GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל כהן-פארן: אתמול הובלתי את שדולת המים בכנסת והגיעו גם תיירנים שפשוט נסגרו עסקיהם באמצע העונה בגלל הפאניקה שאולי הייתה מוצדקת, ואולי לא, אני לא יודעת, אבל אף אחד לא רוצה לנסוע לטיול ולחזור עם ילדים מאושפזים בבית חולים אנחנו פותחים את הדיון.
יעל כהן-פארן: אני יודעת שמשרד החקלאות שלח מייל שלא יגיעו, אולי קיבלו את הזימון מאוחר מדי.
יעל כהן-פארן: יש לי כאן איזושהי הודעה מתמיר גושן, מנהל שירותים וטרינריים בפועל שאחר כך אקריא אותה.
יעל כהן-פארן: אנחנו נתחיל ברשות
יעל כהן-פארן: כם דווקא עם רשות הטבע והגנים.
יעל כהן-פארן: נמצא אתנו כאן יושב ראש הרשות, שאול גולדשטיין, ואני מאוד שמחה שהגעת.
יעל כהן-פארן: אני יודעת שאתה צריך לצאת מוקדם, אז בבקשה.
יעל כהן-פארן: תאמר לנו איך אתם רואים את הבעיה ומה הפתרון.
יעל כהן-פארן: זה כמובן נוגע מאוד גם לשמורות הטבע.
יעל כהן-פארן: תתייחס לכל התחום הבריאותי והממשק אתכם.
שאול גולדשטיין: לפרוטוקול, מנכ"ל ולא יושב ראש.
יעל כהן-פארן: היה פעם יושב ראש.
שאול גולדשטיין: היה.
שאול גולדשטיין: גם כמעט אין לנו מליאה עוד מעט.
יעל כהן-פארן: מה קורה?
שאול גולדשטיין: בירוקרטיה.
שאול גולדשטיין: למנות בישראל חברים למליאה, זה דבר בלתי אפשרי.
שאול גולדשטיין: אין צ'אנס שתצליח, גם אם אתה השר הכי מסור לעניין.
שאול גולדשטיין: הפרוצדורה, למנות אנשים קיימים שכבר היו במליאה, רק להאריך את הכהונה שלהם, זה בין שנה לשנתיים.
יעל כהן-פארן: זו עבירה על החוק לא לקיים מליאה.
שאול גולדשטיין: זה כבר לא התפקיד שלי.
שאול גולדשטיין: דבר שני, כהקדמה.
שאול גולדשטיין: הדיון הקודם היה קריטי, דרמטי ומצוין.
שאול גולדשטיין: לא הבעתי את דעתי ואני לא ארחיב, אבל עשרות אלפי דונם שמתכסים לאט לאט בפאנלים סולאריים, יום אחד נבכה עליהם כי זה שטח פוטנציאלי לדברים אחרים, בעיקר לטבע, ואני חושב שהכיוון שעושים כמה שיותר על הגגות הוא נכון והוא דרמטי בכל היבט של שטחים פתוחים.
שאול גולדשטיין: לגבי המחלות.
שאול גולדשטיין: אחת הבעיות שלנו, מה שמעניין אותנו זה שפותחים את הברז ויש מים.
שאול גולדשטיין: מה שמעניין אותנו עת אנחנו נכנסים לרכב ונוסעים ומגיעים ליעד שלנו זה כמה שפחות פקקים.
שאול גולדשטיין: אחר כך אנחנו בוכים למה פתאום יש לנו מחלות ולמה פתאום לא נעים לנו ופתאום אין לנו נוף להסתכל עליו, באים לקיאקים וצריך ללכת ברגל כי הקיאק לא יודע לשוט ופתאום הצמחים נובלים.
שאול גולדשטיין: כמה נתונים דוגמתיים.
שאול גולדשטיין: בהר מירון, בשנת 2015, ירדו 760 מילימטר.
שאול גולדשטיין: 40 שנים קודם, ב-1977, ירדו 1,000 מילימטר.
שאול גולדשטיין: אנחנו אומרים יחסית לממוצע הרב שנתי, אבל מה זה הרב שנתי?
שאול גולדשטיין: אתה מסתכל על הגרפים, הולכים וצונחים כלפי מטה במשקעים.
שאול גולדשטיין: תסתכלו על הפיקים.
שאול גולדשטיין: הפיק האחרון שלנו ל-2014 בהר מירון – 850 מילימטר.
שאול גולדשטיין: כשאני התגייסתי לצבא, אחרי כן מלחמת לבנון הראשונה, 1983, הפיק היה 1,900 מילימטר.
שאול גולדשטיין: מישהו כאן יכול לדמיין 1,900 מילימטר בשנה שיורדים במקום אחד בישראל?
שאול גולדשטיין: זה נשמע כאילו הזוי.
שאול גולדשטיין: היום אנחנו מברכים על 500 מילימטר, על 550 מילימטר.
יעל כהן-פארן: במירון?
שאול גולדשטיין: באופן כללי.
שאול גולדשטיין: במירון, בשנה האחרונה, 760 מילימטר שזה בערך 75 אחוזים מממוצע כלשהו שאני לא יודע בדיוק מהו.
שאול גולדשטיין: דבר שני הוא הטמפרטורה הסביבתית.
שאול גולדשטיין: אתה רואה שהעולם הולך ומתחמם ואנחנו מכירים את זה.
