GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אז חברות מסחריות יודעות לעשות את זה, אבל אנחנו מדברים גם על אנשים שיש להם עסקים קטנים.
אורי מקלב: היום כל מדינת ישראל חשופה לסייבר, הם לא בוחלים בשום דבר.
אורי מקלב: עמותת חסד, עמותה וולונטרית, עמותות, לא רק צפויים, הם מותקפים בגלל שהשם ישראל נמצא.
אורי מקלב: הם מאכילים אנשים או גם לא, לא משנה מה, כולם יעד.
אורי מקלב: זה חלק ממה שאני רואה כאן וודאי הנושא של מחקר, שאתם עסוקים בו.
אורי מקלב: אנחנו באנו מתוך הערכה ושיתוף פעולה, ומתוך הוקרה שיש לוועדה אנחנו מקיימים את הסיור הזה.
אורי מקלב: אני רוצה לציין כאן את איילת, יש אצלנו משהו חדשני, בשמחה, איילת, זו הישיבה הראשונה שהיא משתתפת בה כמנהלת הוועדה.
אורי מקלב: היא זכתה במכרז, אחרי שהרבה שנים היא בוועדה.
אורי מקלב: זה לא דבר מובן מאליו, זו התמודדות לא קלה, היא הגיעה לשלב הסיום וזכתה בזה מתוך המקצועיות הרבה, המסירות הרבה, האנושיות, כל הדברים ביחד, אז אנחנו מברכים.
אורי מקלב: את תזכרי את זה תמיד, את הישיבה הראשונה, נכון?
אורי מקלב: אני אזכור גם כשתזמיני אותי אם ירצה ה' לפרישה, בעוד 20 שנה, נכון?
אורי מקלב: פחות או יותר.
אורי מקלב: אז תזמיני אותי, אני אזכור את הישיבה הראשונה שהייתה פה.
אורי מקלב: בעצם מבחינתנו זו גם תחילת הפעילות של מושב החורף שלנו, זה אומר שהיינו בפגרה, היינו לפני זה בדיונים וזו בעצם הישיבה הראשונה.
אורי מקלב: זה אומר שיש המשכיות, זה מסמל לנו את ההמשכיות ואנחנו מתכוננים כאן להמשיך במושב החורף ואנחנו נמשיך לשתף פעולה מתוך הערכה והוקרה למוסד החשוב שלכם, שעומד בכל הקריטריונים ברמה המקצועית.
אורי מקלב: אני אגיד לכם משהו, אתם על שולחן הכנסת.
אורי מקלב: מנסים לתת לזה משהו פוליטי ואני יודע שבסופו של דבר האוניברסיטה רואה את עצמה משוחררת מהכול.
אורי מקלב: ואני גם נמצא כאן, בסופו זה מקום אקדמי של לימודים, שזו הכוונה שלו והחשיבות היא שבכל מקום בארץ ישראל אפשר לקיים.
אורי מקלב: אני רואה בזה, גם בפני הציבור שאני מייצג, שלא מחריגים משהו.
אורי מקלב: אנחנו סובלים כל היום מהחרגות וממיתוג.
אורי מקלב: אני רואה את זה גם כן, צריך לעבוד, ילד בישראל הוא ילד בישראל, מי שלומד הוא לומד, הנושא של התיוג, הנושא של ההחרגות, אלה דברים שאנחנו צריכים להילחם בהם ואני גם בחלק הזה שותף איתכם.
אלברט פנחסוב: תודה רבה לך.
אלברט פנחסוב: פרופ' זיניגרד הוא הרקטור שלנו.
אלברט פנחסוב: אז גם הרקטור הצטרף אלינו ואני מציע, פרופ' זיניגרד, שאתה תפתח.
אורי מקלב: אבל לפני זה, ברשותך, איזה היכרות ככה קטנטונת
אלברט פנחסוב: אנחנו נתחיל מההיכרות ואז אנחנו נבקש מהרקטור לפתוח.
אורי מקלב: אומרים שאנשי ירושלים לא היו יושבים לסעודה לפני שהיו מכירים.
אורי מקלב: ככה כתוב - - -
מיכאל זיניגרד: אפילו שלא למדנו את זה אנחנו עושים בדיוק אותו דבר.
אורי מקלב: כן, מדרש, שאנשי ירושלים לא היו יושבים לסעודה בלי שהיו מכירים עם מי הם יושבים.
אלברט פנחסוב: נתחיל מההיכרות.
משה עינת: שמי משה עינת, אני חבר סגל במחלקה להנדסת חשמל ואלקטרוניקה.
משה עינת: יש לי קבוצת מחקר שבהמשך אני אציג אותה ואת מה שהיא עושה.
משה עינת: אני פה מאוקטובר 2002, זה די הרבה שנים, ומאז אני חלק ממרכז המאיצים.
משה עינת: בהמשך נראה את עבודות המחקר של הקבוצה שלי.
איציק שי: אני איציק שי, ראש החוג לארכיאולוגיה וראש המכון לארכיאולוגיה וסגן דיקן למחקר ופיתוח.
יחיאל ושדי: יחיאל ושדי, אני מנהל את מרכז המאיצים.
אלברט פנחסוב: שמי אלברט פנחסוב, אני סגן הנשיא ודיקן המחקר לפיתוח.
אלברט פנחסוב: אני הייתי ראש המחלקה לביולוגיה מולקולרית וביחד עם יאיר שפירא אני הקמתי מחלקה לקדם רפואה ואני גם חבר בוועדה לתכנון והקמת בית הספר לרפואה, ופה באוניברסיטה אני אחראי על הפעילות המחקרית.
