GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל זיניגרד: אנחנו מפתחים כאן הרבה דברים חדשים, חדשניים, יש לנו גם - - -
איילת חאקמיאן: אבל איך זה מסתדר עם מה שעשו לשר המדע כשהוא עכשיו פסל פרופסורית מסוימת שקראה להחרים גיוס לצה"ל ופעילות צבאית?
איילת חאקמיאן: איך זה מתיישב עם זה?
איילת חאקמיאן: מצד אחד הם אומרים שהמדע חוצה גבולות - - -
אריאל נעוס: אבל זה לא דעה אישית, הם אומרים שהעובדה שיש אוניברסיטה שנמצאת לא בישראל היא פשע מלחמה.
אריאל נעוס: זה היה הטיעון שלו.
אריאל נעוס: כל פעילות שמתרחשת כאן, ככה הוא הגדיר את זה, פרופ' אהרוני.
מיכאל זיניגרד: וזה שקר מוחלט.
מיכאל זיניגרד: הם אומרים דברים כאלה.
מיכאל זיניגרד: אני פעם זכיתי, התמונה שלי הייתה במידל איסט סייט, שזה הפרופסור מאריאל שעושה כנס על הדם של ילדים, בגלל שזה היה בשנת 2000.
מיכאל זיניגרד: ועכשיו מה שהוא כותב, הוא כותב שבגלל האוניברסיטה הזו פלסטינאים עוזבים את השטח ובורחים וכל מיני דברים.
מיכאל זיניגרד: איך זה מסתדר?
מיכאל זיניגרד: ור"ה זה גוף ציבורי, אז הם מחליטים את זה.
אורי מקלב: כמה שיתופי הפעולה נפגעים ללא ה - - -
מיכאל זיניגרד: אבל מאותו מכון וייצמן יש לנו שיתופי פעולה מצוינים ויש לנו עם מקומות אחרים ואנשים עובדים איתנו, אבל פורמלית, כאשר מדובר - - - ואני רוצה להגיד שצובעים את זה באידיאולוגיה, אבל כאן זה הרבה יותר פשוט, זה פשוט אם יש חנות ירקות בפינה הזו ובפינה השנייה בונים עוד חנות ירקות הוא לא רוצה, 'למה, שיילכו לשם?', הדיקן של בית הספר לרפואה - - -
אלברט פנחסוב: מקליטים כאן.
מיכאל זיניגרד: בסדר גמור.
מיכאל זיניגרד: אני יכול להגיד לו את זה ואמרתי את זה.
מיכאל זיניגרד: הדיקן לבית הספר לרפואה בטכניון פנה לסגל שלו, וזה כתוב, ואמר להם 'חבר'ה, תראו, מה יהיה?
מיכאל זיניגרד: יהיה עוד בית ספר, אנשים שיכולים לבוא אלינו יילכו לשם' והיה, באמת הוא צודק.
מיכאל זיניגרד: זו בעיה.
אורי מקלב: דווקא אומרים שהטבע היהודי הוא בדיוק הפוך.
אורי מקלב: כשמגיע לא יהודי לרחוב, הוא רוצה לפתוח עסק, הוא אומר 'מה אין פה?
אורי מקלב: אין פה חנות ירקות, אז אני אפתח חנות ירקות'.
אורי מקלב: אצל היהודי זה בדיוק הפוך, 'מה החנות שהכי מצליחה?
אורי מקלב: אני אפתח אחת על יד'.
אורי מקלב: זו המוטיבציה, לכן תראו אצל יהודים רחוב החלקים, רחוב הצורפים.
אורי מקלב: היו רחובות, דווקא שם אחד פתח על יד השני.
אהרון פרידמן: ויש בזה גם המון היגיון.
אורי מקלב: זהו, שאתה הופך למרכז והתחרות הזאת עושה אותך יותר טוב, אתה צריך להיות מקורי יותר, שאם לא, כולם נמצאים, בסופו של דבר אני כבר הגעתי למקום אני אלך להכי מקצועי.
אורי מקלב: אז כל הזמן אתה חייב להיות - - -
מיכאל זיניגרד: לא כולם רוצים להיות הכי טובים, הם רוצים להיות הכי עשירים.
אהרון פרידמן: הם רוצים להיות בטופ בלי להיות הכי טובים.
אורי מקלב: אני אומר, בסופו של דבר אתם מגיעים להרבה הישגים מדעיים והישגים באמת גבוהים מבחינת המקצועיות שלכם בגלל שאתם חייבים להיות בני תחרות ובאים אליכם בעיקר מקצועית, לא בגלל הדברים האחרים.
אורי מקלב: לכן זה נותן הרבה מוטיבציה לכל מי שנמצא פה, אני צריך להצטיין, אני צריך להיות הכי טוב, מבחינה אקדמאית אני חייב להיות הטוב ביותר.
אורי מקלב: אבל אנחנו צריכים ככה קצת - - - אבל אני לא מנהל את הישיבה, לכן אני לא נותן רשות דיבור, אז אולי - - - מתי אנחנו יוצאים לסיור?
מיכאל זיניגרד: אלברט, אני אעשה משהו חיובי פעם אחת, בגלל שאני חייב לעזוב אני לא אפריע יותר.
מיכאל זיניגרד: אז תודה רבה.
אורי מקלב: באמת התרשמנו מאוד והיה נעים להכיר.