שאול גולדשטיין: בין אם אלה מחזורים של 100 שנים ובין אם דבר קבוע, אנחנו לא יודעים, אבל כרגע זה לא כל כך משנה לנו.
שאול גולדשטיין: שפיעת הנחלים בצניחה.
שאול גולדשטיין: כמה נתונים, רק לסבר את האוזן.
שאול גולדשטיין: בשנת 2004, לפני 14 שנים, בירדן זרמו שמונה מטרים קוב שנייה.
שאול גולדשטיין: 14 שנים אחר כך, השנה, ירד לרבע, משמונה קוב שנייה לשניים.
שאול גולדשטיין: נחל הדן, שנת 2004, אותה שנה, כמעט שישה מטרים קוב שנייה.
יעל כהן-פארן: המעיין או הנחל?
שאול גולדשטיין: הנחל.
שאול גולדשטיין: יש לנו נקודות דגימה.
שאול גולדשטיין: בשנת 2018, המספר ירד לשליש.
שאול גולדשטיין: זה צד אחד של המטבע.
שאול גולדשטיין: דרך אגב, חלק גדול מהירידה הם אותם משקעים שחסרים לנו.
שאול גולדשטיין: חלק מזה בגלל שחלק ממקורות המים מוזנים על ידי מדינות נוספות כמו לבנון, סוריה וירדן שגם הן צריכות לשתות.
שאול גולדשטיין: דרך אגב, כאשר בישראל פותחים את הברז ויש מים, ברבת עמון אין מים.
שאול גולדשטיין: ברמת עמון רק כמה שעות ביום יש מים בברז.
יעל כהן-פארן: יומיים בשבוע.
שאול גולדשטיין: אין מים.
יעל כהן-פארן: הם מחזיקים טנק על הגג.
שאול גולדשטיין: לא נעים לומר אבל גם ביהודה ושומרון, לערבים יש בעיות מים קשות מאוד שלא מטופלות וגם אצלם אין מים בכל שעות היממה, דבר שהוא לא בסדר.
שאול גולדשטיין: בכל מקרה השפעות האדם לא רק קשורות אלינו.
שאול גולדשטיין: ימות שלמות יובשו בצפון על ידי טורקיה וכן הלאה.
שאול גולדשטיין: צריכה מוגברת של האדם כאן.
שאול גולדשטיין: היום כל נושא של צריכת מים גם לשתייה וגם לחקלאות, זאת עלייה דרמטית.
שאול גולדשטיין: זה חלק מההשפעות על אותם קידוחים שרשות המים רצה כל הזמן לקדוח קידוחים וצריכה לספק את המים לאדם לכל שימושיו.
שאול גולדשטיין: הערת ביניים.
שאול גולדשטיין: אנחנו ניסינו להתחיל דיון על מתי מגדילים נחלות, מתי מוסיפים שטחים לחקלאות ומה הפרמטרים.
שאול גולדשטיין: בישראל אפשר להוסיף היום נחלות לחקלאות, לא עושה שיקולי קרקע, לא עושה שיקולי מים.
שאול גולדשטיין: יש איזושהי מדיניות מסוימת שהגדילה את הנחלות מ-40 ל-80 דונם לחלקה משיקולים כאלה ואחרים.
שאול גולדשטיין: שאלתי את רשות המים האם דיברו אתם על קו המים שצריך עבור ההגדלה הזאת והתשובה הייתה שלילית.
שאול גולדשטיין: דיברתי עם משרד החקלאות.
שאול גולדשטיין: יש לנו ועדת פרוגרמות שעושה את החשבונות האלה.
שאול גולדשטיין: בסוף אנחנו צורכים יותר מים כי אנחנו מחליטים שאנחנו צריכים לצרוך יותר מים ואין לנו מי שיספק אותם.
שאול גולדשטיין: המשמעות השנייה של החקלאות.
שאול גולדשטיין: לנו זה נהדר, מקבלים את התוצרת הטרייה שלנו, אבל המשמעות השנייה היא שכל חיות הבר נהנות מאוד.
שאול גולדשטיין: יש להן מסעדות חינם, הן משוטטות בשטח.
שאול גולדשטיין: פעם היה צריך לדפוק בדלת ולשלם כמה גרושים על שווארמה לחזיר בר.
שאול גולדשטיין: היום חזיר בר נכנס ולא צריך לדפוק על דלת כלשהי אלא הוא פשוט מסתובב בכל שדה שהוא רוצה והוא אוכל כל פעם משהו אחר, לפי הקטע שהוא מחליט עליו כאשר פעם זאת חיטה, פעם חמניות, פעם תירס והוא שואל את הילדים שלו מה הם רוצים לארוחת ערב ופשוט הולך עדר שלם והורס שדה שלם.
שאול גולדשטיין: ההרס לחקלאי, מדברים עליו.
שאול גולדשטיין: הצד שני של המטבע הוא שפתאום החזיר אומר שאם הוא יכול להתפרנס ויש לו יותר פרנסה, הוא מביא יותר ילדים כי זה המנגנון הטבעי אצל חיות הבר.
שאול גולדשטיין: לכן אנחנו רואים למשל תנים שבשנה שעברה בגלל הכלבת – מחלת הכלבת שמתפרצת והיא סופנית והיא מאוד מאוד קשה – כדי לדלל את כמות התנים, נאלצנו להרוג אלפי תנים.
