GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנוך גוטפרויד: דנה בן טל, תלמידת כפר הנוער מאיר שפיה מתכנית אלפא זכתה בפרס שלישי, אחד משלושת הפרסים, על עבודתה על יעילות מוגברת של מנגנוני תיקון נזקי ד.נ.א באצטרוציטים שנחשפו לחמצן בריכוז גבוה.
חנוך גוטפרויד: עכשיו אגיד לכם מה זה.
חנוך גוטפרויד: קודם כל אגיד לכם שדנה תייצג את ישראל בתחרות האיחוד האירופי בדבלין.
חנוך גוטפרויד: אבל אני מזהיר אותך, דנה, את כבר שמעת כמה התחרות היא תחרותית באמת שם.
חנוך גוטפרויד: מה שדנה עשתה, היא בדקה מערכת מודל של תרביות של אסטרוציטים שזה חלק מן התאים במערכת העצבים, היא בדקה אם שהייה של תרביות תאים כאלה בריכוזי חמצן שונים, יותר נמוכים, יותר גבוהים, הדמייה של תא לחץ כזה, משפרת תיקון של נזקי ד.נ.א אשר משקפים ירידה בפונקצייה של תאים, והתשובה היא חיובית.
חנוך גוטפרויד: וזאת עבודה מאוד יסודית.
חנוך גוטפרויד: ועל כך היא קיבלה אחד משלושת הפרסים השלישיים שאנחנו מעניקים היום.
חנוך גוטפרויד: ועכשיו אנחנו עוברים לעוד פרס שלישי.
חנוך גוטפרויד: יש לנו עבודה בביולוגיה מולקולרית, עבודה על תאי גזע פלוריפוטנטיים שפירושו כאלה שיכולים להתמיין לתאים שונים.
חנוך גוטפרויד: ולב סיטון, שכבר עומד פה על הבמה, מאורט גבעצת רם בירושלים כתב על זה את העבודה והוא ייצג את ישראל בתחרות אינטל אייסף בפיטסבורג, פנסילבניה.
חנוך גוטפרויד: בתאים האלה ישנם שני כרומוזמי x, זאת אומרת כרומוזומים נקביים שאחד מהם בדרך כלל עובר השתקה, הגנים שעליו לא פעילים.
חנוך גוטפרויד: ובשיטות של ביואינפורמטיקה ניתן לזהות איזה גנים המצויים על הכרומוזומים פעילים.
חנוך גוטפרויד: מה שלב הצליח לעשות בעבודה שלו הוא לעקוב אחרי השתנות מצב ההשתקה של הגנים האלה.
חנוך גוטפרויד: ממצאיו המפתיעים מראים השתנות של מידת ההשתקה לאורך זמן, התרבית, וכן מראים שלעתים ההשתקה היא חלקית.
חנוך גוטפרויד: ממצאים אלה יכולים להוסיף הבנה לפוטנציאל של תאי גזע שהם כל כך חשובים בביולוגיה המולקולרית המודרנית ברפואה המודרנית.
חנוך גוטפרויד: עכשיו אני עובר לעוד פרס שלישי, הוא דן שוב בחולים, הפעם בחולים משותקים כמו למשל חולי ניוון שרירים או ALS.
חנוך גוטפרויד: האנשים האלה מתקשרים על ידי הקלדת מילים ומשפטים.
חנוך גוטפרויד: והיום בשיטה הקיימת הם מקלידים אות אחרי אות וזה לוקח הרבה מאוד זמן.
חנוך גוטפרויד: הם מחוברים למכשיר EEG והחולים מסתכלים על מסך עם אותיות, מתרכזים באות מסוימת אותה הם רוצים להקליד, הממשק מסיק מהבהוב האותיות בטבלה המוצגת איזה אות החולה רוצה להקליד ומקליד אותה.
חנוך גוטפרויד: מיכאל קינן מבית הספר התורני על שם הימל פארד בירושלים מתכנית אלפא כתב עבודה שבה הוא מחליף את השיטה הזאת של הקלדת אות אות בהקלדת מילה מילה.
חנוך גוטפרויד: עכשיו זה לא דבר כל כך פשוט כי יש הרבה יותר מילים אז פה יש איזשהי עבודה של חיזוי מילים, של חיזוי מילים סטטיסטי, של תדירות מילים בשפה, של תחביר של משפטים.
חנוך גוטפרויד: האלגוריתם שהוא כתב הוא מאוד מתוחכם והוא מראה שהקלדה של שני משפטים רצופים בשיטה שהוא מציע, הזמן שזה לוקח קטן בפקטור של שתיים.
חנוך גוטפרויד: וזה הרבה מאוד.
חנוך גוטפרויד: תחשבו, מ-20 דקות של להקליד שני משפטים ל-10 דקות של להקליד שני משפטים, זה הישג גדול.
חנוך גוטפרויד: מיכאל אתה רוצה לנסוע לגרמניה?
חנוך גוטפרויד: כל תלמיד שזכה בפרס שלישי יקבל 5000 ₪ ללימודים אקדמיים בארץ.
חנוך גוטפרויד: ואני עובר עכשיו לנושא קצת שונה, בפרס השני, גם פרס שני החלטנו להעניק לשלוש עבודות.