אורי מקלב: תודה רבה שבאתם, אנחנו באמת מאוד התרשמנו מהדברים, היטבתם להציג זאת.
אלברט פנחסוב: הרקטור שיקף את הפעילות האקדמית, אני חייב לציין פה שהייתה תרומה מאוד משמעותית של כבוד סגן השר יעקב ליצמן לפתיחת בית הספר לרפואה, אנחנו מאוד מודים לו על זה, הוא גם היה כאן.
אלברט פנחסוב: אני רוצה גם לציין שיגאל כהן אורגד, שהוא הנגיד של האוניברסיטה, הוא מאוד רצה להיות בפגישה, אתה בטח יותר, מטעמי בריאות נבצר ממנו להשתתף, כנ"ל גם פרופ' - - -
אורי מקלב: תמסרו לו גם רפואה שלמה וגם שנה טובה.
אלברט פנחסוב: תודה רבה, אנחנו נעביר לו את המסר.
אלברט פנחסוב: חשוב לי לציין שיש לנו פה גם כ-9% בני מיעוטים.
אלברט פנחסוב: אומרים אריאל אריאל, אבל יש לנו פה 9% וזה לא מבוטל.
אלברט פנחסוב: אנחנו גם בשיתוף פעולה מאוד רחב עם צה"ל, יש לנו מלגות מיוחדות מטעם אימפקט.
אלברט פנחסוב: אני יודע שמאוד חשוב לך אישית גם לתמוך באוכלוסיות החלשות, אז האוניברסיטה הזו שמה כפעולה אסטרטגית לתמוך באנשים שאין להם יכולות להשתלב בסביבה האקדמאית.
אלברט פנחסוב: אנחנו תומכים בעולים חדשים, אנחנו גם תומכים באנשים עם מגבלות.
אלברט פנחסוב: יש לנו פה תכנית ייחודית בעולם בתחום של האספרגר, זה לא מובן מאליו.
אלברט פנחסוב: אין הרבה זמן, לא ארחיב, הם באים ולומדים אצלנו.
אורי מקלב: איילת מכירה את זה.
אלברט פנחסוב: לכן אם תרצו אנחנו נרחיב בהזדמנות אחרת, תכנית מרתקת, היא משנה לא רק אותם, אלא גם אותנו.
איילת חאקמיאן: הם משלבים סטודנטים שמלווים אותם, חיים איתם.
אלברט פנחסוב: הם עושים פה תואר ראשון, תואר שני, משתלבים אחר כך בהייטק.
אלברט פנחסוב: זה משנה אותם בצורה דרמטית.
אלברט פנחסוב: יש לנו גם הרבה פרויקטים לסטודנטים, גם עם בתי חולים וגם עם אוניברסיטאות אחרות בחו"ל.
אלברט פנחסוב: אנחנו משתפים פעולה עם איטליה, עם ספרד.
אלברט פנחסוב: אין זמן, לא אגיד הרבה, אבל אנחנו האוניברסיטה היחידה שממשיכה לגייס הרבה חברי סגל חדשים ובזה אנחנו בעצם מונעים נשירה של אנשים, של מדענים מובילים בארץ, וזה חשוב גם להעביר את המסר הזה.
אלברט פנחסוב: פוסט דוקטורטים, דיברנו, לא ארחיב.
אלברט פנחסוב: מרכזי מחקר, יש לנו פה הרבה מרכזי מחקר.
אלברט פנחסוב: אתה אמרת שאנחנו על השולחן של הכנסת, אבל לנו זה ברור שאתם תשפטו אותנו בהתאם להישגים האקדמיים והמחקריים שלנו.
אלברט פנחסוב: מעולם לא ביקשנו הנחות וגם לא נבקש, הדבר היחידי שאנחנו מבקשים, שכולם, כל האוניברסיטאות, יתייחסו אלינו בצורה שווה.
אלברט פנחסוב: לא הנחות, אבל תיתנו לנו הזדמנות להוכיח את עצמנו ולכן אנחנו גם מקדמים פה פעילות בדיסציפלינות שונות.
אלברט פנחסוב: יש לנו מרכז לסייבר, לא ארחיב, דני דיבר, אנחנו באמת גאים שהוא מאוד מתקדם, יש לנו הרבה שיתופי פעולה, לא רק בארץ, גם בעולם.
אלברט פנחסוב: אני לא אדבר על מרכז המאיצים, אהרון ידבר על זה.
אלברט פנחסוב: יש לנו פה מכון לארכיאולוגיה מרתק, פרופ' איציק שי הקים את המכון ועומד בראשו.
אלברט פנחסוב: אנחנו משתפים פעולה עם הרבה אוניברסיטאות.
אורי מקלב: אתם מוכרים גם כגוף?
אלברט פנחסוב: כן.
אורי מקלב: הגופים יודעים את זה?
אורי מקלב: אנשים יודעים?
איציק שי: רשות העתיקות - - -
אורי מקלב: אני ידעתי שיש בבאר שבע, לא ידעתי שיש - - -
איציק שי: אנחנו המכון הצעיר ביותר שהוקם על ידי - - -
אורי מקלב: כמה יש כאלה מכונים?
איציק שי: יש בכל האוניברסיטאות.
אורי מקלב: שמאושרים?
איציק שי: שמאושרים.
אורי מקלב: שאם אני רוצה לעשות חפירות הצלה, כמו שזה נקרא, אני יכול להזמין דרככם את העבודה?
איציק שי: כן.
