GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: הם רוצים ללמוד מה אנחנו עושים, איך אנחנו ניגשים לכל מה שדיברנו.
אורי מקלב: והיום משרד המדע נמצא במקום אחר.
אורי מקלב: כולם מכירים היום בחשיבות הגדולה מאוד שיש למשרד הזה ואני מאוד מודה על שיתוף הפעולה.
דב חנין: אדוני המנכ"ל.
פרץ וזאן: אני ביקשתי רק שלושה משפטים, אני אעשה את זה בקצרה.
פרץ וזאן: הדבר הראשון זה הנושא של התייחסות לגיאוגרפיה, לציין שהמגזר הערבי, והתבקשתי לציין את זה, חברי הכנסת מהמגזר הערבי, ובצדק, בוחנים את המשרד בעניין הזה.
פרץ וזאן: והם בכל הארץ, המגזר הערבי זוכה לנתח משמעותי ביותר מהתקציבים שראינו פה.
פרץ וזאן: אנחנו מפרסמים את זה גם בוועדה שהייתה בראשות חבר הכנסת אחמד טיבי והתרשמה מאוד לגבי פעילות של המשרד במגזר הערבי.
פרץ וזאן: זה דבר אחד.
פרץ וזאן: הדבר השני זה מועצה לקידום נשים שנמצאת במשרד המדע ועושה פעילות מצוינת כולל כנסים בנושא של קידום נשים.
פרץ וזאן: אנחנו רואים את זה לעצמנו למטרה, ציין פה השר את נושא המלגות ואת כל הפעילות, מדעניות העתיד, וכל הפעילות בנושא נשים.
פרץ וזאן: והדבר האחרון, לא דיברנו מספיק על חלל, אבל לציין שכרגע מרחף בחלל לוויין מחקר ישראלי ראשון שבעצם בודק את נושא של כדור הארץ, שינויי מזג אוויר, קרקע, חקלאות ומים- - -
פרץ וזאן: לא, בסוף לא הרחבנו, ולכן אני רוצה פה לומר את המשפט שהלוויין הזה מאוד חשוב.
פרץ וזאן: פעם ראשונה שמדינת ישראל משקיעה עשרות מיליוני שקלים כדי לשגר לוויין שכולו למטרות מחקר אזרחיות.
דב חנין: פרופסור כהן בבקשה.
דב חנין: אין ראוי מנשיאת האקדמיה הישראלית למדעים לסכם דיון של ועדת המדע.
נילי כהן: אני רוצה להודות לכם על דיון יוצא מן הכלל, על סקירה יוצאת מן הכלל.
נילי כהן: אנחנו שמחים להיות שותפים בפרויקטים רבים עם משרד המדע לקידום המדע במדינת ישראל.
נילי כהן: כולנו שותפים באותו פרויקט.
נילי כהן: אתה הזכרת את מפגש שרי המדע, זה היה מפגש מצוין.
נילי כהן: דיברתי שם על תרומת האוניברסיטה, כביכול ממסד שמרני, לפיתוח המדעי כלכלי של המדינה וציינתי שתנאי לפיתוח כלכלי מואץ של כל מדינה הוא חירות המחשבה, חופש הפעולה.
נילי כהן: אסור שיהיה לחץ פוליטי לא מבחוץ ולא מבפנים, לחץ - - - אני רוצה לדבר על קשר עם אקדמיות.
נילי כהן: אתה יזמת שיתוף פעולה עם משלחת מדעית צ'כית ובמסגרת זו נוצר קשר מצוין עם האקדמיה הצ'כית.
נילי כהן: הייתה תערוכת מדע בשדה התעופה.
נילי כהן: זאת הייתה יוזמה של האקדמיה הצעירה בשיתוף עם משרד המדע.
נילי כהן: ולפני כל היוצאים והחוזרים ממדינת ישראל נחשפה תמונתו המפוארת של המדע הישראלי ושל המדענים החוקרים.
אופיר אקוניס: נדמה לי שהאלבום שמבוסס חולק לחברי הוועדה לפני שנה כבר.
ענת לוי: ומי שלא ראה אותה ביציאה מהארץ ראה - - -
אופיר אקוניס: הייתה גם תערוכה פה, נכון, אבל האלבום חולק לחברי הוועדה.
