GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שיש לזה אשם אחד וצריך לומר את השם שלו ואת המשרד שלו, זה שר החינוך, זה משרד החינוך, שסמינרים חרדיים, שלומדים לא פחות מבחורה או בחור באוניברסיטה וכשרצו שהתואר שלהם יהיה מוכר על ידי המל"ג אז התואר הזה לא מוכר, למה?
מיכאל מלכיאלי: כי המל"ג החליט, שר החינוך החליט, שהסמינרים החרדיים לא יהיו מוכרים.
מיכאל מלכיאלי: עכשיו אני אומר ככה, אני גם לא רוצה להלין על אותן חברות שדורשות תואר אקדמי, כי אם מדינת ישראל, נציבות שירות המדינה, דורשים למשרות שאין להם שום קשר לתואר אקדמי תואר אקדמי ואנחנו עוברים על זה בשקט, לכן אותן חרדיות, שלא יכולות ללמוד במקום נפרד, כי המל"ג, שר החינוך, זה השם, אוסר ללמוד תואר שני בנפרד, לכן אותן חרדיות אין להן תואר שני ולכן נחסם מהם התואר הנכסף ולהתקבל למקום עבודה נורמלי.
מיכאל מלכיאלי: זו הסיבה שמטריקס ושאר החברות מרגישות בנוח לדרוש את אותו תואר מיותר וזו אותה סיבה שאותן נשים מסכנות, שאנחנו באים פה לעזור להן, צריכות ללכת לעבוד, למה?
מיכאל מלכיאלי: כי ללכת לעבוד במשרד החינוך או התרבות, מה יצטרכו ממך?
מיכאל מלכיאלי: שני דברים, או תואר אקדמי, כשהמל"ג לא מוכן להכיר בסמינרים החרדיים, או ניסיון.
מיכאל מלכיאלי: אבל איך יהיה להם ניסיון?
מיכאל מלכיאלי: אם אין להם תואר אקדמי.
מיכאל מלכיאלי: זאת אומרת אנחנו מכריחים, וזה לא הגוף הפרטי, הם רוצים לעשות כסף, זו זכותם, מדינת ישראל כופה על אותן נשים חרדיות לעבוד בשכר מינימום, בשונה מהנשים החילוניות, כי אין להן ברירה, כי אנחנו מרשים לאותם מכרזים לצאת עם דרישה של תנאי סף שאי אפשר לקיים אותם לאוכלוסייה החרדית.
מיכאל מלכיאלי: אז אחת משתיים, או שיתכבד שר החינוך לאשר לנשים חרדיות ללמוד באותם סמינרים, אחת, שתיים, להפסיק את האפליה המרושעת הזו שאין יותר לימוד בנפרד באקדמיה, דבר שגורם לנשים לא ללמוד תואר שני ולכן הן חסומות ממשרות בכירות, או לאסור על חברות לדרוש ניסיון במקום שאי אפשר במציאות שיהיה ניסיון.
יואב בן צור: לפחות במדינה, אם לא בחברות.
אורי מקלב: חלק מהדברים דיברנו, אותו דבר רק בצורה אחרת, כל אחד דיבר ממבט אחר.
מיכאל מלכיאלי: אשתי הלכה לעבוד בשכר מינימום.
אורי מקלב: באמת ארבעה דוברים וכל אחד דיבר - - -
אילן גילאון: דווקא בתחום ההייטק, שזה מקום כל כך ורסטילי, אנשים מתקבלים על פי יכולותיהם, אנשים מחליפים שלוש-ארבע עבודות, הדבר הזה פשוט - - -
מיכאל מלכיאלי: פה אנחנו יודעים מי האשם.
מיכאל מלכיאלי: יש שר חינוך, הוא אשם בסיפור הזה, הוא צריך להכיר בסמינרים.
אורי מקלב: צריך להגיד ביושר שגם הסמינרים לא - - -
מיכאל מלכיאלי: חלקם - - -
אורי מקלב: אבל אנחנו מדברים בוודאי על לימודי התעודה, שיש להם וברמות גבוהות ובדרישות - - -
מיכאל מלכיאלי: שלא מכירים בזה.
אורי מקלב: שלא מכירים בזה ולא נותנים את ההתאמה.
אילן גילאון: זה ניצול מצב.
אורי מקלב: גם אם צריך התאמה, גם אם צריך השלמה, אפשר לעשות את ההתאמות.
אורי מקלב: יש הרבה משרות במגזר הציבורי שלא צריכות התאמה.
יואב בן צור: רואות חשבון, לא יכולות להתמודד במכרזים - - -
אילן גילאון: אורי, בהייטק זה הדבר האחרון שמחפשים אותו היום, תאמינו לי, אנשים מחפשים ביצוע, מחפשים יכולות, התואר הוא לא רלוונטי, האנשים מחליפים שלוש וארבע עבודות שונות.
אורי מקלב: אבל ניסיון הם כן רוצים.
אילן גילאון: בדיוק, כי זה אמתלה, זה נותן לו - - -
יואב בן צור: לא, אם יבוא מישהו עם תואר אקדמי של היסטוריה סינית הוא יתקבל לעבודה ורואת חשבון שיש לה תעודת רואת חשבון ועברה מבחנים קשים, בגלל שאין לה תואר אקדמי היא לא יכולה להתמודד בכלל.
אילן גילאון: צריך לעשות כמו בכנסת.