חנוך גוטפרויד: וישנה עבודה מקורית במיוחד מצאנו שהיא עבודה במדעי הרוח שבה התלמידה נעמי ברונר חקרה את השינויים בתפיסה של האישה מן האוריינט באנגליה במאה ה-17 וה-19.
חנוך גוטפרויד: כלומר, לפני הזמן האימפריאלי של אנגליה ובזמן האימפריאלי של אנגליה.
חנוך גוטפרויד: נעמי היא מהתיכון הישראלי למדעים ואמנות בירושלים.
חנוך גוטפרויד: ומה היא עשתה, איך היא עשתה את זה?
חנוך גוטפרויד: היא צירפה פה מחקר ספרותי עם מחקר של שינוי תפיסות היסטוריות.
חנוך גוטפרויד: המחקר הספרותי שהיא עשתה הוא בדיקה של הביטויים וההתחייסות למלכה קליאופטרה ביצירות ספרותיות קנוניות באנגליה במאה ה-17 ובמאה ה-19 והסיקה מזה מסקנות מעניינות שתומכות ונתמכות על ידי התפתחויות היסטוריות.
חנוך גוטפרויד: ואנחנו, השופטים שבאמת מתמצאים בדברים האלה, התרשמו מאוד מאיכות הכתיבה, מרמת ההצגה.
חנוך גוטפרויד: נעמי, את רוצה לנסוע לדבלין?
חנוך גוטפרויד: עכשיו אני עובר לנושא מאוד חשוב בטכנולוגיה ואנחנו בחיי היום יום כמעט בכל מה שאנחנו עושים אנחנו תלויים בכל מיני התקנים זעירים, התקנים אלקטרוניים זעירים ובכל התקן כזה ישנו מעגל של רכיבים חשמליים וביניהם ישנם מוליכים חשמליים ואת המעגלים האלה עד עכשיו עשו בשיטות דיי יקרות של ליטוגרפיה.
חנוך גוטפרויד: ובזמן האחרון, בשנים האחרונות עברו לשיטות הדפסה והדפסה בעזרת דיו כסף.
חנוך גוטפרויד: וכסף זה סיפור יקר.
חנוך גוטפרויד: וישנה עכשיו מגמה ואתגר להחליף את זה בדיו נחושת.
חנוך גוטפרויד: מיד אסביר לכם מה הבעיה אבל קודם אני רוצה את הלל שוחט מהתיכון שליד האוניברסיטה מתכנית אלפא, והוא השתלב בקבוצה במעבדה באוניברסיטה העברית שעובדת על פיתוח דיו מבוסס נחושת להדפסת אלקטרוניקה ויש שם קושי לא קטן מפני שהדיו מורכב מננו חלקיקים של נחושת והם מומסים באיזשהו קומפלקס ומדפיסים בדרך כלל את הקומפלקס הזה אבל בין החלקיקים אז אין מגע, הם לא נוגעים, אז זה לא מוליך.
חנוך גוטפרויד: אז יש כל מיני שיטות עיבוד איך אחרי שזה מודפס מנתבים את הדבר המיותר ולוחצים קצת.
חנוך גוטפרויד: מה שהלל עושה ותרם בזה גם עבודה מקורית זה לעשות את העיבוד הזה ולהבטיח שיהיה מגע בין חלקיקי הנחושת עוד לפני ההדפסה.
חנוך גוטפרויד: והדבר הוא אתגר טכנולוגי למרות שהוא עובד בקבוצה במעבדה כל מי שדיבר איתו וכל מי שבחן אותו התרשם שהייתה לו תרומה עצמאית משלו לעבודה המשותפת והוא יהיה שותף למאמר העומד להתפרסם.
חנוך גוטפרויד: העבודה שהוא הגיש לתחרות כתובה ברמה של עבודת מוסמך.
חנוך גוטפרויד: הלל, אתה תסע לפיטסבורג, פנסילבניה.
חנוך גוטפרויד: טוב, אנחנו חוזרים לד.נ.א.
חנוך גוטפרויד: הד.נ.א הוא הקוד של החיים שלנו אבל הוא איננו עמיד בפני הסביבה והנזקים שנגרמים לו, חלקם אנחנו גורמים לו על ידי עישון, על ידי חשיפה לקרינה אולטרא סגולה וכו' קיימים והם כמובן מזיקים לפעילות התאים.
חנוך גוטפרויד: דבורה רבקה שכטמן מאולפנת בני עקיבא אורות מודיעין מכבים רעות זכתה בפרס שני על עבודתה "בקרה על סינתיזת ד.נ.א דרך נזקים בתאים הומניים".
חנוך גוטפרויד: היא עשתה עבודה מעבדתית מאוד מעמיקה ומרשימה על מנגנוני התיקון של נזקים אלה.
חנוך גוטפרויד: יש בעבודה שלה הרבה מאוד עבודה מעבדתית בשיטות שונות.
חנוך גוטפרויד: העבודה הכתובה, השופטים שמבינים בזה, וזה לא אני, אומרים שהיא שקולה לעבודת מוסמך.
חנוך גוטפרויד: ובכן, פיטסבורג, את רוצה לנסוע לפיטסבורג?
חנוך גוטפרויד: כל תלמיד שזכה בפרס שני יקבל 7500 ₪ ללימודים אקדמיים בארץ.
חנוך גוטפרויד: את הפרס הראשון אנחנו חילקנו לשתי עבודות שהן באמת עבודות מיוחדות.
