GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עידו סופר: כשהמצב הוא הרבה יותר כשהחברה הערבית היום, כשמסתכלים על תוכנית כזאת, על תוכנית המשך, החברה הערבית היא חלק אינטגרלי ושלם ומשולב בתוך התוכנית.
עידו סופר: כלומר: חלק ניכר מהמשאבים ומהגידול ייועד עבור החברה הערבית.
סונדוס סאלח: אבל זה לא נוגד את התוכנית הכללית
עידו סופר: שניה אשלים ואז אענה על כל שאלה.
עידו סופר: איפה יש פערים?
עידו סופר: ראשית הסוגיה של הנשירה שעלתה היא מטרידה.
עידו סופר: אנחנו יודעים שיש לפעמים מקום לאיזשהם, נקרא לזה, תמיכה מסביב במקומות שהן ייעודיות, ומקומות ייעודיים שצריך לסייע.
עידו סופר: זאת נקודה שפרופ' זילברשץ העלתה ונבחן אותה יחד עם הות"ת וניתן שם מענה במידת הצורך.
עידו סופר: דבר שני שקיים בו פער זה ההשתלבות בשוק העבודה שגם את זה ציינו.
עידו סופר: כאן אנחנו רואים – אם היה בשנת 2012 אחוז אחד – אם מסתכלים על שכירים בענף היי-טק – היום אנחנו מדברים כבר על מעל שני אחוזים.
עידו סופר: זה מעט, זה תת ייצוג.
עידו סופר: כן יש מגמה, או בוא נגיד, יש סגירת פער די משמעותית.
עידו סופר: וכדאי גם לבוא ולהצביע – אם מסתכלים קצת באופן רוחבי על מהלכים נוספים רואים שנצרת הפכה את עצמה לבירת היי-טק קטנה.
עידו סופר: ויש דברים מאוד יפים שקורים בכפר קאסם.
עידו סופר: ונצרת אגב הולכת לגדול.
עידו סופר: והתהליכים האלה רק הולכים ומתעצמים.
עידו סופר: ושיעור הגידול באוכלוסייה הערבית והדבקת הפער הוא יותר משמעותי משנה לשנה.
עידו סופר: המאמצים של שילוב בשוק העבודה, וכאן זה יותר העולם של משרד העבודה, כלכלה, חדשנות, יש לא מעט כלים שנמצאים שם, אבל כיום זה עיקר המאמץ – התפר שבין האקדמיה ששם אנחנו רואים שיש התפתחות מאוד חיובית, וכבר עבר גם את הייצוג היחסי, לשוק העבודה.
עידו סופר: במעבר הזה ביניהם אנחנו רואים שיש בעיה, גם אם קיים שיפור מסוים.
עידו סופר: אם יש שאלות אשמח לענות.
עידו סופר: נקודה אחרונה לגבי המכללות: מטבע הדברים כאשר מדובר על תארים מתקדמים, החלק של אוניברסיטאות המחקר הוא יותר משמעותי.
עידו סופר: אבל יש כאן שלושה דברים שצריך להצביע עליהם בהקשר המכללות.
עידו סופר: א' – בתוך התוכנית הזאת יש עשרה מיליון ש"ח לקול קורא תחרותי שיגובש בשנת הלימודים הקרובה עבור המכללות.
עידו סופר: ב' – הייתה הקדמה של מכסות, הייתה אמורה להיות בשנה הבאה והיא הוקדמה השנה כדי לתמוך בגידול במכללות.
עידו סופר: ג' – צריך לזכור שכשיש גידול של תארים מתקדמים בסוף לא כל בוגרי התואר האלה, מי שיבחר להישאר באקדמיה ישתלב כסגל באוניברסיטאות.
עידו סופר: וכמובן שחלקם יגיעו למכללות ויסייעו להם בקליטת מרצים נוספים.
עידו סופר: ולכן אמנם אני מבין את האכזבה של המכללות, אבל להגיד שהן הודרו?
עידו סופר: אני חושב שזאת אמירה חזקה מדי ושיש כאן מהלך שאמור להועיל לכל המערכת האקדמית וגם לענף היי-טק הישראלי כמובן.
יפה זילברשץ: אני אשמח ברשותכם להוסיף מילה על דבריו של עידו אם אפשר בבקשה.
יפה זילברשץ: מאוד מאוד חשוב שמבחינת המערכת האקדמית שדברים יוצגו בצורה אובייקטיבית, אז עידו באמת אמר את זה בצורה שלמה.
יפה זילברשץ: אבל אני חוזרת ואני אומרת שהמכללות מאוד יקרות לנו והם מכשירות כוח אדם מאוד חשוב.
יפה זילברשץ: תעשיית ההיי-טק היא ספקטרום ענק והיא רק תלך ותגדל.
יפה זילברשץ: וכל המחשבה שלנו היא באמת עקב בצד אגודל, כרגע היה ברור באופן חד משמעי שמה שמעכב את המשך התמיכה של היכולת שלנו לקלוט עוד סטודנטים זה פשוט מחסור בסגל.
יפה זילברשץ: והכשרה של סגל היא באוניברסיטאות.
יפה זילברשץ: ברגע שיהיה יותר סגל, יהיה למכללות, כי אנחנו לא רוצים שילמדו סתם המון סטודנטים לא בצורה הכי איכותית בעולם.
