GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ג'בארין: באופן כללי, לדעתי, קיים מחסור בולט מאוד בקרב האוכלוסייה הערבית בנגב.
יוסף ג'בארין: זה גם נושא שצריך להתייחס אליו, וזה קשור בזה.
יוסף ג'בארין: אם יהיו פרויקטים של משרד החינוך שיחשפו את תלמידי התיכון לתעשיית ההייטק, לפרויקטים בתחום הזה, אין ספק שזה יכול לעודד אותם גם להשתלב בתעשייה הזו.
יוסף ג'בארין: הנקודה האחרונה: צריך לראות איך מיישמים את החלטת הממשלה.
יוסף ג'בארין: בלי להקים פארקי תעשייה מרכזיים שיהוו מוקד לאותם צעירים שלא יצטרכו לנסוע וכדומה, קשה לראות איך אפשר להתקדם באופן משמעותי.
יוסף ג'בארין: לכן אין ספק שנקודה מרכזית כאן היא הבטחת הקמתם של אותם פארקי הייטק שהממשלה כבר החליטה לעשותם ובינתיים, כנראה, שלא נעשה כלום עד כה.
עינב קאבלה: בהחלט נדרוש לשמוע מה קורה עם זה בהמשך.
עינב קאבלה: מישהו מחברי הכנסת רוצה להתייחס עכשיו או אחרי הצגת הדברים?
רם בן ברק: אני מעוניין עכשיו.
עינב קאבלה: אז נתחיל לפי הסדר.
עינב קאבלה: חברת הכנסת היבה יזבק, בבקשה.
היבה יזבק: תודה רבה.
היבה יזבק: קודם כל, אני מברכת את חברנו, חבר הכנסת יוסף ג'בארין על היוזמה לדיון החשוב הזה.
היבה יזבק: אכן יש החלטה ויש תוכנית ממשלתית.
היבה יזבק: אבל עצם זה שהיא לא מיושמת היא משאירה אותנו עם מצב ששלושה אחוזים מהמועסקים בהייטק הם ערבים.
היבה יזבק: זאת אומרת רק כ-8,000 עובדים בהייטק הם ערבים.
היבה יזבק: הנתון שמדליק אור אדום הוא הנתון שנוגע גם לנשים הערביות בכלל.
היבה יזבק: אנחנו מדברים על 0.1%.
עינב קאבלה: אגב, בחוסר קורלציה למצב בחינוך.
היבה יזבק: זה ברור, ויש הרבה סיבות לכך.
היבה יזבק: אם יהיה זמן אנחנו גם נתייחס לזה.
היבה יזבק: אבל זה נתון שלצד התוכנית הממשלתית הקיימת שהיא צריכה לא רק יישום, אלא גם פיתוח, צריך לשים את הדגש על פיתוח מיוחד, תוכנית מיוחדת לשילוב נשים ערביות במקצועות הייטק.
היבה יזבק: זה נתון שאי אפשר לעבור עליו לסדר היום.
היבה יזבק: למרות שהנתון הכולל של כ-3% מהמועסקים בהייטק הם ערבים הוא בכלל נתון מצמרר.
היבה יזבק: אנחנו יודעים שאחת הסיבות העיקריות לאי ההשתלבות של הצעירים הערבים בענף הייטק היא משום שהזכאות לבגרות במקצועות כמו פיזיקה, מתמטיקה ומדעים – אנחנו מדברים על כ-7% מהתלמידים הערבים שמסיימים עם בגרות בפיזיקה ובמתמטיקה.
נעם בוטוש: חמש יחידות.
היבה יזבק: כן – חמש יחידות.
היבה יזבק: זה אחד העניינים שצריך לשים עליהם את הדגש.
היבה יזבק: ונדרשת גם השקעה בעניין של הבגרויות וגם בעניין של ההכשרה המדעית.
היבה יזבק: ואני מסכימה עם מה שאמר חברנו, חבר הכנסת ג'בארין, בעניין של היישום ופיתוח פארקי הייטק.
היבה יזבק: זה חשוב מאוד.
היבה יזבק: אנחנו יודעים שאזורי התעשייה והייטק נמצאים במרכז ופחות בצפון – זה עוד פן שצריך להתייחס אליו, ואולי נפתח את זה בהמשך הדיון.
היבה יזבק: אבל אני אשמח לשמוע התייחסות מהרשויות ומהגורמים הממשלתיים בקשר לפיתוח התוכנית, ובמיוחד גם בקרב הנשים הערביות.
עינב קאבלה: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, בבקשה.
אנטאנס שחאדה: צוהריים טובים, אני מודה לכם ומודה ליוסף על שהציע ויזם את הנושא הזה.
אנטאנס שחאדה: הנושא הוא חשוב מאוד – הרקע שאנחנו מדברים עליו – פיתוח כלכלי.
אנטאנס שחאדה: אי אפשר לדבר על פיתוח כלכלי בלי לדבר על פיתוח הייטק בחברה הערבית, בעולם הגלובאלי, בכלכלה הגלובאלית או בשינויים שעברה הכלכלה בישראל.
אנטאנס שחאדה: זה מנוע צמיחה, מנוע העסקה ומנוע לשינוי כלכלי-חברתי מרכזי בכלכלת ישראל.
אנטאנס שחאדה: לכן אחד הגורמים לפערים הכלכליים נובע מכך שהאוכלוסייה הערבית אינה נמצאת בצורה נאותה בענף הייטק.