אילן גילאון: בכנסת אתם לא צריכים כלום, מספיק שיש לכם תעודת לידה ודופק ואתם יכולים להיות חברי כנסת.
אורי מקלב: דווקא בנושא הזה אני מקווה שאנחנו אנשי בשורה.
אורי מקלב: מה שחבר הכנסת בן צור העלה, אני מקווה שהנציבות תכיר גם ברואות החשבון שעברו את המבחן בלשכת רואי החשבון.
אורי מקלב: יכירו בהם כתואר, במיוחד כשיש דרישה גדולה ברשות המסים, יש עשרות משרות חדשות כל שנה לרואי חשבון, ששם מבקשים שני תארים, אבל ודאי תואר בראיית חשבון.
אורי מקלב: אני חושב שאולי יש כאן בשורה.
אורי מקלב: נמצא כאן שטיינברגר מהנציבות?
נחמיה שטיינברגר: כן.
אורי מקלב: אתה נמצא פה.
אורי מקלב: הנציבות כבר מכירה, תכיר ברואות החשבון, כאלה שעברו את המבחן של לשכת רואי החשבון?
אורי מקלב: כולנו יודעים שאותם מבחנים באותה רמה, בוודאי שהם מכירים בהם כרואות חשבון לכל דבר, מוסמכות להיות רואות חשבון ולא מכירים בהם בממשלה עדיין, או הדרישות, הן לא עוברות את סף הדרישות של תואר אקדמי בראיית חשבון.
אורי מקלב: אז ברשותך, בתחילת דבריך אני מבקש שתתייחס לזה.
אורי מקלב: אנחנו פנינו לנציבות כבר והם אמרו שזה בשלבים סופיים, אבל אם ניקח את התמורה גם, האם יש אפליה בשכר אצל רואות חשבון נשים חרדיות?
אורי מקלב: זה למשל דוגמה שאנחנו יכולים לבדוק את זה, רואות החשבון לא מקבלות, אני נפגש עם נשים שהן רואות חשבון, השכר שהם מקבלים לעומת התואר, לעומת ההשקעה בתואר שלהם והלימודים שלהם ארוכים, קשים ומפרכים והיום השכר שלהם הוא לא שכר גבוה, הוא שכר מאוד מאוד נמוך בגלל המגבלה של מקומות העבודה ואז יש סוג של ניצול ותשלום שכר נמוך.
אורי מקלב: אבל, כפי שאמרתי, אני רוצה לשמוע את הדוברים האחרים, אני רוצה להגיע לשלבים המעשיים, את הרעיונות ואת ההצעות איך אנחנו מתקדמים ונשמע בתחילת הדברים נתונים קצת אולי אחרים, מגב' ניצה קלינר קסיר, המשנה ליושב ראש המכון החרדי למחקר ומדיניות.
אורי מקלב: יש לך גם מצגת קצרה.
אורי מקלב: אני מודה לך, אני מבין שעשית מאמץ, חלק מהמצגת, להשלים את זה לקראת הדיון פה, עשית מאמץ יתר בימים הספורים שהיו לך, אז אנחנו מודים מראש על כך שהבאת לנו.
אורי מקלב: אולי יש לך הפתעות באמתחתך, אולי הגביע נמצא אצלך?
אורי מקלב: אני הצגתי אותך בסדר, או שאת רוצה להוסיף עוד לשעבר מה עשית?
ניצה קסיר: הכול בסדר.
אורי מקלב: ברשותך, את יכולה להציג את עצמך איך שאת רוצה, זה בסדר, אני בכותרת הקראתי, אבל בכל אופן את באה עם ניסיון עשיר בתחום.
ניצה קסיר: אני אחרי הרבה שנים הקמתי בבנק ישראל את יחידת שוק העבודה ומדיניות הרווחה, הייתי שם חוקרת בכירה בתחומים האלה וכל הנושא הזה בכלל של תעסוקה ונושאים שבמדיניות, כי בין השאר הייתי יו"ר ועדת המשנה של כלכלה ותעסוקה בוועדת אלאלוף.
ניצה קסיר: (מצגת).
ניצה קסיר: אני אציג נתונים, אני לא באה להתעסק עכשיו בדעות או עמדות, אני רוצה להציג לכם את העובדות כי זה יהיה חשוב לצורך הרקע של הדיון, אז נתחיל בנקודות של רקע.
ניצה קסיר: לרובכם הדברים האלה מוכרים, אבל כשמסתכלים על נשים חרדיות, וזה חשוב לצורך ההבנה לאחר מכן של השכר, למה הוא יותר נמוך, יש את התפקיד המסורתי של האישה, שזה גידול הילדים וטיפול במשק הבית, במהלך השנים נוסף תפקיד חדש, שזה הדאגה לעול הפרנסה כדי שהבעלים יוכלו להתפנות ללימודי התורה.
ניצה קסיר: זה מציב כמה אתגרים בפני האישה החרדית, שעות עבודה שתאפשרנה את כפל התפקידים, הפרדה מגדרית וצניעות וכמובן מגבלות על השכלה ואקדמיזציה, שזה אנחנו מכירים מהחברה החרדית.
אורי מקלב: אני פשוט חייב לעצור אותך כאן.
אורי מקלב: אנחנו גם מדברים על נשים שעסוקות בלהביא פרנסה הביתה גם אם הבעל עובד.
