GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר רביב: ביום חמישי הקרוב יש בתל אביב שולחן עגול עם משרדי ממשלה וארגונים נוספים.
תמר רביב: ביקשנו מהם מידע לגבי תכניות קיימות, תקציבים קיימים שבעצם כבר אפשר לשייך אותם להיערכות ואנחנו מנסים לעשות את המיפוי הזה שיהווה את הבסיס לעבודת המינהלת בחודש הבא.
תמר רביב: זה לגבי יישום החלטת הממשלה.
יעל כהן-פארן: אבל בהחלטה, לפני שהיא אושרה על ידי הממשלה, היה איזשהו סכום כדי להתניע תהליכים, להתניע את המינהלת.
תמר רביב: זה ירד.
יעל כהן-פארן: אבל כן הייתה איזושהי הערכה של כמה זה יעלה.
תמר רביב: נכון.
תמר רביב: זה נמצא ואנחנו רוצים לדעת מה קיים אד-הוק, מה נמצא, מה נכנס לתכנית העבודה של שנת 2019.
תמר רביב: שנת 2020 עוד לא.
יעל כהן-פארן: חיים על האדים של הדלק שיש כבר לארגונים.
תמר רביב: כן.
תמר רביב: בהנחה שזה יהווה לפחות את הבסיס היותר רציונלי ועם זה להתקדם כי באמת אין תקציב.
תמר רביב: הדבר השני הוא הנושא של הלישמניה עליהם דיברתם.
תמר רביב: אנחנו יצאנו בשבוע שעבר עם קול קורא לרשויות המקומיות בסכום של 30 מיליון שקלים כדי לתמוך ברשויות המקומיות שיוכלו להתמודד עם הנושא גם מבחינת הטפיל וגם מבחינת בתי הגידול.
תמר רביב: זה לידיעה.
תמר רביב: בעצם הרשויות המקומיות יכולות להגיש בקשות עד סוף השנה.
יעל כהן-פארן: הטפיל, את מתכוונת לזבוב או לשפנים?
תמר רביב: לא.
תמר רביב: לטפיל עצמו.
יעל כהן-פארן: כי חששתי שאת מתכוונת לשפנים.
תמר רביב: לכן אמרתי בתי הגידול.
יעל כהן-פארן: ולזבובים אתם גם מתייחסים?
יעל כהן-פארן: לזבוב החול, להתמודדות כדי להקטין את האוכלוסייה שלו?
תמר רביב: עד כמה שידוע לי לא.
תמר רביב: זה הכול בא ביחד.
אלי שוורץ: זה קשה.
יעל כהן-פארן: כי זה הרבה יותר קשה?
תמר רביב: זה בלתי אפשרי.
תמר רביב: בתי הגידול זה דבר אחד מאוד משמעותי, גם ברשויות המקומיות הנפלאות וכולי, וכמובן הטיפול הרפואי.
תמר רביב: לגבי העכברת, אני גם אוסיף ואומר את מה שאמר שאול.
תמר רביב: אנחנו שותפים בתכנית שכבר הייתה קיימת טרם התפרצות העכברת בקיץ האחרון והגשנו לאוצר ממש בזמן האחרון בקשה לתקציב ייעודי למימוש התכנית הזאת.
תמר רביב: אנחנו מחכים גם כאן לתשובה.
תמר רביב: זה משהו שבמידה שיהיה תקציב, כן אפשר להתחיל לפעול מיידית כדי שבאמת לא נראה את אותו הדבר בקיץ הבא.
יעל כהן-פארן: את מתייחסת למה ששאול גולדשטיין אמר, לתכנית.
תמר רביב: בסביבות 10 מיליון שקלים.
יעל כהן-פארן: התכנית של הרחקת הבקר.
תמר רביב: בעצם הרחקת השקתות.
יעל כהן-פארן: נשאלת כאן השאלה שעלתה על ידי הפרופסור.
יעל כהן-פארן: גם אני הייתי סמוכה על חוקרים מהם קיבלתי את המידע שהקשר בין התמעטות המים וזרימת הנחלים, זה מה שהביא להגברת התופעה של העכברת.
יעל כהן-פארן: בעצם פרופסור שוורץ אמר שיתכן שזה לא נכון.
תמר רביב: אני חושבת שמה שנאמר כאן על ידי כמעט כולם זה שבעצם יש כאן פערי ידע מאוד מאוד גדולים.
תמר רביב: זה אחד הדברים שצריך לטפל בהם גם במסגרת תקציבים.
תמר רביב: פערי ידע גם מבחינת מחקרים, גם מבחינת סקר ניהול סיכונים, גם מבחינת ניטור.
תמר רביב: כל הדברים האלה ביחד, אנחנו רואים כאן שיש פערי ידע מכל הכיוונים, אם זה בריאות, אם זה סביבה, אם זה מים ואני חושבת שזה משהו שבאמת צריך לשים על השולחן ולדעת שצריך לטפל בו מיידית, במיוחד נוכח העובדה שכל אחד מהמחקרים האלה לוקח זמן.
תמר רביב: הדברים האלה אורכים זמן.
יעל כהן-פארן: הנגיף הוא נגיף או חיידק?
אלי שוורץ: חיידק.
יעל כהן-פארן: החיידק, האם הוא נוטר במים עצמם?
יעל כהן-פארן: האם יש בדיקות של המים מעבר לבדיקות של החולים?