אורי מקלב: שמעתי שמישהו לחש, בשביל הפרוטוקול, פרופ' פנחסוב.
מיכאל זיניגרד: פשוט אנחנו רוצים להפגין עד כמה אנחנו צנועים.
אהרון פרידמן: פרופ' אהרון פרידמן, כיום אני ראש המרכז למאיצים.
אהרון פרידמן: אני הגעתי לארץ לפני חמש שנים וחצי, אחרי שהייתי 30 שנה בארצות הברית.
אהרון פרידמן: דיברת על סייבר, בין השאר הייתה לי שם גם חברת סייבר שנמכרה לג'נרל דינמיקס.
אהרון פרידמן: ואם מדברים על סייבר אז החברה שלי, למעשה עד היום כל התקשורת האלחוטית של משרד ההגנה האמריקאי משתמש בטכנולוגיה שלנו.
אהרון פרידמן: כאן הגעתי ועזרתי להחיות את מרכז המאיצים שהיום קיבל בחזרה מעמד של מרכז ידע.
אהרון פרידמן: זה של משרד המדע, יש חמישה מרכזי ידע ארציים ואנחנו אחד מהם.
מיכאל זיניגרד: מיכאל זיניגרד, אני הרקטור של האוניברסיטה, אני פרופסור לחומרים ולכימיה פיזיקלית בטמפרטורות גבוהות.
מיכאל זיניגרד: כאן אני הגעתי למצב שאין כבר מישהו שיכול להגיד שקיבל אותי, למרות שבמוסד יש עוד כמה כאלה, אני כאן מ-93' והגעתי לכאן כשהיו 100 סטודנטים במכללה קטנה, מתוכם היו 30 בערך שלנו ו-70 של בר אילן והקבוצה הראשונה שלנו היו אצלי בהנדסת כימיה.
מיכאל זיניגרד: היו שתי מחלקות, הנדסת כימיה וחשמל ואלקטרוניקה, בהנדסת כימיה היו שלושה סטודנטים, אחת, אילנית מצוינים, שאני זוכר אותה, הייתה שלנו - - -
קריאה: אילנית מצוינים?
מיכאל זיניגרד: אילנית ושם המשפחה מצוינים.
מיכאל זיניגרד: אתה לא מכיר את השם מצוינים, זה אומר שאתה חדש, בגלל שאריאל מצוינים, דוד שלה, עבד אצלנו הרבה שנים.
אורי מקלב: מצוינים נמצאים פה.
מיכאל זיניגרד: ושניים היו מבר אילן, זו הייתה הקבוצה.
מיכאל זיניגרד: בגלל שהמוסדות הרשמיים הממשלתיים אמרו לנו ש'אנחנו לא נמשיך לתת לכם אישור למחלקה הזו אם במחלקה לא יהיו לפחות עשרה סטודנטים', לא שלושה, אלא עשרה, אז אחרי שנה אנחנו דיווחנו שיש לנו כבר שבעה, אבל זה לא היו שבעה בשנה ראשונה, אנחנו הגענו בשלוש שנים לעשרה סטודנטים סך הכול.
מיכאל זיניגרד: אז ב-96' בערך אני הקמתי כאן מעבדה, זו הייתה מעבדה ראשונה מחקרית, אז הכנס הראשון בינלאומי אני הייתי והמאמר הראשון היה כאן, בגלל שהמחקר היה רק בנקודה התחלתית.
מיכאל זיניגרד: אחר כך הקמתי מרכז לחקר חומרים, שהיום הוא מאוד מוצלח, חבר'ה שכבר שנה השתתפו בכנסים שלנו.
מיכאל זיניגרד: השתתפתי בהקמת הפקולטה למדעי הטבע, הייתי הדיקן הראשון של הפקולטה למדעי הטבע וביחד עם שמואל שחם היינו שני חברי הסגל הראשונים במוסד הזה.
מיכאל זיניגרד: אז זו ההיסטוריה.
מיכאל זיניגרד: אני צריך קצת להשוויץ כי בזמן האחרון קשה לי להשוויץ במשהו, אז אני מדבר על זה.
יגור דיונין: יגור דיונין, אני חבר בהנדסת חשמל, עובד במרכז מאיצים על פיתוח ושימוש ושיפור מאיצים, גם עובד בשיתוף פעולה עם נחל שורק, בפרויקט 'שרף' שלהם שם.
אורי מקלב: כמה שנים אתה כאן?
יגור דיונין: פה ארבע שנים.
קריאה: יגור דיונין סיים באוניברסיטת תל אביב דוקטורט, עשה פוסט דוקטורט ב-UCLA בתחום הזה של מאיצים והוא תכנן את המאיץ המתקדם ביותר.
אורי מקלב: מה שיתוף הפעולה שיש לנו, איפה נמצא המאיץ הראשי, בצרפת?
אהרון פרידמן: לא, שיתוף הפעולה למאיץ הספציפי שאני אציג זה עם UCLA כאשר גם לאיטלקים, ל-NFM, שזה מכון וייצמן האיטלקי, יש גם חלק בזה, למעשה הם עשו חלק מהעיצוב.
אורי מקלב: אנחנו שותפים למחקר הבינלאומי, יש לנו מעמד מקצועי מכובד.
אהרון פרידמן: בהחלט.