חנוך גוטפרויד: אני לא אגיד עוד פעם שכל אחת מהן שקולה לעבודת מאסטר.
חנוך גוטפרויד: עבודה אחת היא צירוף מאוד מעניין של פיסיקה וארכיאולוגיה וגיאולוגיה.
חנוך גוטפרויד: אחד האתרים הארכיאולוגים בארץ הידועים החשובים הוא תל מגידו.
חנוך גוטפרויד: לפני שאני מספר, איתי עדן, בוא הנה.
חנוך גוטפרויד: איתי הוא תלמיד תיכון שליד האוניברסיטה בירושלים, הוא מתכנית אלפא.
חנוך גוטפרויד: שם העבודה נקרא "תיאור פליאומגנטי של קיר לבני בוץ בתל מגידו".
חנוך גוטפרויד: עכשיו אסביר לכם מה זה.
חנוך גוטפרויד: ובכן, בתל מגידו יש קיר מלבני בוץ והקיר הזה פעם נשרף.
חנוך גוטפרויד: בבוץ, בחומרים שונים, ישנם מגנטים מיקרוסקופיים והם לא מסודרים.
חנוך גוטפרויד: אבל כשהחומר מתחמם ליותר מ-600 מעלות אז כל המגנטים מסתדרים כמו חיילים במסדר.
חנוך גוטפרויד: חומר כזה נקרא חומר פארא מגנטי.
חנוך גוטפרויד: כשאחרי זה זה מתקרר אז זה נשאר ואנחנו יודעים מהו הכיוון.
חנוך גוטפרויד: הם מסתדרים לפי השדה המגנטי של כדור הארץ כמו מחט מצפן.
חנוך גוטפרויד: אבל השדה המגנטי של כדור הארץ, בעוצמתו ובכיוונו, כל הזמן משתנה.
חנוך גוטפרויד: ואנחנו מכירים את ההיסטוריה הזאת.
חנוך גוטפרויד: אז הולכים ומודדים את הכיוון של המומנטים המגנטיים האלה בקיר במגידו שהסתדרו כי פעם הייתה שריפה ויודעים את ההיסטוריה של השדה המגנטי של כדור הארץ ומזה אפשר לעשות את התאריך, לדעת מתי הייתה השריפה.
חנוך גוטפרויד: איתי עשה עבודה מאוד מאוד יסודית, הוא מדד הרבה מאוד, הוא עשה עבודת שדה.
חנוך גוטפרויד: התחום הזה, נקרא, דרך אגב, פליאומגנטיזם.
חנוך גוטפרויד: והוא הגיע למסקנה שהקיר הזה שהשריפה התרחשה ב-835 לפני הספירה והתאריך הזה בדיוק מתאים עם הכיבוש של תל מגידו בידי חזאל מלך ארם.
חנוך גוטפרויד: אז יש לנו פה סגירה של כל מיני דברים ואני כבר אמרתי שהעבודה כתובה ברמה מאוד מאוד גבוהה.
חנוך גוטפרויד: איתי, דבלין, אירלנד, אתה תיסע.
חנוך גוטפרויד: עוד פרס ראשון ואני כבר אמרתי לכם שהמתמטיקה היא מלכת המדעים ומלכת המתמטיקה זה תורת המספרים.
חנוך גוטפרויד: וזהו תחום של מתמטיקה שבאמת מעורר דמיון ומהווה אתגר במשך דורות.
חנוך גוטפרויד: בתורת המספרים ישנם מספרים מיוחדים שהם המספרים הראשוניים שלא מתחלקים לשום מספר.
חנוך גוטפרויד: וישנה בעיה, שאלה קלאסית, איך, איזה מספרים אפשר לתאר בעזרת כל מיני תבניות, ישנה בעיה קלאסית כזאת שיש לה היסטוריה של כמה מאות, שנכתבו עליה ספרים, שיש בה הרבה מאוד הוכחות בתחומים שונים של המתמטיקה.
חנוך גוטפרויד: אוהד אבנרי, תלמיד תיכון שמעון בן צבי גבעתיים, זכה בפרס ראשון על עבודתו "פתרון אלמנטרי למספרים ראשוניים מהצורה שאפשר לכתוב אותם כ-ny2+x2 והדברים האלה פתורים לכל n. אבל הוא הציע שיטות, הוא הציע בעבודה שלו אפילו הוכחות חדשות שנסמכות על מונחים ממתימטיקה שלכאורה רחוקים מהעניין הזה.
חנוך גוטפרויד: כתב עבודה נהדרת, כך אמרו לנו שופטים מתמטיקאים שמכירים את זה היטב.
חנוך גוטפרויד: הסקירה ההיסטורית היא ממצה וכוללת שיטות קלאסיות מאירות עיניים.
חנוך גוטפרויד: הפרק על המתודולוגיה כתוב היטב, מדגיש אכן את השיטות והרעיונות שמאחריהם.
חנוך גוטפרויד: לפרטי ההוכחות הוא מפנה למראי מקום בספרות שהם מדוייקים ומפורטים ובמיוחד הפרק שנקרא תוצאות בעבודה שלו כולל עבודה מקורית של התלמיד.
חנוך גוטפרויד: הוא הוסיף דיון מסכם הכתוב היטב.
חנוך גוטפרויד: מדובר בעבודה ברמה של עבודת מוסמך.