יעל כהן-פארן: האם יש בדיקות של המים העומדים או הזורמים כדי לראות אם יש בהם או אין בהם את החיידק ובאיזה רמות?
יעל כהן-פארן: זה משהו שנעשה?
אלי שוורץ: ניסו לעשות.
אלי שוורץ: עקרונית זה אפשרי.
אלי שוורץ: אולי צריך אמצעים יותר טובים כי לא הצליחו לגדל אותו במים.
אלי שוורץ: אבל היו ניסיונות של הגנת הסביבה לגדל.
תמר רביב: יש ניטור של מים.
תמר רביב: זה דבר שעושים אותו ועושים אותו בנחלים בכלל.
יעל כהן-פארן: אבל עכשיו כאשר הייתה ההתפרצות, הלכו למאגרי המים ובדקו בהם את החיידקים?
אלי שוורץ: התשובה היא כן.
תמר רביב: אבל שוב, אלה דברים חדשים שצריך להתמודד אתם.
תמר רביב: באמת הקשר בין שינויי אקלים למחלות, אני חושבת שכולנו מרגישים ויודעים אבל באמת צריך לעגן את זה גם במחקרים ובמידע שהוא נגיש, שהוא קיים ושהוא מבוצע כדי שאחר כך יהיה אפשר להשתמש בזה ולדעת יותר טוב איך לפעול בכל האפיקים האלה.
אלי שוורץ: שאלה.
אלי שוורץ: חיסון של בקר יכול להוריד תחלואה בעכברת.
אלי שוורץ: האם זה חלק מהתקציב?
תמר רביב: לא מדובר בתקציבים כאלה.
אלי שוורץ: החיסון קיים.
יעל כהן-פארן: אני אתן לך את המכתב שקיבלתי מתמיר גושן שלא יכול היה להגיע לדיון.
יעל כהן-פארן: הוא ממשרד החקלאות.
יעל כהן-פארן: רכזת לשכה בכירה של לשכת שר החקלאות ואלה הדברים של תמיר.
יעל כהן-פארן: אני לא אכנס לכל הנתונים כאן, אבל על העדרים הנגועים הוטלה חובת חיסון.
יעל כהן-פארן: הם טוענים שהבקר הוא לא המקור לעכברת.
יעל כהן-פארן: עשו סקר של בקר ומצאו שם שהגיעו ל-20 אחוזים מחזירי בר שנבדקו.
יעל כהן-פארן: בסך הכול 19 חזירי בר ושיעור הנגיעות בהם הייתה מעל 40 אחוזים.
יעל כהן-פארן: אני לא יודעת כמה זה מייצג, ה-19 חזירי בר, זה נראה לי מספר קטן, אבל הם אומרים שההוצאה הכספית של חיסון, אם המדינה תחליט לממן, היא כ-750,000 שקלים וחצי מיליון בשנים עתידיות.
יעל כהן-פארן: זאת אומרת, זה לא סכום כל כך קטן אבל הוא גם די זניח לעומת ה-18 מיליון שקלים כאשר מדברים על הרחקת העדרים ממקורות המים.
יעל כהן-פארן: הם כן מדברים על אפשרות לחיסון.
יעל כהן-פארן: לא כל כך ברור לי למה הם מגיעים למסקנה שהבקר הוא לא המקור לעכברת, אבל זאת האמירה של השירותים הווטרינריים.
יעל כהן-פארן: אני עוברת לניר סתיו, ראש השירות המטאורולוגי.
ניר סתיו: רציתי להתייחס לשני דברים שהוזכרו כאן ולחדד אותם.
ניר סתיו: האחד, הצורך בביסוס המדע שנמצא מאחורי כל הדברים האלה משום שכמו שאפשר לשמוע, אנחנו קצת נמצאים באפלה בחלק מהתחומים ומקבלים לפעמים החלטות בשלוף בלי דברים מבוססים.
ניר סתיו: לדוגמה, הפאניקה סביב הנושא של המים בצפון וכן הלאה שנובעת במידה רבה מזה שמסתכלים על כמות המים ביחס למה שהיה בשנות ה-60 וה-70 ולא ביחס לרקורד ההיסטורי שמדבר על בצורת הרבה יותר חריפה שהייתה בשנות ה-30.
ניר סתיו: צריך לשים לב לדברים האלה.
ניר סתיו: אותו דבר, כל מיני מגמות אחרות, ולהסתכל על זה מול הרקורד והיום יש לנו רקורד שמגיע מסוף המאה ה-19 שאפשר להתייחס אליו ולעשות עבודה מסודרת.
ניר סתיו: אנחנו יושבים עכשיו עם משרד הבריאות בהיערכות לנושא שינוי אקלים והם הצליחו לאתר כמה ענפים בהם הם יודעים להצביע על הקשר בין הטמפרטורות לבין ההשפעה על גידול מסוים, לדוגמה על עגבניות, על בקר וכן הלאה, ואז אנחנו יושבים והולכים אחורה עד כמה שאפשר ואומרים מה היו המגמות עד עכשיו בפרמטר הזה - לדוגמה, טמפרטורה מעל גובה של 34 מעלות אזור מסוים בו הגידולים רגישים - ולפי המודלים האקלימיים, להיכן זה הולך קדימה.