אהרון פרידמן: הם רוצים עכשיו לבוא לפה, זה עבודה בעיקר של אריאל, שיציג את עצמו עוד מעט, שהחבר'ה מ-UCLA רוצים לבוא לפה ולעשות ניסיונות על המאיץ שלנו, כי המאיץ שלנו הוא ייחודי.
מיכאל זיניגרד: זה אחת מהאלטרנטיבות של האנשים שמשתתפים בפעילות המאיץ בצרפת.
מיכאל זיניגרד: זה באמת נכון, אני לא יודע אם היום, מיליון דולר בערך השקיעה המדינה כל שנה במאיץ בצרפת.
אורי מקלב: להיות שותפה.
מיכאל זיניגרד: כן, ואנחנו עכשיו כאן, זה לא בדיוק אותו סוג של מאיץ, אבל זה - - -
קריאה: איזה מיליון דולר?
קריאה: יותר מפי עשרה.
אהרון פרידמן: לא, הוא מדבר על צרפת, לא על CERN.
מיכאל זיניגרד: אני מדבר על המאיץ הספציפי שהוא בגרנובל.
אורי מקלב: אבל אני חושב שהמשקל שלנו, ככה הוצג בפני הוועדה, היה דיווח, הוא הרבה יותר מהשקעה כספית.
אורי מקלב: כלומר המשקל הסגולי הוא יותר בהערכה שאנחנו מקבלים, שם ממש הביאו לנו מבחינה בינלאומית, יחסי החוץ שלנו, שמה אנחנו מקבלים מעמד חזק על אף שאולי אצל אחרים זה לא דבר שמובן מאליו, אנחנו צריכים לדעת שבאירופה אנחנו נלחמים בכלל על המעמד שלנו ויש לנו שם מעמד חזק, המדעי והמקצועי.
אהרון פרידמן: אם מדברים על מעמד, אז למשל ליגור יש מחקר משותף עם נחל שורק שמפתחים את ה'שרף', ה'שרף' נעשה בפיתוח בשיתוף פעולה עם הוועדה לאנרגיה אטומית הצרפתית.
אהרון פרידמן: כבר הוועדה לאנרגיה אטומית הצרפתית אמרה שהרכיב שהם מפתחים, כשזה ייגמר הם רוצים להשתמש ברכיב הזה גם במאיץ שהם בונים.
אורי מקלב: אחרי כן נגיע גם למה הייחודיות שיש פה במאיץ שלכם?
אורי מקלב: אני בכל אופן עם הארץ, אבל קצת להבין מה הייחודיות שיש פה.
אריאל נעוס: אני אריאל נעוס, חבר סגל במחלקה לפיזיקה, גם באתי לפה להיות חלק ממרכז המאיצים ויש לי מעבדה ל - - - במחלקה לפיזיקה.
אהרון פרידמן: גם הוא עשה פוסט דוק ב-UCLA והוא למעשה בנה את המאיץ.
אהרון פרידמן: אותו מאיץ שיגור תכנן והתחיל, עשה את כל ההזמנות וכל זה, אריאל למעשה בנה אותו.
אורי מקלב: זה אריאל מאוניברסיטת אריאל.
אורי מקלב: אתמול לקראת סוף השנה פורסם שהשם הכי נפוץ אצל בנים בארץ זה אריאל, תמר אצל הבנות.
דני חרדון: דני חרדון, מנהל רשות המחקר וראש מינהל טכנולוגיות והנדסה, בעצם אחראי על כל התשתיות הטכנולוגיות וההנדסיות.
דני חרדון: אני הגעתי לכאן ב-2005 אחרי שעשיתי קריירה בצבא, בחיל מודיעין, הייתי מנהל המאיץ ולמעשה התחלנו להקים את מרכזי המחקר.
דני חרדון: אחרי שפרופ' זיניגרד הקים בשנת 93' אז אחד הבאים זה היה בשנת 2007, הקמנו את המרכז ל- homeland and securityומרכז למערכות אנרגיה משולבות.
דני חרדון: קידמנו הרבה שיתופי פעולה מול משרד הביטחון, מפא"ת, זה היה אחד הגורמים שמממנים את המחקרים באוניברסיטה והיום אני אחראי גם על התשתיות המעבדתיות למחקר, להוראה, לנושא של ההצטיידות.
מיכאל זיניגרד: כשדיברת על מרכז הסייבר מי שבעצם הקים את מרכז הסייבר זה - - -
אורי מקלב: אתה בקשר עם רשות הסייבר?
אורי מקלב: מערכת הלימודים שלכם, זה אתם יצרתם?
דני חרדון: אני אגיד, מרכז הסייבר הוקם לפני כארבע שנים כמרכז לטכנולוגיות סייבר, היום זה מרכז לחדשנות בסייבר.
דני חרדון: תמיד כשאנחנו מקימים מרכז יש לו רגל אחת אקדמית, בעצם זה שפרופ' זיניגרד אחראי על האקדמיה, יש מסלול של תואר ראשון במדעי המחשב עם מסלול השתלמות בסייבר ובעצם יש - - -
אורי מקלב: אבל יש ממשק עם החלק הממשלתי?
אורי מקלב: לא בתכנים של הלימודים אלא בהכוונה של ה - - -
דני חרדון: רשות הסייבר הלאומית.
דני חרדון: אנחנו, לצערנו, עד היום לא אחד מהמרכזים שלהם, אבל השנה הזו אנחנו מתחילים את שיתוף הפעולה מולם.