אהרון פרידמן: יש גם בתל בורנה ו - - -
איציק שי: תל בורנה וחברון.
אלברט פנחסוב: אם אנחנו כבר מדברים על זה, ב-2016 ו-2017 עשרה הממצאים החשובים ביותר בעולם בתחום של ארכיאולוגיה היו ממצאים שלנו, נכון, איציק?
איציק שי: בין העשרה.
אורי מקלב: סתם לסקרנות שלי בעניין הזה.
איציק שי: זה מקדש כנעני שמצאתי ב - - -
אורי מקלב: יש שרידים, מצאת - - -
איציק שי: יש שם אבן מצבה וכל מיני פסלונים שקשורים לזה.
אלברט פנחסוב: אנחנו פה הקמנו פה מכון לרפואה מותאמת אישית ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הרבה בתי חולים בארץ ובעולם.
אלברט פנחסוב: יש לנו גם מרכז, היחידי בארץ, בתחום של החקר האקדמי של היין, יש לנו גם מגמה ללימוד היין, אם יש לך זמן או שתבוא בהזדמנות אחרת אנחנו נשמח לארח אותך שם.
אורי מקלב: אני אמרתי ככה בשקט שאני חתן של יקבן, זאת אומרת אצל הילדים שלי זורם דם מדורי דורות, הם מכירים את הנושא הזה ומגיל קטן הם אוהבים יין.
אורי מקלב: זה לא מסוג היקבים שהיו פעם, שאבא, לפני שהוא הלך מן העולם, הוא היה מספר להם סוד, שבזמן בצורת אפשר לעשות גם יין מענבים.
אלברט פנחסוב: אנחנו גם הקמנו מרכז לחקר המזרח התיכון, משתפים פעולה בו עם מדענים מהאזור, כולל גם מדענים מאירן, אמנם הם לא נמצאים באירן, אבל מדענים אירניים ואנחנו די מובילים גם בתחום הזה.
אלברט פנחסוב: יש לנו מרכז לסימולציות, אני חייב לציין שגם במרכז הזה הייתה תמיכה מאוד מאוד רחבה של משרד הבריאות וכבוד השר מאוד התעניין.
אלברט פנחסוב: אני יכול להגיד בגאווה שאנחנו מצליחים שם מאוד.
אלברט פנחסוב: יש לנו מחקר מאוד רחב בתחום של טכנולוגיות אלטרנטיביות לאנרגיות חלופיות.
אלברט פנחסוב: עוד פעם, אין זמן, אבל אני אשמח אם תבואו עוד פעם.
איילת חאקמיאן: יש לנו ועדת משנה שעוסקת בנושא הזה.
אורי מקלב: אנחנו מאוד פעילים, כפי שאומרת איילת, יש לנו ועדת משנה לאנרגיה חלופית.
אורי מקלב: בהסכם שהיה בוועידת האקלים מדינת ישראל התחייבה להרבה דברים.
אורי מקלב: אנחנו עוקבים אחרי זה.
אורי מקלב: בעצם המדינה מחפשת להיות בזה, היא גם התחייבה והיא רוצה להיות קצת ייחודית, אז יכול להיות שצריך לעשות את הממשק הזה.
אורי מקלב: אמנם בראש ועדת המשנה עומדת מישהי שאולי בהשקפת העולם לא תרצה, אבל אנחנו נחייב לעשות שיתוף פעולה.
איילת חאקמיאן: לא, היא רצתה לבוא, היא תכננה להשתתף בסיור.
אורי מקלב: אבל אני רוצה את שיתוף הפעולה כאן.
אורי מקלב: היא עכשיו יוזמת מחקרים ותחלופות והמדינה רוצה להשקיע בזה, יכול להיות שבאמת שיתוף הפעולה כאן בעניין הזה, אנחנו נציף לכם ונגלה לכם שיכול להיות שאתם יכולים כאן לקבל איזה ממשק בעניין הזה.
אלברט פנחסוב: תודה רבה.
אלברט פנחסוב: אני גם ארחיב אז בנושא של - - -
אורי מקלב: איילת כתבה את זה, היא תנסה לעשות בזה.
אלברט פנחסוב: אנחנו גם עוזרים פה לאוכלוסייה הפלסטינית בכל מה שקשור לאיכות סביבה.
אלברט פנחסוב: מכיוון שזו ועדה רשמית אז אני אגיד בצורה לא רשמית שהנהלות האוניברסיטאות הפלסטינאיות לא כל כך תומכות בשיתוף פעולה בינינו לבין המדענים באזור, אבל ברמה הפרסונלית יש שיתוף פעולה.
קריאה: זה מוקלט.
קריאה: זה צורה לא רשמית, אלא מוקלטת.
אלברט פנחסוב: לא, אמרתי שזה לא רשמי, ברגע שאמרתי שזה לא רשמי אז זה לא לפרוטוקול.
אלברט פנחסוב: חזקים מאוד בחקר הסרטן.
אלברט פנחסוב: ועוד פעם, כשאנחנו מדברים על אוניברסיטה אנחנו מדברים על איכות מדעית.
אלברט פנחסוב: שים לב, מ-2012, באותה תקופה שקיבלנו הכרה כאוניברסיטה, עד 2017 הייתה צמיחה מדהימה בפרסומים מדעיים.
אלברט פנחסוב: אנחנו מדברים על פרסומים בעיתונות שהיא עיתונות שפיטה.