אנטאנס שחאדה: יש דרישה לעובדים בענף הייטק, יש דרישה לכוח-אדם, אבל אין היצע מספק באוכלוסייה הערבית כי צריך לבנות היצע של כוח עבודה.
אנטאנס שחאדה: ועל זה אנחנו צריכים לעבוד ביחד.
אנטאנס שחאדה: בניית היצע כוח עבודה מתחיל בבתי הספר הטכנולוגיים.
אנטאנס שחאדה: אין כמעט בתי ספר טכנולוגים נאותים להכנת תלמידים ערבים ללימודי טכנולוגיה באוניברסיטאות.
אנטאנס שחאדה: בטכניון יש ייצוג יפה מאוד לסטודנטים הערבים ולסטודנטיות ערביות.
אנטאנס שחאדה: עכשיו צריך לדחוף את המגמה הזו יותר.
אנטאנס שחאדה: ולהתחיל כבר בשלב בית הספר, לימוד באוניברסיטה וכמובן להעביר או לעודד חברות הייטק לעבור לישובים ערביים.
אנטאנס שחאדה: לזה צריך פארקי תעשייה מיוחדים, תשתית נאותה, מבנים נאותים.
אנטאנס שחאדה: יש ניסיון יפה בנצרת, אבל אני לא מכיר את המספרים על הפארק של סטף ורטהיימר בנצרת.
אנטאנס שחאדה: אתם בטח תציגו, יש לכם הנתונים.
אנטאנס שחאדה: אבל צריך לפתח עוד יוזמות כאלו בישובים אחרים.
אנטאנס שחאדה: זה גם כן מנוע צמיחה או מנוע הכנסה יפה מאוד לרשויות המקומיות.
אנטאנס שחאדה: כאשר יש לך פארק תעשיה, יש תשלומי מיסים, תשלומי ארנונה.
אנטאנס שחאדה: וזה גם ייצור מקומות עבודה במעגל השני, כי התעשייה הזו היא צרכנית ויש לה הכנסה יפה מאוד והיא כך מייצרת מקומות עבודה בכלכלה המסורתית, לא רק בכלכלת הייטק.
אנטאנס שחאדה: אנחנו נשמח לשמוע את כל הנתונים ונקווה שיהיו הצעות קונקרטיות לשינוי ושיפור המצב.
עינב קאבלה: תודה, חברת הכנסת סונודס סאלח שגם מגיעה מהתחום כיזמת.
סונדוס סאלח: תודה, נכון.
סונדוס סאלח: דיברנו על זה לפני כחודש, גם אני ביקשתי את הדיון הזה.
סונדוס סאלח: תודה רבה לחבר הכנסת ד"ר יוסף ג'בארין.
סונדוס סאלח: אין ספק שזה אחד הנושאים שמדאיגים אותי באופן אישי.
סונדוס סאלח: תת הייצוג של החברה הערבית בכלל ושל הנשים הערביות בפרט הוא מאוד מדאיג.
סונדוס סאלח: אני יכולה לספר על זה גם כחוקרת בתחום ההייטק במשך שמונה שנים עד לפני כניסתי לכנסת.
סונדוס סאלח: אני יודעת איזה מכשולים רבים ומאתגרים עומדים בפני היזם הערבי.
סונדוס סאלח: גם כן אחרי שהוא מסיים את ההכשרה המקצועית שלו כדי להתחיל מיזם או סטארט אפ.
סונדוס סאלח: זה תחום מלא מוקשים ואתגרים.
סונדוס סאלח: בתואר השני שלי חקרתי את התופעה ובדקתי מה הם במיוחד החסמים הפוליטיים והחברתיים העומדים בפני נשים.
סונדוס סאלח: השתתפו במחקר מעל ל-180 סטודנטיות שעונות על הדרישות של האוניברסיטה לקבלה למדעים מדויקים והנדסה, ובכל זאת הן לא בחרו את הנושאים האלה.
סונדוס סאלח: זה מכמה סיבות: יש הדברים שקשורים לחברה הערבית, בואו לא נשלה את עצמנו; יש דברים שקשורים לנו, לאיזה נושאים אנחנו מפנים את הכיוון שלנו: רפואה, הוראה, התחום החברתי וכולי.
סונדוס סאלח: ויש הרבה קשר גם לתחום הפוליטי.
סונדוס סאלח: יותר מ-60% מהנשים נמצאות בצפון – מעטות חברות ההייטק שנמצאות בצפון.
סונדוס סאלח: המרחב הגיאוגרפי, הנסיעות, אופן העבודה עצמה, לנשים ערביות הוא נחשב כאתגר בפני עצמו.
סונדוס סאלח: החלטות הממשלה לא מיושמות.
סונדוס סאלח: אין החלטות ממשלה.
סונדוס סאלח: זה דבר שקשור ברמת החינוך וההסברה החל מגיל יסודי בבית הספר, הנגישות לנושאים אלו.
סונדוס סאלח: החומרים שמפרסם משרד המדע הם בשפה העברית והם יותר מופנים לתלמידים, לסטודנטים ולבוגרים היהודים יותר מאשר לתלמידים בחברה הערבית.
סונדוס סאלח: יש שימוש יתר בתמונות של גברים בשלטי חוצות כאשר מדברים על הייטק.
סונדוס סאלח: לדוגמה: אחד עומד ועושה טאץ' לשמיים, נעשה יותר שימוש בתמונות שבהם מופיעים גברים עם משקפיים יותר מאשר תמונות של נשים.