דני חרדון: אנחנו כרגע בטיוטת חוזה להקים במימון שלהם מרכז לסייבר שיגדל את הדור הבא של המדענים, יגדל את הדור הבא של החוקרים ויאפשר לנו לקדם את הסייבר באוניברסיטה באריאל.
דני חרדון: אנחנו כרגע בשלבים, לא מתקדמים, אבל בשלבים של משא ומתן על החוזה.
אורי מקלב: אם אנחנו נוכל לתרום בעניין הזה אנחנו נשמח.
דני חרדון: בשמחה.
מיכאל זיניגרד: סליחה, אני פשוט רוצה את פרופ' שחם, הוא הקים פקולטה להנדסה וזה בדיוק מה שאמרתי, זה חבר הסגל בין הראשונים.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד לכם, רק היכרות, בעצם למדנו כאן את האנשים, אבל גם מה עומד מאחורי זה.
אורי מקלב: הספקנו מה שנקרא על רגל אחת לשמוע במה האוניברסיטה פועלת ועוסקת.
שמואל שחם: שמי שמואל שחם.
שמואל שחם: כמו שהרקטור אמר, אני באוניברסיטה משנת 92', הקמתי את המחלקה הראשונה שלא במסגרת בר אילן, לפני כן היינו שלוחה של בר אילן, והייתי ראש המחלקה שנים רבות, דיקן הפקולטה להנדסה 14 שנים ובתשע השנים האחרונות אני דיקן הסטודנטים.
משה עינת: הוא קלט אותי.
שמואל שחם: ועוד הרבה חברים אחרים.
שמואל שחם: במקביל, עד לפני שלוש שנים - - -
מיכאל זיניגרד: כל ההנהלה של הפקולטה שלכם הוא קלט.
שמואל שחם: לימדתי גם בטכניון במשך שנים רבות, עד לפני שלוש שנים.
שמואל שחם: תחום המחקר שלי זה מיקרו וננו אלקטרוניקה ופה אנחנו משתפים פעולה עם פרופ' פרבר יותר בתחומים של על מוליכוּת, אלקטרוניקה מהירה, תקשורת, תחומים שהם בחזית המדע.
אורי מקלב: למה אתה קורא ננו?
אורי מקלב: משהו מצומצם יותר?
שמואל שחם: כן, הממדים של האלקטרוניקה הולכים וקטנים כל הזמן בצורה מדהימה.
שמואל שחם: ננו, היום הטכנולוגיה בעולם עוסקת בסדר גודל של עשרה ננו, נגיד 1 חלקי 500 מקוטר שערה, סדר גודל, והקצב הולך ויורד, אם כי מגיעים די לגבול, אנחנו כבר עוסקים ממדים של מולקולות.
שמואל שחם: השאלה מה יהיה בעוד עשר שנים זו שאלה שמטרידה את כל העולם.
אורי מקלב: ובזה יש לכם ייחודיות, בחלק הזה?
שמואל שחם: אנחנו מנסים למצוא את התחומים שלנו, שבהם אנחנו יכולים לתת את הייחודיות.
אורי מקלב: מרתק, מעניין מאוד.
אורי מקלב: אם הייתי יכול להיות סטודנט אצלך, נראה לי שאלה תחומים שהם מאוד מעניינים.
אורי מקלב: אתה אומר שזה נראה לך המקסימום, אני אומר לך שזה עוד לא המקסימום כפי שאנחנו רואים.
אורי מקלב: זה הצוות שלי, יהודה זה העוזר, אליאך הוא הדובר של הוועדה.
אורי מקלב: הוא לא מהצוות, הוא דובר הוועדה, הוא עם יד על הלפטופ.
אלברט פנחסוב: אני חושב שבהתחלה אנחנו נשמח מאוד להציג לכם את האוניברסיטה, גם פעילות אקדמית וגם הפעילות המחקרית, את ההישגים שלנו וגם את האתגרים שלנו ואחרי זה אנחנו נתמקד בנושאים שיותר קשורים למאיץ, נבקר במעבדות ואז נדון איך אנחנו - - -
אורי מקלב: אני לרשותכם.
אלברט פנחסוב: אני מציע, מיכאל, שאתה תציג את החלק האקדמי.
מיכאל זיניגרד: אני אשתדל קצר מאוד להגיד על הנקודות איפה אתם נמצאים.
מיכאל זיניגרד: היום אנחנו אוניברסיטה.
מיכאל זיניגרד: אנחנו שינינו מין כמה פעמים.
מיכאל זיניגרד: היינו מכללה, אחר כך היינו מרכז אוניברסיטאי וחזרנו לנתיב, עכשיו אנחנו אוניברסיטה.
מיכאל זיניגרד: אנחנו כבר שנה חמישית אוניברסיטה ואמרתי שהתחלנו ממכללה קטנה, היום יש לנו קרוב ל-15,000 סטודנטים.
אורי מקלב: מה היה החוק האחרון שקיבלנו בכנסת שהיה קשור אליכם?
אהרון פרידמן: מל"ג, שמפרקים את מל"ג איו"ש והאוניברסיטה עוברת למל"ג ישראל.
אלברט פנחסוב: אנחנו עכשיו אוניברסיטה ישראלית לכל דבר.
מיכאל זיניגרד: מפברואר.
מיכאל זיניגרד: אתם יודעים שהייתה התנגדות מאוד מאוד חזקה, זה לא חדש במדינה שלנו, הייתה התנגדות מאוניברסיטת - - - נגד האוניברסיטה העברית וכל השלבים האלה ואפילו הגישו בג"צ נגדנו, רק אוניברסיטת בר אילן ברגע האחרון יצאה מזה ואנחנו קיבלנו הכשר של בג"צ.
