GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רן קלבו:  אבל דברים שקשורים באמצע סיני זה מקסימום 6, דברים שנמצאים עוד יותר רחוקים מהבקע יידעו לייצר פחות
רן קלבו:  אז אנחנו רואים שההסתברות להתרחשות רעידה זה בשנים הולכת ופוחתת ככל שהזמן עובר
רן קלבו:  את זה גם אנחנו צריכים לדעת
רן קלבו:       אנחנו אומרים שבעצם לא אכפת לנו מה הסיכוי שרעידה תקרה, אני רוצה לקחת רעידה כלשהי, מתוך איזה שהוא מטריצה כזאת של איפה יכול להיות רעידת אדמה ואיזה עוצמות רלוונטיות עבורה ובתוך המטריצה הזאת כל אירוע כזה הוא אירוע יחידני ואני יכול עכשיו לחשב, המפות הקטנות האלה בצד שמאל, שאתם רואים שכל פעם האדומים האלה זזים במרחב, זה מוקדים שונים והצבע הוא מה יהיו תנודות הקרקע שירגישו
רן קלבו:  שאלתם שם למטה, 50 קילומטר, אני נמצא 50 מהרעידה, יכול להיות שאני ארגיש פחות תנודת קרקע כי אני רחוק
רן קלבו:  אז אני ארגיש בגוון הכחול ולא בגוון האדום, לצורך העניין
רן קלבו:       אז לכל אירוע יחידני כזה יש לנו מפה
רן קלבו:  אתם אולי מכירים את מה שנקרא מפות התקן
רן קלבו:  מפות התקן מתחשבות בהרבה מאוד אירועים יחידניים כאלה ואומרות בואו ניקח אלפי שנים ונקבץ אותן ביחד ונגיד שאנחנו רוצים שתבנו את הבית בתקן בנייה של 10%, אנחנו רוצים שתבנו בתי חולים בתקן בנייה של 2%, ואז לצורך העניין אין רעידה ספציפית שיכולה ליצור תנודות קרקע אדומות פה ופה בו זמנית
רן קלבו:  אין רעידה כזאת, אבל זה פשוט לקחת שתי מפות יחידניות כאלה ולשים אותן אחת על השנייה ולהגיד אוקיי, אז עכשיו בשני המקומות האלה יש את התנודה הזאת, כי לקחתי את שניהם ב-1,000 שנה הבאות
רן קלבו:  אמרתי, בוא ניקח הרבה רעידות, נשים את כל המפות שלהם אחת על השנייה ועכשיו נראה לכם אותם ככה
רן קלבו:  אז נכון שיהיה לאורך כל הבקע הרבה מאוד אדום, שזה נגיד במפה של 2%
רן קלבו:      ומה אנחנו עושים? אנחנו מחוללים את הרעידה הזאת בתוך התוכנה, מקבלים את מפת תנודות הקרקע, הולכים לכל קובייה כזאת במרחב, יש לנו הרבה מאוד תאים במרחב ואומרים אוקיי, מה תנודת הקרקע הספציפית שלך, הולכים למה שנקרא עקומות שבירוּת, זו סטטיסטיקה שנעשתה בעולם שעבור תנודת קרקע מסוימת בכל הבתים שחוו ברעידות שונות בעולם את תנודת הקרקע הזאת, 20% נהרסו קומפלט ו-30% נהרסו חלקית וכן הלאה
רן קלבו:  אני נותן עכשיו סטטיסטיקה, בקו האנכי הזה, ככה אחוזים, פחות מ-5% יהיה מוחלט, 20% כבד וכן הלאה, אני נותן איזה שהיא סטטיסטיקה להרס של הבתים בתוך התא, הפוליגון הקטן הזה
קריאה: תקנים עולמיים זהים?
רן קלבו: לכל סוג בניין, גובה בניין, תקן בניין וכן הלאה יש 130 או משהו כזה עקומות שונות, למבנים שונים, עם תקן, בלי תקן וכן הלאה
רן קלבו:       ואז אני יכול לצבוע את התאים עצמם לפי ההרס שלהם ופתאום אני מקבל עכשיו איזה שהוא פיזור להרס שהוא מותנה בנכסים
רן קלבו:  אם המפה האמצעית עם האדומים מספרת את התנודות, יש תא שחווה הרבה תנודה אבל אין בו נכסים, אז במפה הזאת הוא ייעלם, הוא כבר לא יהיה רלוונטי ולכן אני צריך לעבור בשלב הזה דרך הנכסים ואז אני יכול להגיד, אם הבית נפל אז כמה הרוגים זה וכמה זה עולה כלכלית
רן קלבו:  אני יכול לעשות המון חישובים על הבתים שנהרסו
איימן עודה: אז במידה שתהיה רעידת אדמה ברמה 7, כמה –
רן קלבו: אתה רוצה מספר
רן קלבו: לא אתן לך
רן קלבו: זו דוגמה ספציפית, רעידה ביגור בעוצמה - - -
איימן עודה: ביגור ליד חיפה?
