GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אני לא אומר שאין – צריך משני הצדדים, זאת אומרת דבר שאפשרי, מה שלא מתאים לא מתאים, אבל חוץ מהמודעות או ששינוי כזה או אחר יכול לגרום, אני יודע שגם שירות בבית הלקוח לפעמים כשצריך, גם מי שעובד במשרד ממשלתי בתכנות ונניח יכול להיות במקום אחר, צריך לנסוע למקומות רחוקים, אז לפעמים נסיעה לבד, לא נסיעה ביחד עם ראש הצוות.
אורי מקלב: אני חושב שהמגזר הציבורי בסך הכול מגלה גמישות טובה ויש מודעות, אני מכיר במגזר הפרטי, כואב לי הלב, אני רואה את מסירות הנפש של בחורה מאוד מאוד – היא אישה, הייתה בת, היום היא אישה מאוד מאוד מוכשרת, התחילה באחד הבנקים בתפקידים הזוטרים, בטלמרקטינג וככה, אחרי זה ייעוץ בהלוואות, אחרי זה עשו אותה אחראית בודקת את כל מי שאישר או לא אישר הלוואות, אחר כך קידמו אותה עוד וקידמו אותה עוד, אבל אחרי זה היה לה תנאי, היא רצתה שהמחשב שהיא תעבוד בו יהיה מחשב שיש בו תוכנת סינון גם.
אורי מקלב: הבנק עמד על כך שהוא לא מוכן לבוא לקראתה.
אורי מקלב: זה לא מפריע לשום דבר בעבודה המקצועית, עם חיבור לאינטרנט, אבל עם סוג של - - -
רוית דניאלי: אינטרנט מסונן.
אורי מקלב: בממשלה זה קיים ואין ספק, אני גם מעריך את זה באמת, את רשות התקשוב, זה בסך הכול מייעל, נותן תפוקות יותר טובות בעבודה ש - - -
רוית דניאלי: שלא גולשים.
אורי מקלב: תוכנות הכופר שהיו במשרדי הממשלה, האחרון שנתקלנו שם בוועדה, זה היה מישהי שגלשה לאתר אופנה.
אורי מקלב: לא היה צריך לעשות את זה בזמן העבודה, זה לא תכנית כופר שהגיעה בגלל משהו שקשור לעבודה, משהו בשעות העבודה שלא היה קשור לעבודה.
אורי מקלב: אז בסך הכול לא צריך להיות - - - אנחנו לא אומרים לאף אחד מה לעשות, אבל שלבן אדם יהיה את הדבר הזה.
אורי מקלב: אני באמת מכיר נשים שנמצאות או עובדות בחברות הכי יוקרתיות והן מתעסקות עם כל העולם ואחרי זה בשבילן, בשביל הידע האישי שלהן, הן לא גולשות באינטרנט.
אורי מקלב: כאן יש להן חומה שלהן, שהן יצרו לעצמן, חומה בצורה.
אורי מקלב: זה נכון שזה כואב, ואפשר, יכול להיות, אם זה ככה שאין ברירה, אז כל אחד לפי מה שמורים לו, אבל אם דברים שהיה אפשר להגיע לזה זה חבל מאוד.
רוית דניאלי: אז אנחנו כן מנסים לייצר את הדיאלוג הזה וכן לראות מה אפשר.
רוית דניאלי: במקרה הזה ובעוד שלושה מקרים אני יכולה להגיד לכם שהיה - - -
אורי מקלב: אבל יש בעיה יותר מורחבת מזה, מאשר הספציפית?
אורי מקלב: איפה את רואה מדוע, החלק הזה שהן לא מספיק מיומנות, או – אתם לוקחים כנראה כאלה שהן כבר – אני אגיד אחרת, אם הממשלה, החשכ"ל היה מוריד את הדרישות בחלק מה - - -
רוית דניאלי: לחלוטין.
רוית דניאלי: אם היו מתפרסמים יותר מכרזים ברמה א', אז כנראה שהיינו יכולים להכניס יותר נשים - - -
אורי מקלב: רוית, אין לי ספק שלא כל המשרות שמתפרסמות ברמה ג' חייבות להיות ברמה ג'.
רוית דניאלי: בוודאי, אני יכולה להגיד לך - - -
אורי מקלב: אומרים לי מנהלים בתחומים, אני לא רוצה להגיד את השמות שלהם, הם אומרים לי: אני לא צריך את הרמה, אחרת אני – זה טוב לי, אבל זה לא חייב את זה.
רוית דניאלי: נכון, הרבה מאוד פעמים אנחנו עובדים עם אביתר בצורה שוטפת ואנחנו שואלים את השאלות ואומרים, אוקיי, באמת האם צריך את זה או שאנחנו יכולים להביא – זה לא רק קשור לחרדיות, גם בגלל שכל המשרות הן בירושלים ואתה צריך לייצר אוכלוסייה חדשה שאתה מציע אותה לממשלה ואתה רוצה להביא את האנשים מתוך הסמינרים וכו'.
רוית דניאלי: אז גם בגלל זה אנחנו משוועים, לא ספציפית על החרדיות, אלא בגלל שכבר אין את מי להציע בתוך ירושלים שהוא לא מוכר ויש בעיה גם בזה.