ניר סתיו: ברגע שיש לך את הנתון הזה, אתה עכשיו יודע איך להיערך כמשרד חקלאות לדוגמה לנושא הזה של הגידול הזה או הבקר וכן הלאה.
ניר סתיו: אני חושב שזאת עבודה שנכון לעשות בכל המשרדים וזה אחד הדברים שקרוב לוודאי נדבר עליו ביום חמישי.
ניר סתיו: לזהות באמת את אותם מקומות בהם מבינים את הקשר.
ניר סתיו: היכן שלא מבינים את הקשר אבל מהספרות בעולם יודעים שיש קשר, לקחת את הדברים האלה ולברר אותם.
ניר סתיו: אז אנחנו יכולים לעזור לכל משרד ולכל תחום לקדם את ההבנה של איך צריך להיערך.
ניר סתיו: זו נקודה אחת אליה רציתי להתייחס.
ניר סתיו: נקודה שנייה קשורה למצבי חירום, אם זאת התפרצות של מחלות וגלי יום, אבל זה בכל אחת מהמערכות.
ניר סתיו: כאשר אנחנו מדברים על שינוי אקלים, הרבה פעמים מציגים התחממות של מעלה וחצי, של שתי מעלות, כל מיני גרפים כאלה של קצב התחממות.
ניר סתיו: זה לא מתנהג כך.
ניר סתיו: האקלים לא מתנהג, לא עולה באיזושהי צורה מונוטונית.
ניר סתיו: המערכת הזאת מסובכת מדי ואף אחד לא יודע בדיוק איך היא תתנהג.
ניר סתיו: הערעור של הסדר האקלימי יכול לגרום לתנודות חריפות ובלתי צפויות.
ניר סתיו: אנחנו עוברים כל מיני טרש הולדינג, כל מיני סיפים קריטיים בלי להיות מודעים לכך שעברנו כרגע איזשהו סף ושהתחיל איזשהו תהליך שאולי אין ממנו חזרה.
ניר סתיו: לכן ההתמודדות, הדבר הראשון במחשבה על ההתמודדות הזאת, חוץ מאשר כמובן הדברים המובנים שיהיו יותר גלי חום, יהיה יותר חם וכן הלאה, זה להיות מוכנים להפתעות.
ניר סתיו: מוכנים להפתעות, אחד מהדברים שנכנסו לתכנית הממשלתית זה הנושא של להתחיל במדיניות של נו ריגרט ולהכין את המערכות שתהיה להן עמידות.
ניר סתיו: שתהיה עמידות למקרי של אפידמיה.
ניר סתיו: שתהיה עמידות למקרה של פתאום אשפוז גדול מאוד של אנשים.
ניר סתיו: זה יהיה טוב גם אם תהיה איזושהי תנודה קיומית חזקה, זה יהיה גם טוב במקרים אחרים.
ניר סתיו: לכן זה דבר שנכון כאן.
ניר סתיו: בנושא של גל חום לדוגמה, ישבנו כבר לפני כמה שנים, בעקבות אירועים שהיו באירופה וגל החום הגדול, עם משרד הבריאות.
ניר סתיו: כונס צוות בין-משרדי שהיה בו גם משרד הרווחה, גם ביטוח לאומי, ועשינו עבודה מסודרת סביב הנושא של גל חום.
ניר סתיו: יש היום נוהל גל חום שבו כל אחד מהגורמים יודע מה הוא צריך לעשות ברגע שאנחנו מוציאים התרעה כזאת והמערכת מתחילה לעבוד כאשר יש פעולות והנחיות לקשישים או לחןלים מה לעשות בנושא של שתיית נוזלים וכן הלאה.
ניר סתיו: יש דברים אחרים כמו לנסות ליצור קשר.
ניר סתיו: אחת הבעיות שהייתה בפריז, אלה היו אותם ערירים, קשישים ערירים שנמצאים שלא יודעים מה קורה להם, לא יודעים אם במצב הזה הם נכנסים למצוקה.
ניר סתיו: גם אצלנו בארץ, כמו שהוזכר, יש ערירים, יש אנשים שרשויות הרווחה איתרו אותם ויודעים לומר שיש אוכלוסייה שיכול להיות שהיא בבעיה.
ניר סתיו: יש פנייה יזומה אליכם ולנסות לברר מה המצב שלהם, ואם צריך, אולי להביא אותם למקום אחר.
ניר סתיו: לפעמים מביאים אותם למרפאה או למקום ממוזג, לקניונים או למקומות כאלה, כדי לשמור עליהם ושלא יהיו בתנאים הבאים.
יעל כהן-פארן: מי מביא אותם?
יעל כהן-פארן: מי יוזם את זה?
יעל כהן-פארן: משרד הרווחה?
יעל כהן-פארן: משרד הבריאות?
איזבלה קרקיס: משרד הרווחה.
ניר סתיו: זה נוהל משותף של משרד הרווחה, משרד הבריאות, ביטוח לאומי, רשויות מקומיות.
ניר סתיו: כולם סביב השולחן.
יעל כהן-פארן: סדר גודל של כמה אנשים זה מקיף?
יעל כהן-פארן: כמה אלפי אנשים או עשרות אלפי אנשים?
ניר סתיו: אני לא יודע.
איזבלה קרקיס: אין לי כרגע סטטיסטיקה אבל ידוע על הנוהל וההפעלה שלו במקרים ספציפיים.
איזבלה קרקיס: יכול להיות שמשרד הרווחה יכול לתת יותר פרטים.