יפה זילברשץ: ולכן זה עקב בצד אגודל, ולמרות זאת גם נתנו, גם מקדמת מכסות וגם כספים נוספים למכללות.
יפה זילברשץ: בהחלט הן על שולחנן של מל"ג וות"ת, בטיפול חשוב והסטודנטים שלהם חשובים לנו.
עינב קאבלה: תודה רבה, סונדוס בבקשה.
סונדוס סאלח: אני חוזרת לעידו, אני לא מסכימה איתך ואבסס את הטענה שלי על נתונים ולא על סיסמאות.
סונדוס סאלח: אם יש פוטנציאל שהוא נמצא בארץ בכלל לקדם את תחום ההיי-טק אז הוא נמצא בחברה הערבית.
סונדוס סאלח: לפי הנתונים עד עכשיו לא מומש הפוטנציאל הקיים שם.
סונדוס סאלח: נקודה שנייה – יש אפליה באזורי ההיי-טק שנמצאים ברובם המוחלט בישובים היהודים ולא נמצאים בישובים הערביים.
סונדוס סאלח: נקודה שלישית – אם אני עומדת בפני תופעה מסוימת אז אכן נדרש לעשות תוכנית מותאמת לאוכלוסייה המסוימת.
סונדוס סאלח: בינתיים מה שנעשה זה תוכנית יהודית ומה שצריך לעשות זה תוכנית ייעודית לחברה הערבית על מנת לעודד השתלבותם, מחשבותיהם והכוונה שלהם למקצועות ההיי-טק.
סונדוס סאלח: החל מבתי הספר עד הליווי באקדמיה ובהשתלבות בתעסוקה וקיום אזורי תעשייה מתמחים בהיי-טק.
עידו סופר: אשמח לענות.
עידו סופר: א' אין כאן אמת מוחלטת.
עידו סופר: אסביר מהצד השני: אנחנו מודעים לזה ואת צודקת בהחלט שיש אוכלוסיות שנמצאות בתת ייצוג.
עידו סופר: אגב, זה גם נשים, חרדים, וגם ערבים.
עידו סופר: חלק מזה אנחנו רואים שיש ייצוג רב יותר של נשים ערביות בלימודים, ולכן נקרא לזה בעיה כפולה בהקשר הזה.
עידו סופר: נכון שיש הרבה מאוד פעולות, אבל גם ענף היי-טק עצמו ואת זה אפשר לשמוע ולדבר מהענף עצמו: מחפשים איפה יש כישרון, ובגלל זה אגב חברות זרות מגיעות לישראל, בשביל למצוא כישרון.
סונדוס סאלח: לא, שנייה, אז אתה אומר שאין כשרון בחברה הערבית?
עידו סופר: יש כישרון אדיר, אני אומר בדיוק את מה שאני הולך להגיד – אני מבקש לא להכניס אותי למקומות שאני לא מדבר עליהם.
עידו סופר: אם יש כישרון אדיר בחברה החרדית, יש כישרון אדיר בחברה הערבית, ויש כמובן נשים.
עידו סופר: ההבדל הוא פחות משמעותי, אנחנו לא מדברים פה על תת ייצוג כזה חריף, אבל יש כמובן כישרון אדיר וזהה בקרב כל האוכלוסיות.
עידו סופר: הנחת המוצא שלנו היא שהפוטנציאל הזה קיים וצריך לממש אותו.
עידו סופר: והתעשייה בעיקר מבינה את זה.
עידו סופר: הממשלה צריכה לתמוך בזה ולסייע איפה שהיא יכולה.
עידו סופר: לגבי ריכוזים, בסוף יש יתרונות יחסיים למטרופולין, אין מה לעשות – זה כך, וקשה מאוד ויש פער מאוד משמעותי.
עידו סופר: אגב, אנחנו מדברים על זה בהרבה מאוד הקשרים.
עידו סופר: גם באזורי תעשייה אבל גם בדברים אחרים.
עידו סופר: זה לא ריאלי לבוא ולחשוב שאפשר לקחת את תל אביב ולהקים עוד תל אביב בצפון או בדרום.
עידו סופר: אפשר, בבאר שבע מתפתח דבר יפה, בנצרת מתפתח דבר יפה.
עידו סופר: הדבר הזה אבל צריך לגדול בצורה אורגנית מלמטה.
עידו סופר: תסתכלי על נצרת שיש שם מאיץ היום.
עידו סופר: יש שם את גליל סופטוור.
עידו סופר: אנחנו מסכלים על האזור היותר רחב ורואים שהולך לקום פארק היי-טק.
עידו סופר: הדברים הללו הולכים ונבנים בצורה יפה ואורגנית.
סונדוס סאלח: עידו, זה מהשטח, יש מאמצים - - -
עידו סופר: וזה הולך להביא לשינוי.
עידו סופר: אבל צריך גם להבין שזה מורכב.
סונדוס סאלח: כשיש השקעה כמו שמשקיעים בנצרת אז אנחנו רואים ורואות תוצאות.
סונדוס סאלח: זה מה שאני אומרת.
סונדוס סאלח: בואו נשקיע יותר כדי להעלות את אחוז הנשים והערבים בכלל בהיי-טק.
סונדוס סאלח: זה פונקציה של השקעה.
עידו סופר: אני חושב שחלק גדול מהמעורבות של הממשלה בעולם של הון אנושי הולך בדיוק למקומות האלה: לחרדים, נשים, ערבים.