רוית דניאלי: אני יכולה להגיד לך, באמת, אני עשר שנים בתחום הזה, לא נתקלתי שבגלל שבאה אישה חרדית למשא ומתן אז נתנו לה פחות כסף או פחות תנאים.
אורי מקלב: אבל המשרדים אולי לא קיבלו בגלל הדימוי.
אורי מקלב: אתם לא, כחברה אתם מסתכלים בחלק המקצועי, מה שאתם יכולים - - -
רוית דניאלי: אני יכולה להגיד לך שלפעמים, לעתים נדירות, כבר יותר נדירות, אתה נתקל בחוסר טולרנטיות לסביבה הנפרדת, זאת אומרת: אוה, מה, אני צריך לתת סביבה נפרדת?
רוית דניאלי: זה חוסר התחשבות ואנחנו כבית תוכנה שמספקים את כוח האדם אנחנו לא יכולים כל כך לקבוע חוץ מלהסביר ולנסות לשכנע, אבל מעבר לזה לא.
רוית דניאלי: רוב משרדי הממשלה לא לוקים בזה, לשמחתי.
אורי מקלב: אני יודע שהיה לי מה ללמוד, רציתי לשמוע יותר וצריך להתעמק יותר ולחתור יותר בדברים האלה ויש מה ללמוד ואנחנו יכולים להיות איזה שולחן שיכול גם לגשר וגם לקדם וגם להעצים דברים.
אורי מקלב: אני חושב שהשכלנו בדבר, זה לא נשלם, אנחנו נמשיך.
אורי מקלב: אני לא רוצה להאריך עכשיו בדברים האלה, מצד אחד אנחנו מבינים שיש את היכולות, יש את האפשרויות, ממכלול הדברים שדיברנו עכשיו אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מקדמים אותם, איך להרחיב אותם, יש גם מודלים שהם קטנים והחוכמה היא לקחת את המודלים האלה, שנעשו על ידי גופים פילנתרופיים או גופים פרטיים, לקחת ולעשות את זה באמצעות הממשלה, בין המגזר הציבורי, בין המגזר הפרטי, להרחיב את הדברים האלה, אני חושב שאנחנו נמצא את עצמנו במקום אחר.
אורי מקלב: המטרה שלנו היא מטרה משותפת, בסופו של דבר לקחת את הכוח האיכותי הזה, יש מחסור מצד אחד, זה לא רק תעסוקה, יש מחסור, יש כאלה שיש להם את היכולות, יש דברים שיכולים לחבר ביניהם, יש דברים שיכולים לצמצם פערים, יש דברים שאנחנו יכולים לעשות כמשימה לאומית, באופן כללי, וכשאנחנו שומעים שאנחנו צריכים לייבא מחוץ לארץ עובדים, זה לא ענף הבנייה, זה לא ענף הסיעוד, בדבר הזה, במה שאנחנו מומחים וטובים, אנחנו לא יכולים?
אורי מקלב: זה דבר שהוא באמת לא יכול להיות, כשיש לך את זה כאן מעבר לפתח, בכניסה.
אורי מקלב: בואו ניתן להם את ההרחבה, מאוד מצא חן בעיניי, ניתן להן את ההזדמנויות.
אורי מקלב: גם להם.
אורי מקלב: גם להן וגם להם, את ההזדמנויות.
אורי מקלב: תודה רבה, אנחנו נמשיך בעבודה.
אורי מקלב: אני חושב שהיה דיון ארוך מאוד, אבל היה דיון חשוב.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה, היום יום שלישי, י"ז בטבת התשע"ט, 25.12.2018.
אורי מקלב: יש לנו היום ועדה מיוחדת, היא משלבת שני נושאים כשהנושא המרכזי והנושא העיקרי שקבענו לישיבה זה חדשנות ותקשוב בממשלה, הזדמנויות ואתגרים, רתימת חדשנות במשרדי ממשלה לשיפור השירות במסגרת יום מיוחד שמקיימים היום מועדון המנמ"רים C3 יחד עם 'אנשים ומחשבים'.
אורי מקלב: אתם מציינים את היום הזה, באתם לפה ואנחנו מקיימים ישיבה מיוחדת, כהמשך, אני רואה את זה כהמשך משבוע שעבר, ביום ראשון, שאנחנו השתתפנו בכנס המיוחד וכבר אז הבאתי לידי ביטוי את ההתפעלות שלי, ההוקרה וההערכה לעשייה שלכם, המועדון בכלל, הנושאים שאתם בשיתוף הפעולה בין 'אנשים ומחשבים' לבין מנמ"רים לבין בכלל מה שקורה בטכנולוגיה.
אורי מקלב: מטבע הדברים עם הזמן נוצרה לא רק מערכת היכרות מקצועית אלא הרבה מעבר לכך, שותפות בדברים שעל סדר היום של ועדת המדע והטכנולוגיה, בחלק הזה שקשור לנושא של היום, טכנולוגיה חדשנית, במיוחד היום במשרדי הממשלה זה בנושא שיפור השירות, ייעול העבודה שיש.
אורי מקלב: אני לא אחזור על מה שאמרתי באותו כינוס, אבל בכל אופן יש גם אנשים אחרים וגם הוועדה משודרת, אנחנו יודעים היום להעריך ולהוקיר את עבודת המנמ"רים במשרדים, בשוק הפרטי בוודאי, שם זה גם בא לידי ביטוי, אבל במשרדי ממשלה, שיתוף הפעולה של רשות התקשוב, שהיא היום אחד הנדבכים החשובים מאוד בעבודת הממשלה, העידן הטכנולוגי, שיפור השירות וייעול השירות ומתן השירות בכלל, בהתאמה לעידן הדיגיטלי.