ניצה קסיר: כן, שזה דומה לכלל האוכלוסייה.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על נשים עובדות, ככלל, אנחנו לא מסתכלים אם הבעל לומד - - -
ניצה קסיר: נכון, ופה הנתונים האלה - - -
אורי מקלב: אנחנו מדברים על הרבה נשים פה שהבעלים רוצים ללמוד ולא לומדים, או לא יכולים ללמוד.
ניצה קסיר: נכון.
ניצה קסיר: אני בכוונה הדגשתי את מה ששונה קצת מהחברה הכללית, אבל כמובן זה נכון.
ניצה קסיר: אפשר לראות את זה בנתונים האלה, את ההשתלבות ההולכת וגוברת של נשים חרדיות בשוק העבודה.
ניצה קסיר: אם עד שנת 2004 היה הפער בין נשים חרדיות לנשים יהודיות לא חרדיות בשיעורי התעסוקה הלך וגדל, מאז רואים איזה שהוא שינוי ובעצם התכנסות מאוד גדולה, שיעורי התעסוקה של נשים חרדיות עומד על כמעט 75%.
ניצה קסיר: אמנם זה נמוך משל היהודיות הלא חרדיות, אבל זה יותר מ-10 נקודות האחוז למעלה מהממוצע ב-OECD, שזה מדהים, בפרט אם נתחשב בגודל המשפחה.
ניצה קסיר: רואים גם את התופעה שבמשפחות רבות האישה היא המפרנסת העיקרית, אתם רואים את הפער בין שיעורי התעסוקה בין נשים וגברים בחברה החרדית.
ניצה קסיר: זה חשוב לצורך ההבנה של הדברים בהמשך.
ניצה קסיר: בואו נסתכל קצת איפה הנשים החרדיות עובדות.
ניצה קסיר: הדגשתי פה שני ענפים שחשוב לי שתראו אותם, בעצם רוב הנשים החרדיות מתעסקות נכון להיום, עדיין נמצאות בתוך מה שנקרא השירותים הציבוריים, בעיקר בחינוך, למעלה מ-40%, אבל בסך הכול חינוך, בריאות, כל הדברים האלה, למעלה -60%, כאשר לצורך ההמשך אני אראה לכם, ואני אחזור לזה קצת יותר בהמשך, באיזה תחומים מי שלומדת מקצועות בתחום ההייטק איפה היא בדרך כלל עובדת.
ניצה קסיר: זה נכון גם לנשים חרדיות וגם לא חרדיות, זה בארבעה ענפים, בשירות המדינה, תעשייה, מידע ותקשורת ושירותים מקצועיים מדעיים וטכניים.
ניצה קסיר: אני אחזור לזה בהמשך, לכן חשוב לי כרגע בכל זאת לציין את זה.
ניצה קסיר: מה קורה מבחינת הכשרה, מה הן לומדות?
ניצה קסיר: אז בעבר בעיקר הדגש היה על חינוך והוראה בתוך הקהילה, וראינו עדיין את התוצאה מבחינת השילוב שלהן בתעסוקה.
ניצה קסיר: בשנים האחרונות, למעלה מעשור, כבר יש התגוונות מסוימת, התגוונות אפילו די גדולה במקצועות ופתיחת מסלולי הנדסאות בסמינרים ודבר נוסף, אנחנו רואים את הנשים החרדיות יותר משתלבות באקדמיה, לא בשיעורים מאוד מאוד גבוהים, אבל אנחנו רואים פה את השינוי, נשים חרדיות נכון להיום, סדר גודל של כ-24%, כלומר אחת מכל ארבע נשים חרדיות משתלבת באקדמיה, שזה גם דבר שצריך לקחת את זה בחשבון.
ניצה קסיר: זה נמוך מאשר כלל האוכלוסייה, אבל זה כבר לא כל כך נמוך, זה עדיין שיעורים שכבר לא כל כך קטנים.
ניצה קסיר: בואו נסתכל קצת על הרקע ואני רוצה לעבור עכשיו ישירות להייטק.
ניצה קסיר: למה נשים חרדיות בעצם התחילו להשתלב בהייטק?
ניצה קסיר: הוזכר פה הסיפור של המחסור בעובדים, יזמים חרדיים ואחרים פתאום גילו את הפוטנציאל אצל נשים חרדיות והתחילו להקים מקומות תעסוקה לנשים חרדיות, אותו דבר גורמים ממשלתיים, והנשים החרדיות במסגרת החיפוש שלהן אחר תעסוקה אחרת השתלבו גם בהייטק.
ניצה קסיר: למה ההייטק כל כך מתאים לנשים חרדיות?
ניצה קסיר: הוא מתאים בעצם לשתי הקבוצות.
ניצה קסיר: לקבוצה שהיא עיקר הקבוצה בחברה החרדית, הקבוצה שנהוג להגדיר אותה קבוצה שמרנית, למה זה מתאים לה?
ניצה קסיר: כי בהייטק אנחנו מכירים את זה, לא חייבים תואר אקדמי בשביל להשתלב בשוק העבודה, אפשר על ידי הכשרות יותר קצרות, אז זה באמת אופציה טובה.