שאול גולדשטיין: התנים האלה התרבו כי בבריכות הדגים אין לחקלאי כל אינסנטיב לפנות את הדגים המתים שהם מתים בגלל קרה פתאומית כזו או אחרת.
שאול גולדשטיין: זה קורה כל הזמן וראיתי את זה בעיני.
שאול גולדשטיין: אתה ישוב ליד בריכת דגים, אתה עומד כמה דקות, אתה מסתכל, בבריכה תמיד יש כמה דגים צפים, מגיע התן, מכניס את היד שלו ואומר שהיום הוא יהיה פרווה, בערב אולי יהיה לו משהו חלבי, לוקח את הדג ואוכל את הדגים המתים.
שאול גולדשטיין: פלא שבמקום כ-500 תנים לאזור מסוים, וזה אזור עמק המעינות, יש לנו כ-10,000 תנים.
יעל כהן-פארן: ה-500 תנים, זה היה משהו סביר לתא שטח?
שאול גולדשטיין: אין כאן מדע שאני יכול לומר לך בדיוק.
שאול גולדשטיין: נמצא כאן האקולוג שלנו, דותן.
שאול גולדשטיין: אי אפשר לומר בדיוק כמה תא שטח יכול להכיל.
שאול גולדשטיין: היום ההתפרצות של המינים, מדובר בפי כמה.
שאול גולדשטיין: בפי שלוש, בפי חמש, בפי עשר.
שאול גולדשטיין: גם חזירי בר, גם תנים, כלבים משוטטים.
שאול גולדשטיין: אתם יודעים כמה כלבים משוטטים יש היום בארץ?
שאול גולדשטיין: בין 30,000 ל-80,000.
שאול גולדשטיין: להערכתנו המספר יותר קרוב ל-80,000 מאשר ל-30,000.
שאול גולדשטיין: חתולים.
שאול גולדשטיין: כמות של חתולים, כל אחד יכול להעיד מהניסיון האישי שלו.
שאול גולדשטיין: מי שלא יודע, חתול הוא נמר קטן ונמר אוכל הכול.
שאול גולדשטיין: הנמר הזה אוכל כל פעם משהו אחר.
שאול גולדשטיין: פעם הוא אוכל את מה שאנחנו נותנים לו כאנשים רחמנים, ופעם שנייה הוא אוכל את המכרסמים האחרים שיש בטבע.
שאול גולדשטיין: הוא אוכל את הגרבילי ואוכל את הלטאות ואוכל את אותם בעלי חיים שאנחנו צריכים אותם במעגל החיים השלם בטבע.
שאול גולדשטיין: זה דבר אחד של החקלאות.
שאול גולדשטיין: האלמנט השני של החקלאות הוא הזבל.
שאול גולדשטיין: יש לנו המון בקר.
שאול גולדשטיין: את מדברת על העכברת וההשפעה שלה.
שאול גולדשטיין: אדם שלא מוסדר, מת לו כבש - ושוב, יש תמונות של זה וזה לא שאני ממציא – לוקח את הכבש וזורק מעבר לגדר שלו.
שאול גולדשטיין: אדם שעשה שחיטה ואכל כבש בחגיגה שלו, הוא אכל את החלקים שמעניין אותו ושאר החלקים מושלכים בסביבות הישוב.
יעל כהן-פארן: שלא לדבר על כך שגם בתי מטבחיים מטילים את השיירים שלהם במקומות לא מוסדרים.
שאול גולדשטיין: בתי מטבחיים, חלקם הגדול לא מוסדרים בכלל ובלי רישיונות.
שאול גולדשטיין: חלק מהעיירות בנגב והבדואים שם בוכים על הדבר הזה.
יעל כהן-פארן: גם בגליל המערבי.
שאול גולדשטיין: רק ברהט עצמה, אם אני לא טועה, אני מדבר מזיכרון, כ-12,000 ראשי צאן בתוך העיר עצמה.
שאול גולדשטיין: אני לא מדבר אתכם על השטח הפתוח.
שאול גולדשטיין: בתוך רהט עצמה יש עשרות בתי מטבחיים פירטיים שאדם רוצה להגיע עכשיו לאיד אל אדחא, לוקח כבש, שוחט אותו, לוקח את החלקים שלו ואת השאר זורק.
שאול גולדשטיין: אתה מוצא אותם מסביב לישובים בצורה מפוזרת.
שאול גולדשטיין: אנחנו לא יודעים להרים כל פגר כזה.
שאול גולדשטיין: אנחנו יודעים להרים פגר שלם.
שאול גולדשטיין: יש לנו ארבע משאיות יחד עם משרד החקלאות.
שאול גולדשטיין: אני לא מדבר רק על הדרום אלא גם על הצפון.
שאול גולדשטיין: בסיורים בשטח אתה רואה פרות מושלכות, גמלים מושלכים, אתה רואה חוסר אכפתיות מוחלט בנושא הסניטרי.
יעל כהן-פארן: אבל יש כאן גם בעיה של אכיפה.
שאול גולדשטיין: תכף נדבר על זה וזה נכון מאוד.
שאול גולדשטיין: מינים פולשים.
שאול גולדשטיין: אתם קונים מכונת כביסה, מכונת כביסה מגיעה בדרך כלל עם קרש למטה וקרש למעלה, מתקינים את מכונת הכביסה והקרש הזה מטופל.