אורי מקלב: רשות התקשוב עושה עבודה נפלאה כשהשליחים שלה בשטח והאנשים שמבצעים את זה אלה המנמ"רים הממשלתיים.
אורי מקלב: אנחנו לא עושים יום הערכה היום, ישיבה על רשות התקשוב, אבל רשות התקשוב היא שותפה, אנחנו היום מדברים על המנמ"רים, המנמ"רים הם היום החתנים של הישיבה הזאת.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לשמוע מהם וזו הזדמנות להביא לידי ביטוי כמה שנוכל את עבודת המשרד, את השינויים, את הלבטים ואת היעדים שהם רוצים להגיע ואת ההתמודדויות שיש להם, גם לתת חשיפה ציבורית וגם ככל שאנחנו יכולים לעזור.
אורי מקלב: דיברנו למשל על כך שלא יכול להיות שבקובצי רוחב שהממשלה רוצה לעשות, בעניין הזה אני לא יודע לאן זה יגיע בימי בחירות, מטבע הדברים המנמ"רים מכיוון שתקציבי המחשוב והחדשנות שיש, הם אולי יותר נזילים לכאורה, נראים אולי קלים יותר לביצוע, שהם יהיו הקורבן או הם יהיו המטרה של האילוצים.
אורי מקלב: אני חושב שזו טעות, אנחנו גם נפעל בעניין הזה וגם נילחם על זה שזה לא יהיה.
אורי מקלב: אני רוצה לשים דגש בישיבה הזו על מעמד המנמ"רים.
אורי מקלב: הציבור הרחב לא יודע מה החשיבות ומה הפעילות של המנמ"רים, הוא לא עומד מאחורי הקלעים, אין שום עניין היום – חשוב מאוד, הציבור רוצה לדעת מה התוצאה, מבחן התוצאה, אבל אנחנו, שכן עוקבים אחריהם, ואנשי המקצוע שיודעים ומשרדי הממשלה, חייבים לדעת והם יודעים את התפקיד המיוחד והעול והאחריות שיש היום למנמ"ר.
אורי מקלב: היום, אם אנחנו רוצים משרד, זה לא איזה אחראי, רק מנהל אגף, בעיניי, שעושה את העבודה החשובה מאוד ואפילו יכול להיות סמנכ"ל רכש, עבודת המנמ"ר היום שזורה ומובנית בכל עבודת המשרד והיא צריכה להיות כזאת.
אורי מקלב: התפקיד היום הוא לא רק לעשות תהליכים של טכנולוגיה חדשה, לקחת מסמך ובעצם להעביר אותו לעידן טכנולוגי, לתת את המענה שאפשר דרך המייל, לקבל אותו, נניח צריך לסרוק אותו ולאתר אותו, זה לא זה, אנחנו לא שם, כמו שאנחנו יודעים, זה לא רק להפעיל את המשרד בין פקס לבין מייל, אנחנו הרבה מעבר לזה.
אורי מקלב: היום התהליכים הטכנולוגיים החדשניים בעצם משנים את דפוסי העבודה וצורת העבודה שאנחנו עושים.
אורי מקלב: ניקח איזה משרד.
אורי מקלב: משרד התחבורה, כפי שהוא היום עובד מול תחבורה ציבורית, זה לא שעכשיו הטפסים, במקום ארגזים וקלסרים היום אנחנו מעבירים את זה למחשב והכול על מחשב, יש לנו היום עידן טכנולוגי אחר.
אורי מקלב: אנחנו יודעים את כל צורת המעקב, כל צורת ההתדיינות, כל צורת החוזים שאנחנו עושים היום בחברות הציבוריות, הדרישות שלנו מהם, או מה שהם מקבלים מאיתנו, הכול זה בעידן הטכנולוגי.
אורי מקלב: כאן מגיע הציבור, ומה שאנחנו רוצים מהם זה דברים אחרים לגמרי וזה כבר תהליך העבודה, זה לא תהליך טכני טכנולוגי בלבד.
אורי מקלב: הם נמצאים בכל התהליכים, הליבה, כפי שיאיר אוהב להגדיר, תהליכי הליבה ואת התהליך העסקי של המשרדים, ככה אתה קורא להם, התהליך העסקי של המשרדים, ומשכך כמובן שהמעמד צריך להיות – אחרת, לא חושב שכל המשרדים מדברים בשפה אחת על המעמד של המנמ"רים, לא כל המשרדים רואים את זה בעין אחת, אין איזה הוראה אחת שלמנמ"רים יש מעמד מסוים בכל המשרדים, בין אם הם נמצאים בהנהלה, בין אם הם כפופים למנכ"ל ישירות, ההשפעה שלהם, המשמעות שלהם וההתייחסות לזה.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו צריכים להגיע ביום הזה, לקדם את הדבר הזה ויש לנו כמה דרכים שאנחנו גם נשמע מכם איך אתם חושבים.