חנוך גוטפרויד: עצם העובדה שהתלמיד כבר הרצה על עבודתו בסמינר בתורת המספרים באוניברסיטת תל אביב מדברת בעד עצמה.
חנוך גוטפרויד: אוהד, אתה תיסע גם כן לפיטסבורג, פנסילבניה.
חנוך גוטפרויד: כל תלמיד שזכה בפרס ראשון יקבל 10,000 ₪ ללימודים אקדמיים בארץ.
חנוך גוטפרויד: עכשיו אני אסיים במשהו על כולם.
חנוך גוטפרויד: במוצאי שבת כשכל העבודות כבר היו מוצגות ביקר במוזיאון נשיא האוניברסיטה העברית, פרופסור אשר כהן.
חנוך גוטפרויד: ואמרתי לו, אם באת הנה כמו מאמן קבוצת כדורגל שהולך למשחקים כדי לראות איזה שחקן לרכוש לקבוצה שלו אז יש לי עצה, קח את כולם כי כולם נהדרים.
חנוך גוטפרויד: תודה רבה.
ליעד מודריק: תודה רבה, אנא השארו במקומותיכם.
ליעד מודריק: אני מזמינה את התלמידים הזוכים בפרסים ואת היושבים ליד שולחן הנשיאות להצטרף אל העומדים כאן לצדי לצילום קבוצתי משותף יחד עם שר המדע והטכנולוגיה חבר הכנסת אופיר אקוניס.
ליעד מודריק: (מצטלמים) תודה רבה, תם ונשלם, אנא השארו במקומותיכם עד צאתם של המכובדים.
אורי מקלב: היום יום שני, ט' בכסלו התשע"ח, 27 בנובמבר 2017, אנחנו פותחים ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה.
אורי מקלב: לפנינו שני נושאים: הנושא המרכזי הוא רעידות אדמה – חיזוי, התרעה וטכנולוגיות לאיתור לכודים.
אורי מקלב: הנושא השני הוא הקמת ועדת משנה לבחינה ואסדרה של פעילות רחפנים וכלי טיס בלתי מאוישים.
אורי מקלב: ברשותכם, אני רוצה להתחיל בנושא השני.
אורי מקלב: קיימנו שתי ישיבות מרכזיות בנושא הרחפנים.
אורי מקלב: זה נושא שמאוד מאוד מתרחב, נושא הרחפנים קשור להרבה תחומים: תחום המרחב הציבורי, תחום הרפואה, תחום החקלאות, תחום התחבורה הציבורית, תחום תרבות הפנאי, תחום גופי ההצלה.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להדביק את ההסדרה, יש ממשק בין ההסדרה לבין המציאות הקיימת.
אורי מקלב: היום יש 20,000 רחפנים כאלה, אבל פחות משנה המספר ויותר משנה המשמעות וההשלכות שיש לנושא הרחפנים בכמה וכמה תחומים – גם בתחום הביטחון האזרחי.
אורי מקלב: שאלתי על התחום הביטחוני, חבר הכנסת גנאים, אז אנחנו לא דנים בתחום הביטחוני הצבאי אלא על התחום הביטחוני האזרחי ותחום צנעת הפרט, הביטחון האישי.
אורי מקלב: דברים רבים נעשים בתחום הזה היום, יש הרבה רגולציה.
אורי מקלב: היום מי שמטפל בזה ומי שמחולל את כל הנושא הזה זה רשות שדות התעופה.
אורי מקלב: הגענו למסקנה שצריך מבט אחר לגמרי – גם רשות שדות התעופה, אבל עוד גופים צריכים להיות קשורים לזה וצריך גוף אחד שיתכלל את כל הנושאים ויוביל בכמה היבטים.
אורי מקלב: לצורך כך החלטנו להקים ועדת משנה שתדון רק בנושא הזה.
אורי מקלב: הרבה עבודה לפניה: לקחת את מרחב הנושאים שקשורים – ואני מניתי רק כמה דברים – ולטפל בהם במסגרת של ועדת משנה.
אורי מקלב: אנחנו מציעים לבחור כיו"ר ועדת המשנה את חבר הכנסת חיים ילין, שיש לנו כבר ניסיון טוב אתו בוועדת משנה אחת.
אורי מקלב: הוא פועל כפי שאנחנו מצפים, שהרחפנים לא רק ירחפו אלא יתאימו למציאות ותהיה הסדרה נכונה.
אורי מקלב: בוועדת המשנה יכהנו יחד אתו חבר הכנסת יואב קיש וחברת הכנסת יעל כהן-פארן.
אורי מקלב: יש לנו ועדת משנה של שלושה חברים, שהעומד בראשה חיים ילין.
אורי מקלב: אם אנחנו, החברים, נאשר את זה גם המליאה תוכל לאשר את זה.
ענת לוי: לא צריך מליאה.
אורי מקלב: רק מליאת הוועדה תאשר את זה.
אורי מקלב: אני מעמיד להצבעה את הקמת ועדת המשנה.
אורי מקלב: מי בעד הקמת ועדת משנה שתבחן ותסדיר את פעילות הרחפנים וכלי טיס בלתי מאוישים, שבראשותה יעמוד חבר הכנסת חיים ילין וחברי הוועדה יהיו חבר הכנסת יואב קיש וחברת הכנסת יעל כהן-פארן?
אורי מקלב: ההצעה להקמת ועדת משנה נתקבלה.