עידו סופר: אני מדבר כאן על מאמץ ממשלתי כולל.
עידו סופר: ממשרד האוצר וראש הממשלה ועד משרד העבודה, הכלכלה, החדשנות.
עידו סופר: זה העיקר.
עידו סופר: לסייע לאוכלוסייה היהודית הלא חרדית, או נקרא לזה לגברים יהודים לא חרדים כמובן שאין לנו במה לסייע כאן.
עידו סופר: ולכן זה המיקוד, אבל אלה תהליכים שלצד המעורבות הממשלתית, השינוי היה בעיקר שינוי בתוך החברה, הוא שינוי פנימי בחברה הערבית והחרדית.
עידו סופר: השינוי הזה הרבה יותר משמעותי, הממשלה רק יכולה לעזור ואנחנו בהחלט נמצאים שם וחושבים שזה פוטנציאל אדיר למשק ומנוע צמיחה.
עידו סופר: זה תהליך הדרגתי וצריך לקחת אותו בצורה הדרגתית.
עידו סופר: אי אפשר לכפות את הדברים האלה ולייצר מבנים שאחר כך אנחנו רואים שהם ריקים או תופעות כאלה.
עידו סופר: יש פיתוח, אנחנו מסתכלים ורואים משנה לשנה וההתקדמות אדירה.
עידו סופר: זה נכון שזה לא מספיק, אבל כשמסתכלים על הווקטור הוא חיובי מאוד בהקשר הזה.
עינב קאבלה: תודה עידו, נעבור לסאמי סעדי מנכ"ל חברת צופן שהיה איתנו גם בדיון הקודם.
עינב קאבלה: שלום לך סאמי.
<< אורח >> סאמי סעדי: אהלן, שלום רב, תודה לכבוד היושבת-ראש, ותודה לחבר הכנסת אחמד טיבי על העלאת הנושא.
<< אורח >> סאמי סעדי: ברשותך אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לדדי פרלמוטר שהוא יושב-ראש משותף למועצה הציבורית לקידום ההיי-טק, ואחר כך אשלים בשתי דקות.
<< אורח >> סאמי סעדי: ברשותך דדי ירצה לדבר על הנושא הזה מהבחינה של כוח האדם.
עינב קאבלה: נעבור לדדי פרלמוטר, היושב-ראש המשותף של צופן.
דוד פרלמוטר: תודה.
דוד פרלמוטר: צוהריים טובים לכולם, לכל חברי הכנסת הנכבדים וגם לקהל הנכבד.
דוד פרלמוטר: אני שמח פה לייצג את עמותת צופן אבל גם את תעשיית ההיי-טק.
דוד פרלמוטר: אני 40 שנה בתעשייה הזאת, אני מהנדס מחשבים בתקופה שהלכתי ללמוד זה לא היה כל כך פופולארי.
דוד פרלמוטר: אני מכיר את העולם הזה מכל הצדדים, דרך עמותת צופן ועמותות אחרות בנושא של הגדלת ההיצע לתעשייה.
דוד פרלמוטר: אני גם בחבר הנאמנים של הטכניון, אז אני מכיר גם את צד ההכשרה.
דוד פרלמוטר: הטכניון השקיע המון מאמץ בתחומים שעלו פה: בהגדלת כמות הסטודנטים, בהקטנת הנשירה וגם בצד של הביקוש.
דוד פרלמוטר: הייתי executive vice president, סגן נשיא בכיר, באינטל; הייתי director בברלוג שהם שתי המעסיקות הגדולות של החברה הערבית במדינת ישראל וגם משקיע בחברות הזנק ויושב-ראש של שתיים שמגייסות כסף וקולטות עובדים.
דוד פרלמוטר: כך שכל הענף הזה ברור לי.
דוד פרלמוטר: הנושאים שעלו פה הם נושאים נכבדים, רציתי לציין שעמותת צופן יחד עם ועד הרשויות הערביות ובשיתוף פעולה עם Deloitte ועכשיו אנחנו משתפים פעולה גם עם IATI שהוא איגוד תעשיות היי-טק בישראל – הכנו תוכנית חומש מעמיקה שהייתי שמח שתהיה אפשרות לחשוף אותה שטיפלה ודיברה על כל הנושאים שעלו פה.
דוד פרלמוטר: - - - מי שעד יצירת אותו משפך של כמות אנשים שיבואו מהחברה הערבית לטובת התעשייה, דרך האוניברסיטאות, ההכשרה, וגם בעיית ההשמה ובעיית היזמות שכוללת גם נושא של מרכזי היי-טק בחברה היהודית וגם בחברה הערבית.
דוד פרלמוטר: רציתי לגעת בכמה נקודות שעלו פה לפני שאני נכנס להצעות ספציפיות שהעמותה הכינה.
דוד פרלמוטר: א'- כשמדברים על הרחבת כמות העובדים וכמות האנשים שמוכשרים לטובת תעשיית היי-טק – אני אוהב לקרוא לזה הכשרת המוח בתוך השביב כי המוח הוא החלק החשוב בתעשייה הזאת – למרות שהרבה אנשים נוטים לא לעשות תוכניות ייעודיות, אני חושב שתוכנית ייעודית היא חשובה, במיוחד שיש פה אוכלוסיות שהן אוכלוסיות בייצוג חסר.
דוד פרלמוטר: אני לא רוצה להגיד מודרות, מודרות זה אמירה חזקה מדי.