אורי מקלב: מכאן אני אעבור לנושא השני, ברשותכם, הנושא השני שאנחנו דנים בו היום, שהוא על סדר יומנו, שילוב אנשים עם מוגבלויות בעולם ההייטק.
אורי מקלב: היו לנו לבטים, אני אומר את זה בפתיחות, היו לנו לבטים מסוימים.
אורי מקלב: זו הייתה בקשה ממזכירת הכנסת ביום הזה שנקיים דיון.
אורי מקלב: סדר היום לא אפשר לנו את זה, אנחנו כבר קבענו את הישיבה הזו לבקשה של 'אנשים ומחשבים', שהם יוזמים והם מוליכים את המועדון החשוב והיוקרתי הזה.
אורי מקלב: דרך אגב, אנחנו מדברים על משרדי מנמ"ר ממשלתיים, אבל אנחנו גם נשמע בוודאי את המגזר הפרטי ששם, אני לא צריך להגיד, החשיבות ידועה.
אורי מקלב: אני מאחל לכולם שיעתיקו מהשוק הפרטי את המעמד של המנמ"רים למשרדי הממשלה ואז אנחנו היינו נמצאים במקום אחר.
אורי מקלב: המועדון הזה והפעילות שלכם היא חובקת את כל המשק הישראלי וכל מה שקורה במדינה, גם במגזר השלישי וגם במגזר הפרטי וגם במגזר הציבורי הממשלתי.
אורי מקלב: לא היה לנו את הזמן והאפשרות להיענות ליום הזה, אבל עשינו מאמץ ואני רוצה לציין את היוזמים, 'אנשים ומחשבים', שבאו ואמרו: אפילו שזה היום שלנו, הישיבה שלנו, אנחנו נכניס את זה גם לסדר היום, נשלב את זה, מי שידבר הוא גם יזכיר את זה וזה גם נמצא במצגת שלכם.
אורי מקלב: אני אתן לכם את זכות הדיבור, לנציג או שניים, אבל אני אומר, שלא תהיה אכזבה, אני אומר את זה מראש, הדיון הוא על זה שאנחנו מציינים את הנקודה הזו של שילוב אנשים עם מוגבלויות, אנחנו יודעים שאנחנו דנים בזה לא מעט, בהרבה דיונים אנחנו נותנים גם את האינפוט ואת הדגש הנכון, אבל בגלל שאנחנו לא רוצים שהיום הזה, שהוא יום מיוחד ויום מאוד חשוב, היום הבינלאומי לזכויות אנשים עם מוגבלויות, שאנחנו נהיה פטור בלא כלום, אנחנו נשלב את זה במידה כזו או אחרת ככל שיתאפשר הזמן, ככל שנוכל לדבר על כך.
אורי מקלב: עכשיו הבמה לרשותכם, אחרי דברי הפתיחה הארוכים, כולל זה שאני צרוד, אבל עונת אס"ק כזה, זמן אס"ק כזה, אנחנו מנצלים.
אורי מקלב: יכול להיות שכישיבה רשמית זו ישיבה אחרונה, אני מניח שהוועדה תשב בעוד כמה ישיבות בתקופת הפגרה, כגון סייבר בתקופת בחירות, היערכות של ועדת הבחירות מפני התקפות סייבר, מפני עוד חידושים.
אורי מקלב: רק ביום ראשון ראש מערך הסייבר בישיבה סגורה מכיוון שאת הדברים הם לא יביאו בדיון שלנו, הם יביאו – זה על סדר יומנו, יש לנו מה לדון, אבל כישיבה רשמית מתוכננת מראש זאת הישיבה, אחרון אחרון חביב אומרים אצלנו, אז אני אתן, כתוב לי כאן שרונן זרצקי, יושב ראש הפורום, הוא יפתח.
רונן זרצקי: כן.
אורי מקלב: אז פלי יהיה אחר כך.
פלי 'הנמר' פלד: בבקשה, מה שאתה אומר.
רונן זרצקי: האמת שאחריי פלי לא יצטרך לדבר, כי אני רציתי לדבר עליו לפני הכול - - -
אורי מקלב: והנה פלא, שפלי, לא יהיה לו מה לדבר.
רונן זרצקי: לא, רציתי לדבר עליו לפני הכול, על האיש והאגדה, שקיבל השנה כבר שני פרסי מפעל חיים, אחד בלשכה לטכנולוגיית המידע ואחד באירוע נוסף שהיה, על העשייה המדהימה שלו בהייטק הישראלי.
רונן זרצקי: אני חושב שהוא אחד מאבני היסוד של ההייטק הישראלי, כל מה שהוא עשה.
אורי מקלב: נמר או לא נמר.
נתי ביאליסטוק כהן: השני זה מאגודת הנמרים.
רונן זרצקי: אני חושב שהדבר היחיד שרק יכול להשלים את זה רק זה פרס מפעל חיים בכנסת, אבל זה, פלי, יש עוד כמה שנים שנעשה את זה.
פלי 'הנמר' פלד: אני לא הולך מפה עד שאני מקבל.
רונן זרצקי: בדיוק, ואני חייב להגיד שהוא עושה את זה מתוך נחמדות ומתוך מה שנקרא שיתוף של כל הגורמים ומביא הצלחה מדהימה בתעשייה הישראלית בהייטק.
רונן זרצקי: וגם את יהודה קונפורטס אני רוצה להזכיר, שהוא לצדו של פלי, גם בבניית התעשייה הזאת שלנו.