נילי כהן: וקידום נשים שזה נושא, כמובן, שחשוב לי מאוד.
נילי כהן: אני נשיאת האקדמיה השנייה האישה, הראשונה הייתה רות ארנון.
נילי כהן: רות ארנון עמדה בראש ועדה שהמליצה המלצות שמיושמות על ידי המועצה לקידום נשים שפועלת במסגרת שלכם.
נילי כהן: אז אני רוצה להודות לכולכם.
נילי כהן: אני רוצה להודות לראש הוועדה, ממלא מקום ראש הוועדה, היינו עמיתים באוניברסיטת תל אביב - - -
דב חנין: אני מתגעגע לימים של - - - באוניברסיטת תל אביב.
אופיר אקוניס: אתה יכול לחזור.
נילי כהן: ולכל העושים במלאכה.
נילי כהן: ותודה מיוחדת לענת לוי.
נילי כהן: אני לא יכולה לחשוב שלא נראה אותך כאן.
נילי כהן: נמשיך כולנו במשימה המשותפת לרווחת מדינת ישראל והעולם.
אורי מקלב: בוקר טוב, שלום וברכה.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את ועדת המדע והטכנולוגיה, היום ה-7.10.2018, צריך להתחיל בתאריך העברי, כ"ז בתמוז, התשע"ח.
אורי מקלב: אנחנו דנים היום בשתי הצעות חוק, הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים, התשע"ח-2018, פרטי ועוד פרטי.
אורי מקלב: את החוק מוביל חבר הכנסת דוד ביטן, אתה מוביל שורה של חברי כנסת, שתי הצעות חוק שהצמדנו, אבל יש לנו עוד הצעת חוק של חברת הכנסת סתיו שפיר, גם אנוכי ועוד רשימה של חברי כנסת, שיכול להיות שהיא אפילו ותיקה יותר, יכול להיות, אבל שלא התקדמה.
אורי מקלב: אנחנו היום רוצים למזג את הצעת החוק הזו.
אורי מקלב: דיברה איתי חברת הכנסת סתיו שפיר, שמנהלת ועדה בזמן הזה, היא מסכימה ומבקשת.
אורי מקלב: אז אם אנחנו כולנו מסכימים, אני מעמיד את זה להצבעה ולאישור הוועדה.
אייל לב ארי: צריך אישור בוועדת הכנסת, אבל - - -
אורי מקלב: אבל להניע את התהליך של אישור ועדת הכנסת אנחנו מאשרים את זה כאן בוועדה, להצמיד את שתי הצעות החוק שכרגע דיברנו בהן.
אורי מקלב: אנחנו מצביעים ופה אחד אנחנו מאשרים את המיזוג של הצעות החוק.
אורי מקלב: עכשיו נגיע לחוק עצמו.
אורי מקלב: במילה אחת רק, יש עוד חוקים כאלה, אבל לא רבים החוקים שהם לכאורה נראים בעינינו גם פשוטים שכמעט כבר יש להם זקן לבן ומתמשכים הרבה זמן בניסיונות שלנו להגיע להבנות והסכמות.
אורי מקלב: הצעת החוק הזו באמת עברה טלטולים רבים שלא כדין ואנחנו צריכים להתנצל בפניה על מה שהיא סובלת איתנו, הצעת החוק הזו.
אורי מקלב: אנחנו מתנצלים, אבל אנחנו היום רוצים באמת להגיע לשלב הסיום, אנחנו רוצים להתכנס לסיום ואני חושב, ממה שידוע לי, ובאווירה הזאת ובכוונה הזאת אנחנו רוצים להגיע להתכנסות.
אורי מקלב: הדיונים הפילוסופיים וכל הדברים, אנחנו כבר אחרי זה, אנחנו עכשיו רק רוצים להקריא את הצעת החוק ואם יש למישהו הערות, נשמע אותן בקשב רב ונתקדם הלאה.
שרן השכל: אני רק רציתי - - -
אורי מקלב: את רוצה להגיד מילה אחת, בבקשה.
אורי מקלב: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.
שרן השכל: שלום, בוקר טוב לכולם.