רן קלבו: ליד חיפה, במרכז של הפיילה של נשר, שם הרעידה, 6
רן קלבו: 5, שזה המקסימום שיכול לקרות שם
רן קלבו:  התוצר שלנו זה מה שאנחנו קוראים תיקי תרחיש, זה בעצם ספרים כאלה, זה תרחיש של מצפה שלם, 7
רן קלבו: 25, ויוצא ספר כזה עם כל המפות
רן קלבו:  אז זו דוגמה למפה הראשונה
רן קלבו:  ברמה הארצית יש אלפים רבים של הרוגים ויש אלפים רבים של פצועים ועשרות אלפי מבנים וכן הלאה
רן קלבו:  אני אומר לך את זה כבר בשקף הראשון
איימן עודה: העניים יסבלו יותר בגלל שהבתים שלהם פחות חדשים, נכון?
רן קלבו: כן, יש איזה קורלציה כזאת בין ההרס לסוציואקונומי
קריאה: המפה כוללת את השטחים של הרשות הפלסטינית, האם המידע מועבר אליהם?
רן קלבו: מצוין
רן קלבו:  מה שקורה זה שהבתים במאגר המידע שלנו הם רק בתים בתוך יישובים ישראליים
רן קלבו:  אין לנו את הבתים, אנחנו בונים היום מאגר אחוד שכולל גם את הבתים הפלסטינאיים לצורך העניין, ביהודה ושומרון
רן קלבו:  בשקף הראשון, זו דוגמה הכי טובה, שם יכולה להיות סיטואציה שכל יהודה ושומרון הם בצד הירוק, אז אולי לא יקרה כלום
רן קלבו:  פה רוב השטח של יהודה ושומרון הוא באדום, מה שיקרה זה שאנחנו נשדר שתל אביב נהרסה, ברשימה פה יהיה לי ירושלים, תל אביב וכן הלאה, לא יהיה לי יריחו, רמאללה ושכם, כי אין לי אותם בדאטה
רן קלבו:  זו בדיוק הפאזה שאנחנו עושים השנה, זה לאחד את שני הדברים ביחד
קריאה: אתם מעבירים את המידע לרשות?
רן קלבו: יש לנו את הבתים, מדינת ישראל גם ממפה את הבתים ביהודה ושומרון ואת האוכלוסייה הפלסטינאית
קריאה: זה לפי תצ"א?
רן קלבו: כן, זה מתוך תצ"אות
איימן עודה: אם יש בניין גבוה ובנייה של קומה אחת, זה גם משפיע
רן קלבו: מסתבר שהבתים הגבוהים יותר חזקים מהבתים הנמוכים
רן קלבו:  זה כמו איזה מיתר כזה, שיש לך יותר אפשרות לנדנד אותו מאשר אם אתה מנדנד קומה אחת
איימן עודה: כן, אבל אפשרות המוות מבית שנהרס שהוא לבד
רן קלבו: כן, גרים יותר אנשים, אז אם שניים ייפלו אז פה יש יותר הרוגים וכן הלאה
איימן עודה: למשל ביישובים הערביים יש את שני המקרים, גם בניינים בגובה וגם תשתיות בעייתיות
קריאה: אבל אמרת שהתוכנה היא בין-לאומית
רן קלבו: כן
קריאה: בטורקיה זה הוכיח את עצמו, התרחישים?
רן קלבו: הם לא בנו לעצמם מאגר מידע של הבתים בטורקיה ולא הכינו
רן קלבו:  הרעידה הגדולה שהייתה בנפלא ב-2015, בחור אמריקאי שאנחנו עובדים איתו, לקח את המידע הכי זמין שהיה באינטרנט, לנפאלים אין מאגר מידע, הוא בנה מאגר מידע והיה לו תוצאות אמת והוא השווה
רן קלבו:  הוא לקח ממקורות שונים את המידע והראה עד כמה זה שווה, עד כמה הוא דומה
קריאה: על סמך מה אמרת שביגור העוצמה המקסימלית - - -
רן קלבו: אני יכול לחזור לזה, זה השקף הזה
רן קלבו:  יגור כאן, מי שקבע את מה שקבע, שהסיכויים להתרחשות אמר ש-6
רן קלבו: 5 זה המקסימום ביגור
רן קלבו:  יכול להיות 7, אבל שם למטה, כשהמספר הזה זה מיליון שנה, אז שם למטה זה אולי פוגש 7, אולי
רן קלבו:  זה לא קורה פשוט
רן קלבו:      עוד תוצרים שאנחנו נותנים
רן קלבו:  נזק למבנים
רן קלבו:  הפיזור שלהם במרחב, הערים, כל עיר מהכי מסוכנת לבאה בתור, העשרה הראשונים ואחר כך עוד איזה עשרה
רן קלבו:  תפרוסת ההרס במרחב, הרוגים, פצועים
איילת חאקימיאן: בתים שמחוזקים לפי התקן, מ-80' ומשהו, ברעידה עד איזה עוצמה הם יכולים לעמוד?
רן קלבו: הם נבנו לפי תקן הבנייה שלהם במפות, אם אתם זוכרים את שלוש המפות, 2%, 5% ו-10%, אז הם נבנו לפי 10%
איילת חאקימיאן: באיזה רעידה הם יכולים לעמוד?