אורי מקלב: ההצעה אושרה פה אחד, אין מתנגדים ואין נמנעים.
אורי מקלב: שיהיה לך בהצלחה, חבר הכנסת חיים ילין.
חיים ילין: כבוד היושב-ראש, תודה על האמון.
חיים ילין: לא תמיד אנשים מכירים את הפן הזה, של האמון שיש בין הסיעות ובינך לביני.
אורי מקלב: שלא יחשבו שהכול זה קואליציה ואופוזיציה.
חיים ילין: זה מה שהתקשורת רוצה.
חיים ילין: אל תדאג, התקשורת לא תפיץ את זה ולא תגיד ששיתפנו פעולה וממשיכים לשתף פעולה.
חיים ילין: אני רוצה לחבר בין שני הנושאים.
חיים ילין: זה לא סתם שאני מכיר באופן אישי חלק גדול מהאנשים שנמצאים פה.
חיים ילין: רעידות אדמה קשורות למה שיש הרבה מאוד בעוטף עזה, כידוע לכם – זה לא רעידות אדמה אלא כפיות שחופרות מנהרות, פחות או יותר, וחלק מהטכנולוגיה היא טכנולוגיה מאוד דומה.
חיים ילין: אני גם צופה שהיום, כשמצאנו את האנטי וירוס נגד וירוס המנהרות, אנחנו צריכים להכין את עצמנו לאותם רחפנים שיבואו מהרצועה.
חיים ילין: אמרתי את זה בפעם הקודמת, זו המוטיבציה שלי ודרך זה אנחנו ממשיכים לעבוד.
חיים ילין: אין ספק שהניסיון שנצבר בעוטף עזה צריך לבוא לכלל מדינת ישראל, ואם צריך לעשות רגולציה ולתאם בין הפקקים – שהם לא רק למטה, דרך אגב, אלא גם למעלה בשמיים - לא מודעים בכלל שיש גם פקקים שם ותדרים.
חיים ילין: לעשות את המיפוי הנכון בין הביטחון האישי של האנשים, ביטחון אזרחי וטכנולוגיה שצריכה להמשיך להתפתח.
חיים ילין: מי שלא יודע, אנחנו מספר אחת בעולם בתכנון הרחפנים - בתוכנות.
חיים ילין: הברזלים מגיעים מסין, אבל המוח של אותם אמצעים הוא כולו ישראלי, וצריך לתת לצעירים להתפתח בנושא הזה ונדע להתמודד מול כל הטכנולוגיות האפשריות.
חיים ילין: שיהיה לכולנו בהצלחה, שהרחפנים ירחפו באוויר לשלום ולא למשהו אחר.
אורי מקלב: ברשותכם, נעבור לנושא המרכזי של הדיון היום, שהוא רעידות אדמה, אבל בהדגש של חיזוי והתראה וטכנולוגיות לאיתור לכודים.
אורי מקלב: כפי שאנחנו יודעים, זה מסוג הדברים שאפשר לדבר עליהם אבל אנחנו לא יכולים להשפיע על ההתרחשות ועל הופעתם, אבל אנחנו יכולים להתכונן ולהיערך נכון.
אורי מקלב: אנחנו מדברים בכמה היבטים.
אורי מקלב: אני רוצה להתמקד בנושא של החיזוי – יש התקדמות בנושא הזה, על מערכות התרעה ועל מערכות הכרזה.
אורי מקלב: אני רוצה לשים דגש בישיבה הזו – ולכן גם הזמנו את האנשים המתאימים - על למידה ועל יישום החלטת הממשלה מ-2012 על הקמת מערכת "תרועה".
אורי מקלב: נרצה גם לשמוע ולעקוב אחרי הטמעת מערכות התרעה במערכת החינוך, במספרים וביישום של הנושא.
אורי מקלב: באופן כללי אנחנו יודעים שהיערכות נכונה, תרגולים - התנהגות יכולה להציל חיים – ולכן צריך הרבה הסברה.
אורי מקלב: גם חילוץ לכודים יכול לתת מענה, עם חיזוק מבנים ברקע.
אורי מקלב: אלה דברים שבידינו לעשות כדי למזער את הנזק, להתמודד בצורה נכונה, כדי למעט נזקים השלכות.
אורי מקלב: הנתונים שבפנינו הם נתונים שכבר התפרסמו.
אורי מקלב: חוזים פגיעות רבות – 400,000 פגיעות קלות; 80,000 מבנים שנמצאים בסכנה, שאין להם את החיזוקים הנכונים; מתוכם ידוע שרק 2.5% מהמבנים חוזקו.
אורי מקלב: אלה פערים מאוד גדולים.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על 5,000 מבני ציבור שדרושים בהם חיזוקים.
אורי מקלב: אמנם מדברים על מספר רב של הרוגים ופצועים, אבל אי אפשר לדבר עליהם באחוזים כי כל אחד זה נפש ועולם מלא, וגם 100, גם 200, גם 300 וגם אחד, ובוודאי כשמדברים על אלפים.
אורי מקלב: מעבר לזה, גם אם הסיכוי וההסתברות נמוכים, כפי ששמענו בעבר, תמיד צריך לזכור שיש אנשים שגרים קרוב והסיכון שלהם הרבה יותר גדול.