שאול גולדשטיין: ברגע שהוא לא מטופל, נכנסים כל מיני אורחים שאתם לא מכירים אותם.
שאול גולדשטיין: אתם זורקים את הקרשים האלה אחרי שהתקנתם את מכונת הכביסה היפה שלכם, חיברתם לחשמל וקראתם לטכנאי, שמתם את הקרשים בפח הזבל.
שאול גולדשטיין: אותם קרשים מכילים דברים שאחר כך יהרסו את הטבע בישראל, כל מיני דברים הרסניים נכנסים בשיטה הזאת.
שאול גולדשטיין: משלוח עץ לחמדיה, נכנסת נמלת אש הקטנה, היא עוקצת ילד, הוא במיון.
שאול גולדשטיין: עוקצת אתכם, אתם שעתיים עם כאבים לא קטנים בכלל.
שאול גולדשטיין: התחילה באתר אחד והיום היא בלמעלה מ-1,000 אתרים ואין לנו כבר יכולת להשתלט עליה.
שאול גולדשטיין: היא מאוד אגרסיבית, היא כובשת את השטח מנמלות אחרות.
שאול גולדשטיין: האדם, כמו שאמרתי קודם, הוא פותח את הברז, הוא רוצה מים.
שאול גולדשטיין: הוא נוסע בכביש, רוצה את הדרך שלו.
שאול גולדשטיין: אבל כשאתה מסתכל קצת, אותם פקחים שזה התפקיד שלהם, לא רק לנסוע על הכביש אלא לנסוע בשטח ולחפש את הדברים, הדברים האלה הולכים ומתעצמים.
יעל כהן-פארן: אני מצטערת אבל אני אצמצם אותך.
יעל כהן-פארן: דבר על שינויי האקלים ועל ההשפעה שלהם על הבריאות שלנו.
שאול גולדשטיין: החבילה כוללת.
יעל כהן-פארן: אני מבינה שהחבילה היא כוללת.
יעל כהן-פארן: ברור שיש כאן התנהלות של אנשים בהקשר של יבוא מוצרים ובהקשר של דברים אחרים שציינת שהיא לא לעניין.
יעל כהן-פארן: לא את הכול אנחנו נתקן בחדר הזה.
יעל כהן-פארן: ננסה לתקן מה שאפשר.
שאול גולדשטיין: רק דוגמה.
שאול גולדשטיין: בזמנו לא היה אבוקדו בישראל.
שאול גולדשטיין: תחשבו למה אפשר לגדל אבוקדו היום.
יעל כהן-פארן: גם מנגו לא היה.
שאול גולדשטיין: למה אפשר לגדל?
יעל כהן-פארן: כי יש מים.
שאול גולדשטיין: יש מים ויש גם טמפרטורות שעולות.
יעל כהן-פארן: כן, אבל כבר עשרות שנים מגדלים אבוקדו ומנגו.
שאול גולדשטיין: דבר אחרון, לגבי המחלות.
שאול גולדשטיין: רק נאמר כמה מהשמות המצויים בזמן האחרון.
שאול גולדשטיין: עכברת, כלבת, לשמניה, יתושים.
יעל כהן-פארן: קדחת הנילוס.
שאול גולדשטיין: באה מיתושים.
שאול גולדשטיין: ההמלצות שלנו.
שאול גולדשטיין: קודם כל, פרויקט שהתחילו ברשות המים יחד אתנו.
שאול גולדשטיין: השר שטייניץ הוביל את הפרק הראשון ומנכ"ל רשות המים גיורא שחם הוביל את הפרק השני.
שאול גולדשטיין: הפרקים שיבואו אחריו הם להחזיר מים לטבע.
שאול גולדשטיין: למרות שיש כאילו בצורת ואין מים, רשות המים מודעת לצרה של הטבע ומתחילים להחזיר את המים ולתגבר.
יעל כהן-פארן: יש שבעה נחלים שמשקיעים בהם כ-60 מיליון.
יעל כהן-פארן: משהו כזה.
שאול גולדשטיין: שבעה נחלים.
שאול גולדשטיין: כמעט כולם באזור הים התיכון.
שאול גולדשטיין: רוב הבעיה שלנו היא באזור הגולן, מורדות הגולן, שם מתחילים פרויקט ראשון.
שאול גולדשטיין: אנחנו עכשיו במשא ומתן.
יעל כהן-פארן: זה לא בהחלטת ממשלה.
שאול גולדשטיין: עדיין לא.
שאול גולדשטיין: הדבר השני הוא כל הנושא של הטיפול בממשק טבע-חקלאות שהוא לא מוסדר.
שאול גולדשטיין: את מדברת על אכיפה ואני לגמרי מסכים אתך.
יעל כהן-פארן: העכברת באה משם.
שאול גולדשטיין: לגבי העכברת עשינו תכנית עם שני משרדים ראשיים וצריך לקדם אותה, עם חקלאות והמשרד להגנת הסביבה.
שאול גולדשטיין: שניהם מצפים לתקציב מהאוצר כך שמדינת ישראל תסכם את זה בצורה יותר הוליסטית ואולי הכנסת צריכה להוביל את זה.
שאול גולדשטיין: כל נושא טיפול האדם במה שהוא עושה בטבע.
שאול גולדשטיין: למשל ב-לשמניה, נושא המסלעות אבל שוב, זו לא התחממות גלובלית או התחממות מקומית.