דוד פרלמוטר: נמצאות בייצוג חסר לאוכלוסייה הכללית ואין דין תוכנית לחברה הערבית כדין לחברה החרדית, ואפילו הגדלת כמות האנשים בתעשייה דורשת תוכנית ספציפית של הבאת נשים לתוכניות היי-טק.
דוד פרלמוטר: מאחר שאנשים ציינו את זה, לא אחזור על המספרים שצוינו קודם, אבל לחברה הערבית יש פה תפקיד משמעותי בגלל שחלק גדול מהגדלת כמות העובדים וכמות הסטודנטים – 27% מהגידול בחמש-שש שנים האחרונות בכמות הסטודנטים באה מהחברה הערבית.
דוד פרלמוטר: ועדיין היא נמצאת בתת מיצוי, כלומר, יש פה פוטנציאל עצום.
דוד פרלמוטר: אבל ככל שנעשתה פריצת דרך, נדרשות תוכניות להעמיק את הדבר הזה בגלל שלנוח על זרי הדפנה ולהגיד: זהו יש אינרציה והכול יקרה מעצמו – לא יקרה.
דוד פרלמוטר: כי נדרשות תוכניות להעמיק, להעשיר ולהרחיב את הדבר הזה.
דוד פרלמוטר: התוכניות שלנו בנושא של הגדלת כמות הסטודנטים, אם מישהו ירצה לדעת מה אנחנו רוצים לעשות בנושא של ההשמות, אפשר לדבר גם על זה.
דוד פרלמוטר: יש לנו שלושה תחומים עיקריים: הנושא הראשון הוא הכוונה והדרכה של תלמידים בבתי ספר תיכוניים.
דוד פרלמוטר: אני רוצה לציין למה חשובה התוכנית בבתי הספר התיכוניים במיוחד בחברה הערבית: בחברה הערבית לצערנו הרב יש הרבה פחות חינוך א-פורמאלי כמו שקיים בחברה היהודית – בוודאי בהשוואה לישובים המבוססים בחברה היהודית שמשם רוב האנשים בתעשיית היי-טק מגיע.
דוד פרלמוטר: אגב הייתי ממליץ לקחת חלק גדול מהדברים האלה גם לטובת ישובים פריפריאליים במדינת ישראל באוכלוסייה היהודית.
דוד פרלמוטר: לא כולם גרים ברמת השרון, במרכז הכרמל בחיפה ובצפון תל אביב.
דוד פרלמוטר: הנושא החשוב לנושא של החברה הערבית בבתי ספר תיכון בגלל שבניגוד לחברה היהודית: 70% מהסטודנטים הערבים הגיעו לאוניברסיטה מיד אחרי התיכון.
דוד פרלמוטר: זה אומר שאת ההחלטות שלהם לגבי מה הם לומדים ואיך הם לומדים וכמה הם מוכשרים ללימוד הזה קורה בשלב בית ספר התיכון.
דוד פרלמוטר: לצופן יש תוכנית מאוד מעמיקה שעסקה בתוכנית הזו והורחבה בעזרת משרד החינוך שנתן עזרה אדירה.
דוד פרלמוטר: בשנה האחרונה היו 4,000 סטודנטים ב-70 בתי ספר.
דוד פרלמוטר: 39% מהתלמידים שהשתתפו בתוכנית אמרו שהם שינוי את דעתם כתוצאה מהתוכנית – ללכת להיי-טק ולא למקצועות אחרים כמו רפואה, רוקחות וכדומה.
דוד פרלמוטר: למעלה מ-50% מהתלמידים שהשתתפו רוצים ללמוד היי-טק.
דוד פרלמוטר: זה דבר חשוב מאוד ואני חושב שאפשר להגביר אותו.
דוד פרלמוטר: כמובן שגם בתוכניות האלה יש בנות ובנים.
דוד פרלמוטר: היינו שמחים להגדיל את התוכנית הזו ולהרחיב אותה, וכמו שאמרתי, התוכנית הזאת ישימה גם לבתי ספר שהם לאו דווקא בחברה הערבית.
דוד פרלמוטר: הנושא של הנשירה של הסטודנטים היא סופר חשובה.
דוד פרלמוטר: המספרים – ואני אשמח לשמוע את המספרים אחרי שהמל"ג ישיג אותם, אני מכיר את זה דרך הפעילות שלי בטכניון, הנשירה הייתה גדולה מאוד.
דוד פרלמוטר: הנשירה נובעת מכמה סיבות: ראשית הגיל הצעיר של הסטודנטים הערבים ביחס לגיל של הסטודנטים היהודים באותה שנת לימוד.
דוד פרלמוטר: יש פער של ארבע-חמש שנים בניסיון של שירות צבאי שהוא דרמטי.
דוד פרלמוטר: זה אומר שהסטודנט הערבי צריך יותר הכוונה, יותר עזרה, יותר מנטורינג.
דוד פרלמוטר: ואולי אפילו מכינה קדם אוניברסיטאית כדי לקדם את היכולת שלהם להתמודד עם מערכת אוניברסיטאית שמיועדת לסטודנטים שמגיעים בגיל 22 פלוס לאוניברסיטה ולא בגיל 19-18.
דוד פרלמוטר: הנושא של העברית הוא נושא חשוב שצריך לטפל.
דוד פרלמוטר: הטכניון טיפל בנושאים האלה בצורה מעמיקה מאוד ואשמח אם תפנו לטכניון להבין מה נעשה שמה כי הנשירה ירדה בצורה דרמטית.