רן קלבו: זה לא קשור לרעידה, הוא ניסה להסביר את זה קודם, כשהוא נתן את הבעיטה בשולחן
רן קלבו:  יכולה להתרחש רעידה, רחוק ממני, בעוצמה מסוימת, בלי שום קשר אליי ואני ארגיש תנודה חלשה כי אני רחוק, ויכולה להתרחש כאן רעידה קטנה יותר שתהיה לי בדיוק את אותה תנודת קרקע
רן קלבו:  אני ארגיש את זה בדיוק אותו דבר, הבניין ירגיש אותו דבר, לא אכפת לו איפה זה קרה ומה המגניטודה, מה שחשוב זה מה תנודת הקרקע שאני ארגיש
איילת חאקימיאן: אבל מבחינת עמידות המבנה
רן קלבו: אז הוא עמיד לתנודת קרקע מסוימת
רן קלבו:  אומרים לו: אתה חייב להיות עמיד לתנודת קרקע מסוימת
רן קלבו:       הראיתי דוגמאות למפות, בתי חולים, התפקוד שלהם, בתי ספר, אם רוצים לשלוח את הנפגעים, את כל ההומלסים עכשיו שהבית שלהם נהרס, לאיזה מתנ"ס או בית ספר שיישנו בלילה, אז אנחנו מביאים את המפה הזאת
רן קלבו:  אנחנו עושים ניתוח לצירים שיכולים להיות חסומים ואי אפשר לשלוח את הכוחות לעברם
רן קלבו:       יש פה דוגמה, ספר כזה מכיל עשרות מפות ומכיל גם מפות שאנחנו הכנו למשטרה
רן קלבו:  זו דוגמה למשטרה
רן קלבו:  אנחנו מחלקים להם את המרחב, אתה מפקד מחוז, זה המידע שלך, אתה לא צריך לדעת מה קורה בארץ, לעומת שאר הבתים שהם ארציים
רן קלבו:       הראיתי לכם תיק אחד, זה תיק אחד
רן קלבו:  בנינו יותר מ-200 כאלה במגניטודות שונות ובמקומות שונים
רן קלבו:  לצורך העניין שמנו את הכוכבים האלה במרחב, זאת המטריצה של המיקום מול המגניטודה, אנחנו יכולים בצבעים האלה לראות מה הסיכוי שכזה דבר יקרה, ככל שזה יותר אדום הסיכוי שהרעידה תקרה היא נמוכה, אבל בנינו את כל האפשרויות האלה ובעצם אנחנו עוברים למה שנקרא זמן אמת
רן קלבו:  אז הכנו אותם, יש לנו עכשיו 200 תיקים כאלה ושם למטה מישהו רושם שהייתה רעידה
רן קלבו:  לא מערכת תרועה שמזהה ומפיצה, צריך שהמפענחות יישבו לרגע, יסתכלו על הסיסמוגרמה ויגדירו שהייתה רעידה
רן קלבו:       בשנייה שהן כותבות אצלן בדאטה בייס שהדבר הזה התרחש המערכת שלנו שולפת מתוך ה-200 תיקים את התיק שהוא הכי דומה, הכי קרוב והכי במגניטודה, ואת הדבר הזה תוך שנייה שמה באתר האינטרנט וכל מי שנכנס לאתר האינטרנט רואה את המסך הזה
רן קלבו:  לצורך העניין נגיד שהנקודה האדומה זה מה שקרה והכחולה זה התיק שלנו, אז זה נותן איזה שהוא ציון לעד כמה זה קרוב מכל הבחינות, נותן לזה ציון ומיד מציג את המספרים והטבלאות ונותן את כל התיק הזה, שם אותו באתר בצורה מסודרת
קריאה: כמה זה זמין כבר עכשיו?
רן קלבו: זה זמין
רן קלבו:  במשטרה ובפיקוד העורף - - -
קריאה: לא, לציבור
קריאה:  מי שרוצה להשקיע בקרקע ובאזורים
רן קלבו: חברות הביטוח יעלו לך את הפרמיה בגלל שאמרתי שיש סיכוי שהבית שלך ייהרס יותר
רן קלבו:  אתה תתבע אותי, נכון?
רן קלבו: תודה רבה, נגמר הסיפור
קריאה: יש גורם אנושי שמעורב בתהליך? בפענוח?
רן קלבו: בשלב הפענוח זה רק פענוח ידני, עושות את זה מפענחות
רן קלבו:  ברגע שאנחנו מקבלים את זה אנחנו מזינים את זה למערכת
רן קלבו:  אנחנו בוחנים את התוצאות, אנחנו לא מיד מפיצים אותן
קריאה: כמה זמן?
רן קלבו: אז אני אומר, שניות בודדות, הדבר הזה, מה שאנחנו קוראים תרחיש זמן אפס, כי מיד הוא עולה לאוויר ולצורך העניין במייל שאנשים מקבלים, שכתוב התרחשה רעידת אדמה, פיקוד העורף, משטרה, כל מי שמקבל, כבר כתוב מה השם של התרחיש
רן קלבו:  והמידע, לא הספרים האלה, המידע האמיתי נמצא אצלם במערכות ופשוט צריך לעשות query ב-GIS שלהם ורק הדבר הזה מופיע
רן קלבו:  ואז אנחנו אמורים להתכנס ובערך תוך שעה אנחנו מריצים את התרחיש האמיתי, מה באמת, איפה קרה ומה הייתה המגניטודה, ואת הדבר הזה אנחנו מפיצים
רן קלבו:  יש לנו מה שנקרא שגרירים, חבר'ה שנוסעים מפה לפיקוד העורף ולמשטרה ולוועדת ההיערכות לרעידות אדמה ויושבים אצלם ואנחנו משדרים להם את המידע
איילת חאקימיאן: איפה הוועדה היום יושבת?