שאול גולדשטיין: זה לא לדיון הזה.
שאול גולדשטיין: בסופו של דבר צריך להבין את ההשפעות של כל המחלות האלה.
שאול גולדשטיין: קודם כל, אלה מחלות לאדם וצריך לומר שהיום שמירת טבע בעולם, הסיסמה שלה היא טבע בריא, אנשים בריאים.
שאול גולדשטיין: אדם צריך להבין שהטבע בריא, גם הוא יהיה בריא.
שאול גולדשטיין: הטבע חולה, באיזשהו מקום זה יפגע גם באדם.
שאול גולדשטיין: דיברת על משבר התיירות בצפון.
שאול גולדשטיין: אתם לא מבינים את ההשפעה.
שאול גולדשטיין: חמאס בדרום לא עשה מה שהעכברת עשתה בצפון.
שאול גולדשטיין: יש לנו את הנתונים של כל האתרים שלנו.
שאול גולדשטיין: יש איומי חמאס, הוא שולח כל מיני עפיפונים ובלונים, ולפעמים גם יותר מזה, אבל התיירות לא ירדה במידה שירדה בצפון בעקבות העכברת.
שאול גולדשטיין: המספרים ירדו בעשרות אחוזים, כמעט מ-100 אחוזים שלש מספר מסוים ירד ל-5 אחוזים ו-10 אחוזים.
שאול גולדשטיין: היו אתרים שלמים שלא הייתה בהם עכברת ולא הייתה שום בעיה, אבל האנשים פשוט לא הגיעו לשם.
שאול גולדשטיין: התיירות מאוד מאוד סבלה בפריפריה.
שאול גולדשטיין: צריך להבין שבפריפריה, רוב האתרים שלנו בפריפריה, זו גם הפרנסה לאותם תושבים.
יעל כהן-פארן: אתם ראיתם את זה בהיעדרות של אנשים משמורות טבע?
שאול גולדשטיין: חד משמעית.
שאול גולדשטיין: זה פשוט מטורף מה שקרה שם.
שאול גולדשטיין: אני באופן אישי ביקרתי שם לא מעט פעמים בזמן המשבר ועד היום המספרים לא התאוששו.
שאול גולדשטיין: בחול המועד האחרון הייתה עדיין השפעה של העכברת.
יעל כהן-פארן: כי אף אחד לא אמר שזה נגמר.
שאול גולדשטיין: זה מורכב.
שאול גולדשטיין: זה די נגמר אבל אף אחד לא אמר שזה נגמר כי עדיין שישה נחלים סגורים בגלל סיבה אחרת ולא בגלל העכברת.
שאול גולדשטיין: בגלל מדד קוליפורמים שלא בטוח שהוא המדד הנכון אבל עדיין זה פגע בפרנסה של הפריפריה.
שאול גולדשטיין: לדעתנו בהמשך זה גם יפגע באמינות התוצרת החקלאית הישראלית ב-OECD כי הדברים האלה בסופו של דבר מתלבשים על אותם גידולים.
שאול גולדשטיין: בדיון הקודם היו הרבה יותר אנשים כי כנראה היד הכלכלית הנעלמה הביאה אותם והיד הנעלמה גם הוציאה אותם כשלא דיברנו על כסף.
שאול גולדשטיין: אם כן, בואו נדבר קצת על כסף.
שאול גולדשטיין: לדעתנו כל המשבר הזה של אותן מחלות שפורצות בגלל חוסר הטיפול בהתחממות ובמשבר המים שיש לנו, יש טיפול, אבל לא מספיק, כל הדבר הזה עתיד גם לפגוע כלכלית בהרבה מאוד פרמטרים בחיים שלנו.
שאול גולדשטיין: לכן אנחנו חושבים שהגיע הזמן שישימו על זה תקציב לא קטן כדי לטפל בזה ולא מהגורן ומהיקב, כאן מיליון שקלים ושם שני מיליון שקלים.
שאול גולדשטיין: אנחנו מאוד מברכים על הדיון הזה שבעינינו הוא מאוד מאוד חשוב.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לשאול אותך ספציפית לגבי העכברת.
יעל כהן-פארן: האם בעקבות ההתפרצות הרחיקו עדרי בקר מאזור מעיינות ואגני מים פתוחים?
שאול גולדשטיין: זאת התכנית שהכנו יחד עם המשרד להגנת הסביבה.
שאול גולדשטיין: התכנית הזאת הייתה מוכנה ב-2002 ולא בוצעה בגלל חוסר תקציב.
יעל כהן-פארן: איזה תקציב צריך?
יעל כהן-פארן: פשוט להוציא את העדרים.
שאול גולדשטיין: צריך לתת להם תחליף.
שאול גולדשטיין: תבינו, אנחנו הולכים להתרחץ במקומות שבשורש שלהם, בבריכת המשושים אנחנו הולכים להתרחץ – סליחה שאני אומר את המשפט הזה, אבל בסך הכול יושבים כאן 20 אנשים ולא תגיעו לבריכת המשושים – בנחל שלמעלה רועה בקר ומשתין לתוך המים שאנחנו רוחצים בהם.
יעל כהן-פארן: אבל הכול משודר.
שאול גולדשטיין: השתן של הבקר יכול להכיל, אם הוא לא מחוסן, מחלות.
שאול גולדשטיין: הכנו תכנית שעלותה כ-20 מיליון שקלים.