דוד פרלמוטר: נושא שלישי שקשור דרמטית לנושא של התעסוקה וההשמה זה הפיזור של הסטודנטים באוניברסיטאות השונות.
דוד פרלמוטר: רוב הסטודנטים הערבים מרוכזים באזור הצפון, באוניברסיטת חיפה ובטכניון ששם הייתה הגדלה עצומה של המספרים.
דוד פרלמוטר: למה זה חשוב לתעסוקה?
דוד פרלמוטר: והיו לנו שיחות ארוכות ואני שמח שאוניברסיטת תל אביב עשתה מאמץ גדול והגדילה גם היא את כמות הסטודנטים.
דוד פרלמוטר: בתעשיית ההיי-טק חלק גדול מקליטת העובדים קורה כבר בזמן הלימודים.
דוד פרלמוטר: באינטל העסקנו עשרות ומאות סטודנטים בזמן הלימודים, תוך כדי הלימודים לעבודה.
דוד פרלמוטר: חלקם הלא קטן התקבל אחרי זה לעבודה כעובד קבוע.
דוד פרלמוטר: היכולת של חברות היי-טק באזור המרכז שחלקם הלא קטן נמצא שם להעסיק סטודנטים בזמן שהם לומדים בבן גוריון או בטכניון בחיפה הוא נמוך מאוד.
דוד פרלמוטר: לעומת זאת אם יהיו יותר סטודנטים למשל בתל אביב, חברות ההיי-טק באזור תל אביב היו יכולות – גם חברות הזנק וגם חברות גדולות – להעסיק יותר עובדים.
דוד פרלמוטר: הנושא הזה של פיזור כמות הסטודנטים, לא רק הכמות, ברחבי האוניברסיטאות השונות יעזרו בצורה חשובה מאוד לקליטה שלהם בעתיד, בגלל שהם יתחילו להיות בנושא של תעסוקה כבר בזמן של העבודה שלהם בתחום הזה.
דוד פרלמוטר: בנושא ההשמה רק שני מילים לפני שאני מסיים: עמותת צופן עוסקת בהשמה של עובדים.
דוד פרלמוטר: היא השימה כ-2,000 מהנדסים בשנים האחרונות, בלמעלה מ-40 חברות היי-טק.
דוד פרלמוטר: כך שיש לנו ניסיון לא רע בכלל גם בנושא של ההשמה.
דוד פרלמוטר: תודה רבה.
עינב קאבלה: תודה רבה לך דדי פרלמוטר, סאמי שתי דקות.
<< אורח >> סאמי סעדי: ממש שתי דקות.
<< אורח >> סאמי סעדי: אני רוצה ברשות כבוד היושבת-ראש, לפנות לאבי שמחון וגם לגברת יפה זילברשץ, וגם לעידו, ואני שואל: למה אנחנו חייבים להפסיד?
<< אורח >> סאמי סעדי: בהחלטה 2292 על 900 מיליון שקל, לא היה תוכנית ייעודית.
<< אורח >> סאמי סעדי: אני מבין, אנחנו מכירים את תוכנית רואד, אנחנו מכירים הרבה תוכניות.
<< אורח >> סאמי סעדי: זה תוכנית להנגשת ההשכלה הגבוהה ועשו המון עבודה להנגשת ההשכלה הגבוהה לחברה הערבית ואכן מספר הסטודנטים הערבים באוניברסיטאות ובאקדמיה גדל והגיע ליעדים.
<< אורח >> סאמי סעדי: אין תוכנית ייעודית לנושא של ההיי-טק.
<< אורח >> סאמי סעדי: אנחנו פוגשים את זה יום-יום בבית הספר, בתי הספר משוועים ואומרים לנו: תגיעו, אנחנו צריכים אתכם בשביל לחשוף את התלמידים לנושא הזה של ההיי-טק.
<< אורח >> סאמי סעדי: אני חושב שיש פה מודל שכבר גם נעשים עליו מחקרים בשלוש השנים האחרונות, ואפשר ליישם את זה, לא ב-50 בתי ספר כפי שאנחנו היום בצופן ונסמכים על הרבה פילנתרופיה וסיוע של משרד החינוך.
<< אורח >> סאמי סעדי: לא רק לעשות את זה ב-50 בתי ספר, לעשות את זה ב-250 בתי ספר.
<< אורח >> סאמי סעדי: למה רק לעשות את זה בגליל ובמשלוש?
<< אורח >> סאמי סעדי: למה אי אפשר לעשות את זה בנגב?
<< אורח >> סאמי סעדי: ראיתי שפרופ' ג'יהאד אלצנעא נמצא איתנו בזום, מספר הסטודנטים מהנגב שלומדים מקצועות ההיי-טק באוניברסיטאות , לפי המחקר האחרון שעשה קרן רוטשילד ועמותות אחרות - - - שעשו בנגב: רק 116, 120 סטודנטים מתוך 300,000 תושבים לומדים באוניברסיטאות מהנגב.
<< אורח >> סאמי סעדי: אז מכל התוכניות כשבאים ואומרים: רוצים לחלק את זה ויש חברה ערבית ובדואית וצ'רקסית ודרוזית – זה מיושם.
<< אורח >> סאמי סעדי: כשבאים לנושא של ההיי-טק אומרים: לא, יש רק תוכנית אחת לנושא של ההיי-טק.