רן קלבו: בלוד
איילת חאקימיאן: אבל תחת משרד ראש הממשלה? זה כל פעם עבר
קריאה: תחת רח"ל
רן קלבו: אז התפקיד שלנו היה להפוך את הדבר הזה, שכשמתרחשת רעידת אדמה אנחנו יושבים תוך שעה ומייצרים תרחיש, ייצרנו שלב ביניים קדום יותר שבו הכנו את ה-200 תיקים האלה, אנחנו כאילו מיותרים, נקרא לזה, כי יכול להיות שהתיק הוא כל כך קרוב שאם עכשיו נייצר תרחיש מדויק ההבדלים יהיו בעוד שני הרוגים ולא יותר מזה
איילת חאקימיאן: אז בעצם יש פה מישהו ש-24/7 - - -
רן קלבו: לא, זה בדיוק העניין, שהצוות שלנו לא, בסיסמולוגיה כן, אבל אנחנו יכולים מרחוק להשתלט על המחשבים
רן קלבו:  כשקרה בטורקיה אז מהבית עשינו את זה
איילת חאקימיאן: אבל בסיסמולוגיה יש 24/7?
רן קלבו: בסיסמולוגיה מפעילים 24/7, אין להם תקצוב, הם עושים את זה על חשבוני, על חשבון השעות הנוספות שלי
רן קלבו:       דבר נוסף שאנחנו יודעים לעשות זה מה שנקרא הצפות בעקבות צונאמי
רן קלבו:  הראיתי לכם שה-HAZUS יודע לעשות כמה דברים, הוריקנים אין לנו, אין לנו הצפות של שיטפונות, רשות המים אולי עושה את זה, אבל כן אנחנו יודעים לדבר מה יקרה במקרה של צונאמי שיגיע מרעידה בקפריסין לצורך העניין
רן קלבו:  אז אתם רואים את נמל תל אביב והירקון עד שהוא פוגש את איילון, זה כביש איילון שם, ואתם רואים שהגל ייכנס לתוך נהר הירקון ואפילו יעבור ויציף לתוך האיילון ואנחנו יכולים ממש ברמת הבית להגיד כל בית מה הפתרון שלך, האם אתה צריך לברוח או לעלות פשוט שתי קומות
רן קלבו:  אם תעלה שתי קומות הגל לא יפגע בך, אבל אם עכשיו תצא לרחוב ותתחיל ללכת לאט הגל ייקח אותך
איילת חאקימיאן: אז לפי מה שקורה בזמן האחרון, טורקיה וכל זה, הסבירות שיהיה לנו צונאמי היא יותר גבוהה
רן קלבו: לא, דווקא טורקיה לא יוצר צונאמי, אבל קפריסין יודע לייצר
רן קלבו:  דוגמה נוספת זה באזור המפרץ, שכונת בת גלים שם בהגדלה, ממש ברמת הבית
איימן עודה: מה עם חיפה?
רן קלבו: מתרחשת רעידה בתוך הים שגורמת לאיזה שהיא יצירה של מדרגה
רן קלבו:  הרצפה הייתה ככה ועכשיו נפל
רן קלבו:  תיקח כוס מים, תעשה בתחתית של כוס מים כזה דבר, תקפיץ את זה, ייווצרו גלים
רן קלבו:  זה צונאמי
רן קלבו:  גלים נעים, יש להם עוצמה ומהירות וכן הלאה והם מגיעים לכאן לחוף, אז אם פה בים העמוק יש להם איזה אמפליטודה כזאת, עכשיו אני מתקרב לקו החוף, אז מה שיקרה זה שהקרקעית פה מעלה לי את הגל, עכשיו הגל צריך להישבר, אז במקום גל קטן שנשבר פה ביום רגיל, הגל עכשיו הוא כזה וכל הזמן דוחפים אותו, באים החברים שלו, דוחפים אותו והגל עכשיו נכנס הרבה יותר עמוק לתוך היבשה
רן קלבו:       אומרים שהוא דועך בשיפוע של בערך 1 ל-200, הוא דועך מטר על כל 200
רן קלבו:  במקרה הזה כל הבתים שבשכונת בת גלים יוצפו, אבל מה זה יוצפו? הרגליים שלהם יוצפו
רן קלבו:  הקומה השלישית לא תוצף ועכשיו אני יכול לתת פתרון ברמת הבית, לשים לו שלט מה עושים
רן קלבו:  זאת אומרת כשתצא התרעת צונאמי ברמקולים תעלה לקומה שלישית
איימן עודה: ולמה אתה אומר שזה בבת גלים ולא בנווה דוד, בנמל חיפה?
רן קלבו: לא, אז הנה, אתה רואה עכשיו את כל המרחב
רן קלבו:  פה אתה רואה באדום בתים שיוצפו, בירוק בתים שיוצפו פחות, אתה רואה את כל הקטגוריות ואתה יכול לתת פתרון ברמת הבית
איימן עודה: נפגשו עם אנשים, דיברו איתם?
רן קלבו: עשו שימוש במידע הזה
רן קלבו:  הוועדה ששמה את השלטים, נגיד בתל אביב יש המון שלטים כאלה
איימן עודה: שמה שלטים בחוף
רן קלבו: אבל לא ברמת הבית, עוד לא הגיעו לרמת הבית, אבל העבודה הראשונית הייתה לסמן עד איפה – אתה רואה פה קו אדום כזה?