שרן השכל: החוק הזה הוא חוק שבאמת עבדנו עליו תקופה די ארוכה עם הרבה מאוד התנגדויות, אבל בתוך החוק הזה חסרים כמה מוסדות שלצערי עדיין לא התקדמו והתפתחו לעידן האי מייל ועדיין תקועים בעידן הפקס.
שרן השכל: הגופים האלה, שעליהם דיברנו גם בהצעת החוק המקורית שלי, לפני שמיזגנו אותן, הם למעשה קופות החולים, הבנקים וחברות הביטוח.
שרן השכל: אני מבינה במובן מסוים את הבנקים ואת חברות הביטוח, שהם באמת חברות לחלוטין פרטיות, פה כמובן אם יש נכונות לבוא ולשנות את זה, וגם ישבנו והבנו שמשנים את החקיקה לגבי כמה טפסים שמותר או אסור לשלוח במייל, גם זה משתנה, אבל אני חושבת ש - - -
אורי מקלב: לא, קופת החולים נמצאת בזה.
שרן השכל: קופות החולים, כרגע הם לא נמצאים בפנים.
אורי מקלב: קופות החולים נמצאות.
אורי מקלב: מה שלא נמצא זה - - -
שרן השכל: כי ממה שאנחנו קיבלנו בעצם הוציאו את זה.
אורי מקלב: גם חברות ממשלתיות נמצאות, תאגידים ציבוריים, גופים ציבוריים אנחנו קוראים לזה, כמו חברות חשמל - - -
דוד ביטן: כולם בפנים, רק הפרטי לא.
שרן השכל: אוקיי, כי פנו אליי ואמרו לי שמוציאים את קופות החולים משם.
אורי מקלב: לא, רק הפרטי.
אורי מקלב: החברות הציבוריות גם נמצאות.
שרן השכל: מה שיצא זה בעצם רק הבנקים וחברות הביטוח?
שרן השכל: אוקיי, בסדר.
אורי מקלב: בחלק מהם זה גם פחות רלוונטי, הם כבר עובדים ככה.
אורי מקלב: במבחן המציאות לא שם הבעיה.
אורי מקלב: אני לא חושב שיש היום, לא חברות ביטוח - - -
דוד ביטן: הבנקים עובדים בפקסים, אבל לא משנה.
שרן השכל: זה תלוי, חלק מהבנקים וחברות הביטוח - - -
אורי מקלב: אבל מול אפליקציה.
שרן השכל: אורי, חלק מהבנקים וחברות הביטוח, כשאני הייתי צריכה למשל לעשות משהו, אמרו שהחוק מחייב אותם, לא מאפשר להם בעצם להשתמש במיילים והם - - -
אורי מקלב: בשביל זה כאן נזהרנו בעניין הזה.
אורי מקלב: כאן אנחנו נזהרים, אנחנו ערים לכך שלא יבואו ויגידו - - -
שרן השכל: אז הייתי רוצה לשמוע האם יש עדיין איזה שהן מגבלות חוקיות, ואם לא, שהבנקים וחברות הביטוח לא ישתמשו בתירוץ הזה שהחוק לא מאפשר להם.
אורי מקלב: אז זה אולי נצטרך חוות דעת נפרדת בעניין הזה.
אורי מקלב: שלא נתעכב בעניין הזה, גם לא הזמנו אותם, אני חושב.
אורי מקלב: לא יודע - - - להגיד על זה, אבל אנחנו בהצעת החוק הזו כן שמנו לב שלא יהיה מצב כזה שיהיה חייב גם פקסים וגם מייל.
אורי מקלב: נזהרנו בעניין הזה, יש לך איזה הערה.
אייל לב ארי: לא, בעצם - - -
אורי מקלב: זה לא בא לפסול, אבל לא שיהיה חייב.
דוד ביטן: זה תוספת לקיים.
אורי מקלב: אבל לא יהיה חייב.
אורי מקלב: אם השתמשת במייל אתה לא חייב גם להשאיר פקס עכשיו.
דוד ביטן: לא, נכון, אם מישהו פנה בפקס, מותר לו לפנות.