ניר סתיו: אני אומר שברגע שמבינים משהו, אפשר לבנות תכנית.
ניר סתיו: זאת אומרת, מרגע שהיה ברור הקשר בין גל חום לבין תמותת קשישים, ברגע שהיה ברור הקשר של האוכלוסיות החלשות ואיך זה משפיע עליהן, אפשר היה לשבת מסביב לשולחן ולבנות תכנית פעולה ולהכין תכנית מגירה אותה אתה שולף.
יעל כהן-פארן: הדברים שאתה מתאר נשמעים מאוד מקצועיים ורציניים.
יעל כהן-פארן: הלוואי שהייתי נתקלת בהם בכל דבר שאנחנו נוגעים בו אפילו בוועדה הזאת שלנו.
יעל כהן-פארן: זה יפה שזה קורה.
יעל כהן-פארן: אני אומרת שאפו כשזה מגיע.
יעל כהן-פארן: אולי באמת נציג משרד הרווחה יוכל לומר לכמה אנשים זה מגיע.
אילן ברוש: אני ראש אגף החירום של משרד העבודה והרווחה.
אילן ברוש: אני מברך על המפגש ועל הנושא.
אילן ברוש: אני כאן משעה 10:00 לדיון בשני הנושאים.
אילן ברוש: אני לא יכול להחכים כאן בנושא הלישמניה או העכברת אבל כן לומר שמשרד העבודה והרווחה אכן היה שותף בכל מה שכרוך בהיערכות של אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים בשעת חירום.
אילן ברוש: רק לסבר את האוזן, למשרד הרווחה יש אחריות לא רק רגולטורית אלא מוגדרת לשלושה מעגלי אחריות.
אילן ברוש: האחד הוא במוסדות, כאשר יש לנו 674 מוסדות של אנשים עם צרכים מיוחדים, בהם שוהים מעל 41,000 אנשים.
אילן ברוש: אם אני אתמקד באוכלוסיית הקשישים, 120 בתי אבות במדינת ישראל מתוכם יש 90 דיור מוגן, שזאת האוכלוסייה שעליה אנחנו מדברים בנושא של פגעי מזג האוויר.
יעל כהן-פארן: בבתי אבות או דיור מוגן, אנשים נמצאים בקהילה מסוימת.
יעל כהן-פארן: הם לא לבד.
אילן ברוש: גם במעגל הזה של המוסדות כמו שהגדרתי, של 674 מוסדות, וגם בקהילה.
אילן ברוש: משרד הרווחה בקהילה, זה אומר ב-255 רשויות מקומיות, נותן טיפול למיליון ו-300,000 אנשים שרשומים במחלקות.
אילן ברוש: כל מי שמגיע או כל מי שמקבל טיפול במחלקת הרווחה, הוא מוגדר כאוכלוסיית הרווחה.
אילן ברוש: זאת אוכלוסיית היעד שאנחנו אמונים עליה ואמורים לתת את כל התקצוב, עזרה וסיוע לרשויות המקומיות לממש את האחריות.
אילן ברוש: אם אני מכמת את זה לאנשים עם צרכים מיוחדים, אנחנו מדברים על 320,000 אנשים שנמצאים בתוך הסקאלה של אזרחים ותיקים חסרי עורף משפחתי, אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית ונכויות.
אילן ברוש: הם החוליה החלשה עליהם אנחנו שמים את הדגש.
אילן ברוש: לגבי המענה, אני יכול לומר שלי כראש האגף לא חסרים לי תקציבים ואני מתוקצב בלי הגבלה.
יעל כהן-פארן: פעם ראשונה שאני שומעת דבר כזה בישיבות כנסת.
אילן ברוש: אני אומר את זה חד משמעית.
אילן ברוש: אנחנו מתוקצבים וכל מה שנדרש בהיבט של חירום, לתת מענה, אין לי הגבלה.
אילן ברוש: חד משמעית.
אילן ברוש: בהיבט הזה אנחנו נערכים בשלושה אופנים.
אילן ברוש: האחד, לזהות קודם את התהליך ואנחנו נפגשנו בהרבה פורומים, בזמן שיש מודעות או הכרה שהולך להיות אירוע קשה, פגעי מזג אוויר כזה או אחר.
אילן ברוש: יש את כל ההכנה המקדימה.
אילן ברוש: מי שאנחנו מזהים שאין לו את היכולות להתמודד בבית, בקהילה, אנחנו מפנים אותו, או מעבירים אותו לאזור בטוח יותר במוסד אחר, או מעבירים אותו לאחד מעשרת מרכזי הקליטה שמוכנים מבעוד מועד, כולל אחד מאוד גדול ירושלים, במקום שנקרא שלווה, שזה מקום שיודע לאכלס 1,200 אנשים עם צרכים מיוחדים בזמן אמת, בלי לחשוב.
אילן ברוש: זה כמעט קרה בשריפה האחרונה בחיפה אבל בסוף פינינו אותם לאזור היותר קרוב, לאזור זיכרון.
אילן ברוש: זה נכון לכל תרחיש אחר.
אילן ברוש: בשורה התחתונה.
אילן ברוש: אני מנסה לומר שאוכלוסיית הרווחה שהיא אוכלוסיית היעד שמוכרת לרשויות, יש סוגיה אחרת של אוכלוסייה שלא מוכרת לרשויות ואני אומר עליה מילה אחת, היא מקבלת את הטיפול הנדרש במענה המיטבי.