איימן עודה: צריך לשאול את הממשלה או העירייה למה עדיין לא הגעתם לבתים
רן קלבו: למה לא עשיתם שימוש בזה
רן קלבו:  אבל אותו דבר קרה שם למטה עם תרועה
רן קלבו:  סיפרו לכם שתוך שתי שניות יוצאת התרעה, שתי שניות זה המון בשביל לסגור מגור של מפעל מסוכן, שאם עכשיו צינור מתפוצץ אז המפעל כולו יקרוס, לוקח פחות משתי שניות לעשות את הפעולה הזאת
רן קלבו:  תרועה לא מחוברת לכלום
רן קלבו:  מעליות, אני נוסע עכשיו בגורד שחקים, מה הבעיה שכשיהיה תרועה המעלית תיעצר בקומה הבאה, ואני לא עכשיו צריך להוציא אלפי אנשים ממעליות בכל הארץ
רן קלבו:       המערכות לא מחוברות, אנחנו מייצרים את המידע, נותנים את ההתרעה, נותנים את כל מה שצריך, אתם צריכים להוציא את זה לפועל
רן קלבו:  ככה זה
רן קלבו:  אני סיימתי
קריאה: אני רואה שלא מסומן שם בית חולים רמב"ם
רן קלבו: למה? בית חולים רמב"ם זה פה, זה בית חולים רמב"ם
קריאה: אז מה זה כל השטח הלבן?
רן קלבו: זה בסיס חיל הים
קריאה: ומה לגבי כל אזור המפעלים, הסכנה צפויה גם להם?
רן קלבו:  לצורך העניין, נגיד החוות האלה, כאן יש חוות מכלים הזאת, גם היא בעסק, אבל לא היה לנו את המידע ברמה של – זה לא מבנה מבחינתי, זה מתקן תשתית, אז אנחנו מפרידים את זה
איימן עודה: גובה המים ממש ממש ליד החוף זה יכול להיות שישה מטרים, שבעה מטרים, כמה?
רן קלבו: במודלים שמריצים זה חמישה, אנחנו מסתכלים על זה כעשרה
רן קלבו:  אנחנו אומרים שנהיה בטוחים, נלך על עשרה מטרים, ואז אם זה עשרה מטרים אז בשני קילומטרים אתה פוגש את הרצפה, אבל הרצפה גם מתרוממת, אז אתה תפגוש אותה קצת קודם
רן קלבו:  זה מקומית
רן קלבו:  הייתי לוקח סתם עיפרון לאורך החוף, שני קילומטרים מהחוף? לא, זה נכנס לתוך נחלים, זה נכנס פנימה עמוק
קריאה: שאלה קטנה
קריאה:  יש לכם המון מידע וכל פעם אומרים בדוח מבקר המדינה שאין מוכנות לגבי סכנות ברעידות אדמה וזה, איפה החוליה החסרה?
רן קלבו: מבקר המדינה לא היה פה מאז שייצרנו את התיקים האלה ויכול להיות שדווקא יציינו אותנו לשבח בדוח הבא, אני מקווה
קריאה: המידע מועבר אליהם?
רן קלבו: המידע מועבר לגופי החירום
רן קלבו:  מי שצריך לדעת קיבל את המידע
רן קלבו:       (בהמשך הסיור)
איימן עודה: אתה פרופ' לנסקי?
דב שילנסקי: אני פרופ' לנסקי
איימן עודה: אני שמח לראות בן אדם חרדי
איימן עודה:  כמה יש פרופסורים חרדים שלבושים כמוך?
דב שילנסקי: שאלה טובה
דב שילנסקי:  פה במכון הגיאולוגי - - -
איימן עודה: לא, בכלל, פרופסורים
דב שילנסקי: לא, בפיזיקה, מתמטיקה וכל זה, זה הרבה יותר נפוץ
דב שילנסקי:  במדעי כדור הארץ, מסיבה חברתית זה פחות נפוץ כי פשוט איך שגדלים האנשים בכיוון הזה אז הם יותר מגיעים - - -
איילת חאקימיאן: פחות מדעים
דב שילנסקי: לא, דווקא פיזיקה ומתמטיקה תמצאי אחוז יותר גדול
דב שילנסקי:  מדעי כדור הארץ זה קצת יותר מבחינה תרבותית סגנון מסוים
איימן עודה: הרבה הערכה אליך
דב שילנסקי: כנ"ל
דב שילנסקי:  תודה רבה
דב שילנסקי:  ברוכים הבאים
דב שילנסקי:  אנחנו פה לירן בן משה ואני נדב לנסקי, מעבדת ים המלח ומעבדה של נחלים
דב שילנסקי:  אנחנו רוצים לשתף אתכם קצת מהדברים שאנחנו עושים פה ויש להם כמו שתי רגליים, כמו שבטח זהר הסביר או יסביר, רגל אחת מדע בסיסי, שזה דומה לאוניברסיטאות, אבל רגל שנייה זה מדע יישומי ובזה אנחנו שונים מהאוניברסיטאות, הם מלמדים ואנחנו בעיקר עושים מדע יישומי