עינב קאבלה: אני רק אגיד שהיא הסתכלה עליך.
אנטאנס שחאדה: משקפיים זה משותף לכולם.
סונדוס סאלח: הגישה של החינוך, ההסברה והחומרים מונגשים יותר ברמה הראשונה לחברה היהודית וברמה השנייה לגברים יותר מנשים – זאת אחת מהבעיות.
סונדוס סאלח: המרחק הגיאוגרפי ואי קיומן של חברות הייטק בתוך החברה הערבית.
סונדוס סאלח: אני כאן לא כדי לשמוע על עוד תוכנית, אלא על איך מיישמים בפועל בעידן הטכנולוגי עכשיו ולנוכח המשבר שמחייב אותנו לעבוד מרחוק, ללמוד מרחוק.
סונדוס סאלח: זאת הזדמנות לשלב יותר נשים וגם יותר נשים מהפריפריה.
סונדוס סאלח: אם יתאפשר לנו לעבוד כמהנדסות תוכנה מהבית – כאישה מהצפון אוכל לעבוד בחברה שנמצאת במרכז.
סונדוס סאלח: תודה רבה על הדיון.
אנטאנס שחאדה: אם יותר לי כבוד היושבת-ראש, הערה לגבי השתתפות הממשלה בהעסקה: אני חושב שיש תוכנית מיוחדת במשרד הכלכלה, ברשות החדשנות.
אנטאנס שחאדה: אם הם איתנו משרד הכלכלה - - -
עינב קאבלה: יש החלטת ממשלה גם בנושא הזה וביקשתי שיהיו איתנו כדי לתת התייחסות מה קורה איתה.
עינב קאבלה: חבר הכנסת אבוטבול ולאחר מכן חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.
משה אבוטבול: קודם כל, אני מברך על הדיון הזה, כמו דיונים אחרים שמתקיימים פה בוועדה.
משה אבוטבול: אני חושב שיש קו מקביל מאוד גדול בין האוכלוסייה הערבית בארץ לבין האוכלוסייה החרדית בתחומים האלה של הלמידה, של הרצון להשתלב בשוק העבודה.
משה אבוטבול: אבל גם, לצערנו, בחסמים: של ידיעת השפה הזרה, של נושאים של לימודים מקדמיים – תיכוניים או לפעמים אוניברסיטאיים וכל מיני דברים אחרים.
משה אבוטבול: לכן אני חושב שהדיון הזה בעצם כשהוא נפתר יש מגמה למדינה.
משה אבוטבול: אומרים כל הזמן, שרוצים לראות בחברה הישראלית ובמשרדי הממשלה מכל גווני האוכלוסייה – גם מהאוכלוסייה ערבית, גם אוכלוסייה חרדית.
משה אבוטבול: אבל כשמגיעים לדוחות, פשוט עצוב לראות את זה.
משה אבוטבול: הדו"חות שאפילו אחוז אחד או שני אחוזים רק נקלטים מתוך אותן חברות שרוצים לקדם ורוצים לעזור להם כמו אוכלוסיות אחרות של הקהילה האתיופית, כמו קהילות אחרות שרוצים לראות אותם חלק אינטגרלי מתוך העשייה.
משה אבוטבול: לכן, עינב, כיושבת-ראש הוועדה, את חייבת, כמו שאומרים מעבר לדיונים האלה לעשות גם צעדים אקטיביים ולזמן את אותם אנשים שאמורים לשלוט על ההון האנושי בתוך משרדי הממשלה, ולחייב אותם שמהאוכלוסייה הערבית, החרדית, האתיופית - אוכלוסיות הקצה האלה שיכולות לתרום את חלקן.
משה אבוטבול: אני אומר שהרבה דברים יכולים להיפתר.
משה אבוטבול: ואני אומר את זה דווקא פה לחברי, חברי הכנסת מהרשימה המשותפת:
משה אבוטבול: אנחנו מדברים כל הזמן על הנושא של עידן השלום, עידן השלום.
משה אבוטבול: השלום יבוא על ידי תעסוקה, על ידי דברים חיובים כאלה.
אנטאנס שחאדה: השלום יבוא על-ידי שלום.
משה אבוטבול: אם אנחנו נמצא, ולא רק שלום תמורת שלום, גם עבודה תמורת שלום אנחנו נמצא פה את הצעירים שיהיו מועסקים בצורה מלאה בכל מיני מקומות.
משה אבוטבול: קודם כל זה ייתן להם את הנאמנות ואת הביטחון העצמי שהמדינה אוהבת אותם ורוצה בהם.
משה אבוטבול: דבר שני, זה גם כן ייתן להם תעסוקה.
משה אבוטבול: אבל ברגע שאין תעסוקה, מגיעים אחרי זה לתופעות שליליות כאלה ואחרות.
משה אבוטבול: לכן אני חושב שהמדינה צריכה לאמץ כל מודל, כל דבר שיגיע, כל תוכנית, לפי האוכלוסייה, לקחת את זה בעשר אצבעות, לאמץ את זה ולפשט, לפשט כל מיני דברים.
משה אבוטבול: אל תנסו – עכשיו כאלה שבגיל 40 בגלל שהוא לא יודע אנגלית מצוין אז הוא יהיה מוקדן בסלקום.
משה אבוטבול: זו לא בדיוק הנקודה.