מיכאל זיניגרד: שום אוניברסיטה אין לה תעודה כזו.
איילת חאקמיאן: אתם חברים בוור"ה או שזה עדיין לא?
מיכאל זיניגרד: לא, לא.
קריאה: זו כשרות מהדרין.
דני חרדון: זה הכשר מסוג מסוים.
מיכאל זיניגרד: זה כמעט כמו בד"צ, כמעט, ואני, כאשר דיברתי לפחות עם שני רקטורים בישיבה, אז כשאמרו 'טוב, אבל תשמעו, זה זמן עד שאתם תהיו אוניברסיטה', אמרתי 'סליחה, תראו לי את התעודה שאתם אוניברסיטה'.
מיכאל זיניגרד: אומרים שאתם אוניברסיטה, יש לנו, בבקשה, רציתם קיבלתם'.
מיכאל זיניגרד: אז אנחנו קרוב ל-15,000 סטודנטים אצלנו, אנחנו רוצים לשנות את התוכן, את ההרכב, בגלל שיש לנו היום יותר מ-11,000 סטודנטים לתואר ראשון ויש לנו כ-2,000 סטודנטים לתואר שני ויש לנו רק, 'רק' אני אומר, למרות שזה עסק כבר רציני, יותר מ-200 סטודנטים, משהו כמו 230 סטודנטים, לתואר שלישי ובוודאי שאנחנו מתכוונים לעלות.
מיכאל זיניגרד: ככה טלגרפית, הפקולטה למדעי הטבע, כמו שאמרתי - - - בכלל כשבנינו את המחלקות ואת המקצועות אז לא רצינו לעשות copy של מה שקורה באוניברסיטאות, בגלל שהיה לנו ברור שאם ילד צריך לבחור לבוא לטכניון או אלינו אז הוא יילך לטכניון, אם זה אותו דבר, אותן הדרישות.
מיכאל זיניגרד: אז אנחנו הלכנו דווקא לכיוון מדעי, כמו שאומרים.
מיכאל זיניגרד: איך אומרים בארץ?
מיכאל זיניגרד: מקצועות ריאליים.
מיכאל זיניגרד: אז מדובר כאן במדעי הטבע, בהנדסה חלקית, זה מדעי הבריאות, שזה יותר מ-50% מהסטודנטים שלנו ואנחנו מוסד שני בגודלו בארץ שיוצאים מהנדסים מהמוסד הזה אחרי הטכניון.
מיכאל זיניגרד: בפקולטה הזו הנדסת חשמל ואלקטרוניקה, הנדסת כימיה, שיש שם ביו טכנולוגיה וחומרים, יש הנדסת תעשייה וניהול, הנדסת מכונות ומכטרוניקה, וזה ייחודי גם, והנדסה אזרחית.
מיכאל זיניגרד: כשהתחלנו, אני זוכר, שמואל גם זוכר, התחלנו מכמות סטודנטים מאוד קטנה, לא קיבלנו אישור והיו כל מיני שאלות.
מיכאל זיניגרד: היום, אני כבר לא יודע אם זה לטוב או לרע, יש לנו כבר קרוב ל-500 סטודנטים רק בשנה א', זאת אומרת זה קרוב ל-2,000 סטודנטים וזה מתחיל להיות קצת בעייתי, הניהול לא פשוט.
מיכאל זיניגרד: זה הנדסה.
מיכאל זיניגרד: עכשיו מדעי הטבע.
מיכאל זיניגרד: במדעי הטבע יש גם ייחודיות של המחלקות.
מיכאל זיניגרד: אנחנו, המחלקה לכימיה והמסלולים - - -
אורי מקלב: כמה גברים וכמה נשים לומדים בתוך ה-2,000 האלה?
אלברט פנחסוב: 48% נשים ו-52% גברים.
אורי מקלב: אנחנו עובדים על הנתון הזה עוד בשלב החינוך, בכל המקצועות של פיזיקה ודברים כאלה אנחנו מנסים, יש - - -
מיכאל זיניגרד: היום פיזיקה וכימיה, שזה במדעי הטבע, פיזיקה פרופר וכימיה פרופר זה בעיה, בגלל שאין סטודנטים.
מיכאל זיניגרד: זו בעיה בכל העולם.
אורי מקלב: אבל גם כדי להשתלב בתוך התחום צריך - - -
מיכאל זיניגרד: זה לא מקרה.
מיכאל זיניגרד: כאשר אני התקבלתי לאוניברסיטה ובפיזיקה היו 40-30 אנשים מועמדים למקום אחד, המצב השתנה, הביזנס חוגג.
אורי מקלב: ואצל נשים זה עוד יותר נמוך.
אורי מקלב: כאן האחוז יחסית גבוה, אבל - - -
אהרון פרידמן: לא, אבל בהנדסה אנחנו עדיין באחוזים נמוכים.
אלברט פנחסוב: אבל בכל שנה יש מגמה של עלייה.
מיכאל זיניגרד: כן.
מיכאל זיניגרד: אז כימיה אמרתי.
מיכאל זיניגרד: ביולוגיה, אלברט אמר שהוא היה ראש המחלקה לביולוגיה.
מיכאל זיניגרד: ביולוגיה מולקולרית, זה לא ביולוגיה פרופר, ביולוגיה מולקולרית, אחר כך ביולוגיה רפואית, אחר כך על בסיס זה נוצרה המחלקה לקדם רפואה בשיתוף פעולה עם הפקולטה האחרת.