דב שילנסקי:      הפעם אני רוצה לחבר אתכם בעיקר לנושא של מדע יישומי ובנושא של ים המלח
דב שילנסקי:  מאחוריי תמונת לוויין של ים המלח
דב שילנסקי:  אתם רואים, הוא נמצא פה באזור שהוא עצמו גבול בין לוחות, ישראל בתת הלוח של ערב וכל העסק הזה מהצפון, כמו ששמעתם, ויש פה רעידות אדמה, כמו ששמעתם קודם, לענייננו מה שזה יוצר אצלנו פה זה שהאזור הזה כל הזמן שוקע וזה יוצר דבר מאוד מעניין
דב שילנסקי:  הוא רקורד עולמי במקום הכי נמוך בעולם וזה בגלל מה ששמעתם בהרצאה הקודמת, הנושא של תנועת הלוחות
דב שילנסקי:       כיוון שהוא הגיע להיות המקום הכי נמוך בעולם אז הוא מושך אליו, מה? מים
דב שילנסקי:  מים נשפכים למקום הכי נמוך
דב שילנסקי:  המים שלנו פה הם מאוד מיוחדים וזה לא רק מים, זה עוד הרבה דברים, ובסך הכול המים שהוא מקבל מגיעים מהחרמון עד אילת וכל האזור הזה מתנקז לים המלח
דב שילנסקי:  למה זה משנה? כי כשהמפלס שלו עולה או יורד אין למים לאן לצאת, אלא באידוי
דב שילנסקי:  הם יוצאים חזרה לאטמוספרה
דב שילנסקי:  זאת אומרת הם נכנסים בנחלים
דב שילנסקי:  נגיד נהר הירדן ואז המפלס רוצה לעלות, מהצד השני יש לו מתחרה אחד, אידוי
דב שילנסקי:       זה כמו הכיס שלנו, אתם יודעים, יש לנו הכנסות ויש לנו הוצאות, שני כרטיסים, אחד שמכניס ואחד שמוציא
דב שילנסקי:  כמה הכיס שלנו נפוח או רזה זה תלוי ביחס בין הכנסות להוצאות
דב שילנסקי:  אותו דבר ים המלח, הרבה כניסות מים המפלס עולה, פחות כניסות מים המפלס יורד כי כל הזמן האידוי עובד
דב שילנסקי:  זה אומר שים המלח הוא מערכת מאוד מאוד מעניינת והיא גם מספרת לנו סיפור מאוד רגיש על האזור, זה סיפור של כל האזור כולו, כמה גשם יורד על האזור
דב שילנסקי:  ירד יותר גשם המפלס עולה, ירד פחות גשם המפלס יורד
דב שילנסקי:  זה הולך איתנו היסטורית, למה אומות קמו ונפלו, הרבה מאוד מזה קשור לאקלים
איימן עודה: מלמעלה לא מגיע מים, מהכנרת, מהחרמון?
דב שילנסקי: אז היום מה שקרה, אנחנו שינינו את המצב
דב שילנסקי:  לפני 100 שנה היו פה בערך מיליון איש בכל האזור, היום אנחנו 20 מיליון איש וישראל סכרה פה ראשונה, בשנות ה-60, אחרינו הסורים על הירמוך, אחרינו הירדנים, כולם סוגרים את המים לצרכים לטובים, קרי לשתייה, לחקלאות, לתעשייה
דב שילנסקי:  זה המצב
איימן עודה: לא, סלח לי, הנושא הזה חשוב לי, מאוד מאוד מאוד
איימן עודה:  לא רק זה, גם החולה, מה שקרה, שהיה אגם שם, כמה זה השפיע על ים המלח? על כל המים באזור שם?
דב שילנסקי: נעשה את זה רגע פשוט
דב שילנסקי:  בשנות ה-50 עשו את מה שעשו עם החולה וזה עשה שם שיבוש גדול מאוד שהפריע מאוד לכנרת בסוף וגם להחולה
דב שילנסקי:  כל זה לא נוגע לים המלח כיוון שכל זה קרה למעלה
דב שילנסקי:  מה זה אומר למעלה? מפה ולמעלה
איימן עודה: לא השפיע על נהר הירדן?
דב שילנסקי: הירדן כן, אבל כשהוא מגיע לכנרת השאלה מה הוא עושה
דב שילנסקי:  ביום שהקימו את הסכר אז השתנו הדברים, זאת אומרת ברגע שעצרו את המים מהכנרת, זה לא כל כך משנה איך - - -
איימן עודה: למה הסכר, בגלל המוביל הארצי?
דב שילנסקי: בגלל המוביל הארצי
דב שילנסקי:  בניית המוביל הארצי עם סכר דגניה, או סכר דגניה ואחריו המוביל הארצי הם אלה שמנעו את החלק הראשון
דב שילנסקי:  אחר כך זה 500 מיליון מטר קוב בשנה, אחר כך הסורים עוד משהו כמו 400 והירדנים עוד מעל 200
איימן עודה: זה השפיע על הכנרת, אבל לא השפיע גם על ים המלח?