משה אבוטבול: יש הרבה שיש להם מוחות טובים, שאפשר להתאמץ ולקחת אותם עם תוכנית קצרה ולתת להם אפשרות להשתלב בשוק העבודה גם במגזר הערבי, שעכשיו דנים לגביו, ולא פחות גם במגזר החרדי.
משה אבוטבול: אחד שיודע דף גמרא בעל פה ומפרשים וראשונים ואחרונים – "קטן עליו" הנושא של ההייטק.
עינב קאבלה: תודה לך חבר הכנסת אבוטבול, חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.
רם בן ברק: צוהריים טובים, תודה רבה גברתי היושבת-ראש על הדיון, ותודה רבה ליוזם הדיון.
רם בן ברק: לדעתי, השתלבות של החברה הערבית בחברה הישראלית היהודית חשובה מעין כמוה, ושכל שר במשרדו צריך לעשות את המרב על מנת שזה יקרה בתחום שהוא אחראי עליו.
רם בן ברק: זאת ההזדמנות לברך את שר המדע יזהר שי, על זה שמינה יועץ לחברה הערבית, לראות איך אפשר לקדם את הנושאים האלה בחברה הערבית.
רם בן ברק: צריך לעשות בתהליך הזה של שילוב החברה הערבית בהייטק מהלכים אגרסיביים כדי שזה יקרה.
רם בן ברק: בואו לא נשלה את עצמנו.
רם בן ברק: אם מחר בבוקר חברת הייטק גדולה בהרצליה, בחיפה, או ביוקנעם תפתח מכרז למשרה ויבוא לשם בחור שקוראים לו מוישה ויבוא בחור שקוראים לו מוחמד הסיכוי של מוישה להתקבל בלי שום קשר לכישורים הוא גבוה יותר מאשר של מוחמד.
רם בן ברק: זאת המציאות שבה אנו חיים בה, ואת המציאות הזו אנחנו צריכים לשנות.
רם בן ברק: זאת אחריות שלנו כממשלה, כחברי כנסת לשנות את המציאות הזאת.
רם בן ברק: אני מציע לעשות את זה בצורה שמתמרצת את המעסיקים לקבל אנשים מהחברה הערבית לעבודה, לא בגלל שהם פחות טובים, ובתקופת ניסיון.
רם בן ברק: ההצעה שאני ניסיתי לקדם ועדיין מנסה לקדם, זה שכל מעסיק בהייטק שקולט עובד מהחברה הערבית, בשלושה-ארבעה חודשים הראשונים – המדינה תשתתף איתו בשכר.
רם בן ברק: תשתתף איתו ב-30%, 40% מהשכר.
רם בן ברק: אם אחרי ארבעה חודשים העובד לא טוב, שיפטר אותו, אין שום בעיה.
רם בן ברק: אבל אם העובד טוב ואני מניח שרובם יהיו טובים, אז הוא ישאיר אותו.
רם בן ברק: הדבר הזה יהווה תמריץ לא רק לאותו עובד שיתפרנס, אלא גם לבני הכפר שלו שרואים.
רם בן ברק: חלק גדול מהחברה הערבית כבר התייאש, לא ניגשים למכרזים, הם יודעים שהם לא יתקבלו אותם.
רם בן ברק: ברגע שהדבר הזה יפתח, זה גם יעודד אנשים צעירים ללכת ללמוד טכנולוגיה, זה יעודד אנשים צעירים לגשת למכרזים.
רם בן ברק: אנחנו חייבים את השילוב הזה.
רם בן ברק: זה טוב לחברה הערבית, זה טוב לחברה היהודית, זה טוב לנו כישראלים כולנו.
רם בן ברק: צריך להשקיע בעניין הזה, וצריך להשקיע בזה גם מאמצים.
רם בן ברק: זאת השקעה שתחזיר את עצמה מהר מאוד.
עינב קאבלה: תודה רבה, חבר הכנסת בן ברק.
משה אבוטבול: חבר הכנסת בן-ברק, אולי בגלל שאתה יכול להיות בהנהגת המפלגה שלך בעתיד, אולי תאמר איזו מילה ככה גם לגבי המגזר החרדי, תוכל להוסיף?
רם בן ברק: אם היינו מדברים על המגזר החרדי הייתי אומר את אותו דבר - - -
משה אבוטבול: אבל גלישה קטנה.
עינב קאבלה: חבר הכנסת אבוטבול, אנחנו ערכנו דיון בעקבות - - -
משה אבוטבול: לא היה.
עינב קאבלה: אז מה?
עינב קאבלה: אבל היה פה דיון שהציעה אותו חבר הכנסת משה ארבל ואני מציעה - - -
משה אבוטבול: - - -
רם בן ברק: אם גברתי תרשה לי, אוסיף עוד שני משפטים.
עינב קאבלה: בבקשה, אני רק מבקשת מכולם שנקיים דיון ענייני ולא אחר.
רם בן ברק: אם יורשה להוסיף עוד שני משפטים, אז אני מקבל את ההערה.
רם בן ברק: בהחלט יש חשיבות גדולה גם לשלב את המגזר החרדי.
רם בן ברק: למגזר החרדי יש בעיה פחותה בקבלה לעבודה על רקע אתני.
רם בן ברק: המגזר הערבי, עם כל הכבוד, עדיין, לצערי הרב, יותר קשה לו להתקבל לחברות ישראליות.
רם בן ברק: אבל בהחלט המגזר החרדי, חייבים לשלב אותו בעבודה ולעשות מאמצים, ואפשר אפילו לעשות את אותו מודל מבחינתי.