אלברט פנחסוב: יתרה מכך, איכות המאמרים עולה בצורה דרמטית, יש מה שנקרא אימפקט פקטור של אותם עיתונים שבהם אנחנו מפרסמים.
אורי מקלב: זאת אומרת תגובות, מדרגים - - -
אלברט פנחסוב: גם ציטוטים וגם - - -
אורי מקלב: בפרמטרים אוניברסליים, זה לא שפיטה שלכם.
אלברט פנחסוב: הגאווה שלנו, יש מה שנקרא מדד שנחאי, שהוא מודד את כל האוניברסיטאות בעולם.
אלברט פנחסוב: השנה זו הפעם הראשונה שאנחנו נכנסנו ל-1,000 האוניברסיטאות המובילות בעולם.
אלברט פנחסוב: אני חייב לציין, תזכרו, אנחנו רק ארבע שנים אוניברסיטה ואנחנו כבר חולקים מקום 900-800.
אלברט פנחסוב: נכון, אנחנו עוד לא שם, אבל יש לנו שאיפות מאוד מאוד ברורות, אנחנו רוצים להיות מובילים במדע ואנחנו נהיה שם.
אלברט פנחסוב: אם תבוא אלינו גם בשנה הבאה אתה תראה שאנחנו נהיה במקום אחר.
דני חרדון: למעשה הקדמנו את היעד שלנו.
דני חרדון: היעד שלנו להיכנס למדד שנחאי היה בעוד שנתיים והקדמנו את זה מכיוון שהגדלנו את מספר הפרסומים האיכותיים.
דני חרדון: אלברט דיבר על אימפקט פקטור, זה מה שהכניס אותנו לתוך מדד שנחאי.
אלברט פנחסוב: זה מדד אובייקטיבי.
דני חרדון: אנחנו לא מעורבים בזה, זה משהו בינלאומי שבודק - - -
אורי מקלב: אין לכם השפעה על זה.
אלברט פנחסוב: לא, לנו אין השפעה על זה.
אורי מקלב: יפה מאוד, באמת הישג, גאווה.
אלברט פנחסוב: כן, גאווה מאוד גדולה וגם סיפוק.
אורי מקלב: יפה מאוד, אתם קונים את המעמד שלכם בזכות.
אלברט פנחסוב: דיברת על הקשר שלנו עם התעשייה.
אלברט פנחסוב: יש לנו גם חברת מסחור שלנו, יש לנו כ-106 פטנטים שהם פעילים, יש לנו כאלה שהם כבר granted, שזה בעצם - - -
אורי מקלב: יישומים, הוטמע.
אלברט פנחסוב: כל שנה יש לנו כ-20 פטנטים חדשים.
אלברט פנחסוב: יש לנו פה חברות סטארט אפ שהן בשלבי מסחור שונים, עושים לייסנסים, דיאבסט, קיורונס, ממיק, כל המדינה דיברה על זה, שזה בין ההמצאות הכי חשובות במדינת ישראל.
דני חרדון: כן, הממיק זו זרוע רובוטית שעוזרת לסייע בניתוחים.
דני חרדון: היום כל הניתוחים נעשים דרך רובוטים גדולים וזה מאוד מסורבל לבצע ניתוחים באמצעותם, הממיק זה יד רובוטית שיכולים לעשות ניתוחים מאוד עדינים.
דני חרדון: היום הגענו לשלב כזה שהם קיבלו אישור וזה נעשה על חולים בבתי חולים.
איילת חאקמיאן: פרופ' שילר, הוא מכאן, הוא עשה אצלנו כמה כנסים ברובוטיקה.
דני חרדון: פרופ' צבי שילר, הוא יושב ראש האגודה של הרובוטיקה.
אורי מקלב: יש לו פיתוח על ניתוחי ראש.
אורי מקלב: זה מאוד יפה, אנחנו רואים את זה כרפואה של המחר.
אורי מקלב: הרובוטיקה ברפואה היא באמת המילה וזה באמת שטח שאני מאוד שמח שאתם - - -
דני חרדון: רק לאחרונה חתמנו על הסכמים עם שלושה בתי חולים, אלברט יוכל להרחיב על זה.
אורי מקלב: ההישגים והאיכות שאפשר להגיע ברובוטיקה ברפואה זה יותר מידי אנוש, ניתן להגיע לדיוק באופן מפליא.
אורי מקלב: עושים ניתוח מוח בערות.
אורי מקלב: עושים ניתוח מוח, במקום הכי לא ידוע, במקום הכי רגיש, שכל מילימטר שם יכול להיות משמעותי והיום עושים את הניתוחים האלה, מעירים את המנותח - - -
דני חרדון: נכון, לא נותנים לו להירדם, רוצים את הערנות שלו.
אהרון פרידמן: כן, צריכים למדוד את התגובות שלו.
אורי מקלב: מדובר על רפואה אחרת לגמרי, שהיא מצילת חיים לפי כל קנה מידה וברמה הכי מתקדמת וכאן השטח הזה הוא שטח שהוא בעצם האופק.
אורי מקלב: ההכרה הבינלאומית או היישום שלו הוא מאוד מאוד חשוב.
דני חרדון: אנחנו עכשיו עושים שיתופי פעולה גם עם אסותא, גם עם בילינסון וגם עם בית חולים מאיר, הסכמים לשיתופי פעולה מחקריים משותפים.