שרן השכל: לפנות כן, אבל בכל מקום שמבקשים להשתמש בפקס, שתהיה חובה גם לתת אפשרות של שימוש במייל.
אייל לב ארי: יש, יש.
אייל לב ארי: סעיף 2.
אורי מקלב: זאת אומרת זה תוספת ולא בא לגרוע.
דוד ביטן: - - - רוצים לכתוב מכתב ורוצים - - - מה שהם יכולים לעשות עד היום הם יכולים להמשיך לעשות.
אורי מקלב: זאת אומרת אם משרד יגיד 'אני לא מאפשר דרך פקס, רק דרך מייל'?
דוד ביטן: לא, דיברנו על זה, אני לא יודע אם כתבנו את זה.
דוד ביטן: תכלס, מה שעד היום יש הוא יכול להשתמש.
אייל לב ארי: בנוסף החוק הזה בעצם בא להוסיף, הוא לא בא לגרוע מאמצעי הקשר, הוא בא ואומר שהגוף הציבורי גם יאפשר לאדם לפנות אליו באמצעי קשר דיגיטלי ומה ההגדרה של אמצעי קשר דיגיטלי.
אייל לב ארי: הוא כן מאפשר לגוף הציבורי להחליט בשיקולים, אם זה על פי הדין, או מהטעמים המיוחדים שהוא פרסם בנוהל, למה לא לאפשר בעצם את אמצעי הקשר הדיגיטלי.
אייל לב ארי: אבל הכלל הוא שהוא מאפשר גם אמצעי קשר דיגיטלי בנוסף לאמצעי הקשר הקיימים.
אורי מקלב: אנחנו באמת רואים חשיבות גדולה, זה היה צריך להיות מאושר בהרחבה שלו, אבל בהסכמות שהגענו הגענו עד הגופים הפרטיים.
שרן השכל: וקופות החולים.
אורי מקלב: וקופות החולים וגופים ציבוריים וחברות ממשלתיות, כולם נמצאים, רק הגופים הפרטיים, לשם לא הגענו.
אורי מקלב: זאת אומרת זה לא מעכב וזה לא לא מאפשר להגיש הצעת חוק נוספת.
אורי מקלב: אנחנו היום כבר מיומנים, נוכל להניע את זה הרבה יותר מהר.
אורי מקלב: זה יהיה יותר מהר, יכול להיות, אם עכשיו נתעכב בגלל זה.
אורי מקלב: אז אנחנו עכשיו מעדיפים ציפור אחת, ציפור גדולה וציפור חשובה מאוד, שזה הממשלה והמגזר הציבורי, ככל שאמרנו כאן, שאנחנו נתקדם איתו, על זה יש הסכמות, שאר הדברים, אנחנו נראה דרכים, כולל מה שאת אמרת, אולי חוות דעת, האם זה נכון שמחויבים או לא מחויבים, הדברים האלה, אבל לא נבקש עכשיו דיון בחלק המשפטי בעניין.
אורי מקלב: ואם ככה, אם על דברי הפתיחה אין למישהו להעיר אנחנו נעבור עכשיו להקראה עצמה ונתחיל, ברשותך, עורך דין אייל לב ארי, סעיף סעיף ונבקש התייחסויות.
אייל לב ארי: הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים, התשע"ח-2018
אייל לב ארי: "אמצעי קשר דיגיטלי" – אמצעי טכנולוגי שבחר גוף ציבורי, המאפשר לציבור לפנות לאותו גוף מכל מקום, באמצעות האינטרנט, לרבות באמצעות דואר אלקטרוני, וכן לצרף לפנייתו קבצים; "גוף ציבורי" – גוף שנותן שירות לציבור, המנוי בתוספת; "השר" – ראש הממשלה או שר אחר שהממשלה קבעה לעניין חוק זה.
דרור פייטלסון: דרור פייטלסון, אני סתם אזרח.
דרור פייטלסון: ספציפית לשתי מילים.
דרור פייטלסון: אני רוצה להפנות את תשומת הלב שאתם, לדעתי בחכמה, אומרים 'אמצעי קשר דיגיטלי' באופן כללי לחלוטין, לא אומרים דווקא באמצעות הווייב או באמצעות אי מייל או באמצעות דברים כאלה, כי אי אפשר לדעת כל מה שיהיה, לעומת זאת בגוף ציבורי אתם אומרים 'המנוי בתוספת' ויש רשימה מאוד מפורטת ואני מבין שעליה היו הרבה ויכוחים.