רונן זרצקי: שמי רונן זרצקי, אני יושב ראש פורום C3 של המנמ"רים מנכ"לים ואני רוצה להציג את הנושאים שלנו היום לוועדה ברשות יושב ראש הוועדה.
רונן זרצקי: שני נושאים, נושא אחד זה הנושא של חדשנות בתקשוב, הזדמנויות ואתגרים, והנושא השני של המוגבלויות.
רונן זרצקי: אני מאוד שמח שאני מציג את שני הנושאים האלה, כי אני יכול להגיד שבאופן אישי, ונתי ביאליסטוק, שהוא ראש ארגון הגג של העיוורים בישראל מכיר אותי הרבה שנים, אני מתעסק באופן אישי ביחד עם פלי בפעילות בקהילה, זו פעילות שהקמנו גשר של לא רואים עיוורים במשך הרבה שנים.
רונן זרצקי: אני אספר גם על הניסיון האישי שלי בנושא של שיתוף עיוורים בחברת ישראכרט, שיתוף אמיתי של עיוורים, מה שנקרא לא מתוך איזה משהו שהוא איזה שהיא טובה, אלא משהו אמיתי שהם שותפים שם, לפני החוק של ה-3%, זאת אומרת לא חיכינו לחוק של ה-3%, כי אני אומר כשרוצים אפשר לעשות ולא צריכים לחכות לחוקים.
אורי מקלב: כשזה עובד טוב ועובד נכון ולא בכאילו.
רונן זרצקי: נכון, אני תיכף אספר, אני אספר את המקרה של ישראכרט.
אורי מקלב: כי אני מבין שיש טענות שיש מקומות שכאילו עומדים בתקן, אבל הם בעצם לא עומדים, זה בטח נתי יגיד בדבריו, במסמך שאתם צירפתם.
רונן זרצקי: נכון.
רונן זרצקי: אני קצת אקצר בגלל שביקשו ממני, יש עוד אנשים שרוצים לדבר, אז אני אעשה את זה בקצרה.
רונן זרצקי: יושב לידי יאיר פראנק, איש יקר מאוד.
רונן זרצקי: כבוד היושב ראש, יאיר פראנק באמת עושה עבודה מדהימה, אבל אני רוצה להציג את הפער שלנו במדינת ישראל בין מדינת הסטרטאפ ניישן, כולנו מדברים על סטרטאפ ניישן, אבל ליישם את הסטרטאפ ניישן מיישמים בחו"ל.
רונן זרצקי: במדינת ישראל מעט מאוד מיישמים, דרך אגב לא רק בממשלה, אלא גם בתעשייה שלנו.
רונן זרצקי: אתה מתקשר להרבה מקומות, אומרים לך היום לשלוח פקס, בעידן של היום, ואני חושב שיש פה פער מאוד מאוד גדול ולכן צריכים לתמוך ביאיר בכל הרצון שלו להאחדה של שירותי הממשלה ולתקצוב ולכל הדברים האלה ולתשומת לב.
רונן זרצקי: תסתכלו, עוד דוד בן גוריון אמר שבלי שימוש מקסימלי וכולל בכיבושי המדע והטכניקה, פיתוח הארץ וקידום החקלאות לא נגיע לדברים שאנחנו רוצים להגיע.
רונן זרצקי: זאת אומרת אפילו בחזון של בן גוריון הוא דיבר על הנושא.
רונן זרצקי: הייתה יוזמה שלכם פה בכנסת, יוזמה שקראו לה 'נמאס מהפקס' וזה התגלגל, ודרך אגב הבנתי שזה נתקע, אבל אני אומר לכם שעד היום כשאתה פונה לכל מיני גופים ומשרדים אומרים לך - - -
אורי מקלב: העברנו חקיקה.
רונן זרצקי: אז כבר יש את החוק.
אורי מקלב: בחוק, הוועדה הזו דנה, יש משרדים ששם תאריך התחילה יותר מאוחר, אבל אפשר להגיד שהיום זה עובר את כל המשרדים.
רונן זרצקי: והיום אני מציג קצת דוגמאות בהקשר הזה.
רונן זרצקי: היו כתבות בעיתונות לגבי פנייה למשרדי ממשלה, שפונים ומאוד מאוד קשה בהרבה גורמים, למרות שאני חייב לומר שהפעילות של רשות התקשוב היא פעילות מאוד יפה והרבה משרדי ממשלה מתקדמים, אני מרגיש, אבל הפער הזה בין סטרטאפ ניישן אמיתי לבין היישום שלו במדינת ישראל הוא מאוד גדול.
רונן זרצקי: היה לי מפקד פעם מפקד בצבא, הייתי אלוף משנה, האלוף חקי הראל, הוא אמר פעם משפט שנחקק אצלי, הוא אמר: אנחנו צבא של התחלות.
רונן זרצקי: צבא של מבצעים, צבא של התחלות, אבל ליישם דברים בצורה מעשית ולקחת יוזמות ולקחת אתגרים ולשים אותם בסופו של דבר בעשייה, כנראה במדינת ישראל של אנשים מאוד חכמים אנחנו חלשים עדיין.
רונן זרצקי: הנה, יאיר פראנק, ממש בשבוע שעבר הזהיר שבלי דיגיטציה השירות הממשלתי יקרוס.