<< אורח >> סאמי סעדי: אני חושב שהוועדה יכולה להמליץ ולקבל החלטה שדווקא בנושא הזה של החלטות הממשלה 2292 ולהרחיב את התוכנית ה-273 מיליון שקל.
<< אורח >> סאמי סעדי: יש לבנות תוכניות ייעודיות כי יש משהו ייחודי בתוך החברה הערבית כפי שהסביר דדי קודם.
<< אורח >> סאמי סעדי: אנחנו הולכים לאוניברסיטאות ישירות, אין לנו את הצבא, ואין לנו את כל התוכניות הביניים האלה לפני האוניברסיטאות.
<< אורח >> סאמי סעדי: ועל כן חייבים לשים את האצבע בזמן הלימודים בתיכון.
<< אורח >> סאמי סעדי: תודה רבה.
עינב קאבלה: תודה רבה סאמי.
אחמד טיבי: נקודה נכונה.
עינב קאבלה: תודה סאמי, סאמי היה גם בדיון הקודם ודיבר בהרחבה על הנושא החשוב הזה.
עינב קאבלה: נעבור למוחמד דראושה, מנהל תחום שוויון וחברה משותפת במרכז גבעת חביבה.
מוחמד דראושה: שלום לך, תודה רבה כבוד היושב-ראש, חברת הכנסת קאבלה, אני רוצה להודות גם ליוזם הדיון, חבר הכנסת אחמד טיבי, שתמיד עוסק בנושא של שילוב האוכלוסייה הערבית גם בהיי-טק וגם בנציבות שירות המדינה.
מוחמד דראושה: אני רוצה להתבסס על חלק מהדברים שנאמרו אבל גם להציג מודל שבא ומנסה לטפל בבעיות.
מוחמד דראושה: בנתונים שפרופ' זילברשץ נתנה היא אומרת שיש 14.7% מהסטודנטים באוניברסיטאות הישראליות שהם ערבים.
מוחמד דראושה: אבל אם אנחנו מוסיפים גם את הסטודנטים הערבים שלומדים בירדן וברשות הפלסטינית, אז רק 10% מהסטודנטים הערבים הולכים להיי-טק.
מוחמד דראושה: אנחנו לא במיצוי כפי שדדי אמר, אנחנו בתת-מיצוי.
מוחמד דראושה: אבל בעיקר אולי בניתוב אולי לא נכון של האינטלקט הערבי למקומות של ההיי-טק.
מוחמד דראושה: רק 10% במקום 20% מסך כל הסטודנטים הערבים הולכים ללמוד מקצועות היי-טק.
מוחמד דראושה: יש כמה סיבות לדבר הזה.
מוחמד דראושה: קודם כל זה עניין של הנגשה ואולי גם עניין של תיאבון ואולי ראייה של עתיד של שילוב תעסוקתי.
מוחמד דראושה: המודל שאני מפעיל שנכנס כבר לשנה השישית שלו – חבר הכנסת טיבי היה בשלבים הראשונים שלו והוא חווה את זה בעצמו – הוא מודל של הנגשת לימודי ההיי-טק לתלמידים בזמן שהם בתיכון.
מוחמד דראושה: יש מודל במשרד החינוך, ואם יש מישהו פה ממשרד החינוך אשמח גם לשמוע את עמדתו, יש מודל שנקרא: אקדמיה בתיכון.
מוחמד דראושה: להביא לימודים אקדמיים לתלמידים כשהם עדיין בתיכון.
מוחמד דראושה: בכיתה ט' הם יכולים להתחיל לקחת קורסים אקדמיים עד שהם מסיימים תואר ראשון הם יכולים לעבור עד כמעט 50% מהתואר האקדמי.
מוחמד דראושה: זה פרויקט שהוא בדרך כלל מונגש בעיקר לסטודנטים יהודים ולא לסטודנטים ערבים.
מוחמד דראושה: מסך הכל הסטודנטים במסגרות של אקדמיה בתיכון יש רק 1% של סטודנטים ערבים.
מוחמד דראושה: 1% במקום 21%.
מוחמד דראושה: במודל שלי, עסקנו בו והתחלנו בו דווקא עם אחת המכללות, מכללת נתניה.
מוחמד דראושה: זה פרויקט שנקרא פרחי היי-טק, לאתר תלמידים ערבים שהם מצוינים במתמטיקה כבר בגיל צעיר מאוד, בכיתה ט'.
מוחמד דראושה: להתחיל לתת להם את הקורסים האקדמיים עד שהם מסיימים י"ב.
מוחמד דראושה: כפי שאמרתי, יש להם 50% מהתואר האקדמי, שלושה סמסטרים לאחר מכן הם כבר עם תואר אקדמי במדעי מחשב בגיל 19.5.
מוחמד דראושה: הפרויקט הזה התפתח מאוד יפה באזור המשולש כי זה קרוב לאזור מכללת נתניה.
מוחמד דראושה: שנה שעברה הצטרפו 120 תלמידים חדשים.
מוחמד דראושה: נכון שיש אחוז נשירה גבוה של כמעט 50%.
מוחמד דראושה: זה רק טבעי, זאת תקופה שהתלמידים בודקים אם האקדמיה מתאימה להם, האם ההיי-טק מתאים להם.
מוחמד דראושה: חלק גדול מהם חוזרים למקצוע הזה גם אחרי שהם נושרים.