דרור פייטלסון: הייתי מציע שלגבי גוף ציבורי תכתבו 'כולל המנויים בתוספת', כדי - - -
דוד ביטן: לא, שאפשר להכניס?
דוד ביטן: זה רשימה פתוחה.
דרור פייטלסון: אז שזה יהיה ציבורי, כלומר ברור שזה ציבורי.
דוד ביטן: בתוספת יש כמעט את כל הגופים הציבוריים שהעלינו על הדעת, כולל דברים חדשים.
דרור פייטלסון: נכון, זו בדיוק הנקודה, זה מה שהעליתם על הדעת, ועם כל הכבוד ליושבים בחדר אני בא מהנושא של הנדסת תוכנה, אני יודע שאף פעם לא מעלים על הדעת מראש את הכול, תמיד יש - - -
אורי מקלב: אבל זה ההבדל בין הנדסת תוכנה לבין חוק, שאני לא יכול לעשות את זה, בגלל שאז אני משאיר את זה פתוח ואז זו בעיה.
אורי מקלב: בבקשה, רועי גולדשמידט.
רועי גולדשמידט: רועי גולדשמידט, מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
רועי גולדשמידט: אמצעי קשר דיגיטלי יכול להיות גם באמצעות טופס באתר?
רועי גולדשמידט: כלומר זה לבחירת הגוף עצמו באיזה אמצעי?
דוד ביטן: תסביר לנו, אנחנו לא מומחים לדברים האלה.
רועי גולדשמידט: אני מתכוון שכעיקרון יש פורמטים שאתרים מאפשרים למלא טופס בתוך האתר עצמו ויש אפשרות לשלוח דואר אלקטרוני.
רועי גולדשמידט: חלק מהאנשים יכולים להעדיף אופציה כזו, חלק יכולים להעדיף אופציה אחרת ובאופן עקרוני אני חושב, צריך לבדוק את זה, אבל אני חושב שיותר נוח למשתמש מצוי להשתמש בדואר אלקטרוני ולא בפורמט של האתר עצמו.
רועי גולדשמידט: לכן השאלה אם נותנים לגוף הציבורי לבחור באיזה אמצעי או שצריך להגיד 'לרבות', לתת יותר מאפשרות אחת.
אורי מקלב: כל האמצעים?
רועי גולדשמידט: לא יודע אם כל האמצעים, אבל - - -
קריאה: אמצעי שהוא בוחר.
אורי מקלב: לא, רועי אומר שלא תצמצם.
קריאה: אמצעי שהגוף בוחר.
אורי מקלב: זאת אומרת הוא יכול לעשות בצורה המצומצמת יותר, לא בהגשת טופס או משלוח טופס, אלא להכניס את הפרטים בתוך הטופס הזה.
דוד ביטן: כן, אבל - - - שאפשר לשלוח אי-מייל פשוט.
אורי מקלב: אז הוא אומר שהאי מייל המודרני היום זה בעצם האי-מייל מוכן ואתה מכניס לתוכו את - - -
רועי גולדשמידט: לא, אני חושב שדואר אלקטרוני, אי מייל, יותר נוח מאשר טופס באתר עצמו.
אורי מקלב: אמרנו מודרני, מה מודרני יותר?
רועי גולדשמידט: מודרני?
רועי גולדשמידט: אני לא יודע.
אורי מקלב: מה מודרני ומתפתח?
אורי מקלב: היום עובדים על טופס - - -
אייל לב ארי: האמצעי הטכנולוגי שהגוף הציבורי בחר מאפשר לפנות אליו גם באמצעות האינטרנט, לרבות באמצעות דואר אלקטרוני.
דוד ביטן: אבל למה רק מה שהוא בחר?
אייל לב ארי: כי בעצם יכול להיות לנו מגוון של פניות.
דוד ביטן: כן, אז אי מייל זה הדבר הכי פשוט.