משה אבוטבול: מצוין, תודה רבה.
עינב קאבלה: אנחנו נתחיל לקבל נתונים ולהציג את המידע.
עינב קאבלה: יתחיל מר נעם בוטוש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, בבקשה.
נעם בוטוש: תודה, צוהריים טובים.
נעם בוטוש: במסמך שלנו הבאנו באופן כללי נתוני תעסוקה ושכר בחברה הערבית, ואתמקד בנקודות העיקריות בנוגע לענף הייטק.
נעם בוטוש: כמו שגם הזכירו פה, ראינו שבשנת 2018 היו כ-6,400 שכירים ערבים בהייטק לעומת כ-2,200 בשנת 2012.
נעם בוטוש: כלומר יש פה איזושהי מגמת שיפור בשנים האחרונות.
נעם בוטוש: זה גידול של 190%.
נעם בוטוש: הגידול היה מעבר לגידול של מספר השכירים בהייטק, כלומר, משקלם בסך השכירים בהייטק עלה מ-1% בשנת 2012 ל-2.1% בשנת 2018.
נעם בוטוש: כפי שכבר ציין זאת חבר הכנסת ג'בארין, זה עדיין משקל נמוך מתוך סך השכירים הערבים במשק שעומד על כ-14%.
נעם בוטוש: לכן יש פה עדיין פוטנציאל גדול מאוד של גידול במספר המועסקים.
נעם בוטוש: נתון מעניין נוסף הוא מספר הסטודנטים במקצועות ההייטק מהאוכלוסייה הערבית.
יוסף ג'בארין: 14% זה הנתון של השכירים הערבים בכל המשק?
נעם בוטוש: כן, במשק.
נעם בוטוש: לגבי מספר הסטודנטים מהאוכלוסייה הערבית, גם ראינו שיש מגמת שיפור: מכ-1,850 סטודנטים בשנת 2012 ל-3,800 ב-2018 - שיעור גידול של 104%.
יוסף ג'בארין: באיזה מקצועות?
נעם בוטוש: מקצועות שמוגדרים הייטק הם מתמטיקה, מדעי מחשב, הנדסת חשמל, הנדסת מערכות וכהנה.
נעם בוטוש: יש רשימה מסוימת של מה שמוגדר הייטק.
נעם בוטוש: אלה נתוני הות"ת במשרד החינוך.
נעם בוטוש: גם פה היה גידול במשקל, כלומר, אם בשנת 2012 הסטודנטים הערבים היו 7.6% מסך הסטודנטים במקצועות הייטק, זה עלה ל-12.1% בשנת 2018.
נעם בוטוש: עדיין רואים שיש פער בין השיעור של הסטודנטים מכלל הסטודנטים לשיעור השכירים הערבים.
נעם בוטוש: שתי נקודות מעניינות בהקשר של הפער הזה.
נעם בוטוש: נקודה ראשונה: היה מחקר של הכלכלן הראשי באוצר שבדק את הנושא, וראו במחקר שיש פער באחוזי הנשירה: בקרב הסטודנטים היהודים שלמדו מקצועות הייטק שיעור הנשירה היה 31%, כלומר לא סיימו את התואר, לעומת 49% מהסטודנטים הערבים.
נעם בוטוש: נקודה נוספת הקשורה להשתלבות בתעשייה זה מנתוני הלמ"ס: כ-76% מבוגרי מקצועות הייטק היהודים השתלבו בתעשייה לעומת 54.7% מהחברה הערבית.
נעם בוטוש: כלומר יש פער גם במספר המסיימים וגם במי שמשתלב בתעשייה.
נעם בוטוש: על פי המחקר של הכלכלן הראשי, יש כמה סיבות שגם הועלו פה, סיבות אפשריות: הפערים בשיעורי זכאות לבגרות ובבחינה הפסיכומטרית; פערים בשפות, בידיעת השפות אנגלית ועברית; ניסיון קודם שיש לחלק מהסטודנטים, אם זה בין השאר גם במסגרת השירות הצבאי; המיקום הגיאוגרפי - הזכרנו גם את החלטת הממשלה של הקמת מבני הייטק שזו גם יכולה להיות סיבה משמעותית.
נעם בוטוש: סיבה מרכזית שמציינים במחקר היא שיטת הגיוס בהייטק - הנושא של חבר מביא חבר.
נעם בוטוש: זאת שיטה שמבוססת על קשרים והיכרות מוקדמת שיכול להיות שבחברה הערבית היא פחות קיימת ואולי זאת נקודה שאפשר לחשוב - - -
סונדוס סאלח: כי החבר הראשון הוא בדרך כלל יהודי, אז הוא מביא עוד חבר יהודי.
אנטאנס שחאדה: היזם.
נעם בוטוש: זה מתבסס על איזשהו כיוון - - -
סונדוס סאלח: היזם, ה- door to door , שם הוא ממשיך להגדיל את מי שנמצאים בהתחלה.
נעם בוטוש: בדיוק.
נעם בוטוש: אני חושב שכדאי בדיון להתייחס לסיבות האלה ואיך אפשר לפתור אותם.
אנטאנס שחאדה: יש נתונים על הגירה?
אנטאנס שחאדה: אתה יודע כמה יש מהאוכלוסייה הערבית ב-Silicon Valley בארצות הברית ובמשרות בכירות בחברות טכנולוגיה ענקיות בעולם?
