GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: וזו המטרה המשותפת שלנו.
עינב קאבלה: תודה ח"כ פלוסקוב, אני חייבת לומר שבהחלט יש מקום לפעול בנושא של שקיפות ובנושא של נציבות פניות ציבור, אמרתי את זה בתחילת דבריי, פשוט לא היית.
עינב קאבלה: ח"כ קארין אלהרר.
קארין אלהרר: תודה רבה גבירתי, אני מתנצלת שלא הייתי בתחילת הדיון אבל אני חייבת לומר שמקריאת נושא הדיון מתעוררות לי הרבה מאוד שאלות לגבי ההחלטה לאשר דיון בכותרת הזאת.
קארין אלהרר: תראו, כנסת ישראל זו בהחלט זירה ללבן בה - - -
עינב קאבלה: רק להבהיר, ההחלטה לא היתה שלי.
קארין אלהרר: כנסת ישראל היא בהחלט זירה ללבן בה סוגיות, בוודאי ובוודאי סוגיית חופש הביטוי שבאה לכדי ביטוי בכל מיני זירות והפייסבוק היא בהחלט זירה.
קארין אלהרר: אבל אישור של דיון מהיר בכותרת הזאת הוא בעיני מסמן עוד נקודה שבה כנסת ישראל קצת מאבדת את הדרך שלה.
קארין אלהרר: אני שמונה שנים בכנסת, באמת תמיד היתה פה פוליטיקה, זה המקום לפוליטיקה.
קארין אלהרר: אבל פעם הכנסת היתה עושה בכאילו, והיה איזה חזות הרבה יותר ממלכתית וצר לי ממש שאנחנו מאבדים את היכולת הזאת להיות ממלכתיים.
קארין אלהרר: אין ספק שצריך לברר סוגיות, אני רואה מי ממתין כאן לדבר בזום, ואני אומרת הדבר שהכי מתחשק לי הוא לבכות.
קארין אלהרר: לבכות.
אריאל קלנר: ולכן לא ניתן להם לדבר היום - - -
עינב קאבלה: לא להפריע לה.
עינב קאבלה: לא כל דבר אפשר להגחיך ולהיות ציניים.
עינב קאבלה: עם כל הכבוד, מי שאיחר לדיון ורצה לעשות אותו ב-11:30 זה אתה.
עינב קאבלה: לא להתחיל בבקשה.
עינב קאבלה: - - - ועדות אחרות לבדוק כמה זמן נותנים - - -
אריאל קלנר: מי שנתן פה 50 דקות - - - זאת את.
אריאל קלנר: 50 דקות לכל דיון בשביל - - -
עינב קאבלה: אתה לא תתן לי ציונים.
אריאל קלנר: אני אתן לך ציונים.
עינב קאבלה: לא אתה לא.
קארין אלהרר: קלנר, יש רגעים שפשוט אפשר לשבת ולשתוק.
קארין אלהרר: תלמד.
אריאל קלנר: בדיוק.
אריאל קלנר: גם את.
עינב קאבלה: לא, סלח לי.
עינב קאבלה: אתה לא תדבר אליה ככה.
עינב קאבלה: עם כל הכבוד.
עינב קאבלה: למרות הדברים מכל הלב, ואתה תלמד להקשיב ולכבד דעות של אחרים גם כשזה לא - - -
אריאל קלנר: בדיוק בשבילך.
אריאל קלנר: מראה בשבילך.
אריאל קלנר: נאה דורש נאה מקיים.
קארין אלהרר: קלנר, פה זה לא ועדת חוקה, לנשים מותר לדבר, התקדמנו.
קארין אלהרר: תתקדם.
אריאל קלנר: אין לך מה להתבייש - - - תתקדמי את.
עינב קאבלה: סליחה, לא מדברים ככה פה.
יוראי להב-הרצנו: אתה לא תדבר ככה אל חברת כנסת, מה נסגר איתך?
אריאל קלנר: סליחה, איך היא מדברת אלי?
יוראי להב-הרצנו: אתה לא תשתיק חברות כנסת.
אריאל קלנר: אני לא משתיק אף אחד.
קארין אלהרר: חברים, אני מסתדרת פרפקט.
קארין אלהרר: גם זה חלק מהקדמה.