אילן ברוש: הקצה שלה הוא באמת פינוי מהאזור הפגוע.
יעל כהן-פארן: גם באזור של גל חום.
אילן ברוש: יש לי נקודה להעלות ואני אשמח אם זה גם יטופל.
אילן ברוש: יש אוכלוסייה שנקראת אוכלוסיית תל"ם.
אילן ברוש: תל"ם זה תשומת לב מיוחדת.
אילן ברוש: זאת אוכלוסייה שמטופלת בעצם על ידי אף אחד.
אילן ברוש: יש 824,000 אנשים במדינת ישראל שמקבלים קצבה מביטוח לאומי.
אילן ברוש: הם לא רשומים במחלקה לשירותים חברתיים ואף עובדת סוציאלית לא מכירה אותם.
יעל כהן-פארן: קצבה כלשהי?
אילן ברוש: קצבה של או נכויות או זקנה או למטופלים אמבולטוריים או מונשמים או אפילו נפגעי נפש.
אילן ברוש: מתוכם – עשינו מיפוי – יש מה שנקרא נוהל כספת נצורה ויש 320,000 אנשים שאף גוף במדינה לא יודע לתת להם מענה בזמן אמת.
יעל כהן-פארן: חוץ מביטוח לאומי שיודע עליהם.
אילן ברוש: מכיר אותם אבל חוץ מזה שהוא מכיר אותם ככאלה שמקבלים קצבה, אין מישהו שיוצר אתם קשר להבדיל מכל אלה שרשומים במחלקות.
אילן ברוש: כל מי שרשום, יש לו עובדת סוציאלית שמטפלת בו.
אילן ברוש: כל מי שבמוסד, יש עובדת סוציאלית שמכירה אותו.
יעל כהן-פארן: מדוע אין קשר עם ביטוח לאומי ומשרד הרווחה?
אילן ברוש: יש קשר.
אילן ברוש: משרד הרווחה ומשרד הבריאות אמורים לקחת את האחריות.
אילן ברוש: יש כאן איזושהי סוגיה.
אילן ברוש: יש אוכלוסייה שמוגדרת כצבועה למשרד הבריאות ואני כאן מרים את הכפפה ואומר שכל מי שמטופל אמבולטורי או מונשם או קשיש עם צרכים רפואיים, זה בעצם חונה באחריות של משרד הבריאות.
אילן ברוש: מה שחונה באחריות משרד הרווחה, אנחנו כן לוקחים את האחריות באופן חד משמעי.
יעל כהן-פארן: אבל אתם לא יודעים על מצבם של 320,000 אנשים.
יעל כהן-פארן: אתם רק יודעים שהם מקבלים קצבה.
אילן ברוש: אנחנו יודעים שהם קיימים, אנחנו יודעים מה הכתובת שלהם, אנחנו יודעים מה הבעיה שלהם, אבל אנחו לא מטפלים בהם בשגרה.
אילן ברוש: זאת הבעיה.
אילן ברוש: אין קשר רציף עם אותם אנשים.
יעל כהן-פארן: זה איזשהו כשל מערכתי שמודעים אליו ודורש טיפול.
יעל כהן-פארן: זה לא לוועדה שלנו כאן היום.
יעל כהן-פארן: זה מצוין שאתה מעלה את זה.
יעל כהן-פארן: אני באופן אישי אראה איך מתייחסים לזה.
איזבלה קרקיס: הייתה ישיבה משותפת.
יעל כהן-פארן: זה מדהים בעיני שזה שליש ממיליון אנשים.
יעל כהן-פארן: זה מטורף שיודעים שהם בבעיה, אבל אף אחד לא יודע באמת מה אתם.
אילן ברוש: הם לא בבעיה.
אילן ברוש: הם פוטנציאל ויכולים להיכנס לבעיה.
יעל כהן-פארן: אני חייבת לסיים את הדיון.
יעל כהן-פארן: יש לנו כאן דיון אחר בשעה 13:30 ואני הארכתי.
יעל כהן-פארן: תודה למנהלת הוועדה שהרשתה לי להאריך מעבר ומעבר ומעבר למה שיכולתי.
יעל כהן-פארן: אני באמת רוצה להודות לכל המשתתפים, לכל מי שהגיע לכאן היום.
יעל כהן-פארן: זה באמת דיון תקדימי.
יעל כהן-פארן: הוא עדיין לא נערך.
יעל כהן-פארן: כמו שאמרת, פרופסור שוורץ, אולי הוא היה צריך להיערך בוועדת הבריאות אבל הוא נערך כאן בוועדת המשנה שעוסקת בשינויי אקלים דווקא משום שאני זיהיתי את הצורך בדיון כזה.
יעל כהן-פארן: אולי באמת אני אציע ליושב ראש ועדת הבריאות לקיים דיון אפילו מקיף יותר בהיערכות המדינה, במערכת הבריאות, לשינויי אקלים.
יעל כהן-פארן: משבר האקלים הוא כבר כאן.
יעל כהן-פארן: בתחילת הדברים, בחלק הראשון של הדיון, דיברתי על הדוח של ה-IPCC האחרון, כאשר הייתה כאן גם פרופסור שלומית פז שאמרה שהייתה חלק מהמומחים, מהצוות שעסק בצד של הבריאות, אבל באופן כללי יש לנו מעט מאוד זמן, לעולם, להתארגן על עצירה כל עוד אפשר של התהליך שאנחנו נמצאים בו.