אייל לב ארי: נכון, יכול להיות שיהיו פניות שהאי מייל באמת יספק, שזה ברמת בירור אינפורמטיבית לפעמים פשוטה, יכולות להיות פניות שיצריכו אולי כמו באמת מילוי טפסים, יצריכו גם זיהוי או אמצעים אחרים שאי מייל לא יאפשר.
דוד ביטן: לא, אולי תכתוב כך, אמצעי טכנולוגי - - - בסדר, אם בחרו באמצעי מיוחד, אין בעיה, אבל אם לא בחרו, אז זה אי מייל רגיל.
אורי מקלב: לא, אבל השאלה אם בחרו משהו אחר ודרך אי מייל לא תוכל, זאת השאלה.
אורי מקלב: השאלה אם אתה מבקש שאי מייל יהיה קודם כל ברירת המחדל, קודם כל הוא יהיה קבוע.
אורי מקלב: אתה יכול להוסיף עוד דברים, אתה תמיד יכול, השאלה היא כאן יותר אם המייל הזה צריך להיות קבוע, זה חייב להיות.
אורי מקלב: אתה יכול להוסיף עוד, אף אחד לא מפריע לך.
אורי מקלב: מה שרועי מזכיר, לפי מה שכתוב פה אפשר - - -
דוד ביטן: - - - מה שהוא בחר.
אורי מקלב: מה שהוא בחר והוא יכול להגיד שאי מייל לא.
אורי מקלב: זאת אומרת - - - אומר 'לא, אני לא נותן אי מייל, אני נותן רק משהו אחר, טופס בתוך האתר'.
דוד ביטן: זה בעייתי.
דוד ביטן: צריך לנסח את זה בצורה כזו שאפשר אמצעי שהגוף בחר ו/או משהו ש - - - שאי מייל גם ניתן לעשות.
אורי מקלב: אני אתן התייחסויות.
אורי מקלב: אני אתחיל מכאן ואני אעשה איזה סבב.
עמית יוסוב עמיר: שלום, עמית יוסוב עמיר מרשות התקשוב הממשלתי, הלשכה המשפטית.
עמית יוסוב עמיר: אנחנו ביקשנו שהנוסח יאפשר בחירה לגוף הציבורי מאחר שככלל אי מייל הוא אמצעי יחסית פרימיטיבי בתחום הקשר הדיגיטלי בין הציבור לאזרחים ויש מקרים שבהם זה לא יהיה האמצעי המועדף.
עמית יוסוב עמיר: למשל, כמו שצוין, בגלל דרישת הזדהות, אולי כי צריך לצרף קבצים, אולי כי צריך למלא שדות מסוימים.
דוד ביטן: זה כמו עם ויזה לארצות הברית, שצריך לקחת לו 400 דולר כדי לכתוב את זה?
דוד ביטן: בוא - - -
עמית יוסוב עמיר: לא, אנחנו מנסים לנסח את הדברים כמה שיותר פשוטים, אבל אם אנחנו מחייבים מראש לאפשר דוא"ל, לפעמים עלולות להיות - - -
אורי מקלב: אוקיי, אחר כך בעוד שנה-שנתיים יכול להיות - - -
עמית יוסוב עמיר: רק עוד שיקול אחד, שהוא חשוב בעינינו, טופס מקוון מאפשר מעקב אחר הפניות בעוד שמשלוח דואר אלקטרוני הוא - - -
דוד ביטן: אני לא מוכן שיעשו כזה מסובך שבשביל לשלוח את זה אני צריך לקחת - - -
אורי מקלב: אוקיי, התייחסות.
אורי מקלב: כמה שהוא מיושן, המייל, עדיין הוא יותר מהפקס.
אורי מקלב: זה נכון, כשתראו כמה אנחנו מתקנים בחקיקה - - -
דוד ביטן: לא - - - לא משהו מסובך.
עמית יוסוב עמיר: לכן סוכם על נוסח שאומר 'לרבות מייל', אבל לפעמים אפשר לעשות טופס מאוד פשוט.
דוד ביטן: תעשה פשוט אין בעיה, אל תעשה לי כמו בוויזה שאני בחיים לא אוכל למלא את זה.
אורי מקלב: חבר הכנסת דוד ביטן, בוא נשמע את ההתייחסויות ונראה.