אורי מקלב: קשה להגיד כמה מתוך כל תושבי מדינת ישראל, אי אפשר להגיד שמתוך כמה מיליונים מדברים על אחוז כזה או אחר.
אורי מקלב: צריך לדעת למדוד את הדברים, ואנשים שגרים קרוב לסכנה - שם האחוזים גדולים יותר.
אורי מקלב: מי שגר בבקעת הירדן או במקומות המועדים, האחוזים שם גדולים הרבה יותר.
אורי מקלב: לכן בנושא של נפגעים אי אפשר לדבר באחוזים; כשמדברים על דברים אחרים אפשר לנקוט באחוזים.
אורי מקלב: נבקש לדבר גם על טכנולוגיה שיש של מערכות התרעה, אבל גם על טכנולוגיות חדישות לאיתור נפגעים.
אורי מקלב: זה נכון גם ברעידות אדמה וזה נכון גם בקריסה של מבנים, שזה קורה גם היום.
אורי מקלב: מערכות טכנולוגיות חדשות שקיימות או שקיימות בחלקן, צריך לתת להן את התמיכה הנכונה כדי לפתח אותן, כדי שיוכלו להיות מיושמות לאיתור נעדרים במבנים שקרסו.
מסעוד גנאים: יש התייחסות לעניין של עמידות המבנים באחוזים?
מסעוד גנאים: שמענו וקראנו מה לפני 1982 ומה אחרי, מה הסטנדרטים החדשים.
אורי מקלב: אתה מדבר על 80,000 מבנים שנבנו עוד לפני 1980 ולא עברו את החיזוקים, אז הם מועדים יותר והסכנה שם יותר גדולה.
אורי מקלב: נשמע את תת אלוף במילואים בצלאל טרייבר, ראש רשות חירום לאומית – רח"ל.
אורי מקלב: נבקש ממך להתמקד בנושאים האלה, קצת נתונים אבל בעיקר בנושא הזה.
בצלאל טרייבר: מדינת ישראל, כמו חלק גדול מהעולם, נמצאת תחת איום של רעידת אדמה.
בצלאל טרייבר: יושבים פה בחדר מומחים גדולים בהבנת העניין, ואם יהיה צורך הם ירחיבו.
בצלאל טרייבר: הממשלה אישרה מסגרת היערכות, מסגרת ההיערכות הזאת מעמידה בפני המדינה את האתגר להתכונן אליו.
בצלאל טרייבר: האתגר הזה כולל בתוכו, כמובן, גם הרוגים וגם פצועים, אבל גם מבנים, עקורים ותהליכים אחרים.
בצלאל טרייבר: המספר שנקטת קודם בדבר היקף הבניה שהיא לא בהתאם לתקנים הנדרשים, שנבנתה לפני 1980, היא נכונה – כ-80,000 מבנים.
בצלאל טרייבר: לא 80,000 יחידות דיור אלא 80,000 מבנים.
חיים ילין: מבנה יכול להיות גם מבנה שיש בו 50 יחידות?
בצלאל טרייבר: מבנה יכול להיות גם מבנה שיש בו 20 או 30 יחידות דיור.
בצלאל טרייבר: מדובר על סדר גודל של מאות אלפי יחידות דיור, ובאופן טבעי חלק לא קטן מהן נמצאות, לצערי, במקומות שאוכלוסייה קשה יותר מתגוררת בהם.
בצלאל טרייבר: זה מעמיד אותנו בפני דילמות גדולות בעניין היכולת והצורך למגן אותם.
בצלאל טרייבר: אני רוצה להתמקד קודם בנושא שאנחנו עוסקים בו היום, וזה חיזוי, התרעה וטכנולוגיות.
בצלאל טרייבר: רח"ל כינסה לפני כשנתיים כנס בין-לאומי של חוקרים מכל העולם לדון בחיזוי אפשרי של רעידות אדמה.
בצלאל טרייבר: הכנס הזה התקיים באוניברסיטת חיפה, בחסות אוניברסיטת חיפה.
בצלאל טרייבר: המשפט שאני יצאתי ממנו הוא שנכון להיום אנחנו לא יודעים להציג טכנולוגיות שיודעות לחזות רעידות אדמה.
בצלאל טרייבר: אני שומע פה ושם אנשים שאומרים שלפני הרעידה האחרונה הם הרגישו לא טוב, אז אמרתי להם שמעכשיו הם יגורו לידי וידווחו בכל פעם שהם מרגישים לא טוב, אולי זה סימן לרעידות אדמה.
בצלאל טרייבר: ..
בצלאל טרייבר: אבל מעבר לזה, אני לא יכול להצביע על טכנולוגיות כאלה.
בצלאל טרייבר: נמצאים פה האנשים המקצועיים גם מהמכון הביולוגי, גם מהמכון הגיאופיזי, מאגף הסיסמולוגיה, שעוסקים בתחום החיזוי והקמת מערכת ההתרעה.
בצלאל טרייבר: אני מציע לתת להם את הבמה, שיסבירו גם על הנושא וגם על הדרך להקים את המערכת ואיפה אנחנו נמצאים.
בצלאל טרייבר: הוועדה לרעידות אדמה קיימה לפני כעשרה ימים ישיבת מעקב על הקמת מערכת "תרועה" החדשה, זו שמופיעה באותה החלטת ממשלה, וגם המצב שלה יוצג פה על-ידי אנשי המכון הגיאולוגי והגיאופיזי וגם על-ידי אנשי פיקוד העורף, שהם הגוף המקצועי שממונה על הפצת ההתרעה הזאת לכל אזרחי מדינת ישראל, על כל הטכנולוגיות השונות.