יעל כהן-פארן: אין מה לעשות, ישראל והמזרח התיכון נמצאים בתוך שינוי של התמעטות המשאבים, של בצורות חוזרות, חמש שנות בצורת ואני מאוד מאוד מקווה שהשנה לא תהיה שנת בצורת שישית.
יעל כהן-פארן: זה ישפיע על כולנו.
יעל כהן-פארן: כינסתי את הדיון הזה כי באמת אני רואה את הצורך בהיערכות.
יעל כהן-פארן: בכלל, עשינו גם דיון על היערכות והחוסר בהיערכות.
יעל כהן-פארן: אמנם התקבלה החלטת ממשלה אבל היא לא תוקצבה.
יעל כהן-פארן: אני מרגישה שהממשלה באמת לא מתייחסת בצורה מספיק רצינית לכל הנושא של היערכות והצורך הרציני בהיערכות בשינויי אקלים כמשהו ארוך טווח, כצורך של תכנון אסטרטגי של מדינת ישראל.
יעל כהן-פארן: אנחנו רואים מה קורה במשק המים.
יעל כהן-פארן: רק אתמול יצא דוח מבקר המדינה והוא מאוד מאוד חריף על התמעטות משאבי המים הטבעיים והתנהלות רשות המים בתוך איזשהו כאוס וחוסר תכנון.
יעל כהן-פארן: כן, זאת איזושהי תוצאה.
יעל כהן-פארן: אנחנו מכבים שריפות אם זה במים, אם זה כשצצה איזושהי התפרצות, אבל צריך לפעול בראייה הרבה יותר מחושבת והרבה יותר ארוכת טווח.
יעל כהן-פארן: דווקא הדוגמה שנתן כאן ניר סתיו של נוהל גל חום ומה עושים עם האנשים הכי חלשים במדינה, ואמרת את זה כאן מאוד יפה מר ברוש ממשרד הרווחה, שיש היערכות לטפל בהם.
יעל כהן-פארן: אני שמחה על כך.
יעל כהן-פארן: אני נתקלת בהרבה מאוד מקרים קשים מול הרווחה ואני שמחה שיש אמירה מאוד ברורה שמטפלים במקרים הקשים ביותר כשהם נזקקים לכך.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שמהדיון הזה עולה - עם כל זה שבקיץ הייתה איזושהי בהלה סביב העכברת, יש היום סביב הלישמניה - שיש המון פערי מידע.
יעל כהן-פארן: יש צורך בעבודה הרבה יותר מסודרת כדי להתגבר על פערי המידע הזה.
יעל כהן-פארן: אולי גם משאבים.
יעל כהן-פארן: אנחנו בערפל או באפלה.
יעל כהן-פארן: התחושה שלי מהדיון הזה היא שיצאתי ממנו מבינה פחות עד כמה אנחנו יודעים או מבינה יותר עד כמה אנחנו לא יודעים וכמה צריך להיות יותר מסודרים.
יעל כהן-פארן: לפתחנו אולי חס וחלילה, ושאלתי על זה קודם ולא התייחסת לזה בדבריך, המלריה שאולי גם היא תגיע לכאן מתי שהוא.
יעל כהן-פארן: אמרת שהיו מקרים ביוון.
יעל כהן-פארן: אנחנו במצב שמדברים על התפשטות יותר רצינית מעל מרכז אפריקה של אותם יתושים שנושאים את המלריה.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר אנחנו במצב אחר.
יעל כהן-פארן: אנחנו במצב שצריך להיערך כי אנחנו יודעים שהדברים האלה מגיעים אלינו בסופו של דבר ואנחנו רוצים, אני רוצה, לראות ואני אפנה מכאן – אנחנו נוציא מכתבים מהוועדה – גם לשר הבריאות כדי לראות איך עושים עבודה הרבה יותר מסודרת בנושאים האלה במחקר ובהיערכות שהיא לא תהיה משהו ספורדי ואד-הוקי כשיש איזו התפרצות אלא שהיא תהיה מסודרת.
יעל כהן-פארן: גם במידע שמועבר לציבור, אפילו מכאן, נאמדו מספרים שונים.
יעל כהן-פארן: אני מבינה שיש 600 חשודים ורק 50 שאומתו והפער הזה הוא מאוד מאוד גדול.
יעל כהן-פארן: 550 אנשים בסימן שאלה.
יעל כהן-פארן: אני מבינה שאפילו כנראה לא יהיו לנו תשובות כי לא בדקו אותם אחרי שבוע כדי לראות אם היה להם או לא היה להם את אותה מחלה.
יעל כהן-פארן: יש כאן מקום להיערכות הרבה יותר רצינית של מערכת הבריאות.
איזבלה קרקיס: זאת תוספת משאבים.
יעל כהן-פארן: כדי לברר האם יש כאן התפרצות או שזאת סתם בהלה שנזרעה בציבור.
יעל כהן-פארן: חברים, היא פגעה בהמון המון אנשים שרוקנו את הצפון.
יעל כהן-פארן: שמורות הטבע שנסגרו אבל עזבו את שמורות הטבע, כל התיירנים בצפון בכו בדמעות כמעט אתמול.