רונן זרצקי: אנחנו רואים את הדברים האלה.
רונן זרצקי: דרך אגב, היה לי אירוע סייבר בישראכרט ובחברות האשראי לפני כמה שנים, הדבר העיקרי שעשיתי בעקבות אירוע הסייבר, כדי שישראכרט לא תקרוס, היה שאפשרתי לאנשים דיגיטלית לבדוק אם הם נפגעו כי אחרת מוקד השירות היה קורס.
רונן זרצקי: זאת אומרת האמירה של יאיר פראנק היא אמירה מאוד מאוד חשובה וצריכים לתמוך בו באמצעים כדי לקחת את זה לעשייה.
רונן זרצקי: אני חייב להגיד שראיתי צוות מקצועי של משרד הפנים שהוא בחן את נושא קידום החדשנות ממש לאחרונה וקראתי עבודה שלהם והם דיברו על האתגר הזה של החדשנות בכל הנושא של גישה ממוקדת לתושב והם דיברו על עיקרי החסמים להכנסת חדשנות ברשויות המקומיות, וזה גם בממשלה, דיברו על חסם כלכלי מימוני שדיברתי עליו, על חסם בירוקרטי, משפטי, רגולטורי.
רונן זרצקי: אנחנו אומרים היום שאי אפשר לשלוח את זה במייל, כי המייל כן יוכר, לא יוכר, כן חוקי, לא חוקי, דיברו גם על פוליטיקה ארגונית, תקשורת לקויה וחסם תפיסתי.
רונן זרצקי: עבודה שנעשתה במשרד הפנים מציעה כל מיני מנגנונים כדי לשפר את היכולת הזאת של הדיגיטציה.
רונן זרצקי: אפשר לראות גם בדבר הזה שיש פער גדול היום בין הממשלה לבין הרשויות המקומיות.
רונן זרצקי: אני מסתובב בהרבה רשויות מקומיות, אני לא מדבר על הגדולה, תל אביב, שבאמת מודל לדוגמה, וקצת ירושלים, אבל הרשויות האחרות, עולם המחשוב שם מוזנח מאוד מאוד.
רונן זרצקי: וכאן עשיתי השוואה לעומת הממשלה, ששם אני רואה שיש תנועה ויש קשב ויש התקדמות בעשייה הזאת בממשלה.
אורי מקלב: גם בתוך המשרדים בממשלה יש פערים, זה לא רק בין המשרדים.
רונן זרצקי: נכון, דרך אגב, זה בסוף בסוף תלוי - - -
אורי מקלב: במשרד הבריאות, שבחלק הוא מאוד מאוד ממוחשב והולך קדימה, ביג דאטה, וטיפות החלב נמצאות שם בסוף בסוף עם כרטיסיות עדיין.
רונן זרצקי: כן, אבל זה תלוי באנשים.
רונן זרצקי: יושב לידי ליאור אשכנזי ממשרד הדתות.
רונן זרצקי: דרך אגב, אבא שלי ז"ל היה רב.
רונן זרצקי: רבנים אלה אנשים שקשה להם לעבוד על מחשב, וליאור אשכנזי, עם כל ההתמודדות הזאת של משרד הדתות, הצליח להכניס מערכת מדהימה - - -
נתי ביאליסטוק כהן: אבל הרב מקלב משתמש יפה מאוד במחשב.
רונן זרצקי: נכון, נכון.
רונן זרצקי: אבל אני אומר שזה הרבה תלוי באנשים, כששמים את המנמ"ר הנכון, כמו האיש לצדי, במשרד הדתות, אז גם הוא מסוגל לעשות נפלאות במשרד של רבנים ודיינים.
רונן זרצקי: ואני, דרך אגב, בא מבית מדרש של דיינים ורבנים, אז אני מכיר את המאטריה.
אורי מקלב: ליאור עשה באמת מהפכות ותהליכים ובאמת מאוד מוקירים אותו ומעריכים אותו.
אורי מקלב: המשרד נמצא היום, יש דברים שהוא דוגמה, בסוג של אפליקציות ו - - -
רונן זרצקי: אז לפני שנעבור לנושא של המוגבלות אני רוצה לסכם כמה דברים או הצעות שלנו כדי לקדם את הנושא.
רונן זרצקי: צריכים לעסוק בנושא של חממות, חממה מדינתית שעושים אותה וחממה עירונית.
רונן זרצקי: זאת אומרת צריכים לקחת חברות שנמצאות במדינה, חברות שונות, לראות איך עושים איתם התקדמות של מחשוב ברשויות של המדינה.
רונן זרצקי: גם בערים.
רונן זרצקי: אם ברעננה לדוגמה יש חברות הייטק מאוד גדולות צריכים לנסות לפתח איתם סיוע מקומי של החברות האלה לשיפור המחשוב העירוני ברעננה.
רונן זרצקי: אם בכפר סבא יש חברות, אז בכפר סבא, אם בירושלים – צריכים לעשות מיזמים מקומיים בתוך הערים כדי לחבר בין חברות הייטק שמייצאות את התורה שלהן לחו"ל, כמו אמדוקס לדוגמה, ולהביא את החברות האלה לשיתוף פעולה עירוני, קודם כל מה שנקרא עניי עירך קודמים לפני שאנחנו הולכים החוצה לחוץ לארץ, כמו שאנחנו אוהבים.