שאול גולדשטיין: צמצמנו אותה ל-17 מיליון שקלים ועכשיו שני המשרדים הגדולים כרגע לא מעבירים כסף, אלה 6 מיליון שקלים, כך שנשארנו עם 11 מיליון ואז השותפים אומרים שעד שלא תביא מהם, גם אנחנו לא ניתן.
שאול גולדשטיין: בקיצור, חד גדיא.
שאול גולדשטיין: אני מאוד מקווה שהתכנית הזאת כן תצא לדרך, לפחות בשלב הראשון שלה.
שאול גולדשטיין: אנחנו כרת"ג גם מוכנים לשים כסף למרות שבקר זה לא העניין שלנו.
שאול גולדשטיין: הסכמנו לשים כסף גדול.
שאול גולדשטיין: אנחנו נתחיל בכסף שלנו כדי לפחות להתקדם.
שאול גולדשטיין: דרך אגב, אם אנחנו לא נטפל בזה היום, בקיץ הקרוב תהיה אותה בעיה ואותה מצוקה, אותה עכברת ואותם קוליפורמים ולא נשנה דבר.
יעל כהן-פארן: לגבי ה-לישמניה.
יעל כהן-פארן: אני יודעת שהיה מאבק.
יעל כהן-פארן: גם זה קשור להתחממות.
יעל כהן-פארן: האם זה נפוץ יותר בגלל ההתחממות?
יעל כהן-פארן: תכף גם משרד הבריאות כמובן יתייחס.
יעל כהן-פארן: אני מעריכה שהתפוצה, בעיקר של הזבוב שמעביר את המחלה, יותר נפוצה בגלל הטמפרטורה.
יעל כהן-פארן: שוב, מה ההיערכות ואיך אתה רואה את המקום שלכם עם הגנה על חיית בר.
שאול גולדשטיין: נמצא כאן האקולוג שלנו.
שאול גולדשטיין: אנחנו לא יודעים את הקשר הישיר בין לישמניה לבין התחממות.
שלומית פז: אנחנו ביצענו על זה מחקר.
שאול גולדשטיין: אני אישית לא מודע לזה.
שאול גולדשטיין: יכול להיות שיש קשר.
שאול גולדשטיין: זאת גם השפעת אדם.
שאול גולדשטיין: בהתחממות אנחנו אומרים שזאת בעצם השפעת אדם וגם אותו אדם, יכול למנוע את ההשפעה השלילית שלו.
שאול גולדשטיין: גם כאן זאת השפעת אדם.
שאול גולדשטיין: אני לא יודע אם זה קשור בדיוק להתחממות או לא, אבל בכל מקרה נתנו היתר כללי לירי בשפני סלע, במרחק של עד 500 מטרים מהישובים למשך שלוש שנים, היתר שהוא די רחב והוא מאפשר לרשות להתמודד.
שאול גולדשטיין: שוב, כמו כל דבר אחר, אם לא יינתן כסף, אם מישהו לא יוציא כסף לטיפול באותן מסלעות או באותם חללים שמתחת לקרוואנים או לבתים, שם השפנים שורצים ומתרבים, לא עשינו שום דבר.
שאול גולדשטיין: אפשר לירות בכמה שפנים שאתם רוצים אבל הם מתרבים כמו שפנים.
יעל כהן-פארן: אנחנו עוברים לדוקטור שלומית פז שצריכה לצאת ללמד באוניברסיטת חיפה.
שלומית פז: אני ראש החוג לגיאוגרפיה ולימודי סביבה באוניברסיטת חיפה.
שלומית פז: אני קלימטולוגית ואני עוסקת בשינויי אקלים למעלה מ-20 שנים ובקשר שבין שינויי אקלים ובריאות משנת 2004.
שלומית פז: בעבר הייתי די בודדה ולצערי העניין הזה הולך וגובר וכך אנחנו הרבה אנשים שמשתפים פעולה.
שלומית פז: בדיון הקודם הזכרת את דוח IPCC.
שלומית פז: אני הייתי שותפה בכתיבה שלו, בחלק של הבריאות.
שלומית פז: אני באמת רוצה להתחבר גם לדברים שנאמרו על ידי אנשי הארגונים הירוקים בדיון הקודם.
שלומית פז: אם אנחנו חיים באיזושהי תחושה שאם נעמוד במגבלה של עד מעלה וחצי של התחממות כמו בהסכם פריז, אנחנו חיים באיזושהי אשליה מכיוון שההשלכות הן מאוד מאוד חמורות כבר עכשיו.
שלומית פז: מעבר לזה, אתמול עלה לרשת מאמר של קבוצת מחקר ים תיכונית שלנו, בנייצ'ר קליימט, שנותן איזושהי סקירה לגבי המצב בים התיכון.
שלומית פז: אם שאול נתן איזושהי סקירה לגבי המצב בישראל, צריך לדעת שהמצב באגן הים התיכון קשה יותר בהשוואה למצב העולמי.
שלומית פז: עליית הטמפרטורה כאן היא כמעט חצי מעלה יותר מעליית הטמפרטורה העולמית.
שלומית פז: זה בא לידי ביטוי קודם כל בהתחממות, בעלייה במספרם של גלי החום, העוצמה שלהם, האינטנסיביות שלהם, השכיחות שלהם, וירידה בכמויות המשקעים ובתופעות נוספות.