מוחמד דראושה: הפרויקט הזה הולך לעבור לפאזה של התרחבות והנגשה גיאוגרפית רחבה מאוד, יחד עם האוניברסיטה הפתוחה.
מוחמד דראושה: בדיוק עכשיו אנחנו חותמים איתם על הסכם להתחיל את אותו פרויקט, להנגיש את אותו פרויקט לאוכלוסיות נוספות בקמפוס של האוניברסיטה הפתוחה בנצרת.
מוחמד דראושה: גם בקמפוס בבית ברל.
מוחמד דראושה: בהמשך אנחנו רוצים להנגיש את זה לעוד אוכלוסיות, בכדי לנסות ולמשוך 1,000 תלמידי תיכון ערביים בשנה ולא רק 120 שיתחילו ללמוד מדעי מחשב באקדמיה.
מוחמד דראושה: קורסים אקדמיים, לא תוכניות העשרה, קורסים אקדמיים בזמן שהם בתיכון.
מוחמד דראושה: נכון שזה מאתגר, נכון שצריך לחבק את הילדים בשירותי מעטפת כמו שיפור השפה העברית שלהם, כמו תירגול בשפה הערבית, כמו גם כן להנגיש את זה קרוב לבית ולא למשוך אותם לקמפוסים של האקדמיה הישראלית שבעיקר נמצאת בישובים היהודיים.
מוחמד דראושה: זאת אחת הבעיות של המודל הזה של אקדמיה בתיכון, שהוא בעיקר קרוב לבית של התלמידים היהודים ורחוק מהבית של התלמידים הערביים.
מוחמד דראושה: לצערי, כבוד היושבת-ראש, לא מצאנו שותפים ממשלתיים עד כה.
מוחמד דראושה: תוכניות כאלן הן תוכניות יחסית יקרות כי שכר הלימוד לתלמידים שהם מתחת לגיל 18 זה שכר לימוד על תקן שומע חופשי.
מוחמד דראושה: רק מי שמעל גיל 18 יכול לזכות לשכר לימוד נורמטיבי של 14,000-13,000 שקל.
מוחמד דראושה: שכר לימוד לתוכנית מלאה באוניברסיטה.
מוחמד דראושה: פה הם משלמים כמעט פי שלוש משכר הלימוד הנורמטיבי.
מוחמד דראושה: נאלצנו לפנות לפילנתרופיה, בדיוק כמו שצופן עשו, בעזרת הפילנתרופיה אנחנו מצליחים להנגיש כמעט 20%, 25% משכר הלימוד כסיוע לתלמידים כמלגות.
מוחמד דראושה: לדעתי יש פה בהחלט מקום למל"ג, לות"ת, למשרד המדע, למשרד החינוך, להעלות את אחוז התלמידים באקדמיה בתיכון.
מוחמד דראושה: אנחנו יודעים לעשות את זה, הראינו שאנחנו יכולים לעשות את זה בצורה מאוד משמעותית.
מוחמד דראושה: יש תיאבון אצל המשפחות הערביות לשלב את הילדים שלהם דווקא במקצוע הרלוונטי בשוק התעסוקה במדינת ישראל שזה היי-טק.
מוחמד דראושה: מה שחסר פה זה שבמקום – אנחנו לא דורשים 273 מיליון שקל, ב-3 מיליון שקל אפשר לתת מלגות ל-350 תלמידים.
מוחמד דראושה: אם אנחנו רוצים להביא את ה - - -, את הכוח האינטלקטואלי הערבי הכי טוב.
מוחמד דראושה: את הכי טובים במתמטיקה ולהסליל אותם למקצועות כמו הייטק – צריך להתחיל מוקדם.
מוחמד דראושה: אם אנחנו רק מטפלים בשילוב מרצים בתואר שני או דוקטורנטים ערבים, יכול להיות שבינתיים פספסנו אותם למקצועות אחרים.
מוחמד דראושה: או למקצועות כמו רפואה, שזה חשוב אבל כנראה זה לא במרכז של המוביליות התעסוקתית במדינת ישראל, או שמפספסים אותם ללימודי משפטים או למקצועות מכובדים אחרים.
מוחמד דראושה: אבל הם לא הקטר המוביל של התעסוקה במדינת ישראל, הם לא הקטר המוביל של התל"ג והכלכלה הישראלית.
מוחמד דראושה: תודה רבה.
עינב קאבלה: תודה לך מוחמד דרוואשה, אפנה לשני נציגים נוספים מהאוניברסיטאות שביקשו להתייחס ולאחר מכן גם נפנה למשרד החינוך כדי לשמוע אם יש חדש מאז הדיון הקודם שלנו.
עינב קאבלה: תחילה מר ג'יאהד אלצנעא מאוניברסיטת בן גוריון.
ג'יהאד אלצאנע: אחרי צוהריים טובים, תודה על ההזמנה.
עינב קאבלה: אם אפשר פרופ' אלצאנע לפני שתתחיל, אנחנו כבר עומדים טרם חריגת זמנים אז שתים-שלוש דקות ברשותך, בסדר?
ג'יהאד אלצאנע: אני רוצה לדבר על הנקודות שעלו כמי שנמצא גם בשלב של האוניברסיטה.
ג'יהאד אלצאנע: מי שהיה ראש המחלקה למדעי המחשב.