יעל כהן-פארן: ממש נחרב עולמם באמצע אוגוסט כשהתפרצה אותה מחלה שהדירה את כל האנשים מהאזור.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שזה לא נכון למדינה להתנהל באנקדוטיאליות כזאת.
יעל כהן-פארן: פתאום צץ משהו, אז מה לעשות, אנחנו מדינת ישראל.
יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים שהדברים הרבה פעמים כן מתנהלים כך אבל הייתי רוצה לראות אותם מתנהלים אחרת ובצורה הרבה יותר סדורה וברורה, וגם שהמסר לציבור יהיה ברור.
יעל כהן-פארן: אם זאת מחלה שמוכרת והיא רק עלתה בקצת, אז לא צריכה להיות אותה היסטריה לאומית שהייתה במקרה של העכברת.
יעל כהן-פארן: אם אכן יש כאן היסטריה, אז בואו נדע ונדע איך נערכים לכך.
יעל כהן-פארן: שוב, תודה לכולם.
יעל כהן-פארן: היה דיון מצוין ואני מבטיחה שיהיה לו המשך.
אורי מקלב: היום יום שלישי שבו נחקק פעמיים כי טוב, י"ד בחשון התשע"ט, 23 לאוקטובר 2018.
אורי מקלב: על סדר יומנו: סקירת מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי מר מאיר שפיגלר אודות קיום והטעמת תוכנית המחשוב "תבל".
אורי מקלב: ברשותכם, אפתח ואומר שקיימנו דיון ממוקד, וגם את הדיון הזה אנחנו רוצים להפוך לדיון ממוקד בנושא אחד.
אורי מקלב: אנחנו חוזרים עכשיו מפגרה וביקשתי לדון בעניין הזה עם תחילת המושב.
אורי מקלב: אני רוצה לקיים, קודם כל, דיון מקצועי.
אורי מקלב: מחובתנו ומתפקידנו לקבל סקירה מעת לעת על משרדי ממשלה שנמצאים בתוכנית ממשל זמין ואמונים על מתן שירות לאזרח, לבדוק התחדשות טכנולוגית, יישום הרפורמות, יישום תוכניות עבודה.
אורי מקלב: אם היינו צריכים לבחור במשרד ממשלתי הראשון, הייתי בוודאי פותח במוסד לביטוח לאומי כי מדובר במשרד גדול ומורכב ובעל היקפים גדולים.
אורי מקלב: זהו משרד שיש לו ממשק עם האזרח מול הממשל הכללי, וזה לבד מצריך ומחייב דיון, במיוחד שהביטוח הלאומי באמת עבר תקופה של שינוי מהותי מאוד בשירות לאזרח, בהתייעלות וביעילות, במחשוב, בדיגיטציה, שינוי בתפיסה, ועתידו עוד לפניו.
אורי מקלב: אני חושב שהנושא של ממשל זמין וכל הנלווה אליו הוא אחד הדברים שמוליכים את פעילות המשרד.
אורי מקלב: תוכנית המחשוב "תבל" היא תוכנית מאוד גדולה, ומטבע הדברים היא גם הכי גדולה בהיקפיה בין המשרדים הממשלתיים.
אורי מקלב: לכן, זה צריך לקבל את הבכורה ואת תשומת הלב שלנו.
אורי מקלב: אני מרגיש שכוועדה יש לנו נקיפות מצפון בעקבות דבר שאנחנו צריכים לתקן.
אורי מקלב: לפני קרוב לשנה קיימנו כאן דיון מהיר בנושא:
אורי מקלב: הביטוח הלאומי הקפיא פרויקט מחשוב לאחר שהשקיע בו 600 מיליון שקל.
אורי מקלב: הדיון שקיימנו פה הפתיע גם את עצמנו.
אורי מקלב: חשבנו לקבל הסדר ומענה על השאלה האם הכותרת שפורסמה בנושא הדיון המהיר היא באמת נכונה ומשקפת, ואז לא רק זה שאמרו שזה נכון אלא גם נאמרו פה דברים מתוך הביטוח הלאומי על כשלים ושהכסף כמעט הלך לאבדון ולא עשו שום דבר, מקפיאים את הכול.
אורי מקלב: הופתענו מעצמנו.
אורי מקלב: בעקבות כך, זה גם קיבל חשיפה תקשורתית מאוד גדולה.
אורי מקלב: זה היה כמעט קרוב לירי מתוך הנגמ"ש.
אורי מקלב: התברר לנו, גם מתוך התגובה של הביטוח הלאומי, שהוצגו הדברים בצורה קיצונית אולי שלא תואמת את המציאות עצמה, את המציאות שהיתה וגם את המציאות שתהיה.
אורי מקלב: ביקשנו אז גם לקיים דיון אחר.
אורי מקלב: הבנו שלא מיצינו ושלא קיבלנו תמונה שלימה ושהיה כאן איזשהו עיוות בנתונים ושגם המציאות היא אחרת, לא רק הנתונים.
אורי מקלב: הביטוח הלאומי ממשיך בתהליך בהתחדשות ובחידושים וממשיך בתוכנית החדשה "תבל", ואמרנו שאנחנו רוצים לקיים דיון.
אורי מקלב: אני חושב שאז לא היית.
אורי מקלב: מתי נכנסת לתפקיד?
מאיר שפיגלר: סוף נובמבר שנה עברה.