רונן זרצקי: וגם הצעה נוספת, ערים חזקות דיגיטליות מאמצות ערים נחשלות דיגיטלית.
רונן זרצקי: בלי להזכיר שמות.
רונן זרצקי: ערים תאומות זה דבר שאנחנו מאוד אוהבים, מאוד אוהבים לעשות משלחות בחו"ל בין עיר בישראל לעיר באיסלנד, או בין עיר בישראל למקום הכי רחוק בארצות הברית.
רונן זרצקי: בואו נעשה בתוך מדינת ישראל שערים חזקות דיגיטלית יאמצו ערים נחשלות דיגיטלית, ייקחו את המערכות שלהם שפיתחו בעיריות חזקות כמו תל אביב וכמו ירושלים וייקחו ערים שהן חלשות ויאמצו אותן.
רונן זרצקי: זה דבר שאפשר לעשות אותו והוא לא מצריך כסף.
רונן זרצקי: הוא רק מצריך דבר אחד, הוא מצריך חשיבה פורצת דרך ולחשוב מחוץ לקופסה.
רונן זרצקי: ונושא אחרון שהצגנו פה, מעורבות יחידת המחשב העירונית בחברות הייטק בתחומי העיר, זאת אומרת יחידת המחשב העירונית, כמה שיותר שיתופי פעולה של יחידת המחשב הזאת בתוך חברות ההייטק לטובת ההפריה ההדדית.
רונן זרצקי: יש פה מספר הצעות שלנו שמדברות על איך אפשר, בלי כסף, דרך אגב פה לא מדובר על כסף, פה מדובר על חשיבה פורצת דרך, על רעיונות איך אפשר לחבר תעשיות לרשויות, לרשות התקשוב, לעיריות, לכל המקומות האלה כדי בסופו של דבר לייצר יותר דיגיטציה ויותר מחשוב לתושב.
רונן זרצקי: אני מסכם את הדברים בקטע הזה ואומר, רשות התקשוב עושה עבודה יפה, קידמה הרבה מאוד דברים, אנחנו צריכים להאיץ את הקצב בכל מיני מחשבות על ידי הקמה של ועדות שיעשו את הדברים האלה, אני מתכוון ועדות שגם יישמו את הדברים כדי שאנחנו נחבר יותר אזורים שהם מפותחים לאזורים שהם פחות מפותחים.
רונן זרצקי: עד כאן החלק הראשון, לפני שאני עובר לחלק השני של הדיון.
רונן זרצקי: כבודו רוצה שאני אמשיך בחלק השני כבר?
רונן זרצקי: בסדר.
רונן זרצקי: אז החלק השני.
רונן זרצקי: אני מספר לכם, דרך אגב, סיפור אישי בכל העניין הזה.
רונן זרצקי: כמו שאמרתי, אני מתעסק הרבה מאוד זמן בעשייה הזאת של חיבור מוגבלים, דרך אגב בדגש על עיוורים, אבל התעסקתי בחסויים ובעוד אוכלוסיות ועשיתי המון פעולות שקשורות באופן אישי עם קבוצה של אנשים.
רונן זרצקי: היום בקבוצה שאני נמצא, שנקראת 'גשר של אושר', יש כ-30 אנשים בכירים בהייטק, עם הרבה מתנדבים שעושים את הפעילות.
רונן זרצקי: נתי מכיר מקרוב את הפעילות שלנו.
רונן זרצקי: פלי 'הנמר' שותף שלנו, דרך אגב בכיר, בתוך הפעילות הזאת.
רונן זרצקי: פעלנו בזמנו מול קצין חינוך ראשי לדוגמה לייצר פעילות שנקראת גדנ"ע אור, שבסופו של דבר היא לא יצאה לפועל מכל מיני סיבות, אבל אני יודע שכן הזרעים של זה יצאו לשילוב של מוגבלים בכל מיני יחידות.
אילנה בניש: אנשים עם מוגבלות, בבקשה.
רונן זרצקי: אנשים עם מוגבלות, סליחה, אני חוזר בי מהאמירה הזאת.
רונן זרצקי: שילוב ישראכרט, סיפרתי פה על הדבר הזה.
רונן זרצקי: אני קלטתי בישראכרט שתי בנות עיוורות שמצאתי להן עבודה מעניינת.
רונן זרצקי: דרך אגב, היה קצת קשה כי בהתחלה שמתי אותן בעבודה שלא כל כך התאימה להן ואחרי זה העברתי אותן לקול סנטר, לנושא של ניתוח קול סנטר.
רונן זרצקי: כל המחשוב של הקול סנטר בסופו של דבר זה מחשוב קול ועיוור יכול לעסוק במחשוב קול.
רונן זרצקי: היום הן בודקות את כל תוכנת הקול בקול סנטר של ישראכרט ביחידת המחשב של ישראכרט.
רונן זרצקי: דרך אגב ללא קשר לאחוזים שדיברו, אני מדבר איתכם על תקופה שלפני כן.
רונן זרצקי: יש כל מיני יוזמות פרטיות.
רונן זרצקי: אבנר ברק, שהקים את המרכז הישראלי לנגישות שפועל להשמת בעלי מוגבלות בהייטק, רואים כל מיני - - - שקשורות.