אורי מקלב: כן רוצים, לא רוצים, בסופו של דבר האיכות שלכם והמיצוב שלכם מביאים את שיתוף הפעולה.
אלברט פנחסוב: חד משמעית.
דני חרדון: ברמת השטח.
אלברט פנחסוב: כולם רוצים לעבוד עם החזקים ואם אתה מציג מצוינות אז - - -
אורי מקלב: אני מאוד מתרשם לכל אורך ההיכרות איתכם, אני שם את זה במוטו של הדברים, בלי שאתם רואים את זה.
אלברט פנחסוב: יהיה פה גם מרכז רפואי שגם ישרת אוכלוסייה מקומית פלסטינית והמסר הזה הוא מאוד חשוב לנו.
אלברט פנחסוב: זה המקום גם לשלום, אם אנחנו מדברים על זה, והאוכלוסייה הפלסטינית מחכה שנבנה את בית החולים.
אלברט פנחסוב: דיברנו על בית ספר לרפואה.
אלברט פנחסוב: דיברנו על האוכלוסיות המוחלשות, אנחנו גם מספקים להם מעונות במחיר יחסית מופחת ולכן באים אלינו חבר'ה - - -
אורי מקלב: כתבתי לי לשאול אתכם גם על הפיתוח, מה תכניות הפיתוח שלכם, בכלל על התקציב שלכם, מה התקציב ומעניין אותנו הפיתוח.
אורי מקלב: ועל המעונות, אני מבין שבאופן יחסי אתם באחוז גבוה במעונות?
אורי מקלב: איך הפתרונות שלכם?
דני חרדון: כרגע יש לנו 2,000 מיטות במעונות.
דני חרדון: אם ראיתם, יש לנו את אתר הקרוונים הגדול באזור ועוד שלושה בניינים שכבר בנויים.
דני חרדון: כרגע יש 2,000 מיטות.
דני חרדון: אתם רואים את חמשת הבניינים האלה, שלושה בניינים באוקטובר הקרוב כבר יאוכלסו על ידי סטודנטים.
דני חרדון: התכנון שלנו הוא להגיע בחומש הקרוב ל-7,000 מיטות.
אורי מקלב: אולי אני טועה, אבל לי, מהידע המועט שלי, פתרונות הדיור הרבה יותר קשים פה, המרחק מהעיר האורבנית זה לא דומה, שיש לך הרבה פתרונות כאן.
אורי מקלב: למצוא פתרונות אחרים מחוץ לאוניברסיטה זה יותר קשה, יותר יקר גם, אולי - - -
אהרון פרידמן: בעיקרון האוכלוסייה של אריאל בזמן הלימודים מוכפלת.
אהרון פרידמן: יש פחות או יותר אותו מספר סטודנטים כמו מספר תושבים באריאל.
אורי מקלב: הם בטח מתגמשים על פתרונות של צפיפות ודברים כאלה יותר מאשר - - - הם צריכים למצוא הרבה יותר פתרונות - - -
דני חרדון: כן, אז אנחנו בדיוק נותנים להם את האלטרנטיבה הזו.
דני חרדון: המעונות שלנו, התפוסה שלהם מלאה, כרגע יש לנו אפילו רשימת המתנה.
דני חרדון: התכנון שלנו להגיע ל-7,000 מיטות בחומש הקרוב, אנחנו בונים במרץ.
אלברט פנחסוב: כבוד היושב ראש, האתגרים שלנו.
אלברט פנחסוב: זו הגשה לקרנות דו לאומיות, נציגות וחרם.
אלברט פנחסוב: עכשיו תסתכל, אנחנו לא ב- BARD, לא ב-BSF, אנחנו לא ב- BIRD , אנחנו לא ב-NIH, אנחנו לא יכולים לקבל מימונים שם, אנחנו לא ב-ERC, אנחנו לא בהורייזן, האיחוד האירופי בכלל לא רוצה לדבר איתנו, אנחנו לא ב- GIF, אנחנו לא ב- DARPA, אנחנו לא ב-HBS.
אלברט פנחסוב: כל חבר סגל שמגיע מבחינתנו הוא גיבור, כי למרות הכול אנחנו מצליחים לעשות פה, למה?
אלברט פנחסוב: כי יש פה איזה שהוא שיתוף פעולה בין כולם, גם בין הנשיא וגם בין חבר הסגל הצעיר.
אלברט פנחסוב: זה לא קל לחקור פה, לכן הרבה חברי סגל צעירים כמוהם נכנסים לדיכאון.
אלברט פנחסוב: תסתכל, יש ISF, זו הקרן הלאומית למדע, בתשע"ב אפס זכיות, בתשע"ג אפס זכיות, באוניברסיטאות זה כ-40% זכיות.
אלברט פנחסוב: בתשע"ה - - - למה?
אלברט פנחסוב: כי אנחנו לא בוועדות.
אלברט פנחסוב: גם עכשיו באקדמיה מדברים על זה הרבה.
איילת חאקמיאן: אבל אם עכשיו צירפו אתכם למל"ג?
אלברט פנחסוב: לא, אנחנו לא בוועדות.
אלברט פנחסוב: ברור לנו שאנחנו צריכים כל הזמן לשאוף למצוינות אקדמית, אבל כשמגיע חבר סגל חדש שעשה שני פוסט דוקטורטים בחו"ל והוא לא מקבל במשך מספר שנים ברציפות את ההוקרה מה-ISF ואז כשהוא שולח עם שותף מאוניברסיטה אחרת הוא כן מקבל, פה זה מעלה הרבה שאלות.