שלומית פז: כמובן שלכל התופעות האלה יש השפעה על מערכות רבות מאוד, כמו ששאול הזכיר, אם זאת חקלאות, מים, דיג, פליטים.
שלומית פז: מדובר כאן באמת בהיבטים ים תיכוניים.
שלומית פז: אני אומר כמה נקודות ממש בשתי מילים כי אני צריכה לצאת ואני אשאיר לחברתי ועמיתתי מאיה להמשיך כשיגיע תורה.
שלומית פז: קודם כל, אנחנו רואים עלייה בשיעורם של גלי חום.
שלומית פז: הזכרנו קודם את גל החום שפקד את מערב אירופה ב-2003.
שלומית פז: לפי נתונים של ארגון הבריאות העולמי הלכו לעולמם 70,000 אנשים.
שלומית פז: אלה מספרים שהם בלתי נתפסים כי אנחנו מדברים על המדינות החזקות ביותר בעולם, אם זאת ספרד, צרפת וכולי.
יעל כהן-פארן: רק בצרפת 30,000 אנשים.
שלומית פז: נכון.
שלומית פז: אלה סדרי הגודל בהם מדובר.
שלומית פז: אנחנו באים כאן באיזושהי תפיסה שהאוכלוסייה בישראל היא מאוקלמת לטמפרטורות גבוהות.
שלומית פז: אנחנו באמת רגילים לטמפרטורות האלה וכולנו נהנים ממזגנים בכל מקום.
שלומית פז: אבל צריך לזכור שיש אוכלוסיות שהן אוכלוסיות חלשות.
שלומית פז: קודם כל, אוכלוסיות שאין להן נגישות - מסיבות סוציו-כלכליות - למזגנים במשך 24 שעות ביממה, אוכלוסיות של קשישים, שאני מניחה שאנשי הבריאות כאן, הרופאים שבחבורה, יתייחסו לזה טוב ממני.
שלומית פז: רוב האנשים שנפטרו באותם גל חום למשל ב-2003, היו מעל גיל 65.
שלומית פז: זאת אומרת, יש כאן קשר מובהק וכולנו יודעים שאחוז הקשישים באוכלוסייה הולך ועולה וכי זו אוכלוסייה בסיכון גדול מאוד.
שלומית פז: עוד נקודה שמתקשרת במידה מסוימת לדיון הקודם.
שלומית פז: אנחנו באמת אי אנרגטי.
שלומית פז: אם חס וחלילה תהיה איזושהי הפסקת חשמל מאוד קשה, במקרה של גל חום כבד, לא נוכל להטיל את יהבנו על אף מדינה מסביב כי היא לא תעזור לנו.
שלומית פז: זאת נקודה שצריך לזכור אותה.
שלומית פז: דבר נוסף שקשור בהתפרצויות.
שלומית פז: אני עוסקת הרבה מאוד בהתפרצויות של מחלות שמועברות על ידי יתושים, אם זו קדחת הנילוס ומחלות נוספות.
שלומית פז: יצא לי גם לבצע שתי עבודות גדולות עבור ה-ECDC, המרכז האירופי לבקרת מחלות ומניעתן, ועבדנו שם על כל הנושא של התפרצות של קדחת הנילוס או קדחת מערב הנילוס באירופה כולל ניסוח בקבוצה - שוב, אני קלימטולוגית אבל בשיתופי פעולה – עם רופאים, אפידמיולוגיים, מודליסטים וכולי.
שלומית פז: ניסחנו עקרונות של היערכות של היבשת והסיפור של קדחת מערב הנילוס בקיץ האחרון לא היה אמור להיות הפתעה מכיוון שזה נכון שהמחלה הייתה שכיחה בארץ בשנות ה-50 ואחר כך שוב התפרצה מחדש בשנת 2000.
שלומית פז: זאת אומרת, זה משהו שהוא מוכר כאן והוא ידוע והוא לא היה צריך להפתיע אף אחד.
שלומית פז: לגבי ההתפרצויות של המחלות האחרות.
שלומית פז: במדינות יחסית שכנות לנו, גם אם לא מאוד קרובות, כמו צרפת, כמו איטליה שקרובה יותר, היו בשנה האחרונה התפרצויות של צ'יקונגוניה.
שלומית פז: זאת מחלה שמועברת על ידי אותו יתוש שמעביר את הדנגה, את הזיקה, והוא נמצא כאן באזור שלנו.
שלומית פז: יתושים לא מכירים גבולות, כך שלהיות שאננים ולומר שזה לא יבוא אלינו, גם זה דבר שדורש טיפול.
שלומית פז: אני אעיר הערה קטנה - ואז אני אסכם – לגבי הלישמניה.
שלומית פז: כתבנו בארבע השנים האחרונות קבוצת מחקר עבודה גדולה בנושא של לישמניה, יותר מהצד האקולוגי והאקלימי ופחות הבריאותי, לקרן הישראלית למדעים.
שלומית פז: לפני כמה ימים הגשנו דוח מאוד מאוד גדול ומצאנו כמובן קשר גם לאותן מסלעות שהן מעשי ידי אדם, אותן שאול הזכיר, אבל גם בקשר שבין עליית הטמפרטורות להתפשטות של זבובי החול שמעבירים את המחלה וההצפנה שלהם כי אנחנו יודעים שבעבר הם היו באזורים יותר דרומיים, יותר מזרחיים, והיום אנחנו מוצאים אותם - אני באופן אישי תושבת הגליל - גם באזור שלנו.