דב שילנסקי: השפיע על שני דברים, על הירדן, הירדן קיבל פחות מים, ועל ים המלח
דב שילנסקי:  ים המלח זה נושא מאוד מאוד מעניין מה זה אומר השפיע, ואני הולך לדבר על זה
דב שילנסקי:  באופן כללי תחשבו על אגם, כשאתם רואים שהמפלס שלו יורד משהו פה מרגיש לא טוב, נכון? מה מרגיש לא טוב, משהו שם הולך לקרות לא טוב
דב שילנסקי:  זאת אומרת בכל אגם נורמלי בעולם המשמעות היא שאתה הולך לאבד שם כנראה בעלי חיים וצמחים וכל מיני דברים כאלה
איימן עודה: פה אין את הדבר הזה
דב שילנסקי: אוה, ים המלח מהבחינה הזאת הוא בסדר, כי הוא היה סטרילי והוא עדיין סטרילי, זאת אומרת סטרילי בלי חיים, ויש לנו אז אלמנטים נוספים שקורים בעקבות ירידת המפלס, ואני רוצה לדבר עליהם, הנושאים שאני רוצה לדבר, שהם בתחום העיסוק של המעבדה שלנו
דב שילנסקי:  קודם כל מאזן המים של ים המלח הוא שלילי, כמו שהבנו, תפסנו את המים, פחות מגיע, אז ים המלח הולך ומתכווץ
דב שילנסקי:  עד איפה? האמת שיש לו סוד, סוד יפה מאוד, יש לו ריכוז של מלחים מאוד מיוחד שהולך וגדל והמלחים האלה מומסים במים, חלקם שוקעים, חלקם נשארים מומסים במים והם לא מאפשרים למים לצאת כל כך במהירות לאוויר
דב שילנסקי:  זאת אומרת הוא יודע להגן על עצמו
איילת חאקימיאן: להתגבש
דב שילנסקי: הוא לא אמור להתייבש
דב שילנסקי:  להתגבש ופני המים הם תמיד מאוד מלוחים והם נעשים יותר מלוחים ויותר ויותר קשה לאדות מים
איילת חאקימיאן: גם כבדים
דב שילנסקי: ויותר כבדים וגם יותר קשה לאדות מהמים
דב שילנסקי:  לכן בסופו של דבר גם אם נמשיך להשתמש במים עד הסוף הים הזה לא יתייבש, כי באיזה שהוא שלב הוא מתאזן עם הלחות של האוויר שמעל והוא לא מסוגל להתייבש
דב שילנסקי:  זה הסוד שיש לים המלח, ש לו הגנה עצמית מפני התייבשות טוטאלית
דב שילנסקי:  היום עומק המים הוא 280 מטר, הוא יירד עוד משהו כמו 80 מטר עד שהוא ייעצר, וזה יקרה בעוד הרבה מאוד שנים
איימן עודה: ירידת המפלס זה כתוצאה זה כתוצאה מבריכות הייבוש של מפעלי ים המלח?
דב שילנסקי: גם
דב שילנסקי:  העיקרי זה הכנרת, הירמוך, זה הסורים והירדנים, ואחריו בתור זה המפעלים הישראליים והירדנים
דב שילנסקי:  אם אתם רוצים מספרים, חסר לים המלח יותר מאלף מיליון מטר קוב לשנה ממה שהיה בהיסטוריה
דב שילנסקי:  תחנת ההתפלה של ישראל, אחת, זה בערך 100 מיליון מטר קוב, זאת אומרת עשר כאלה חסרות לו
דב שילנסקי:  איפה הן? חמש כאלה בערך בכנרת, אנחנו לוקחים מהכנרת, הסורים בערך שלוש-ארבע לוקחים לעצמם והירדנים עוד איזה שתיים
דב שילנסקי:  זה בערך מה שחסר
דב שילנסקי:       כתוצאה מזה המפלס יורד ואז יש כל מיני שאלות שעולות ביחס לזה, האם זה חמור, כמה זה חמור, אנחנו נתייחס לנושאים האלה
דב שילנסקי:  נגיד שהחלטת לשנות את מאזן המים, אני רק רוצה להגיד שמבחינתנו כגיאולוגים ההיסטוריה של ים המלח מלמדת שהמפלסים שלו ירדו ועלו עוד הרבה יותר ממה שהיום וזה בגלל הטבע שלו
דב שילנסקי:  כשהוא מרגיש שהאקלים יבש המפלס יורד, האקלים לח המפלס עולה
דב שילנסקי:       כרגע אנחנו התערבנו ועשינו הדמיה כאילו התקופה יבשה
דב שילנסקי:  היא באמת לא כל כך יבשה, עכשיו התקופה היא בסדר גמור מבחינה זאת של גשם וכו', אבל מבחינת מה שקורה למפלס, הוא יורד כאילו אנחנו בתקופה יבשה
דב שילנסקי:  גם עם זה יש לו את ההגנה העצמית
דב שילנסקי:       חוץ מזה יש רעיונות איך לשנות את מאזן המים
דב שילנסקי:  אחד הרעיונות המובילים שכבר מוביל למעלה מ-100 שנה, תעלת ימים, להביא מים
דב שילנסקי:  כל פעם זה סיבה אחרת
דב שילנסקי:  בשנות ה-80-70 היה משבר עולמי של אנרגיה, צרפת הלכו לאנרגיית גרעין, ישראל חשבו ללכת לאנרגיה פוטנציאלית של שימוש במים שנופלים מגובה אפס לים המלח ולהפיק מזה חשמל
דב שילנסקי:  הרעיון הזה ירד כי מחירי הדלק השתנו
דב שילנסקי:  אחר כך בשנות האלפיים עלה שוב פעם הרעיון הזה ותעלת הימים כל פעם לובשת צורה ופושטת צורה, המון המון פוליטיקה והתפקיד שלנו זה לא פוליטיקה, התפקיד שלנו זה לראות מה הן ההשפעות של ים המלח על ים המלח, מצב עסקים כרגיל כמו היום, או אם תוסיף להם מים מאיכות כזאת או מאיכות אחרת, באיזה כמות, מה תהיינה ההשפעות
דב שילנסקי:  זה הג'וב שלנו ובעניין הזה אנחנו מייעצים לגופי הממשלה והכנסת ונותנים להם את שכבת הידע הפיזית, הגיאולוגית
קריאה: אתה מתכוון לתעלות מים סוף ומהים התיכון?