אלברט פנחסוב: קשה לנו מאוד והאנשים האלה, חלקם אפילו נשברים.
אלברט פנחסוב: אנחנו מאוד חסכוניים.
אלברט פנחסוב: במקרים רבים אנחנו לא מצליחים להציע לאנשים כאלה מה שיכולים להציע להם באוניברסיטאות אחרות.
אלברט פנחסוב: זו בעיה מאוד גדולה, אני מאוד רוצה ורציתי גם שתדע את זה.
אלברט פנחסוב: יש פה בעיה מאוד גדולה.
אלברט פנחסוב: זה מקרה מהשבוע.
אלברט פנחסוב: יש לנו פה חבר סגל מפיזיקה, עידו בן דיין, שני פוסט דוקטורטים, בגרמניה ובאנגליה, השנה הוא רצה לעשות פה כנס בינלאומית בפיזיקה.
אלברט פנחסוב: הוא הזמין הרבה אורחים מכובדים מחו"ל, פרופסורים מובילים בעולם, הם הסכימו לבוא, הוא פרסם את זה באתר, יש חברי סגל, ספציפית במכון וייצמן, שכותבים לאותם פרופסורים 'אל תבוא לאוניברסיטת אריאל כי', אחת, שתיים, שלוש, ארבע.
אלברט פנחסוב: חלקם גם מבטלים.
אורי מקלב: BDS ישראלי.
אלברט פנחסוב: זה BDS ישראלי.
קריאה: 15 מתוך 40 ביטלו.
אלברט פנחסוב: 15 מתוך 40 זה הרבה, ומי מבטל?
אלברט פנחסוב: זה מתסכל מאוד ואנחנו חסרי אונים.
אלברט פנחסוב: אנחנו רוצים לקדם את המדע, אותו חבר סגל, הוא החליט לא להישאר בחו"ל, בארצות הברית, הוא החליט לחזור ארצה.
אלברט פנחסוב: אנחנו נתנו לו מקום, אם אנחנו לא נאפשר לו פה לחקור בכבוד, כמדען הוא פשוט יידרדר.
אלברט פנחסוב: הרבה גם מחליטים אחר כך לחזור לחו"ל.
אלברט פנחסוב: אני לא בטוח שאתם יודעים על זה.
אלברט פנחסוב: יש אנשים ספציפיים באוניברסיטאות שבאופן שיטתי פשוט פוגעים, לא באוניברסיטה, בחברי סגל צעירים בעיקר.
משה עינת: תן לי לתת דוגמה אחת כזאת.
משה עינת: אני הגשתי ארבע או חמש פעמים הגשה ל-ISF.
משה עינת: ISF זה Israel Science Foundation, העבודות הולכות לשיפוט בינלאומי, אנונימי, המדענים בחוץ לארץ, אין להם שום דבר נגדנו, הציונים שקיבלתי היו טוב מאוד, מהשופטים, השופטים אמרו 'הצעות נהדרות, צריך לתת להם כסף'.
משה עינת: קיבלנו ציון טוב מאוד בלי כסף, פעם ועוד פעם ועוד פעם ועוד פעם.
משה עינת: כל עבודה כזאת, כל כתיבה כזאת היא קשה, בסוף אתה אומר בשביל מה?
משה עינת: אני אוציא את כל האנרגיה וזהו, אני הפסקתי לכתוב לשם הצעות.
אורי מקלב: מי שקובע את הכסף זה בעצם לא החוקרים, זה - - -
משה עינת: לא, זה מגיע לוועדות והוועדות פה מסתכלות על ההצעות ואומרות אוקיי.
משה עינת: ברור שאם ההצעה לא טובה לא תקבל כסף, זה ברור.
אורי מקלב: איך אנחנו מציפים את זה?
אורי מקלב: איזה דיון אנחנו יכולים לעשות?
איילת חאקמיאן: פגיעה במחקר.
אורי מקלב: אנחנו צריכים למצוא איזה רעיון לעשות דיון בכנסת.
אלברט פנחסוב: עכשיו אתם בכנסת הולכים לקדם את הורייזן 2025, נכון?
אלברט פנחסוב: אנחנו לא שם.
אלברט פנחסוב: מדינת ישראל משקיעה המון כסף בקידום המדע וזה מצוין שיש לנו שיתוף פעולה עם אירופה, אנחנו לא שם.
אלברט פנחסוב: אז בגלל שאנחנו לא שם אנחנו לא יכולים להתחרות עם האוניברסיטאות.
אלברט פנחסוב: מילה אחרונה על מרכז המאיצים, אהרון עכשיו ידבר על זה.
אלברט פנחסוב: מבחינתי הם עושים פה נס.
אלברט פנחסוב: בלי הכספים הנדרשים הרבה עבודה שנעשתה פה נעשתה בהתנדבות, אני מדגיש, בחינם.
אלברט פנחסוב: אהרון הגיע לפה ותקופה ארוכה הם פשוט עבדו על גרושים, למה?
אלברט פנחסוב: כי רצינו להצליח, רצינו להראות לכולם שגם במקום הזה, גם בלי מקורות המימון אתה יכול לעשות משהו והגענו לאן שהגענו.
אורי מקלב: זה גם מפעים, אבל גם מצער מאוד ומאכזב מאוד לשמוע.