שלומית פז: כמה דברים לסיכום.
יעל כהן-פארן: לפני כן, האם בודקים במסגרת המחקרים, או שזה יותר מכוון לאירופה ולכן לא מסתכלים על זה, מה הסיכון שאפילו מלריה תגיע לאזורנו?
שלומית פז: לפני שנה היו שלושה דיווחים על שלושה מקרים של מלריה בקפריסין.
שלומית פז: שלושה תיירים בריטים.
יעל כהן-פארן: אלה תיירים שאולי הגיעו ממקום אחר או שהם חטפו את זה בקפריסין?
שלומית פז: כנראה הם חטפו את זה שם.
אלי שוורץ: ביוון יש התפרצויות של עשרות מקרים.
אלי שוורץ: ההדבקה היא ממהגרים.
שלומית פז: לפני שאנשי הבריאות יוסיפו מהידע שלהם, כמה דברים.
שלומית פז: אני רוצה שיהיה גם ניטור וגם טיפול.
שלומית פז: שוב, קדחת מערב הנילוס קיימת כאן וזה לא היה אמור להפתיע.
שלומית פז: לפני כמה שנים ביצענו איזושהי בדיקה של כל מערך הניטור.
שלומית פז: ישבנו עם כל הדוחות של המשרד להגנת הסביבה.
שלומית פז: כל הנושא של הטיפול במפגעי יתושים.
שלומית פז: גילינו שהטיפול הוא מאוד מאוד ספורדי.
שלומית פז: זאת אומרת, ברגע שאזרחים מתלוננים, הולכים ומרססים שם.
שלומית פז: אין איזשהו טיפול יותר מערכתי.
שלומית פז: ההמלצה שלנו הייתה, בעקבות גלי חום, יש בשנים האחרונות גלי חום כבר בחודש מרס, שמגיעים יותר מוקדם מאשר בשנים עברו, כבר להיערך לדבר הזה ובאמת לטפל במפגעי היתושים.
שלומית פז: גם נושא של ניטור, שקיפות ומידע.
שלומית פז: מוכנות של מערכת הבריאות.
שלומית פז: יותר מודעות לבעייתיות שקשורה בדברים האלה.
שלומית פז: ומודעות של הציבור.
שלומית פז: הרבה פעמים אנשים מדמיינים מפגעי יתושים באיזשהו אגם או מקווה מים גדול, אבל מספיק שנשאיר איזשהו עציץ בחצר הבית או איזושהי השקיה כשהמים לא לגמרי התייבשו, זה כבר יכול למשוך מפגעים של יתושים.
שלומית פז: זה באמת באמצעות כל הנושא של חינוך ויותר מודעות והפצה של הידע הזה לציבור.
שלומית פז: תודה.
שלומית פז: אני מתנצלת שאני צריכה לצאת.
יעל כהן-פארן: איזבלה, משרד הבריאות.
יעל כהן-פארן: אם את יכולה להציג לי את התמונה הכוללת יותר.
יעל כהן-פארן: הייתי רוצה שאת תפתחי אבל הדוברים האחרים היו צריכים להקדים.
איזבלה קרקיס: אני מנהלת המחלקה לאפידמיולוגיה סביבתית.
איזבלה קרקיס: אני אתייחס באופן כללי לתכנית של המשרד למצב של שינוי אקלים.
איזבלה קרקיס: חשוב לי לציין שהנושא של שינוי האקלים לא חדש למשרד.
איזבלה קרקיס: כבר בשנת 2009 הוקם מרכז ידע בנושא של שינוי אקלים, על פי ההחלטות הקודמות.
יעל כהן-פארן: המרכז שנסגר.
איזבלה קרקיס: שנסגר אחר כך.
איזבלה קרקיס: אבל אנשי משרד הבריאות היו חלק מצוות ההיגוי שבנה דוח והגיש נקודות או הדגישו חשיבות של היערכות נכונה למצב של שינוי אקלים במדינת ישראל מבחינת מצב הבריאות בקרב האוכלוסייה.
איזבלה קרקיס: מאז הדוח הזה, רוב העקרונות שאז הועלו הם רלוונטיים גם להיום.
איזבלה קרקיס: משרד הבריאות פועל בהקשר לנושא של שינוי אקלים גם בהיבט לטווח ארוך וגם בהיבט והתמודדות בטווח הקצר.
איזבלה קרקיס: מבחינת טיפול במחלות, אני אתייחס בנפרד למחלות זיהומיות ולמחלות כרוניות, וכמובן גם לקבוצות האוכלוסייה שזה יותר רלוונטי מבחינת הדגשים של אולי החולשה של האוכלוסיות הספציפיות.
איזבלה קרקיס: לגבי מחלות זיהומיות אתן אנחנו מתמודדים בטווח קצר וגם בטווח ארוך באוכלוסייה.
איזבלה קרקיס: קיים מערך של ניטור של רוב המחלות הזיהומיות.
איזבלה קרקיס: על פי החוק יש חובת דיווח של מספר לא מבוטל של המחלות וביניהן מדובר למשל על מחלות כמו מלריה, לישמניאזיס, סוגי קדחות שונים כולל קדחת מערב הנילוס, וגם מחלות נוספות כמו צ'יקונגוניה וכמו עכברת.