ניצה קסיר: בהייטק, וזה אני אראה לכם בהמשך, גם מי שלא לומדת באקדמיה, יש לה אפשרות לשכר גבוה יחסית וגם יש אפשרות לעבודה מותאמת לצרכים ולתרבות שלה, גם למשפחה, יש אפשרות לעבוד קצת פחות שעות, בסביבת עבודה שמותאמת לסטנדרטים הרוחניים והתרבותיים של החברה וזו בהחלט אופציה טובה.
ניצה קסיר: אין ספק שזו גם הזדמנות טובה לקבוצה שמשתלבת יותר בשוק העבודה הכללי, שמוכנה לצאת ללמוד לתעודה אקדמית והיא גם, אגב, משתלבת אחר כך במקצועות בדרך כלל במקומות עבודה כלליים, ששם השכר עוד יותר גבוה.
ניצה קסיר: לשתי הקבוצות זאת אופציה מאוד מאוד טובה.
ניצה קסיר: בואו נסתכל על איפה לומדים.
ניצה קסיר: אנחנו רואים שבחלק של הנשים החרדיות, רובן מקבלות את ההכשרה שלהן בסמינרים.
ניצה קסיר: בסמינרים, בערך סדר גודל, לא הצלחתי להגיע לנתון מדויק, אבל מדברים על 800-700 עובדות בשנה שמוכשרות לתחום הנדסאות תוכנה ועוד כמה עשרות שלומדות בסמינרים במסלולי הכשרה מקצועית.
ניצה קסיר: אלה סדרי הגודל, אני לא יודעת להגיד לכם את המספר המדויק.
אורי מקלב: אולי כדאי להבהיר, כשאת אומרת לימודים בסמינרים אלה לימודי תעודה של - - -
ניצה קסיר: של מה"ט.
אורי מקלב: של מה"ט, בעצם הם מלמדים תעודה של משרד הכלכלה.
אורי מקלב: זה שזה ניתן דרך הסמינר, זה נכון, אבל זה לא - - -
מיכאל מלכיאלי: משרד אחד ממשלתי מכיר בהם, משרד אחד לא.
אורי מקלב: זה לא שזה סמינר שיש להם תכנית - - -
ניצה קסיר: לא, זה תכנית של מה"ט ואני אחזור לזה בהמשך.
אורי מקלב: זו תכנית של לימודי תעודה, זה לימוד תעודה עם כל המשמעות של העניין הזה, של דרישות גבוהות, אתה יוצא גם עם תעודה ביד.
אורי מקלב: יש לך הכשרה, הם לא באים למקום - - -
ניצה קסיר: לא, הן מגיעות עם הכשרה ומה שמעניין עוד לראות, שהן כבר יוצאות לשוק העבודה ואם הן יוצאות כבר לאקדמיה ללמוד, שם הדגש, דווקא רוב הנשים הולכות ולומדות, שימו לב, לא רוב, אבל 20% מאלה שהולכות ללמוד באקדמיה, זה מעניין, הולכות ללמוד הנדסת תוכנה, שזה דבר מעניין.
ניצה קסיר: אותי הנתון הזה הפתיע, לא הכרתי אותו לפני.
אורי מקלב: זה אומר שזה חסם, התעודה.
ניצה קסיר: זה אומר שמי שכבר יוצאת לאקדמיה, זה אגב בשיעורים יותר גבוהים מאשר באוכלוסייה הכללית, אם היא כבר יצאה לאקדמיה אז יש - - -
יואב בן צור: זאת אומרת שכשהיא תהיה אקדמאית יהיו לה סיכויים גבוהים יותר לקבל משרות בכירות יותר.
ניצה קסיר: כן.
ניצה קסיר: עכשיו בואו נסתכל על שיעורי המועסקים, תמונת מצב, איזה שיעור נשים עובדות בהייטק.
ניצה קסיר: אז נשים חרדיות, סדר גודל של 5% מהנשים החרדיות מועסקות בהייטק.
ניצה קסיר: תסתכלו על הקו האדום, שזה הממוצע, שיעור המועסקים בהייטק, שזה סדר גודל של 11% במשלחי יד של הייטק, ואנחנו רואים שבכלל נשים פחות נמצאות בהייטק, על אחת כמה וכמה כשמדובר בנשים חרדיות.
ניצה קסיר: בהערת אגב אני אגיד שזה נכון גם בחברה הערבית, גם שם יש את אותה בעיה.
ניצה קסיר: בואו נסתכל לאורך זמן.
ניצה קסיר: גם לאורך זמן רואים את העלייה של הנשים החרדיות מכלל המועסקים במשלחי יד בתחום ההייטק, זאת אומרת רואים את ההשתלבות ההולכת וגדלה - - -
אורי מקלב: אחוז הגברים בהייטק הוא יותר גבוה מאחוז הנשים בהייטק?
ניצה קסיר: הוא סדר גודל דומה, כן.
ניצה קסיר: אם הם כבר יוצאים הם הולכים ללמוד את זה, שזה מעניין.
ניצה קסיר: זה בהחלט דבר שהוא מעניין.
ניצה קסיר: אני רוצה קצת לבחון את המצב של נשים חרדיות שהלכו ללמוד את תחום הנושא של משלחי יד בהייטק לעומת האופציות האחרות שיש להן.
ניצה קסיר: עוד לפני אני רוצה להראות את השקף הבא, אני חוזרת, זה משהו שהראיתי לכם בהתחלה, איפה עובדות עיקר הנשים שמועסקות בהייטק.