דוד ביטן: אני לא יכול למלא.
דוד ביטן: צריך להביא מישהו מיוחד שימלא לך את זה.
אורי מקלב: הדעה שלך ברורה ומובנת ואתה מסתכל בעיני אנשים והם מסתכלים בעיני המשרד.
אורי מקלב: אנחנו מבינים את ההבדל.
אורי מקלב: בוא נשמע את ההתייחסויות ונראה.
ישראל גולדנברג: ישראל גולדנברג, שירותי בריאות כללית.
ישראל גולדנברג: אני מזכיר לוועדה שדנו גם בנושא של מידע רפואי והשימוש בדואר אלקטרוני בעייתי בנושא של מידע רפואי, כולל נושא ההזדהות, וזאת הסיבה שרצינו אנחנו לפחות - - -
אורי מקלב: אבל לכם יש החרגה.
ישראל גולדנברג: אז אני אומר, אם נסגור עוד פעם את העניין - - -
אורי מקלב: אנחנו יודעים ולכן מסיבות שלכם אפשרנו לכם את זה.
מיכל שיק הר-טוב: אני רק הערה קטנה.
מיכל שיק הר-טוב: עורכת דין מיכל שיק הר-טוב, יועצת משפטית של עמותת נגישות ישראל.
מיכל שיק הר-טוב: אני מברכת, אני לא כל כך קשורה לדיון, אבל אני אתן זווית קצת אחרת.
מיכל שיק הר-טוב: פשוט ציינתם אמצעי טכנולוגי שבחר גוף ציבורי, אני חייבת להגיד שתקנות נגישות השירות התקדמו הרבה עבור אנשים עם מוגבלות והייתי שמחה שיהיה כתוב אמצעי טכנולוגי שיאפשר נגישות ככל שניתן, משום שאנחנו יודעים שיש כל מיני אמצעים טכנולוגיים ותשתיות שלא מאפשרות נגישות, לא מאפשרות לאדם עיוור עם תוכנת - - -
אורי מקלב: אבל חוק הנגישות גובר.
אורי מקלב: איפה שאת כותבת טכנולוגי, אם הנגישות גוברת על כל - - -
מיכל שיק הר-טוב: אבל יש פטורים.
מיכל שיק הר-טוב: יש פטור טכנולוגי בנגישות שירות.
מיכל שיק הר-טוב: בתקנה 35 יש פטור טכנולוגי.
מיכל שיק הר-טוב: מה שקורה היום, אייל, זה שיש כל מיני אמצעים טכנולוגיים, כל מיני מפתחים שלא לקחו בחשבון את הפרמטר של נגישות, הם מקבלים פטור טכנולוגי לשלוש שנים וחבל ש - - - ככל שניתן, אני לא אומרת לחייב מראש, אלא לאפשר ככל שניתן שתהיה נגישות.
אייל לב ארי: אז אני אגיד.
אייל לב ארי: אל"ף, כמו שאמרת זה פטור טכנולוגי שהוא מוגבל בזמן, הוא יכול להתחדש - - -
מיכל שיק הר-טוב: שש שנים, הרבה זמן.
אייל לב ארי: אבל הוא מוגבל בזמן.
אייל לב ארי: אני לא חושב שבמקרה הזה החוק אמור לבוא ולתת את המסעף הנגיש והנגישות כשבעצם תקנות שירות אמורות לתת את העניין הזה.
אייל לב ארי: החוק הוא יותר כללי, ברור שתקנות נגישות השירות יחולו בכל מצב שהוא.
אורי מקלב: אוקיי, בבקשה.
אורי מקלב: בבקשה, אדוני, שם ותפקיד.
יוסף פולסקי: יוסף פולסקי, המוסד לביטוח לאומי.
יוסף פולסקי: כפי שעמית אמר, צריך לזכור על איזה היקפים אנחנו מדברים, אנחנו מדברים על כל האזרחים למעשה במדינה מבחינת המוסד לביטוח לאומי וכאשר אתה נותן כתובת אי מייל זה מגיע לכתובת מסוימת.