נעם בוטוש: אין לי נתונים.
יוסף ג'בארין: זה נושא חשוב מאוד.
יוסף ג'בארין: אם אני לא טועה, נתקלתי במאות.
אנטאנס שחאדה: אח שלו ב"אפל".
עינב קאבלה: כאלה שמסיימים פה את הלימודים או שלומדים בחוץ?
יוסף ג'בארין: גם כאלה שלומדים בארץ או שמסיימים שם ובאים ולא מוצאים את עצמם ואז נאלצים לנסוע.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שלצופן יש הנתונים.
יוסף ג'בארין: רק אומר לגבי ההערה של נעם: חבר מביא חבר.
יוסף ג'בארין: הרבה מחקרים מראים שדווקא כאן שזה לכאורה לא אפליה מכוונת ולא מטעמים גזעניים, אלא פשוט יש כאן אפליה חברתית.
יוסף ג'בארין: קשרים חברתיים שמישהו מביא את הידידים שלו, את האנשים שהוא מכיר, ואז זה משאיר את הקבוצות המוחלשות, את הקבוצות בפריפריה מחוץ למעגל הזה.
יוסף ג'בארין: לכן "חבר מביא חבר" רק מעמיק את ההדרה.
עינב קאבלה: צריך לעשות כמה דברים: קודם כל שתהיה שיטה חוץ מחבר מביא חבר בגלל הסיבות האלה.
עינב קאבלה: זאת גם הזדמנות טובה גם להגדיל את מעגל החברים של כל אדם כדי שיהיו לו חברים לא רק יהודים.
עינב קאבלה: אתה אומר את זה ו - - -
יוסף ג'בארין: זאת גם אחת ההמלצות.
רם בן ברק: חלק גדול מחברות ההייטק בארץ בנויות, צריך להגיד, על המעגלים הצבאיים.
עינב קאבלה: של 8200.
רם בן ברק: אפשר להתגייס ואז הכול יהיה בסדר.
רם בן ברק: על הדרך נוכל לפתור גם את הבעיה הזו.
אנטאנס שחאדה: או.
אנטאנס שחאדה: זאת הבעיה.
עינב קאבלה: או להרחיב.
עינב קאבלה: אתה יודע, כששואלים בן אדם מי החברים שלך או מי אתה מכיר בתחומים האלה, אז זה לא יהיה רק המובן מאליו.
אנטאנס שחאדה: גם אוכלוסיות שמתגייסות – לא ראינו שהן משתלבות בהייטק או בתעשייה או בכלכלה.
אנטאנס שחאדה: כמו האוכלוסייה הדרוזית - לא משתלבות בכלכלה המודרנית.
יוסף ג'בארין: זאת סיבה לא רק ייחודית לישראל.
יוסף ג'בארין: גם במחקרים על אפליה נגד אפרו-אמריקאים בארה"ב.
יוסף ג'בארין: הסיבה של חבר מביא חבר מועלית, זוהי אחת הסיבות.
יוסף ג'בארין: אנשים פוגשים אחד את השני באירועים חברתיים, בחתונות, בנשף וכדומה ואם קבוצות המיעוט לא שותפות לזה, אז הם נשארות גם מחוץ למעגל החברתי שיכול גם לפתוח דלתות בפניהן.
רם בן ברק: בגלל זה תמריצים יכולים לפתוח את הדלת הראשונה לפחות.
רם בן ברק: ואחרי זה הכול יסתדר.
יוסף ג'בארין: שמתי לב, למשל, אחת ההמלצות של המחקר וגם של צופן, שחיזוק הקשרים החברתיים בין יהודים לערבים, דווקא בתחומים הללו זה יכול גם לפתוח.
עינב קאבלה: זה מה שאני אומרת, יש פה גם הסקת מסקנות חברתית לכל אחד ואחד מהאנשים.
עינב קאבלה: אני אומרת את זה כלפי עצמי וכלפי כל אחד אחר.
עינב קאבלה: אתה מסתכל על דברים אחרים אבל קודם תסתכל אצל עצמך מי החברים שלך ולמה אולי הם רק מסוג מסוים או ממוצא מסוים, לא משנה, זה יכול לבוא בכל מיני היבטים.
עינב קאבלה: זה היה ככה המלצה לכולנו לקראת השנה חדשה.
עינב קאבלה: נעם, יש עוד משהו שרצית להוסיף?
נעם בוטוש: אלה הנקודות העיקריות.
נעם בוטוש: כמו שכבר אמרו פה, לשילוב בהייטק יש לו חשיבות גדולה מאוד לכלכלה.
נעם בוטוש: השכר יותר מפי שניים מהשכר הממוצע, פריון מאוד גבוה בענף הזה ולכן החשיבות הגדולה.
עינב קאבלה: תודה רבה לנעם בוטוש.
סונדוס סאלח: אפשר שאלה לנעם?
סונדוס סאלח: התמקדתם רק בבוגרים של התחומים?
סונדוס סאלח: הנתונים התמקדו בסטודנטים שלמדו בתחומי הייטק?
סונדוס סאלח: אוכלוסיית המחקר – האם היא סטודנטים או בוגרים?
נעם בוטוש: יש פה מספר נתונים.
נעם בוטוש: יש נתונים על השכירים, זה ממקור אחד, ויש את מספר הסטודנטים ממשרד החינוך.
נעם בוטוש: יש פה שילוב של כמה נתונים.
סונדוס סאלח: אוקיי.