ניצה קסיר: אז הראיתי לכם כאן את התחומים, מה שמעניין לראות זה את ההבדל בין נשים חרדיות לנשים יהודיות לא חרדיות.
ניצה קסיר: נשים לא חרדיות בהייטק, יש להן משקל מאוד גדול בתעשייה ובשירותים מדעיים וטכניים, לעומת זאת חרדיות, יש להן אופי תעסוקה קצת אחר, הן משתלבות יותר בתחום השירותים הציבוריים וגם במידע ותקשורת.
ניצה קסיר: חשוב לזכור את המאפיינים השונים.
ניצה קסיר: עכשיו בואו נסת
ניצה קסיר: כל רגע על נתונים מה קורה, וזה בעיקר מתבסס על סקר גדול שאנחנו עשינו במכון, שבחן נשים חרדיות כמה שנים אחרי שהן יצאו לשוק העבודה.
ניצה קסיר: כמה נתונים על שביעות רצון מהמקצוע שלמדו.
ניצה קסיר: שימו לב, כשבאים להסתכל על שביעות רצון, מבין המקצועות המרכזיים שלומדים בסמינרים יש 80% מהנשים שלמדו הנדסאות תוכנה שאומרות שהן מרוצות ממה שהן למדו והן היו חוזרות ללמוד את אותו מקצוע.
ניצה קסיר: אגב, מה שמעניין ש-75% מהנשים באו ואמרו שבסופו של דבר מה שהן למדו זה לימודים שעזרו להן מאוד להשתלב בשוק העבודה לעומת שיעורים שבמקצועות אחרים זה עומד על סדר גודל של מעל 60%.
ניצה קסיר: זאת אומרת כן יש פה איזה שהיא הכשרה שהיא טובה יותר וזה נותן להן אפשרות להשתלב יותר בשוק העבודה.
אורי מקלב: שביעות הרצון לא הייתה רק שביעות רצון מההשתלבות בעבודה, אלא אם היית מרוצה ממה שלמדת - - -
ניצה קסיר: אם היית עושה את זה שוב.
ניצה קסיר: אם היית לומדת שוב את המקצוע, זה קצת אינדיקציה גם כמה את מרוצה ממה שאת עושה היום.
ניצה קסיר: כמובן לא רע, אני מסכימה לגמרי עם מה שאמרת.
ניצה קסיר: בואו נראה איזה שיעור עובדות מועסקות במקצוע שנלמד בסמינרים.
ניצה קסיר: בסך הכול, מהסקר שעשינו במקום, אם מסתכלים על הנשים שלמדו בסמינרים, קצת למעלה מ-60% מהנשים עובדות במה שהן למדו, לפי הדיווח העצמי שלהן.
ניצה קסיר: זה הקו החום האופקי.
ניצה קסיר: תסתכלו על הנדסאות תוכנה, 92% מהבנות אמרו שהן עובדות במה שהן למדו, זאת אומרת ההכשרה באמת נותנת להן אפשרות להשתלב במקצועות האלה.
ניצה קסיר: מבחינת היקף משרה, באופן כללי בדקנו גם את הנושא הזה.
ניצה קסיר: אנחנו רואים שרוב הנשים שלמדו את מקצועות ההייטק, שיעור גבוה עובדות משרה מלאה, עובדות 40 שעות, והן מרוצות מהיקף המשרה.
ניצה קסיר: לעומת מקצועות אחרים, כששאלו את הנשים, שם יש שיעור גבוה, אחת מכל ארבע נשים אמרה: אני הייתי רוצה להגדיל את היקף המשרה שלי ואני לא מוצאת עבודה.
ניצה קסיר: אנחנו רואים שוב שגם בהיבט הזה יש פה יתרון גדול.
אורי מקלב: זה רצון שלהן או שהרצון שלהן, כפי שאת אמרת, הוא במשרה יותר קטנה?
אורי מקלב: שכיחות המשרה, שהן רוצות לעבוד במשרות מלאות ושמים אותן בחלקיות משרה?
ניצה קסיר: מה שאמרתי על אחת מכל ארבע, אלה נשים שאמרו: היינו רוצות לעבוד יותר.
אורי מקלב: בתחום הייטק או - - -
ניצה קסיר: לא, בתחום הכללי.
ניצה קסיר: בהייטק כמובן זה לא קיים, בהייטק נשים יותר מוצאות את היקף המשרה שהן רוצות.
אורי מקלב: אולי יש בעיה הפוכה.
אורי מקלב: אבל בתחום החינוך, אני יכול להבין את זה.
אורי מקלב: אישה שמועסקת בחינוך, יכול להיות שהיא מועסקת בשליש או ברבע משרה, או בהעסקה – לכן הנתון הוא מאוד נמוך.
אורי מקלב: אני גם רואה שזה נמצא בעבודות שבועיות.
אורי מקלב: מה ההבדל בין עבודה שבועית למשרה מלאה?
ניצה קסיר: זה מספר שעות עבודה במשרה מלאה.
אורי מקלב: ממוצע שעות עבודה שבועיות, תחום העיסוק ושכיחות עבודה במשרה מלאה.
אורי מקלב: - - - בחינוך, מה ההבדל?
אורי מקלב: מה ההבדל בין הטור הימני לטור השמאלי?
ניצה קסיר: הטור הימני מדבר על מספר שעות עבודה, הטור השמאלי מדבר על איזה אחוז זה משרה מלאה.