אלברט פנחסוב: ותודה רבה שבאתם, תודה רבה שמצאת זמן.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו נצטרך לעשות משהו.
אורי מקלב: אני אדבר עם איילת, צריך להוציא את הדבר, להציף את זה בכנסת ולראות את האפליה הזו, להביא אנשים שידברו על זה ונתחיל להניע את זה, גם לגבי הממשלה וגם אני מקווה שהם ירגישו אי נעימות ושזה יביא לשינוי.
אורי מקלב: אנחנו נעשה משהו בעניין הזה, נעשה את זה בצורה ששם יצוף כל הנושא הזה, האפליה הזו וההחרמה הזו וששיקולים לא מקצועיים מנחים.
אורי מקלב: זה לא יכול להיות, זה כבר צועק מעצמו, לא צריך להיות מומחה גדול להבין שיש כאן שיקולים חיצוניים.
איילת חאקמיאן: או קרנות ישראליות שלא תומכות בהם - - -
אלברט פנחסוב: הם לא מצהירים שהם לא תומכים בנו ואז יש לנו שביתה איטלקית.
איציק שי: אני רוצה להוסיף מילה.
איציק שי: רק בימים האחרונים פרסם דיקן מדעי המוח באוניברסיטת חיפה על אותה בעיה שאוניברסיטת חיפה - - - זאת אומרת הקרן הלאומית למדע, האנשים החזקים בה זה בעיקר, מעבר לאנשי הקרן, יושבי ראש הוועדות, הם בדרך כלל מתל אביב ומירושלים.
אורי מקלב: יש גם אפליה פנימית.
קריאה: בין אוניברסיטאית.
אורי מקלב: בסדר, אין לי בעיה שזה עוד מקום, אבל - - -
אריאל נעוס: לא, אבל זה בתוך ישראל, הבעיה שלנו היא שאנחנו מנועים מלגשת לקרנות אירופאיות.
אריאל נעוס: זה גם וגם וגם.
יחיאל ושדי: אני רוצה להוסיף מבחינה תקציבית.
יחיאל ושדי: בעצם ההזמנה לישיבה הזאת באה מישיבה שאנחנו התארחנו אצלכם בוועדת המדע בנושא של מאיצים ואז הציגו שם את סיזאמי והציגו את CERN.
יחיאל ושדי: הציגו שם שמדינת ישראל מתקצבת 28 מיליון יורו בשנה, אם אני זוכר נכון, את סיזאמי בירדן ובעיקר את CERN, ושם טרכטנברג היה והוא התהדר בזה שהוא דאג לכסף וכו'.
יחיאל ושדי: אתם יודעים כמה אנחנו מקבלים ממשרד המדע וקרן מרכז ידע?
יחיאל ושדי: 300,000 שקל.
יחיאל ושדי: זה חדש, זה מלפני שנה.
יחיאל ושדי: ממשרד הביטחון גם כן, משהו כמו 300,000 שקל.
אורי מקלב: אנחנו נוציא על זה מכתב ל - - -
יחיאל ושדי: אתם מבינים על מה אנחנו מדברים?
יחיאל ושדי: התקציב כבר קיים, לא צריך למצוא תקציב.
אורי מקלב: לא צריך לייצר את הכסף, צריך רק לחלק את זה נכון.
קריאה: בסיזאמי היו בערך שלושה מדענים ישראלים בשנה האחרונה, זהו.
קריאה: וב-CERN יותר, אבל בכל זאת - - -
אהרון פרידמן: ב-CERN יש רק שני מדענים ישראלים שהם בסגל הקבוע.
אהרון פרידמן: (בישיבת סיכום)
אלברט פנחסוב: אני אגיד רק משפט אחד.
אלברט פנחסוב: אני מתייחס לאירוע הזה כאירוע היסטורי.
אלברט פנחסוב: אני שוב רוצה להודות לך על זה שמצאתם זמן ובאתם לבקר אצלנו.
אלברט פנחסוב: אנחנו מאוד רוצים להצליח ויש לנו במה להתגאות.
אלברט פנחסוב: אני חושב שאחת מהגאוות הגדולות שלנו זה מרכז המאיצים.
אלברט פנחסוב: ראית, הייתם, התרשמתם.
אלברט פנחסוב: אנחנו נשמח מאוד גם בהמשך לחשוף אתכם לכל הפעילויות המדעיות שמתרחשות פה בקמפוס.
אלברט פנחסוב: וגם התמיכה, לא רק כספית, אלא גם הפסיכולוגית שלכם בכל מה שנעשה פה.
אורי מקלב: אז אני אענה כנגד המברכים.
אורי מקלב: אני מסיים פה את הדבר הזה לא באופן שחשבתי שכך יהיה הסיור, לא רק בטעם של עוד, בטעם שרק התחלתי, של גירוי, רק של טעימה.
אורי מקלב: אני באמת התפעמתי ואני סקרן ללמוד.
אורי מקלב: אני עוצר את עצמי, בכל נושא שהעליתם רציתי לשמוע עוד ועוד ונסחפתי יחד איתכם בפעילות שלכם ובאופן שאתם מנהלים פה.
אורי מקלב: אני לא הכרתי את זה, לא ידעתי שזה עד כדי כך, המוטיבציה, אמרתי, ההרגשה שפועלים בדרך שהיא לא רגילה, בתנאים לא רגילים, לבנות סטנדרטים של אוניברסיטה, של מקום אקדמאי.