מיכאל זיניגרד: יש מתמטיקה ומדעי המחשב.
מיכאל זיניגרד: דיברו כאן על הסייבר, שזה אחד הכיוונים המאוד חזקים אצלנו במדעי המחשב.
מיכאל זיניגרד: בעצם בפקולטה למדעי הטבע יש הישגים בפקולטה עם תארים מתקדמים יותר.
מיכאל זיניגרד: יש סטודנטים לתואר שני וגם תואר שלישי ויש הרבה פוסט דוקטורנטים.
מיכאל זיניגרד: חלק מהמחלקות עברו כבר לאנגלית בסמינרים בגלל שיש - - - כשאתם תיכנסו אתם תגלו שאתם בהודו, בגלל שיש לנו הרבה סטודנטים הודים, סטודנטים לתואר שלישי ופוסט דוקטורט.
אורי מקלב: הם באים לפה במסגרת שיתוף פעולה או במסגרת של - - -
מיכאל זיניגרד: לצערנו לא הרבה סטודנטים שבאים במסגרת שיתוף פעולה ומקבלים מלגה מאותה חבילה שיש הסכם בין המדינות, אבל יש לנו פניות למנחים שלנו, לפרופסורים שלנו, שמקבלים את הפוסט דוקטורט.
אורי מקלב: דרך אגב, במאמר מוסגר, אני חושב שאחד מההישגים של הוועדה, שאנחנו הצלחנו לייצר את הפטור ממס לפוסט דוקטורנטים.
אורי מקלב: הייתה בעיה קשה מאוד, הוועדה הובילה את ה - - -
קריאה: זה הישג גדול.
אורי מקלב: את ההישג של הפטור דרך רשות המסים, אנחנו התחלנו בזה, המשכנו בזה, שיתפנו את ועדת הכספים בשיתוף הפעולה החזק שיש לי עם חבר סיעתי, אבל לא רק חבר סיעתי חבר הכנסת משה גפני, שהוא יושב ראש ועדת הכספים, הוא גם היה יושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה קודם.
אורי מקלב: בשיתוף הפעולה וההיכרות עם השטח, בכמה ישיבות, ביחד עם היועצים המשפטיים הגענו להישגים האלה שרשות המסים שמה את המקום שהיא יכולה, גם בארץ וגם בחוץ לארץ.
אורי מקלב: זה היה יכול להיות משבר בכל הנושא של הפוסט דוקטורנטים, אני חושב שהיום הגענו למנוחה ולנחלה והביטחון הזה, זו הייתה גם הוצאה, האוניברסיטאות אמרו שלא יעמדו בתשלום של זה ובאמת צפה התקופה הלא פשוטה של המחקר ושל היישום, שגם ככה הם נמצאים במשכורת מאוד קטנה.
אורי מקלב: ואם זה לחוץ לארץ, דיברנו גם שבאים מפה ולנסוע ולשלם על זה מס, הם פשוט לא היו עומדים בזה.
אורי מקלב: אני מבין שזה על פי רוב זוגות נשואים ותמיד יש את הצד השני של המשוואה או של המטבע, ולכן היה צריך עוד מטבע קטן וזה באמת גרם למשבר בכל הנושא הזה.
אורי מקלב: ברוך ה' זה מאחורינו.
אלברט פנחסוב: בהקשר הזה שאלה, איפה אנחנו יכולים לקבל קריטריונים מפורטים לפטור ממס?
אלברט פנחסוב: זה בוועדה, ברשות המסים?
אורי מקלב: זה מה שהם מסתירים, הם לא רוצים לתת את זה - - -
אהרון פרידמן: שיוכלו לשנות את זה בלי להגיד.
אורי מקלב: ולהגיד שזה לא נכון.
אורי מקלב: יש בזה גם בנייה, שרשות המסים בונה את עצמה בדברים לא כל כך ברורים, כאילו שיקול דעת של אותו פקיד שומה.
אורי מקלב: אני לא רוצה להרחיב פה, קיימנו על זה לא מעט דיונים בוועדה, היום פקידי השומה, חלק מהשכר שלהם, הם לא מראים את זה ככה באופן ישיר, אבל זה בעצם כמות השומה שהם הגדירו.
אורי מקלב: עכשיו מגיע היום שכבר רואי החשבון באמת מייעצים, תנו משהו כאן שיכול להיות שזה לא יעבור, אבל שהפקיד ירגיש שכאן הוא עשה את שלו.
אורי מקלב: לכן זה משהו שבונים לא נכון את כל העסק.
מיכאל זיניגרד: אנחנו מכירים את זה.
אורי מקלב: זה בשיקול הדעת שלו והוא אומר לך 'לא, אני חושב אחרת' ואז הוא נותן לך שומה לפי שפיטה.
אורי מקלב: יש לו סמכויות ואתה בא להתפשר איתו וההתפשרות שלו, יש פה ממד אישי של אותם פקידים.
אורי מקלב: ולא רק פקידים, גם כל מחוז נמדד לפי מה שהוא - - - אז לא אכפת לו לייצר, שתחשוב שאתה נותן לי נמוך אז הוא כבר מייצר והוא יגדיל את זה.
אורי מקלב: הגדלת השומות ואי קבלת השומות זה מגיע להסכמות.
אורי מקלב: עכשיו איפה זה?
אורי מקלב: רק מתוך שיקול דעת, אז הוא לא רוצה להגיד לך מראש.