ניצה קסיר: בהייטק 40% זה בדרך כלל לא משרה מלאה.
אורי מקלב: הבנתי, את מדברת על שעות וכאן זה היקף המשרה.
אורי מקלב: רק אם אפשר בשקף הקודם, בהוראה 68% מועסקים במקצוע שלמדו?
אורי מקלב: בעצם כולם לומדים הוראה, רק מה?
אורי מקלב: חלקם ההתמחות היא בהוראה.
ניצה קסיר: נכון, כאשר הוראה זה גם גננות.
אורי מקלב: להם את קוראת עובדי הוראה.
שמעון דוד: לא כולם עובדים בהוראה, היום יש מה שנקרא הכשרה חלופית, חלקם לומדים - - -
אורי מקלב: אז קל וחומר.
ניצה קסיר: זה מי שהתעודה - - -
שמעון דוד: אז לומדים לימודי קודש לצד לימודי הנדסאי, חלק לומדים גם הוראה וגם הנדסאים.
אורי מקלב: אבל אני שואל, יש 68% שמשולבים, מועסקים, יש השמה בתחום ההוראה?
אורי מקלב: כל הזמן מפריחים לנו באוויר שיש הצפה של השוק, שלא צריך כל כך הרבה עובדי הוראה.
ניצה קסיר: אבל יש בעיה בהיקף המשרה וזה משתלב עם הנתון השני ש - - -
אורי מקלב: כן, ראיתי מהנתון השני שיש - - -
ניצה קסיר: שחלק גדול מהן לא עובדות את מספר השעות שהן רוצות וזה גם מצאנו מאיזה שהוא מחקר אחר שערכנו במכון.
אורי מקלב: ומה הסיבה שבראיית חשבון ההשמה היא כל כך נמוכה?
ניצה קסיר: בראיית חשבון ההשמה היא יותר גבוהה.
אורי מקלב: 67%.
אורי מקלב: ייעוץ מס, נניח זה לא תואר אקדמי, אבל את מדברת על ראיית חשבון, שהוא, רק מעטים - - -
ניצה קסיר: גם בראיית חשבון, 70% אגב זה לא נחשב שיעורים כל כך נמוכים של השמה.
ניצה קסיר: שיעור המועסקות במקצוע שנלמד בראיית חשבון זה 70%.
אורי מקלב: 67.
ניצה קסיר: יכול להיות שאתה מסתכל בגרסה - - -
שמעון דוד: יש הנהלת חשבון ויש ראיית חשבון.
אורי מקלב: לא, הנהלת חשבונות זה 70%.
אורי מקלב: הנהלת חשבונות זה לא תואר שמקביל לאקדמאי, ראיית חשבון זה תואר שמקביל ל – לא שמענו שיש הצפה בתחום, אני חושב שיש ביקוש, יש ביקושים בראיית חשבון, ודאי במשכורות שהם משלמים, לא מדובר על משרד רואי חשבון, מדובר בחברות שמעסיקות - - -
ניצה קסיר: שם זה לא רק ראיית חשבון, זה גם הנהלת חשבונות.
אורי מקלב: ניצה, אני מדבר על הטור השמאלי.
אורי מקלב: ראיית חשבון, בשקף יש חמש טבלאות - - -
ניצה קסיר: סליחה, אני הסתכלתי על - - -
אורי מקלב: אני מדבר איתך על הגרף הזה של ראיית חשבון.
אורי מקלב: אוקיי, נשאיר את זה עכשיו, זה נתון שחשוב לי לבדוק את זה.
אורי מקלב: זה מתאים לי מאוד לכל מיני שאלות ותהיות שיש לי בנושא הזה.
אורי מקלב: וגם מה שדיברנו קודם, המגזר הציבורי, שאחד - - - זה משליך גם על חברות ציבוריות, האם נותנים אפשרות לראיית חשבון, מתוך אלה שלמדו, שהם עם תעודה של רואות חשבון, אז יכול להיות שהנתון הזה היה מסתדר.
אורי מקלב: אני יודע גם על כאלה שלמדו ראיית חשבון ולא מועסקות בתחום שלהן.
אורי מקלב: זה מאוד מטריד ומאוד מאכזב.
ניצה קסיר: בואו נסתכל על נתון אחרון לפני שנמשיך הלאה.
ניצה קסיר: מעניין להסתכל על התפלגות רמת השכר של נשים חרדיות שעובדות בהייטק.
ניצה קסיר: מבין המקצועות, המקום שבו רמות השכר הן הגבוהות ביותר זה בהייטק.
ניצה קסיר: שימו לב ש-44% מהנשים החרדיות מרוויחות למעלה מ-10,000 שקל בתחום ההייטק וכ-70% מרוויחות למעלה מ-8,000.
ניצה קסיר: עדיין יש שיעור לא קטן שמשתכרות בשכר מאוד נמוך ובשכר מינימום, אבל חשוב לראות את הנתון שדיברתי עליו כי הוא הרבה יותר טוב מאשר במקומות אחרים.
ניצה קסיר: זאת אומרת ההייטק הוא עדיין אופציה מאוד טובה לנשים החרדיות.
ניצה קסיר: אבל כשבאים להשוות את השכר הממוצע של נשים חרדיות, ופה אני מציגה מעבודה של איתן רגב, שהוא הציג את זה פה בוועדה לפני שנתיים, השכר הממוצע של נשים חרדיות בהייטק הוא עדיין הרבה הרבה יותר נמוך ממה שמקובל בתחום הזה.
