדיגיטלי
אפרת אפל:
 כאן אני מגיעה למונח נוסף שהוא מאוד חשוב בנושא של ספרות דיגיטלית, שזה הנושא של יכולות הגילוי, אנחנו מכירים אותו מעולם המוסיקה – גם כשאתה משוטט בין מדפי  הספרייה, הדברים שתגיע אליהם באקראי מוגבלים
אפרת אפל:
 אתה זקוק לספרניות שיתווכו את עולם הספרים ומדפי הספרים עבורך
אפרת אפל:
 המצע הדיגיטלי, שוב, פותח עשרות אפשרויות חדשות
אפרת אפל:
 כאן אני מדברת על אפשרויות של קיטלוג של מידע ושל חיפוש של מידע, ששוב, מעלה עשרות מונים את אפשרויות הגילוי של טקסטים
אפרת אפל:
 אם אני יכול לחפש על-פי מילות חיפוש, אני לא יכול לעשות בין מדפי הספרייה, אתה לא יכול להגיד תראו לי ספרים שעוסקים במכונה, תראו לי ספר שדומה ל-, אז אפשר לבצע חיפוש בקטלוגים ממוחשבים בספריות הציבוריות
אפרת אפל:
בבקשה, אם רק יורשה לי הערה אחרונה
אפרת אפל:
 אני חושבת, וכאן אני מדברת ממצוקת התקצוב, משרדי הממשלה וזוהר מכיר את התסכול שלי, ממשיכים לתקצב מבחני התמיכה לא השתנו שנים ארוכות
אפרת אפל:
 הם עדיין מתקצבים באותו האופן מו"לות, כלומר, דברים שיצאו בדפוס
אפרת אפל:
 מאוד חשוב שהפורמטים הדיגיטליים יקבלו מקום שראוי להם גם בתוך מבחני התמיכה ובתקציבים
אפרת אפל:
 למשל, אנחנו לא יכולים היום ליהנות מהם כיוון שאנחנו לא מוציאים לאור בדפוס
רוית זיצר:
אני ממועצה אזורית שומרון, חברת הנהלת איגוד מנהלי הספריות הציבוריות
רוית זיצר:
 אני לא אחזור, ולא אוסיף על כל הדברים החכמים והנהדרים ששמענו פה
רוית זיצר:
 אני יוצאת פה גם עם עוד דברים שלמדתי מכל הדוברים והדוברות לפניי
רוית זיצר:
 אבל אני רוצה לשאול שאלה, כי אני בסופו של דבר, גם אשת מעשה, ותכ'לס, רוצה לחזור לציבור הקוראים והקוראות אצלי עם שאלה אופרטיבית
רוית זיצר:
 שמענו המון דברים, ואותי מעניין כמי שמשרתת את הציבור, ומי שרוצה להגדיל את מעגל הקוראים והקוראות שלה, ולצד הנתונים האלה שחלקם אופטימיים וחלקם פחות, מה אנחנו עושים החל מעוד רגע שאנחנו מסיימים את הישיבה, וזה מה שאותי באופן אישי מעניין
רוית זיצר:
 המידע ידוע, דיברת על מצב חירום, ואני בהחלט חושבת שיש פה המון כוחות שאם ישלבו פעולה בין אם בפתרונות שקיימים כרגע, ובין אם בפתרונות של לחבור ונוכל להתגייס יחד ותחת המעטפת של המדינה כמשימה לאומית ולא פחות חשובה ממשימות אחרות, זה מה שאשמח לשמוע
איימן עודה:
חברים, אני למדתי הרבה מאוד מהישיבה הזו
איימן עודה:
 אבל אני חושב שזה תם אבל לא נשלם
איימן עודה:
 אני חושב שאנחנו צריכים לראות בישיבה הזאת פרק א', וצריך לקיים עוד ישיבה עם עוד אנשים פרק ב', ולאחר מכן, לצאת עם המלצות
איימן עודה:
 למה אני אומר? כי כולנו דיברנו, וגם בועז דיבר
איימן עודה:
 בועז אמר דברים חכמים וחשובים מאוד
איימן עודה:
 אני חושב שההמלצה הראשונה תהיה להכריז על מצב חירום בקרב הילדים, הקריאה בקרב הילדים למשל, וזה ייראה בעוד 20 שנה ככל כך נאיבי
איימן עודה:
 זה בדיוק כמו אנשים שכתבו ביד, אחר-כך, דפוס, ואמרו: מה זה דפוס? ביד, יש רגש, יש את הבן-אדם, את הכתב שלו
איימן עודה:
 מה זה כולם אותו דבר? כולם כותבים אותו דבר? הכתב נראה אותו דבר? או בעידן כפי שדיברנו על המוסיקה, על המיקרופון
איימן עודה:
 אני לא רוצה שבעוד 20 שנה אנחנו ניראה קבוצה של נאיביים שקראנו למצב חירום – עד כדי כך, וזה לא חייב להיות כך
איימן עודה:
 לכן, זה מצריך חשיבה הוליסטית בהרבה תחומים, הרבה כיוונים, בשביל לצאת עם המלצות נכונות, מעמיקות
איימן עודה:
 לכן, בהתחלה חשבתי לדבר על מצב חירום
איימן עודה:
 אני לא רוצה מעכשיו לדבר על זה בצורה הזו
איימן עודה:
 חשבתי לקרוא למשרד החינוך ולמשרד התרבות, להשוות בין שאר הדברים כמו קולנוע בכסף, לבין הספרים, וזו המלצה, לדעתי במקומה, ועוד כל מיני דברים
איימן עודה:
 אבל אני מוותר
איימן עודה:
 אם תראו שנכון לוותר עכשיו, ולקרוא לישיבה שזו פרק ב', כדי ללמוד את הנושא בכל ההיבטים, ולצאת בהמלצות יותר מלומדות
איימן עודה:
 מקובל חברים? תודה רבה לכם
בנימין טריואקס:
אני רק רוצה להוסיף מילה
בנימין טריואקס:
 לא לשכוח את הסופרים ואת המו"לים, שמדברים על דיגיטל, שצריכים לשלם להם תמלוגים בכל מדיה אפשרית
איימן עודה:
אני בטוח שאתה בעצמך תשתתף בישיבה הבאה
איימן עודה:
      תודה רבה לכולם
איימן עודה:
      הישיבה נעולה
אורית פרקש הכהן:
צהריים טובים לכולם, אני שמחה לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה בנושא המאוד חשוב "בינה מלאכותית: סיכונים, הזדמנויות ושאלת הרגולציה"
אורית פרקש הכהן:
 היום זהו הדיון ראשון בסדרה של דיוני עומק שהוועדה תקיים בנושאים ספציפיים
אורית פרקש הכהן:
      כשרת החדשנות לשעבר עסקתי בנושא של בינה מלאכותית עם כניסתי לתפקיד בממשלה הקודמת
אורית פרקש הכהן:
 למעשה, כבר בחוק ההסדרים הראשון, באוגוסט 2021, העברנו פרק, למיטב ידיעתי ראשון מסוגו, בחוקי ההסדרים, עם סדרת החלטות שונות בנושא הבינה המלאכותית בישראל