אורי מקלב: מי יכול לתת לנו הסבר קצר על החלטת הממשלה.
אורי מקלב: מה הממשלה החליטה ב-2012?
בצלאל טרייבר: לעשות הכול כדי להימנע מפגיעות מרעידות אדמה.
אורי מקלב: מה אמורה לכלול מערכת "תרועה" – מערכות של היערכות או חיזוי?
בצלאל טרייבר: זה מה שאני מציע שניתן למכון הגיאולוגי להגיד.
בצלאל טרייבר: הם יפרטו לך מה המערכת הזאת אמורה לעשות, איך היא תיבנה, ממה היא מורכבת ומה היא תיתן בסופו של דבר.
אורי מקלב: יש כאן נציג הממשלה?
אורי מקלב: נראה אם נוכל להסתפק במכון הגיאולוגי, ואחרי זה נראה הלאה.
אורי מקלב: עמית, בבקשה.
עמית מושקין: המדע כיום נמצא במצב שאנחנו לא יודעים לחזות רעידות אדמה.
עמית מושקין: לצערנו, זה לא קיים.
עמית מושקין: מה שאנחנו כן יודעים לחזות בוודאות די גבוהה זה איפה צפויות להתרחש רעידות אדמה גיאוגרפית, ועל-ידי מחקרים והיסטוריה אנחנו יודעים לדעת באיזו תדירות הן קורות, ומפה יוצא המספר המפורסם, שכולם בחדר הזה מכירים, שכל 80 עד 100 שנה יש רעידת אדמה חזקה בישראל.
עמית מושקין: אם אנחנו מתכנסים לישראל, בעקבות כל המחקרים שנעשו, לא רק במכון אלא מחקרים גיאולוגיים באזור, אנחנו יודעים שהרעידות האלה מתרכזות באזור של השבר הסורי-אפריקני - שזה מאילת צפונה, דרך ים המלח ועד קרית שמונה - ושבר הכרמל, שהוא מבית שאן לתוך חיפה.
עמית מושקין: אלה השברים שאנחנו יודעים שהם פעילים בישראל ומשם תיפתח הרעה בנושא של רעידות אדמה.
אורי מקלב: מתי הפעם האחרונה שהיתה רעידת אדמה משמעותית?
עמית מושקין: הרעידה המשמעותית האחרונה היתה ב-1927 בסביבות העיר יריחו.
עמית מושקין: היא הורגשה בירושלים, שכם - - -
אורי מקלב: לפני 90 שנה.
עמית מושקין: כמו שאמרתי, לחזות קשה, אנחנו לא יודעים.
אורי מקלב: רעידת האדמה שהיתה משמעותית מאוד בעיר צפת היתה מתוך השבר הסורי או מתוך שבר הכרמל?
עמית מושקין: השבר הסורי-אפריקני.
אורי מקלב: כמה מערבה זה ממשיך?
עמית מושקין: שאלה מצוינת.
אורי מקלב: אתה אומר בקעת הירדן אז חושבים שזה רק כביש 90.
עמית מושקין: נכון.
עמית מושקין: מה שאנחנו מרגישים ברעידת האדמה זה גלים סיסמיים שיודעים להתפשט סביב מוקד הרעידה למרחקים של עשרות ובמקרים מסוימים ומאות קילומטרים.
עמית מושקין: ביום ראשון לפני שבועיים הרגשנו רעידה שהתרחשה 1,000 ק"מ מכאן, באירן.
עמית מושקין: מה שאנחנו מנסים לעשות לטובת היערכות לנושא הזה זו אותה מערכת התרעה.
עמית מושקין: יושב פה ד"ר איתי קורזון שמנהל את הבנייה שלה בימים אלה, והיא אמורה לתת התרעה של מספר שניות ומעלה מרגע התרחשות הרעידה עד הגעת הגלים ההרסניים לאותם למבנים או אזורי יישוב.
עמית מושקין: בתוך מערכת ההתרעה הזאת נכנס גם הרבה מידע גיאולוגי על ישראל.
עמית מושקין: התפשטות הגלים במבנה הגיאולוגי היא שונה, ולכן שמתם לב שהיתה רעידה באירן – רחוקה - בירושלים לא הרגישו אותה ובתל אביב, שהיא יותר רחוקה, כן הרגישו.
עמית מושקין: יש לנו מבנה גיאולוגי ייחודי בארץ ואנחנו חוקרים ומכירים אותו, ואנחנו יודעים להגיד איזה אזורים יותר רגישים או פחות רגישים להגברה של אותם גלים סיסמיים מרעידות האדמה.
אורי מקלב: המוצר שאתה מדבר עליו זה המוצר שמדבר על הזיהוי של התופעה, שאמור להתריע.
עמית מושקין: אם נרצה להיכנס ממש לפרטים טכניים – איתי ישמח לתת.
אורי מקלב: היום אין שום מכשירים שיודעים לזהות?
עמית מושקין: היום פרושה רשת סיסמית בישראל, שפורשים ומנהלים אותה האגף לסיסמולוגיה והמכון הגיאופיזי, והמכשירים האלה יודעים לרשום רעידות אדמה שמתרחשות.