ניצה קסיר: זה סדר גודל, שימו לב, זה 25% פחות ובהחלט יש פה משהו שאנחנו צריכים לחשוב איך אפשר לשפר אותו.
ניצה קסיר: קצת על כמה עובדות לגבי הנשים החרדיות.
ניצה קסיר: פה אני מדברת באופן כללי ולאו דווקא בנושא של ההייטק, הנשים החרדיות הן קבוצת מיקוח חלשה מאוד בשוק העבודה, היא חלשה בשוק העבודה משתי סיבות, היא חלשה מעצם העובדה שזה נשים, קבוצת נשים, ועצם העובדה שהן חרדיות.
ניצה קסיר: נשים, אנחנו מכירים ממחקרים שונים שנעשו בעולם, יש להן מאפיינים פסיכולוגיים ותרבותיים, ואני בתור אישה יכולה להגיד את זה, כנראה שאם הייתי גבר הייתי מרגישה פחות נוח להגיד את זה, אבל הן מעריכות בחסר את ערך עבודתן, הן מרגישות פחות נוח להתמקח על השכר שלהן וזה משפיע כמובן בסופו של דבר גם על התוצאות.
ניצה קסיר: עכשיו, על אחת כמה וכמה כשאנחנו באים לדבר על נשים חרדיות, שהן לא תמיד מכירות את תנאי העבודה, הן לא מכירות את השכר המקובל והן גם לא יודעות למי לפנות הרבה פעמים, אם יש בעיה ברמת השכר, מי יכול לעזור להן.
ניצה קסיר: אני מחזירה אותך למה שדיברנו בהתחלה, שהרבה פעמים הן מפרנסות עיקריות אז החשש מלמצוא את עצמן פתאום ללא עבודה יגרום להן גם לחשוש: רגע, אולי לא כדאי ללכת להתלונן או להתמקח על השכר.
ניצה קסיר: גם האופציות, מגוון האפשרויות של המקצועות שהם לומדים הוא יותר קטן מאשר של החברה הכללית, מה שגורם לזה שאין מספיק מקומות עבודה בהרבה מאוד תחומים וזה גם מחליש את כוח המיקוח שלהן, בפרט אם הן רוצות לעבוד בתנאי עבודה שמתאימים לתרבות שלהן.
ניצה קסיר: ויש גם את הדבר הנוסף, ערכים של הסתפקות במועט וצניעות.
ניצה קסיר: תחשבו על אישה חרדית שהיא צריכה להתמקח, בהייטק, אני חוזרת להייטק, צריך הרבה פעמים לבוא, שואלים אותך מה השכר שאתה מציע, אז בכלל המחקרים מראים שלנשים קשה לבוא ולהגיד מה הן רוצות, על אחת כמה וכמה אישה חרדית, בפרט תחשבו שהיא צריכה להתמקח מול גבר, שהיא פחות רגילה לעשות את זה.
אורי מקלב: זו תורה שלמה שהתפתחה בנושא החברות, הצעות המחיר, מה המחיר שאת מציעה, תחרות בין החברות להציע עובדות יותר זולות.
אורי מקלב: הרי גם חברות ההשמה האלה שנבחרות, כשהן מציגות את העובדות החרדיות, הן לא באות, במגזר הציבורי הן לא באות לבד, הן באות מול חברות שהם אלה שעומדים מול משרדי הממשלה והחברות עצמן מתחרות בינן לבין עצמן, מצד אחד לתת עובדות מיומנות, עם ניסיון, אבל מצד שני גם הזול קובע במשרדי ממשלה לאותן עובדות, זה חלק מהתחרות.
אורי מקלב: ואין שקיפות בשכר, הדבר הזה נשמר בסוד, לא נותנים גם את המידע וגם לא מסכימים שיעבירו מידע ומסתירים את זה, חלק מההסתרה נהפך לפולקלור שלם בנושא הזה.
אורי מקלב: אין ספק שאנחנו נוכל לבדוק את - - - אם תהיה לך הזדמנות לבדוק את זה, במקביל האם יש יציבות יותר אצל נשים במקומות העבודה.
אורי מקלב: לא אם פיטרו או לא פיטרו, האם נשים חרדיות, באמת יש להן ותק עבודה במקום אחד יותר, בגלל שהן רוצות לשמור.
אורי מקלב: מה שאת אומרת זה נכון, זה נכון שאין להן את האפשרות והן שומרות על היציבות, הן חוששות, וזה קריטי מאוד העבודה כמפרנסת יחידה, וגם לא כמפרנסת יחידה, אבל כאשת בית, זה אחרת מאשר מישהי שיכולה להרשות לעצמה חודש-חודשיים לחפש.
אורי מקלב: וכמובן שהמגוון הוא מאוד מצומצם, לא בכל מקום הן הולכות לעבוד.
ניצה קסיר: יש דבר נוסף, זה איפה הן עובדות ורמת ההכשרה, שגם זה משפיע על רמת השכר שלהן.
ניצה קסיר: כשמסתכלים איפה נשים חרדיות מועסקות, וזה הוזכר לפניי, הרבה פעמים הן נכנסות למקצועות הנמוכים כשמסתכלים על התפלגות השכר בהייטק, שזה כמובן גם משליך.