דב שילנסקי: מבחינה זאת יש כמה חלופות היום שמדברים, אחת מהן היא לאורך בקעת הערבה וזה מיזם ירדני, אחת מהן זה מהים התיכון לים המלח, כרגע אין מי שמוביל את זה
דב שילנסקי:  גם האופציה הראשונה נפלה כבר מסיבות פוליטיות, והאפשרות השלישית היא להוסיף מים וככה אנשים מדברים, על ידי התפלה בים התיכון והעברת המים לתוך ים המלח
קריאה: החסם הוא פוליטי ולא אקולוגי?
דב שילנסקי: יש אקולוגי, ודאי שיש אקולוגי
דב שילנסקי:  אני אגיד לכם את זה בצורה כזאת, הייתי רוצה להראות לכם כמה דברים
דב שילנסקי:  תן לי לחזור לזה, בבקשה, עוד מעט
דב שילנסקי:       הנושא השני זה הנושא של קציר המלח
דב שילנסקי:  זה פרויקט עצום, אני אדבר עליו
דב שילנסקי:  הנושא השלישי זה הנגשה של החופים
דב שילנסקי:  כיום החופים מסומנים בסימני אין כניסה
דב שילנסקי:  כתוב 'אין כניסה למבקרים', למה? כי מפחדים מבולענים
דב שילנסקי:  אנחנו נדבר על הנושא הזה
דב שילנסקי:  יש שם בעיה בטיחותית, כמו חורים כאלה, אנחנו תיכף נראה ציורים של זה
קריאה: הם נפערו בגלל שמתייבש
דב שילנסקי: כן, זה חלק מהתגובה לירידת המפלס
דב שילנסקי:  אנחנו רוצים להגיד שאת הדבר הזה אפשר לא רק לסגור, אלא אפשר גם לפתוח אותו ודווקא הדברים הכי יפים שיש בים המלח היום הם דווקא קשורים לירידת המפלס ולבולענים ולכל מה שקורה כתוצאה מירידת המפלס
קריאה: פטריות המלח?
דב שילנסקי: זה קשור
דב שילנסקי:  יש גם בצפוני וגם באגן הדרומי, אבל באופן עקרוני כל התופעות היפיפיות שאתם רואים בצילומים הכי יפים שאתם רואים, הם קשורים כל כולם לירידת המפלס
דב שילנסקי:  אז אנחנו חושבים כמכון ממשלתי שניתן ליישם תכנית כזאת בצורה אחראית עם מערכות של תצפית שיודעות להגיד איזה אזורים מסוכנים ואיזה לא מסוכנים וכן הלאה
דב שילנסקי:  אנחנו יודעים לתמוך בדבר כזה
דב שילנסקי:       קצת סיפור המעשה
דב שילנסקי:  אתם רואים את הסירה פה, זה שנת 2014, ב-1994 המפלס היה פה, מפה אותה סירה הייתה יוצאת מפה
דב שילנסקי:  אז אתם מבינים, זה לא מהיום
דב שילנסקי:  זה עושה קווץ' כשרואים את זה, למה זה? זה כתוצאה מכך שיש אידוי ומנעו כניסות
דב שילנסקי:  איך אנחנו יודעים כמה אידוי יש, מבחינה מדעית? רק שתדעו
דב שילנסקי:  מדידה של קצבי אידוי זה דבר מאוד מסובך, זה המכשיר שצריך בשביל למדוד אידוי, הוא עולה בערך רבע מיליון שקל, אולי חצי מיליון, יותר לכיוון החצי, הוא מוצב על תורן באמצע ים המלח על פלטפורמה צפה, אלה המכשירים, וכדי לדעת כמה מים מתבזבז אנחנו מודדים את זה, זה חלק מהעניין שלנו של הבנה של מאזן המים
דב שילנסקי:  מה שאתם רואים פה זה המפלס עם השנים
דב שילנסקי:  פה יש לנו 40 שנה והמפלס ירד מעל 30 מטר
קריאה: שאלה
קריאה:  בהתחלה הזכרת בשתי מילים שמשבר האקלים השפיע על אידוי המים בים המלח, אתה יכול להסביר את זה?
דב שילנסקי: כן, לא אמרתי את זה ואני אחדד את זה
דב שילנסקי:  מה שחסר לים המלח זה מים
דב שילנסקי:  המים האלה, מקורם לא בחוסר מים מהאזור אלא החוסר של המים של ים המלח הוא בגלל שאנחנו ושכנינו תפסנו את המים ולא נותנים להם להיכנס
דב שילנסקי:  מבחינת סדרות גשם, כמות הגשם באזור ב-50 השנים האחרונות היא פחות או יותר יציבה, ממש עכשיו שואלים אם רואים איזה שהיא ירידה בגשם, כן או לא, לא זה מה שמסביר את ים המלח כלל
דב שילנסקי:  באקלים הנוכחי ים המלח היום היה הרבה יותר גבוה אם לא היינו תופסים את המים
איימן עודה: ההתחממות לא?
דב שילנסקי: לא קשורה לנושאים מטאורולוגיים בישראל