ג'יהאד אלצאנע: לסטודנטים הערבים יש שלוש נקודות מחסום: בקבלה, בשימור הסטודנטים למניעת נשירה ובעבודה.
ג'יהאד אלצאנע: בקבלה אני חושב שמשרד החינוך בחברה הערבית לא מכשיר את התלמידים להגיע לאוניברסיטאות בצורה טובה.
ג'יהאד אלצאנע: גם מבחינת רמת המתמטיקה וחשיבה וגם מבחינת עניין של בשלות של גיל.
ג'יהאד אלצאנע: בזה אני חושב שיש בעיה בשימור של הסטודנטים.
ג'יהאד אלצאנע: יש אחוז נשירה גדול והייתי רוצה מאוד שהאוניברסיטאות יציגו את מספר הבוגרים הערבים ולא מספר המתקבלים.
ג'יהאד אלצאנע: זאת נקודה חשובה כי אני חושב שמספר הבוגרים הוא הרבה יותר נמוך.
ג'יהאד אלצאנע: נכון שיש עלייה מצוינת ומבורכת ועבודה טובה, אבל יש בעיה בשימור הסטודנטים.
ג'יהאד אלצאנע: את הפסיכומטרי - - - הצליחו לפצח, הבגרות גבוהה במילא, אז השימור הוא בעייתי וזה נובע משני דברים: מערכת האקדמיה הישראלית מותאמת לאנשים שמגיעים אחרי שלוש שנים בצבא ושנתיים בטיול בהודו או דרום אמריקה.
ג'יהאד אלצאנע: הם מגיעים בשלים והמערכת בנויה להם.
ג'יהאד אלצאנע: זה לא אומר, במקומות אחרים בעולם תלמידים מתחילים ללמוד אחרי י"ב ישירות, בכל העולם.
ג'יהאד אלצאנע: למשל בארצות הברית, הייתי בכמה אוניברסיטאות ובדיוק הסתכלתי בנקודה הזו – יש משהו שנקרא Dean of studies , דיקאן הלימודים, הוא לא כמו דיקאן הסטודנטים, הוא אחראי על הלימודים של כל תלמיד ועושה מעקב אחריהם.
ג'יהאד אלצאנע: הגיע הזמן שבאוניברסיטאות יבינו שצריך Dean of studies.
ג'יהאד אלצאנע: היו לי הרבה שיחות עם הרקטור של בן גוריון, פרופ' חיים היימס על זה שיהיה Dean of studies – לא רק לסטודנטים הערבים אלא לכל הסטודנטים שמגיעים מיד אחרי תיכון כדי למנוע נשירה.
ג'יהאד אלצאנע: זאת נקודה חשובה מאוד.
ג'יהאד אלצאנע: הנקודה השנייה, תוכנית כזאת צריכה לשלב שימור וגם את הצורך לקחת את התלמידים ולהעשיר אותם – בסמסטר הראשון אולי לא לקחת מערכת מלאה – ויש כל מיני רעיונות.
ג'יהאד אלצאנע: לגבי התיכון אני חושב שבתי הספר הערבים צריכים להעלות הילוך בשני הדברים האלה: ברמת הלימודים להגיע ברמה שמותאמת לאוניברסיטה מי"ב, וגם בעניין של הכשרה.
ג'יהאד אלצאנע: תיכונים בארה"ב מכינים את התלמידים לאוניברסיטה, היועצת החינוכית מלווה אותו מתחילת התיכון עד ההשמה שלו באיזשהו מוסד.
ג'יהאד אלצאנע: וזה לא נעשה בחברה הערבית.
ג'יהאד אלצאנע: עם כל התוכניות להביא outsourcing של הדברים האלה מחוץ למשרד החינוך – זה לא יעבוד.
ג'יהאד אלצאנע: צריך מישהו שנמצא בבית הספר, שהוא חלק מהצוות, ויעבוד על העניין הזה בצורה מאוד מתאימה ומאוד עקבית ולצבור ניסיון ולהעביר אותו מדור לדור.
ג'יהאד אלצאנע: אלה צריכים להיות אנשים שקיבלו את ההכשרה בתחום הזה.
ג'יהאד אלצאנע: לגבי העניין של עבודה.
ג'יהאד אלצאנע: זאת הבעיה הכי פחות אקוטית, אבל עקב האכילס בבעיה הזו הוא שני דברים.
ג'יהאד אלצאנע: אחד – מרחקים, שניים – ציונים של שנה א' של סטודנטים ערבים שהם בדרך כלל יותר נמוכים.
ג'יהאד אלצאנע: וזה בגלל העברית שהיא בעיה קשה מאוד, וזה בגלל שהם עוברים מהתיכון לאוניברסיטה שזה צעד קשה, ובוא נגיד גם קפיצת מדרגה מבחינתם.
ג'יהאד אלצאנע: זה ממשיך ללוות אותם בציונים שנכנסים לממוצע, אולי צריך לבקש מהאוניברסיטה לבטל ממוצע של שנה א', להתייחס רק לממוצע של שנה ב' וג' או ג' וד' או ממוצע הדרגתי.
ג'יהאד אלצאנע: זה בהחלט יראה שהם יותר גדולים בעניין הזה.
ג'יהאד אלצאנע: לגבי עבודה, צריך להיות רגיש מאוד לתעסוקה בתקופת הלימודים.
ג'יהאד אלצאנע: תלמידים ערבים מצטיינים מפותים על ידי החברות ללכת ולעבוד בהיי-טק.