עינב קאבלה: נעבור להצגה של צופן-מרכזי טכנולוגיה עילית.
עינב קאבלה: מייסד ומנכ"ל משותף נמצא פה, רו"ח סמי סעדי, שלמדנו עוד דבר עליו בפתח הדיון, אבל זה רק לזכותך.
עינב קאבלה: זה בסדר.
סמי סעדי: מודה באשמה, חיובי.
עינב קאבלה: בבקשה, אדוני.
סמי סעדי: קודם כל תודה, ותודה לד"ר יוסף ג'בארין ולחברי הכנסת הנכבדים שנמצאים איתנו בדיון.
סמי סעדי: אגיד בתחילת דבריי שצופן הוא ארגון של ערבים ויהודים שבא לשלב את החברה הערבית בתעשיית ההייטק ולבנות תעשיית הייטק בתוך החברה הערבית.
סמי סעדי: זה החזון.
סמי סעדי: זאת האסטרטגיה של צופן מאז שהתחלנו.
סמי סעדי: כך אנחנו פועלים.
עינב קאבלה: איך אומרים צופן בערבית?
סמי סעדי: צופן זה צופן, זה קוד.
משה אבוטבול: זה לא המילה סוד בערבית?
סמי סעדי: הדיון כאן הוא לא רק על השילוב בחברה הערבית ואיך אנחנו מגדילים את מספר המהנדסים שעובדים בתוך התעשייה הזו, אלא גם איך אנחנו בונים את התעשייה הזו בתוך החברה הערבית.
סמי סעדי: בכמה שניות על הנושא של חבר מביא חבר.
סמי סעדי: איך אפשר לייצר חבר מביא חבר אם אנחנו לא מייצרים את קהילת הייטק?
סמי סעדי: איך אנחנו מייצרים את החבר מביא חבר, אם לא מגדילים את מספר המהנדסים?
סמי סעדי: איך אנחנו מייצרים את הסטרטאפים, לא נגעתם בנושא של סטארט אפים ויזמות, אם אנחנו לא מייצרים את הקהילה ואת אלפי המהנדסים?
סמי סעדי: איך אנחנו נייצר את סטארט אפים ואת ה- ecosystem לבניית ההייטק בתוך החברה הערבית?
סמי סעדי: חשוב להדגיש: זה הייטק בתוך החברה הערבית, זה יהודים וערבים שעובדים בתוך מרכזי החברה הערבית.
סמי סעדי: חשוב לי מאוד להדגיש: זה לא הייטק ערבי וזה לא רק מהנדסים ערבים.
סמי סעדי: האג'נדה והאסטרטגיה היא לבנות שלושה מרכזי הייטק בתוך החברה הערבית.
סמי סעדי: זה התחיל בנצרת, עכשיו בכפר קאסם וגם ימשך לנגב.
סמי סעדי: אתחיל בנתונים, על מנת לעשות את זה קצר בחמש-שש דקות כפי שהתבקשתי.
סמי סעדי: אעבור ישר לשקף שמונה, ברשותך.
סמי סעדי: מבחינת המחקר, מבחינת הסטטיסטיקות שלנו, אנחנו יכולים להגיד שהתחלנו ב-2008.
סמי סעדי: לפי הסטטיסטיקות שאנחנו אספנו מהשטח, היו 350 עד 400 מהנדסים בתוך החברה הערבית שעבדו שבתוך תעשיית הייטק.
סמי סעדי: היום אנחנו מדברים על יותר מ-8,600 מהנדסים שעובדים בתוך התעשייה הזו.
סמי סעדי: אנחנו מדברים על מהנדסים לא מכלל המועסקים בהייטק, אנחנו מדברים על מהנדסים, מהנדסי פיתוח, שעובדים במשרות פיתוח.
סמי סעדי: יש את כלל העובדים בתעשיית הייטק ויש שעובדים במשרות פיתוח.
סמי סעדי: אנחנו מדברים על כ- 150,000 עד 160,000 מהנדסים במדינת ישראל.
סמי סעדי: אז צריך לקחת את האחוז של 8,000 – 8,500, 8,600 מתוך ה-150,000 האלה.
סמי סעדי: אם אנחנו מדברים על נצרת, אז בנצרת היום יש יותר מ-1,300 מהנדסים שעובדים בתוך התעשייה הזו.
סמי סעדי: כשהתחלנו היו כ-30, 40 מהנדסים.
סמי סעדי: אנחנו מדברים על התחלה, על להביא גם את הצד של ההון האנושי וזה חשוב מאוד.
סמי סעדי: ויש מספר שכול הזמן, אפילו כשאני מדבר עליו אני נדהם, זה המספר של הרשות לחדשנות ושל משרד הכלכלה: מ-1984 עד 2014, 30 שנה, סך הכול בוגרים בתחומי ההייטק מהחברה הערבית היו 1,584.
סמי סעדי: במשך 30 שנה היו רק כ-1,600 בוגרים מהתחום הזה.
עינב קאבלה: בוגרים של מה?
סמי סעדי: בוגרים של מקצועות ההייטק.
אנטאנס שחאדה: בוגרי אוניברסיטאות.
סמי סעדי: יש את חמשת מקצועות ההייטק המוגדרים על ידי המל"ג.
סמי סעדי: אנחנו מדברים על המקצועות האלה.
סמי סעדי: רק 1,584, היום, אלה שסיימו ב-2019, אנחנו מדברים על 5,600 סטודנטים ערבים שלומדים את המקצועות האלה.