אורי מקלב: אותו רואה חשבון שמבקר אותך לפעמים או לפעמים נותנים, הוא, כשהוא היה במגזר הפרטי, הוא ככה גם ייצג את זה, הוא גם ככה ראה את הדברים, הפרשנות שלו איך צריכים לראות הוצאות כאלה ואיך צריך להגדיר אותן ואיפה לשים אותן, איך אתה משייך כל דבר, כל פעולה שלך, איפה אתה שם אותה.
אורי מקלב: אבל זה לא הנושא, זה נושא שאנחנו יכולים - - -
מיכאל זיניגרד: איך אומרים סטודנטים?
מיכאל זיניגרד: היינו בסרט הזה.
מיכאל זיניגרד: כשאנחנו רצינו להיות אוניברסיטה, אתה זוכר?
מיכאל זיניגרד: אנחנו ביקשנו קריטריונים, אז אמרו לנו, אפילו אחד אמר, פתוח, הוא אמר 'אם אנחנו ניתן קריטריונים, אז מה לעשות אחר כך כשאתם תעמדו בהם?
מיכאל זיניגרד: אנחנו נצטרך לתת לכם את התואר'.
אלברט פנחסוב: פרופ' זיניגרד, אנחנו נצטרך טיפה לקצר כי יש לנו זמן עד אחת ויש לנו עוד הרבה.
מיכאל זיניגרד: אני ממש מקצר.
מיכאל זיניגרד: פקולטה שלישית היא הפקולטה למדעי הבריאות.
מיכאל זיניגרד: זו לא הפקולטה לרפואה שאנחנו פותחים ומשנה הבאה יהיו סטודנטים, זו פקולטה לפרא רפואה.
מיכאל זיניגרד: אלה מקצועות מאוד פופולריים, פיזיותרפיה, הפרעות בתקשורת, ניהול מערכות בריאות, סיעוד, ועכשיו אנחנו בדרך לפתיחת ריפוי בעיסוק וגם קדם רפואה, זה גם שייך לפה.
מיכאל זיניגרד: וזה פופולרי מאוד, מי שלא מתקבל - - -
אורי מקלב: תואר ראשון.
מיכאל זיניגרד: גם תואר שני, גם דוקטורט.
מיכאל זיניגרד: זה מצחיק, אבל מי שלא מתקבל לפיזיותרפיה אז אומרים לו 'אולי תרצה ללמוד פיזיקה, בבקשה', יש פקולטה - - -
אורי מקלב: אני אגיד לכם, אני מבין גם למה זה מאוד נדרש ומאוד פופולרי, יש היום דרישה גדולה מאוד בעניין.
דני חרדון: בקלינאות תקשורת אנחנו מפעילים מערך של קליניקות לטובת הציבור במרחב הציבורי שלנו.
דני חרדון: דרך קופות החולים באים עם טופסי 17 ומפעילים מערך של קליניקות.
דני חרדון: אני חושב שזה חשוב החיבור לקהילה.
אורי מקלב: ודאי, חיבור לקהילה, נותן לכם גם את המיומנות המקצועית מצד אחד, מצד שני התורים שיש היום והמחסור בכמה מקומות הוא משווע, אנחנו צריכים להבין שממד הזמן בקלינאות תקשורת, לתת תורים בעוד תקופות - - - כמו שבהתפתחות הילד, נותנים לך את זה בעוד חצי שנה, אנחנו מדברים על ציר זמן מאוד מאוד דחוף, שכל יום וכל שבוע זה חשוב.
מיכאל זיניגרד: הפקולטה לארכיטקטורה, אדריכלות, אחת מהמובילות בארץ והסטודנטים תופסים מקומות מאוד מאוד רציניים ובאמת זה בטופ של ההצלחה.
מיכאל זיניגרד: יש לנו בית ספר לתקשורת, שזה גם פקולטה מאוד מוצלחת.
מיכאל זיניגרד: אני אובייקטיבי בוודאי, כפי שאתם מבינים.
מיכאל זיניגרד: היא מאוד מוצלחת ויש שם את כל האספקטים של תקשורת, יש טלוויזיה ורדיו ואולפן הטלוויזיה, אם אתם תראו אותו, הוא אולפן רדיו שלנו, הוא לא פחות מפואר מ - - - אני הייתי בכל האולפנים בטלוויזיה בארץ ואצלנו זה לא פחות טוב.
מיכאל זיניגרד: יש גם את הקולנוע וגם ביזנס וגם פרסומת וגם עיתונאות, הכול יש שם.
מיכאל זיניגרד: ופקולטה גדולה, אחרי הנדסה זו הפקולטה השנייה, זו הפקולטה למדעי החברה והרוח.
מיכאל זיניגרד: עדיין זה ביחד, מדעי החברה והרוח, עם כל המקצועות הקלאסיים.
מיכאל זיניגרד: אלה שפופולריים זה NBA ו-BA זאת אומרת זה business administration, זה ניהול עסקי - - -
קריאה: תואר שני.
מיכאל זיניגרד: כן, וגם יש עבודה סוציאלית, בית ספר מאוד חזק.
אורי מקלב: איזה מגמות אתם חושבים שהייתם רוצים וזה בתכניות שלכם לגבי העתיד?
אורי מקלב: אני הבנתי שרפואה אתם פותחים עכשיו.
מיכאל זיניגרד: רפואה, אנחנו פותחים את הפקולטה.