אורי מקלב: צריך ליצור יש מאין, ממש ליצור יש מאין.
אורי מקלב: אני אתחיל בזה שאנחנו באנו כאן לאיזה סיור ובסופו של דבר אנחנו כמעט עושים כאן ישיבת עבודה.
אורי מקלב: זה לא רק סיור.
אורי מקלב: סיור זו התרשמות, להכיר עוד מקום, כהוקרה, כהכרה מהכנסת, מוועדת המדע והטכנולוגיה שנחשבת הוועדה שמייצגת את כל התחום של מחקר ופיתוח.
אורי מקלב: אולי עשינו באיזה מקום אחד את המפגשים באוניברסיטה ועשינו את זה והלכנו רחוק רק כדי לתת לכם חיזוק.
אורי מקלב: זו הייתה המטרה, חיזוק והכרה, שאנחנו מכירים את זה, גם מבחינה ערכית וגם מבחינה מקצועית ואקדמאית.
אורי מקלב: אבל הישיבה, מה שנקרא חיפשנו אתונות, במרכאות, ומצאנו מלוכה.
אורי מקלב: המפגש היה מתוך מפגש על מאיצים שהיה בדיון, שם זה התחיל והנה באמת נחשפנו לפעילות הרבה יותר, לא נקפח את המאיצים, אבל זה היה המחולל וזה המאיץ של ה - - -
אהרון פרידמן: זה האיץ את זה.
אורי מקלב: אנחנו מצאנו כאן בהצגה שלכם, באמת התרשמות בלתי רגילה, אני יודע שזה לא רק להתרשם, יש מה לעזור לכם בעניין הזה.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו נשתף פעולה, באפשרויות שיש לנו וביכולות ובממשקים שיש לנו ובהשפעה שיש לנו אנחנו נעשה את זה.
אורי מקלב: אנחנו לא נסיים בסיור הזה, אנחנו נמשיך בשיתוף הפעולה, אנחנו נמשיך בנושאים שאנחנו יכולים לעזור בלקדם ולהיות שותפים.
אורי מקלב: אנחנו רואים את זה ככבוד והערכה.
אורי מקלב: אני חושב שאין לנו מספיק זמן כדי שאני אביע את ההתרשמות מהיכולות שלכם ומהמוטיבציה שלכם ומהרגשת השליחות שיש לכם.
אורי מקלב: אני חושב שזו גם זכות, אבל גם חובה, להיות שליח בעניין הזה.
אורי מקלב: מילה אחרונה על המאיצים.
אורי מקלב: זה גם מראה, זה מראה את מה שאתם מחוללים פה.
אורי מקלב: להיות במקום של הגדולים, במקום של הכי גדולים.
אורי מקלב: מהמקום שלכם להגיע לזה זה באמת, אני לא אוריד את הכיפה, אבל להוריד את הכובע.
אורי מקלב: להוריד את הכובע בעניין הזה.
אורי מקלב: אני שמח שאצלכם אין אפליה, בין כל מי שלומד פה, כולם מרגישים שותפים ולא משנה מאיפה הוא מגיע ומה הוא עושה היום.
אורי מקלב: אני חושב שבמקום שרוצים להחריג אתכם ולהחרים אתכם אתם נמצאים במקום שהכי מחבר, אתם רואים את כל האוכלוסיות, רואים מקום לכולם.
אורי מקלב: זה מתאים מאוד לימים האלה, ימים של חשבון נפש, הימים הנוראים, מסר של אחדות, מסר שכולנו באים מאותו מקום.
אורי מקלב: אני חושב שנתתם לי חיזוק, הכנסתם אותי לאווירה של הימים האלה ואני מאחל לכם הצלחה גדולה ותודה רבה.
אורי מקלב: בסופו של דבר אני צריך להגיד לכם תודה רבה שלמדתי דברים, אמנם על רגל אחת, אבל למדתי דברים והתרשמנו מאוד.
אורי מקלב: אני מודה לכם על ההזדמנות שהייתה לי להכיר, לא רק ארבע אמות חדשות בארץ ישראל, ארבעה דונם, יותר מארבעה, כמה יש לכם פה?
אורי מקלב: 30?
אורי מקלב: הרבה מקום, עוד פינה בארץ ישראל, כמה שאפשר היה, אבל לא סתם, פינה גדולה ואיכותית מאוד.
אורי מקלב: אני מאחל לכם ולכולנו כתיבה וחתימה טובה, שתהיה לנו שנה של עשייה, שנה מוצלחת, שנה של התפתחות והתפתחות גדולה מאוד.
אורי מקלב: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה, היום יום שני, ב' בטבת תשע"ט, 10.12.18, על סדר יומנו הצורך בהנגשת אתרי ושירותי ממשלה לחברה הערבית, הצעה לדיון מהיר של חברת הכנסת ניבין אבו רחמון.
אורי מקלב: קודם אני רוצה להתנצל על האיחור בפתיחת הישיבה.
אורי מקלב: המתנו קצת בגלל העיכובים בכניסה, חלק מהדוברים שאמורים להשתתף איתנו בדיון עדיין לא הצליחו להגיע ולכן איחרנו, אבל זה לא יפגע באיכות, נתנו שעה לדיון הזה ואנחנו ניתן שעה שלמה מעכשיו.
אורי מקלב: ראשית אני מודה לחברת הכנסת על ההצעה לדיון מהיר, אני חושב שיש בה חשיבות גדולה מאוד.