אורי מקלב: זה היה אחרי הדיון, אנחנו דיברנו באוקטובר.
איילת חאקימיאן: זה היה בנובמבר, 6 בנובמבר.
מאיר שפיגלר: לא הייתי בדיון, היה ממלא מקום.
מאיר שפיגלר: זה היה לפני שנכנסתי, אני נכנסתי כמעט חודש אחר כך.
מאיר שפיגלר: ראיתי גם את הפרוטוקול.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שכוועדה אנחנו מחויבים גם לאמת ושאנחנו רוצים לשמוע מה המשרד עושה מבחינה מקצועית בתוכנית "תבל".
אורי מקלב: מעבר לזה, נאפשר לך לדבר גם על מה שנאמר כאן בוועדה והאם זו באמת המציאות שהיתה או המציאות שקיימת.
אורי מקלב: אנחנו חייבים לתת את התמונה המלאה בכל היקפיה, ולראות האם היא מתאימה למה שהמשרד עושה היום בתוכניות המחשוב שלו.
אורי מקלב: אדוני המנכ"ל, קודם כל, אנחנו רוצים לברך על כניסתך לתפקיד.
אורי מקלב: אני נמצא בכנסת מזה זמן, ואני נחשב פה בין רבע חברי הכנסת הכי הוותיקים.
אורי מקלב: זאת אומרת, שלושת רבעי מחברי הכנסת יותר צעירים ממני מבחינת הכהונה שלהם בכנסת.
אורי מקלב: הם באו אחריי.
אורי מקלב: אני כמעט בין ותיקי וזקני הבית.
אורי מקלב: אנחנו מכירים אותך מכמה תפקידים אחרים שלך שבהם ייצגת את הממשלה, ומטבע הדברים נחשפנו האחד לשני.
אורי מקלב: אתה ידוע בנמרצות שלך ובמהירות התגובה שלך, ובנכונות ובמקצועיות שלך.
אורי מקלב: אתה מכניס את כל כולך לתוך הפעילות וזה באמת ראוי לציון.
אורי מקלב: לקחת את המשרד המורכב, החשוב והקשה ביותר.
אורי מקלב: אני כן שם דגש על הממשק של האזרח עם הממשל.
אורי מקלב: אומנם כל המשרדים עושים דברים חשובים, אבל פה זה ממשק של אזרח שנמצא בקושי.
אורי מקלב: גם משרד הפנים נותן שירות חשוב לאזרח, אבל עדיין השירות המורכב והקשה ביותר הוא אצלכם.
אורי מקלב: לכן, אנחנו מאחלים לך הצלחה ואנחנו מחזקים את ידיך.
אורי מקלב: אנחנו תמיד פתוחים וקשובים ביכולת שלנו לעזור למשרד.
אורי מקלב: אני מבקש שתשים דגש בדבריך על החידושים ועל התוכניות העכשוויות.
אורי מקלב: אני מבין שדיברתם שם על 31 מודולים, ואז דיברו שכל מה שנעשה כאן עם המשרד היה מודול אחד ועם זה נשארנו וזה מה שיצא.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לשמוע מה קורה.
מאיר שפיגלר: כבוד היושב-ראש, קודם כל תודה רבה על כל מה שאמרת.
מאיר שפיגלר: זה הדדי במלוא מובן המילה.
מאיר שפיגלר: למרות שאתה נבחן ואני בסך הכול משרת ציבור, כן היו לא מעט הזדמנויות לעבוד ביחד.
מאיר שפיגלר: מבחינתי, כולן היו לעילא ולעילא.
מאיר שפיגלר: לגבי הנושא של המוסד לביטוח לאומי והסיבה שבעטיה אתה מכנס את הישיבה כאן – אני דווקא אתחיל בכך שאני מתקשר לגמרי למה שאמרת.
מאיר שפיגלר: המוטו, המדיניות, ראיית העולם של הנהלת המוסד לביטוח לאומי היא לדאוג לכך שכל מי שרק זכאי לקבל שירות יקבל אותו בצורה הטובה ביותר, היעילה ביותר, המקצועית והמקצוענית ביותר, כמובן בחמלה ועל פי בית הלל והליכה לקראת.
מאיר שפיגלר: ציינת את משרד הפנים.
מאיר שפיגלר: נכון, למשרד הפנים בדרך כלל באים אלו שרוצים לנסוע לחו"ל או לעבור דירה ממקום למקום ולא אלה שלפעמים מתעוררים בבוקר ולא יודעים איך הם מסיימים את היום והם נמצאים במאבק מתמיד בגלל הסיטואציה שאיתה הם מתמודדים, לא תמיד מתוך בחירה, לפעמים וברוב המקרים מתוך אילוץ, ולשם אנחנו חותרים.
מאיר שפיגלר: אכן, המערכת שכרגע עומדת על הפרק, ודנתם בה בשנה שעברה, אמורה להיות אחד מהכלים הכי מרכזיים כדי לתת לעובדים במוסד לביטוח לאומי את האפשרות לשפר, לשדרג ולייעל ולהפחית בירוקרטיה ולטרטר כמה שפחות את הציבור הרחב, ובעיקר לתת את האפשרות להעניק לכל אחד מהלקוחות של המוסד לביטוח לאומי את מלוא הזכויות שמגיעות לו.
מאיר שפיגלר: אנחנו מגדירים את זה כמיצוי זכויות.