רונן זרצקי: יש חברה שנקראת כל-יכול, ששם יש מוקד מדהים של אנשים עם מוגבלות, ששילבו את האנשים האלה, כולם יכולים לראות את הדברים.
רונן זרצקי: יש עכשיו הצעת חוק שעברה, בסופו של דבר זה 3%.
נתי ביאליסטוק כהן: זה כבר חוק.
קריאה: 5% בממשלה.
רונן זרצקי: 5% בממשלה ו-3% בפרטי.
רונן זרצקי: אני חושב שהדבר העיקרי בתוך העשייה הזאת זה כיצד לעודד ולתמרץ שילוב של אנשים עם מוגבלות בהייטק.
רונן זרצקי: אני חושב שזה אינטרס עליון שלנו, אני חושב שמדינת ישראל, העתיד של מדינת ישראל, ואולי אני אגיד משהו שאנשים פחות יאהבו, הוא לא בביטחון הצבאי אלא בביטחון החברתי במדינת ישראל.
רונן זרצקי: אני חושב שהביטחון החברתי של חברה הוא בסופו של דבר זה שמחזיק את החברה.
רונן זרצקי: ואני אסיים במשפט שאמרתי, 'איש לרעהו יעזורו ולאחיו יאמר חזק'.
רונן זרצקי: אם אנחנו לא נדע לשלב כוחות בתוך החברה הישראלית ולשלב את האנשים האלה, שהם אנשים כמונו, אני מלווה כבר 18 שנה שלוש משפחות של עיוורים, המשפחה שלי מלווה באופן אישי, אלה אנשים נורמטיביים, אישה שנסעה לסיציליה וסיפרה לי איך בטיול היא ראתה את הגגות האדומים של סיציליה למרות שהיא לא ראתה שום דבר.
רונן זרצקי: אנשים חכמים, אנשים עם הרבה יכולות, צריכים רק רצון בדבר הזה.
רונן זרצקי: ואני אומר, ברוך ה', טוב שיש את החוק הזה, אבל בעיקרון אני אומר שאם אנחנו נתמרץ את הגופים, כי לא תמיד חברות רוצות להירתם לדבר הזה, צריכים תמרוץ, אני יודע שנעשים כל מיני - - -
אילנה בניש: למה הם לא רוצים?
רונן זרצקי: אני לא אענה בשם החברות האלה - - -
אילנה בניש: ברור שלא, תענה באופן כללי.
רונן זרצקי: אבל אני אומר לך שאני באופן אישי ו-30 אנשי הייטק שאיתי בפעילות וגם פלי 'הנמר', אנחנו עושים הרבה מאוד פעילויות שקשורות לדברים ומקוצר הזמן אני לא אציין את זה.
רונן זרצקי: אני רק אומר דבר אחד ואני אסיים בזה, הביטחון של מדינת ישראל הוא הביטחון החברתי לפני כל ביטחון אחר.
רונן זרצקי: המחויבות שלנו, של אלה היותר so called חזקים, משתכרים ונמצאים במדינת ישראל באזור הרווחה, היא לסייע לאלה שנמצאים במצב פחות טוב מאיתנו כדי שגם הם יגיע לחיים שלמים ובריאים ביחד איתנו.
רונן זרצקי: תודה רבה.
אורי מקלב: (מחיאות כפיים).
אורי מקלב: לא נהוג, אבל הפעם ניתן מחיאות כפיים, גם קצר, גם מתומצת ועם הרבה תוכן.
אורי מקלב: אני גם התרגשתי לשמוע את הדברים, אני יודע שיש אולי שלושת רבעי כוס ריקה, אבל יש אנשים וחברות שכן משלבים והחיבור שעשינו הוא לא רק בגלל שהיה לנו יום, במקרה יצא לנו יום, יש כאן חיבור אמיתי, הרבה יותר ערכי.
אורי מקלב: אני מקבל כל מה שאמרת בדברים, היטבת להגדיר זאת ואני חושב שיש גם קשר, זה לא רק שיש לנו בעיה אחת של מדינת חדשנות בעולם והשימוש שלנו, אנחנו מייצאים חדשנות ולא יודעים להשתמש בהגדרה של הסנדלר הולך יחף.
אורי מקלב: הסנדלר הולך יחף, יכול להיות מהסיבה, לא בגלל שהוא חושב שהנעל לא בריאה, אלא הוא הולך יחף בגלל שיש לו - - - הוא צריך כל הזמן למכור.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שהחלק של מה שאמרת בדבריך, שאנחנו הולכים יחף גם בחלק של החסמות.
אורי מקלב: יש קשר בין הדברים שלך, שהגדרת כחסם, שכל דבר הוא ראוי לישיבה נפרדת, לבין שאנחנו לא יודעים לעצמנו.
אורי מקלב: אני אקח דוגמה אחת קצרה שבאה לידי ביטוי בוועדה שלנו.
אורי מקלב: דיברנו וגם הקמנו ועדת משנה לענייני רחפנים, אבל גילינו כאן שהנושא ברחפנות, התוכנות שאנחנו מלבישים על הרחפנים, לא הרחפן כרחפן, אלא שאנחנו רוצים לנהל אתר בנייה דרך הרחפן שבא לידי ביטוי במלאי, בבטיחות שיש לו - - -
קריאה: אפשר גם את הכשרות לעשות ברחפן.