קארין אלהרר: אני באה ואומרת את הדבר הבא, אפשר ללבן את הסוגיה, פייסבוק היא בהחלט זירה משמעותית, הכל בסדר.
קארין אלהרר: אבל איזה דיון חשבתם שיהיה, אני שואלת אותך ח"כ הלוי.
קארין אלהרר: אתם אנשים רציניים.
קארין אלהרר: איזה דיון חשבתם שייצא מכותרת דיון כזאת?
קארין אלהרר: אם רוצים לדבר על חופש ביטוי זה נהדר, כולם בעד.
קארין אלהרר: אם רוצים לדבר על סתימת פיות זה נהדר, כולם בעד.
קארין אלהרר: אבל לבוא ולהתחיל מנקודת מבט מוטית, לאן זה מוביל אותנו?
קארין אלהרר: ובגלל זה זה גם נראה ככה.
קארין אלהרר: באים, צועקים, כל אחד מביא את הפוזיציה שלו במקום לדבר על המהות.
קארין אלהרר: ככה נראית הכנסת בשנת 2020.
עינב קאבלה: מסכימה ח"כ אלהרר, בבקשה ח"כ סגלוביץ'.
יואב סגלוביץ': אני חושב שאם פייסבוק היו חוסמים לפי רמת הרעש היה פה דיון מאוד מאוד קצר.
יואב סגלוביץ': אני אגיד את זה מאוד קצר.
יואב סגלוביץ': תראו, יש יתרון של דיון מהיר שהוא באמת מציף איזו שהיא סוגיה, אבל יש עוד יתרון.
יואב סגלוביץ': דיון מהיר כשמו כן הוא, הוא אמור להיות דיון מהיר, והדיון הזה לא מספיק מהיר.
עינב קאבלה: תודה רבה ח"כ סגלוביץ'.
עינב קאבלה: ח"כ עמית הלוי.
עינב קאבלה: אני חייבת לומר שקויתי שכן נצליח מעבר לשיח של חברי כנסת להתקדם גם לחלק מהאנשים ששותפים איתנו פה בזום לדיון, לפחות חלקם.
עינב קאבלה: נמצאת איתנו למיטב ידיעתי גם ד"ר תהילה אלטשולר מהמכון הישראלי לדמוקרטיה שמאוד רציתי לשמוע את דבריה, שבוודאי לא ניתן לטעון שמגיעים מכיוון פוליטי כזה או אחר, אלא דברים של מישהי בעלת נסיון מקצועי בתחום, אבל היות ובאמת 12:30 חלף מזמן והארכתי מכיוון שאני בוודאי רוצה לתת לכל חברי הכנסת להשמיע את דברם, אני אומרת את זה כבר כדי לא לייצר תקוות שווא בין אלו שממתינים, אבל אנחנו ניאלץ לסגור את הדיון לאחר מכן ולא נספיק להגיע לכולם.
עינב קאבלה: לא היתה כוונה לכך מראש אבל הגענו למצב הזה לצערי בגלל, איך ח"כ סגלוביץ' אמר, היה טוב לו זה היה מהיר יותר מהכיוון של פחות שיח לא ענייני וצעקות ודברים שאני חושבת שלא נכון שיקרו בכנסת ישראל.
עינב קאבלה: ח"כ עמית הלוי בבקשה.
עמית הלוי: לא הייתי כאן קודם אז לא שמעתי את הצעקות אבל בגדול אנחנו רגילים מוועדת חוקה.
עינב קאבלה: לא, פה לא רגילים לזה.
עינב קאבלה: אני חייבת להגיד.
עינב קאבלה: מילה, סליחה שאני מפריעה.
עינב קאבלה: אני רק אגיד שכל מי שמלווה את ועדת המדע והטכנולוגיה, גם לפני תקופתי כאן, אבל גם מאז שאני התחלתי, זה לא הטונים שנשמעים פה זה לא השיח שנשמע פה, אנחנו מקפידים כולם, כל הצוות וגם אני, לקיים דיונים ענייניים, מקצועיים, מהותיים שמובילים אותנו באמת למקומות חשובים, אגב, ומכל קצווי הסיעות הפוליטיות.