יוסף פולסקי: בשביל שיהיה מעקב רלוונטי של כל המערכת זה בלתי אפשרי באי מיילים ולכן כאשר אדם היום מזין את הפנייה שלו בביטוח לאומי זה באופן אוטומטי מגיע למקום הנכון שמטפלים בו באמת והאי מייל פשוט יסכל את העניין הזה מבחינתנו.
דוד ביטן: אמרנו פשוט, לא התייחסנו לאי מייל או לא אי מייל.
שרן השכל: כן, כתוב פה באמצעות אינטרנט, לרבות באמצעות דואר אלקטרוני.
אורי מקלב: הם עומדים בזה, אבל הם רוצים שלא יהיה חייב דווקא - - -
דוד ביטן: לא, אז כתבנו רק את המילה פשוט.
דוד ביטן: לא יודע, שלא ימציאו לנו משהו שאי אפשר יהיה לעשות אותו.
דוד ביטן: לא אמרנו אי מייל חובה.
שרן השכל: הדבר היחיד שאני חושבת שכן צריך להוסיף הוא באמת לכתוב בצורה ברורה, כתוב שכל גוף יאפשר לכל אדם לפנות באמצעי קשר דיגיטלי, חשוב לי שיהיה סעיף שיהיה כתוב בצורה ברורה, בכל מקום שבו יש צורך בשליחת מסמכים דרך פקס יאפשרו גם דרך האמצעי האלקטרוני וזה לא כתוב.
שרן השכל: כתוב פה, בעצם הפנייה אליהם, אבל המסמכים היום, למשל טופסי 17 שמבקשים מאיתנו רק דרך פקס, שיהיה ברור שבכל מקום שבו הם דורשים העברת מסמכים מהאזרח לגוף הזה דרך פקס יאופשר גם כן דרך אמצעי דיגיטלי.
אייל לב ארי: זה מה שכתוב, זה הכלל.
שרן השכל: איפה?
אייל לב ארי: זה הכלל, גוף ציבורי יאפשר לכל אדם לפנות אליו באמצעי קשר דיגיטלי ואמצעי קשר דיגיטלי זה - - -
שרן השכל: אבל לפנות אליו, הם יכולים להגיד זה רק פניית ציבור, זה לא - - -
אורי מקלב: שרן, אנחנו עדיין לא בסעיף 2.
שרן השכל: כן, זה ב-2(א).
אורי מקלב: עוד לא קראנו את זה.
אורי מקלב: נעשה את זה.
אורי מקלב: תראי איפה אנחנו נמצאים, אנחנו עדיין בסעיף הגדרות.
דוד ביטן: עוברים סעיף סעיף, נותנים הערות על ה - - -
שרן השכל: טוב, בסדר.
אורי מקלב: בבקשה, אחרי ביטוח לאומי עוד מישהו שביקש.
אורי מקלב: את לא ביקשת, גברתי?
אילה ויינשטיין: אני הבנתי שאין כוונה לשנות את ההגדרה, אז - - -
אורי מקלב: תגידי את הדברים, אני לא יודע מה הכוונה.
אורי מקלב: איך את יודעת מה הכוונה שלנו?
אילה ויינשטיין: לא, אני אומרת, ההנחה שהוצגה כאן, שבאופן יסודי אי מייל יהיה יותר נוח, לא בטוח שזה יותר יעיל לאזרח, לפעמים אדם פונה באי מייל, הוא כותב את מה שהוא חושב שרלוונטי, אבל הגוף שרוצה לטפל זקוק לעוד מידע, לעוד פרטים, בעוד שאם היה טופס מקוון עם השדות שהגוף הגדיר שהם רלוונטיים הפנייה הייתה כבר מתחילה להיות מטופלת במקום שיצטרכו לחזור אליו ולבקש ממנו עוד פרטים ואז הוא יצטרך להשלים.
אילה ויינשטיין: זה כבר נהיה עוד סחבת והאי מייל יכול ללכת לאיבוד, כמו שאמרו כאן.
אילה ויינשטיין: אני לא יודעת מאיפה ההנחה הזאת, אבל - - -
אורי מקלב: אבל אתם לא נותנים פתרון למי שלא יודע - - -
שרן השכל: בגלל זה האמצעים הדיגיטליים זה גם טופס מקוון וזה נכון.