ניצה קסיר: נפוצה מאוד, וזו אחת מהבעיות הגדולות, הנשים החרדיות הרבה פעמים מועסקות דרך חברות קבלן ואת התופעה הזו אנחנו מכירים לא רק אצל נשים חרדיות, מי שמועסקת דרך חברות כוח אדם הרבה פעמים רמת השכר שהיא מקבלת היא יותר נמוכה.
ניצה קסיר: אצל הנשים החרדיות יש דבר נוסף, וזה מתקשר לדבר שהראיתי לכם בהתחלה, שגם כשהתעסוקה היא לא דרך חברות קבלן הן יותר נוטות לעבוד במקומות עבודה כמו בשירות הציבורי שבהם השכר הוא יחסית יותר נמוך בתוך ההייטק.
ניצה קסיר: יש דבר נוסף שגם אי אפשר להתעלם ממנו, זה לגבי רמת ההכשרה.
ניצה קסיר: רמת ההכשרה בסמינרים היא לא מספיקה הרבה פעמים להשתלבות בתפקידים מאוד מתקדמים בהייטק.
ניצה קסיר: צריך גם את זה לזכור ויש את הדוח שיצא, של ה-SNC ומחקרים שונים שנעשו.
מיכאל מלכיאלי: בדקתם אם הם מוכנים ללמוד יותר אם יאשרו להם?
ניצה קסיר: אני תיכף אכנס לזה.
ניצה קסיר: כיווני פעולה וזכויות עובדים.
אורי מקלב: הכשרות ממוקדות, גם אם צריך השלמות אפשר בהכשרות, לא על ידי אותן חברות שהן - - - להוסיף להן עוד הכשרה - - -
מיכאל מלכיאלי: זה לא קורה.
ניצה קסיר: לגבי כל הנושא, וזה מתקשר לשאלה שעלתה פה, אם יש אפליה או אין אפליה, רמת הנתונים שקיימת היום לא מאפשרת להראות האם הפערים בשכר זה אפליה או אי אפליה.
ניצה קסיר: ברור שאם רוצים לטפל בבעיה של רמת שכר נמוכה צריך דבר ראשון שיהיה איסוף נתונים מוסדר, שזה יאפשר לבדוק גם אפליה, גם הפרה של זכויות בעבודה ולטפל במקומות שצריך לטפל.
ניצה קסיר: דבר נוסף זה העלאת מודעות.
ניצה קסיר: הנשים החרדיות, לא כל כך שומעים אותן במקומות שהן יכולות להתלונן.
ניצה קסיר: גם במקומות שידוע שיש הפרה של זכויות בעבודה.
ניצה קסיר: מה שאומר שצריך להעלות מאוד את המודעות לזכויות בעבודה ותנאי עבודה מקובלים כדי שאישה תדע מה מגיע לה, מה השכר המקובל, תדע לדרוש את זה וגם אם לא, שהיא תדע למי לקרוא.
ניצה קסיר: אני אעבור עכשיו לסיפור הנושא של ההכשרה.
ניצה קסיר: יש הכשרות, אין שום סיבה שרמת ההכשרה שעוברת בת חרדית בתחום של הנדסאות תוכנה או במשהו אחר לא תהיה ברמה הרבה יותר גבוהה.
ניצה קסיר: זה רק חבל, כי באמת אם הן היו יוצאות עם רמת הכשרה יותר גבוהה כל המעסיקים גם היו מתחילים לרדוף אחריהן.
ניצה קסיר: יש כמה דברים שאפשר לעשות, אחד זה לפתח ולטייב את תכניות הלימודים וגם הכשרות ליזמות.
ניצה קסיר: פה באמת מי שצריך לקחת בין השאר את היוזמה זה מה"ט, שצריך לשנות, לשדרג את תכניות הלימודים.
ניצה קסיר: חשוב מאוד, הוזכר הנושא של הניסיון, צריך לחזק ולפתח את כל הנושא, תכניות הלימודים שגם יהיה שם ניסיון שבת שתצא תצא עם ניסיון.
ניצה קסיר: אני מוכרחה להגיד שגופים שונים נרתמו לזה היום.
ניצה קסיר: עדכון של שיטות ההוראה, לחבר אותן למעשה לשוק העבודה, לפתח עובדי הוראה ושימוש בלימודים וירטואליים.
ניצה קסיר: מה שאני מוכרחה לציין, במשפט אחד רק להגיד, שלאחרונה אנחנו במכון, לא כל כך לאחרונה, אנחנו כבר עובדים על זה תקופה ארוכה, על תעשיית ההייטק.
ניצה קסיר: פה אני רוצה לשבח מאוד את תעשיית ההייטק, את ההייטק ברמה המאוד מאוד גבוהה שנרתמו מאוד לסייע לנו כדי לנסות לקדם ולסייע לנשים חרדיות כדי שרמת ההכשרה שלהן תהיה ברמה מאוד גבוהה כדי שהם אחר כך יוכלו לקלוט אותן אצלם ברמות שכר גבוהות.
ניצה קסיר: אנחנו בונים תכניות לימודים מותאם לצרכים שלהם.
אורי מקלב: אני חושב שזה באמת נכון.
אורי מקלב: קודם כל אני רוצה להודות לך על מצגת מרתקת, למדנו גם דברים חשובים, עשיתם את יסודי ומעמיק.