עינב קאבלה: כולם יודעים שכאן אפשר להביע דעה ולדבר על זה ולקדם נושאים מאוד חשובים, זו פעם ראשונה שלצערי הדיון הזה מגיע לסוג השיח הזה, אני בהחלט מקווה שזו פעם ראשונה ואחרונה ונמשיך לקיים דיונים באופי רגיל של ועדת המדע והטכנולוגיה.
עמית הלוי: אני רוצה להשיב קודם כל לחברתי קארין אלהרר.
עמית הלוי: אני לא זוכר את הנוסח של הכותרת, אבל אם יש אזרחים במדינת ישראל, לצורך העניין אני מבין שזה סתימת פיות לימנים.
עמית הלוי: אם יש אנשים בעלי השקפת עולם ימנית שמרגישים שסותמים להם את הפה, בעיני זה נושא לדיון בדיוק כמו שיש אנשים אחרים, כמו שאמר חברי יוראי שמרגישים שסותמים להם את הפה, את היית צריכה להוביל את הדיון הזה יחד עם ח"כ קלנר על ימנים שמרגישים שסותמים להם את הפה.
עמית הלוי: באותה מיד זה יכל להיות נכון גם לגבי קבוצות אחרות שמרגישות שהדבר הזה של חופש הביטוי, קרי מנגנון השכנוע והסכמה בדמוקרטיה שצריך להשמר, לא מתממש.
עמית הלוי: לכן אני לא רואה בכותרת - - -
קארין אלהרר: אבל למה כל קבוצה?
קארין אלהרר: למה לא כולם?
עמית הלוי: לכן אני אומר כשלעצמו, אני רוצה לברך את ידידי אריאל קלנר, הנושא הזה חשוב בכל משטר ליברלי.
עמית הלוי: שוב, לא הייתי כאן בהתחלה ואני לא מחווה דעה על צעקה כזאת או אחרת, באופן כללי אני לא רואה בכותרת הזאת כשלעצמה בעיה.
עמית הלוי: שמחתי שיוראי אמר את זה, זה לא שלו, זה של וולטיר, זה בסדר להלחם על הדעה - - -
קארין אלהרר: במסגרת דיון כללי - - -
עמית הלוי: אנחנו כחברי כנסת צריכים להלחם על זה.
עמית הלוי: אני לא עוקב אחרי הפוסטים של הרבה מאוד אנשים כאן, אבל אני אומר שוב, אנשים שמרגישים שהם לא יכולים להתבטא או שפוסלים אותם בצורה לא הגונה, את צריכה להלחם, את לא צריכה להתנגד לזה.
קארין אלהרר: תלוי מה.
קארין אלהרר: אתה יודע - - -
תמר זנדברג: ישר אמר לך מה את צריכה לעשות.
עמית הלוי: למה, תמר.
עמית הלוי: אני אמרתי שאני מצפה ממנה - - -
תמר זנדברג: אז אתה מצפה.
עמית הלוי: כן, אני כאזרח וכחבר כנסת מצפה ממך תמר וממנה - - -
תמר זנדברג: גם ממני אתה מצפה.
עמית הלוי: מותר לי לצפות.
עמית הלוי: את לא חייבת למלא את הציפיות.
תמר זנדברג: רצוי שאני לא אענה על הציפיות.
עמית הלוי: לגופו של עניין, גבירתי היו"ר.
עמית הלוי: הדיון כאן הוא הרבה מעבר לפוליטיקה, דיון שצריך להתקיים לדעתי גם במקומות נוספים כאן במשכן, והוא שהרשת הדיגיטלית או הוירטואלית הקרויה פייסבוק בעצם היא התחום העסקי או ההתקשרות העסקית היחידה שיש היום במדינה שאין בה כללי שוק הוגנים.
עמית הלוי: זה לא עניין אישי כלפי מארק, כלפי טויטר, זה פשוט המצב במדינת ישראל שכל התקשרות עסקית שאת קונה מקבלן דירה, אם יש בעיה, חוק החוזים האחידים או דברים אחרים, ברור שהמדינה תפקידה לנצל את המונופול שיש לה על הכוח, כדי להגן, להפעיל את הכוח להגן על אזרח שעשה התקשרות.
עמית הלוי: ומה קורה בפייסבוק?