מיכאל זיניגרד: עכשיו אנחנו מדברים על הפקולטה למדעי הרוח וזו משימה לא פשוטה, בגלל שבארץ - - -
אורי מקלב: זה נסגר ואתם פותחים, אין היום - - -
מיכאל זיניגרד: כן, ואנחנו דווקא פתחנו עכשיו שלושה מסלולים.
אורי מקלב: בגלל דרישה?
מיכאל זיניגרד: מסלול אחד זה לימודי ארץ ישראל וארכיאולוגיה, מסלול מאוד מוצלח, חוץ מזה שאין מספיק סטודנטים.
מיכאל זיניגרד: תולדות עם ישראל בעת החדשה זה עוד מסלול אחד, ספרות עברית זה עוד מסלול אחד.
מיכאל זיניגרד: יש לנו עכשיו מסלול לחינוך.
אורי מקלב: יש דרישה?
מיכאל זיניגרד: כן, למורים דווקא כן.
מיכאל זיניגרד: יש לנו תעודת הוראה, זה הישג מאוד רציני.
אורי מקלב: יש עוד אוכלוסייה בארץ שרוצים את מדעי הרוח ורואים את זה - - - אני מבין שאם אתם פותחים - - -
מיכאל זיניגרד: לא, אנחנו פותחים את זה ויש לנו סימן שאלה קטן איך אנחנו נצליח לעשות את זה, בגלל שיש אוכלוסיות פוטנציאליות שאנחנו חושבים ש - - - אתם יודעים, זה כמו בבדיחה הזו, שאנחנו יודעים שהאוכלוסייה קיימת, האוכלוסייה עוד לא יודעת שהיא צריכה את זה.
מיכאל זיניגרד: יש פה בעיה.
מיכאל זיניגרד: זה בקיצור, הדברים האלה.
מיכאל זיניגרד: לגבי מחקר, אני חושב שאלברט יספר.
מיכאל זיניגרד: אני רק רוצה שתי מילים, אלברט, ברשותך.
מיכאל זיניגרד: אין לנו גישה לקרנות.
אלברט פנחסוב: אני אדבר על זה.
מיכאל זיניגרד: אתה תדבר, אני לא אדבר ספציפית.
מיכאל זיניגרד: אין לנו גישה לקרנות תחרותיות, להרבה מהן, בינלאומיות במיוחד, אבל יש לנו יתרון שאנחנו גמישים, שאנחנו מוכנים לקחת כל דבר.
מיכאל זיניגרד: אני אגיד לכם, כשפונים אליי ואומרים 'האם אתם רוצים לשתף פעולה?
מיכאל זיניגרד: ' אני עוד לא שומע עד הסוף ואני אומר 'כן'.
מיכאל זיניגרד: ואחר כך אנחנו מסתכלים מה ומה לעשות עם זה.
אורי מקלב: מחקרים מסחריים יש לכם?
מיכאל זיניגרד: אוה, זה מה שאני רוצה להגיד.
מיכאל זיניגרד: כאן אנחנו מצליחים ברמה של אוניברסיטאות, אפילו יותר, בהזמנות של התעשייה, בגלל שאנשי התעשייה, גם התעשייה הצבאית בארץ והתעשייה האווירית והתעשיות בחוץ, כבר הבינו שכאשר הם פונים לטכניון או לאוניברסיטה מבוססת, אז הם אומרים דבר ראשון 'כמה כסף?', אם זה פחות מחמישה או עשרה מיליון אז אין מה לדבר, זה שלב ראשון.
מיכאל זיניגרד: שלב שני, בטכניון יודעים מה צריך לעשות, 'מה, אתם תספרו לנו מה לעשות?'.
מיכאל זיניגרד: אנחנו לא במצב הזה עדיין ומקווה שאנחנו נמשיך בכיוון הזה, אנחנו לוקחים את המשימות לפי הדרישות של הלקוח וכבר יש הרבה לקוחות שמעוניינים לבוא לכאן וכאן יש לנו, אלברט יגיד ספציפית.
מיכאל זיניגרד: זה מה שרציתי להגיד וזה בדיוק בתחום של הוועדה.
אורי מקלב: אז באמת אלברט אולי תמשיך.
אורי מקלב: השאלה שיש לי, אם מותר לשאול אותה, האם אתם מרגישים שיש חסמים או חוסר שיתוף פעולה בגלל המיקום שלכם?
אורי מקלב: אנחנו במדינת ישראל יודעים את המגבלות שיש, השאלה אם אתם מרגישים גם בנושא הזה מניעה או חסמים בשיתוף הפעולה, איך אתם מתגברים על זה?
מיכאל זיניגרד: קודם כל אנחנו מרגישים את זה מעמיתינו.
אורי מקלב: בפנים.
מיכאל זיניגרד: בפנים, בארץ, כן.
מיכאל זיניגרד: כאשר מדברים על חרם חיצוני, אבל רק אתמול הייתי בטלוויזיה עם השאלות האלה, פרופ' אהרוני כתב ל-BDS שלא צריך להשתתף בכנס הבינלאומי המיוחד הראשון בתולדות עם ישראל בקוסמולוגיה.
מיכאל זיניגרד: גם שבוע לפני זה היה כנס בחומרים, אז הם פונים ומבקשים לא לבוא ולא לעשות.
מיכאל זיניגרד: וור"ה וכל הדברים האלה ועד כדי כך שהנשיא של וייצמן אומר שאם אוניברסיטת אריאל תתקבל בוור"ה 'אז אנחנו יוצאים מוור"ה'.
מיכאל זיניגרד: מה זה?