עינב קאבלה: ספירה עד 2019, אבל ממתי הם לומדים?
סמי סעדי: לא.
סמי סעדי: זה אלה שלומדים משנה א' עד שנה ג' בשנת 2019, אוקיי.
סמי סעדי: בשנה האקדמית הקודמת.
סונדוס סאלח: סמי, איפה הם לומדים?
סמי סעדי: רובם לומדים בטכניון, באוניברסיטת חיפה, במכללות כמו אורט בראודה כמו סמי שמעון.
סונדוס סאלח: אתה מדבר על הארץ.
סמי סעדי: אני מדבר על הארץ.
סמי סעדי: עכשיו, למה גם כן חשוב מאוד להדגיש ואני נכנס עכשיו לפעולות.
סמי סעדי: מה דרוש?
סמי סעדי: דרושות פעולות ופרויקטים בתחום ההון האנושי שזה מה שנקרא הגדלת היצע כוח האדם המיומן בהייטק.
סמי סעדי: איך מגדלים את היצע כוח האדם בהייטק?
סמי סעדי: צריך לפעול בתיכונים.
סמי סעדי: אנחנו עם משרד החינוך פעלנו בשלוש השנים האחרונות בפעילות בבתי ספר תיכוניים לחשיפת עולם ההייטק לבתי ספר תיכון.
סמי סעדי: אני מדבר על אנשים שלומדים מתמטיקה, פיסיקה ומדעים בתיכון.
סמי סעדי: עשינו מחקר לפני ארבע שנים ב-2016, עלה ש-59% מהתלמידים בכיתות י"א ו-י"ב לא יודעים מה זה הייטק.
סמי סעדי: על כן, כשהם הולכים ללמוד, ו-70% מהתלמידים הולכים ללמוד באקדמיה, בחברה הערבית הם הולכים ישר, אז הם לא בוחרים את מקצוע הייטק.
סמי סעדי: מה שעשינו בצופן: הבאנו את חברות ההייטק, הבאנו את המהנדסים, הבאנו המודלים להנדסה, הבאנו את התלמידים לסיורים בחברות הייטק וכך חשפנו אותם.
סמי סעדי: אמרנו להם: יש רפואה, יש עריכת דין, יש רואי חשבון, כן.
סמי סעדי: אבל יש לכם גם את המסלול הזה של ההייטק.
עינב קאבלה: לכמה אתם מצליחים להגיע?
סמי סעדי: הגענו עד היום ל-80 בתי ספר.
סמי סעדי: אנחנו רוצים מאוד, וזאת אחת ההמלצות שלנו שמשרד החינוך יאמץ את התוכנית הזו שנקראת שיעורים להייטק, דורוס אל אל הייטק, שבאה לפעול בבתי ספר תיכון על מנת לחשוף כמה שיותר.
סמי סעדי: אנחנו יודעים שיש כ-250 בתי ספר, גם מהצפון, גם מהמשולש וגם מהנגב שעדיין לא הגענו אליהם.
סונדוס סאלח: זה מאוד חשוב.
סמי סעדי: אנחנו מקבלים בקשות מהרבה מאוד בתי ספר.
סמי סעדי: אומרים לנו: למה אתם לא מגיעים לנו?
סמי סעדי: למה אתם לא פועלים אצלנו?
סמי סעדי: עכשיו, אנחנו ארגון ללא מטרות רווח, ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד החינוך.
סמי סעדי: אבל עדיין התוכנית הזו היא תוכנית מצומצמת של צופן ואנחנו רוצים מאוד לעשות לה - - - שגם משרד החינוך יהיה ויאמץ את התוכנית הזאת.
סמי סעדי: השלב הבא זה שלב התעסוקה.
סמי סעדי: אנחנו לא מדברים על חסמים, יש תוכנית וחשוב מאוד להגיד, וכאן אני עובר לשקף שמונה: מה קרה ב-2012 ו-2013?
סמי סעדי: ב-2012 הוקם פארק התעשייה של סטף ורטהיימר.
סמי סעדי: זה פארק תעשייה פרטי, זה לא פארק תעשייה ממשלתי.
סמי סעדי: הוא זה שפתח את הדלת בשביל להביא חברות הייטק.
סמי סעדי: איך נביא חברות הייטק לתוך הערים הערביות?
סמי סעדי: אם אין תשתיות, אם אין דיגיטציה, אם אין אינטרנט, אם אין מתחמי עבודה המותאמים לעבודה הייטק?
סמי סעדי: אני רוצה לספר לכם בדיחה עצובה.
סמי סעדי: ב-2012 היה סיור של חברת אינטל ורצינו להביא אותם לנצרת.
סמי סעדי: ועשינו שיתוף פעולה בין עיריית נצרת ועיריית נצרת עילית.
סמי סעדי: וחברת אינטל רצתה להקים את הסניף שלה בצפון, וחיפשה מקום.
סמי סעדי: הבאנו אותם לנצרת: יש בעיית קרקע, יש בעיית תשתיות.
סמי סעדי: ואז היא העבירה את זה למזרח אירופה.
סמי סעדי: עד כמה שידוע לי, אפילו לא פתחה את הסניף כאן.
סמי סעדי: ואז אנחנו יכולים להביא את החברות לתוך המרכזים האלה ובאמת ב-2012 חברת אמדוקס הייתה מהחברות הראשונות שפתחה סניף בנצרת.