עמית מושקין: המערכת שאנחנו בונים תדע להשתמש במערכות מסוג זה כדי לתת התרעה.
עמית מושקין: כלומר, המערכת שנבנית יודעת לקבל מדידות מאותם חיישנים שייפרשו לאורך הארץ – אלה שקיימים ואלה שייפרשו בהמשך - לעבד את האותות, להבין איפה היתה הרעידה, מה העוצמה שלה, איזה אזורים בארץ הולכים להרגיש אותה בצורה הכי חזקה ולתת התרעה.
עמית מושקין: כל זה תוך שניות ספורות.
חיים ילין: אני חייב להבין.
חיים ילין: מופיע טיל - יש התרעה של 15 שניות.
חיים ילין: פה האדמה רועדת, תהיה אזעקה, כמה זמן יש לבן אדם לרדת מהבניין שלו או לברוח לשטח פתוח?
בצלאל טרייבר: שניות ומעלה.
בצלאל טרייבר: זה מה שהוא ענה לך.
חיים ילין: אתה יודע כמה זה עוד שתי שניות אצלנו?
חיים ילין: זה ארוחת צהריים.
אורי מקלב: תנו לנו נתונים, מה זה ב-25 ק"מ - --
חיים ילין: כמה זמן יש אם זה מתרחש רק בישראל.
חיים ילין: ברור לי שאם זה מתרחש ביוון או באירן יש לנו קצת יותר זמן, כי אלה גלים שמגיעים אלינו.
אורי מקלב: הם מדברים במספרים של קילומטרים – 25 הקילומטרים הקרובים ואחרי זה מתרחק, וככל שמרחש יש יותר זמן, עד 20–30 שניות בארץ.
עמית מושקין: אם אוכל לקבל דקה להסביר את העיקרון של המערכת, זה יעזור לענות על השאלה.
עמית מושקין: המערכת הזאת בנויה על הבדלי המהירויות בין התפשטות הגלים הסיסמיים, שהיא מסוימת, לבין היכולת שלנו לשדר או מהירות האור; לשדר אותות אחורה או לעורף, איך שתרצה לקרוא לזה, שזה בסדרי גודל יותר גבוה.
עמית מושקין: הרעיון הוא לפרוש גדר סיסמית או חיישנים לכל אורך ההעתקים שאנחנו מכירים וחושדים שהם הולכים לפעול ולהרגיש את הרעידה כמה שיותר מהר מרגע התרחשותה.
עמית מושקין: ברגע שאנחנו מרגישים אותה באזור הערבה, לעבד את האותות ולהעביר את זה חזרה לבאר שבע או לאותן ערים שיושפעו.
עמית מושקין: על הפרשי המהירויות האלה בנויה המערכת.
עמית מושקין: לכן, לשאלה שלך, אתה רואה שהתשובה מורכבת כי זה נורא חשוב איפה היתה הרעידה ואיפה האזור המאוים.
אורי מקלב: המערכת תעביר את זה מידית; הזמן עד שזה מגיע אלינו.
אורי מקלב: זאת אומרת, אין לנו בעיה בטכנולוגיה שלוקח לה זמן, הטכנולוגיה תזהה מיד, אבל עד שמגיעים אותם גלים לוקח מספר שניות.
אורי מקלב: את מספר השניות האלה אנחנו רוצים להרוויח לטובת ההיערכות של האנשים.
זאב בנימין בגין: עמית, כדי לסבר את האוזן תן דוגמה או שתיים לזמן העיבוד ולהגעה.
עמית מושקין: הטכנולוגיה עצמה היא גם איזשהו אתגר.
עמית מושקין: זה לא מידי, גם לטכנולוגיה לוקח מספר שניות לעבד את הנתונים וגם ההפצה לוקחת עוד מספר שניות.
עמית מושקין: נאמר רעידה באזור צפון ים המלח, לירושלים יהיו שש שניות של התרעה, בתל אביב אנחנו כבר מדברים על 20 שניות.
עמית מושקין: זאת אומרת, המצב משתפר ככל שמתרחקים מהרעידה.
חיים ילין: כן, אבל ככל שמתרחקים גם ההשפעה יותר נמוכה, זאת אומרת רמת הסיכון קטנה.
עמית מושקין: אחזור לדוגמה שנתת על טילים.
חיים ילין: זו השפה שלנו, מה אעשה.
עמית מושקין: בניגוד לטילים, רעידת אדמה היא לא אירוע שקורה זבנג וגמרנו.
עמית מושקין: זה לא טיל שפגע בבניין ונגמר האירוע.
עמית מושקין: כשמסתכלים על צילומי וידיאו מרעידות אדמה רואים שהאדמה מתחילה לרעוד ולוקח זמן לבניינים להיכנס לתדר העצמי שלהם וליפול.
עמית מושקין: זאת אומרת, גם מרגע שמתחילים לרעוד יש עוד חמש עד עשר שניות עד שהבניין מתחיל לאבד את היציבות שלו, שזה עוד זמן שיש לנו.
עמית מושקין: עוד יתרון גדול לזה שתהיה לנו מערכת התרעה מהסוג הזה, זה שבניגוד למדינות שיש בהן רעידות אדמה והאזרחים רגילים להרגיש רעידת אדמה והם יודעים שאם הבניין רועד זו רעידת אדמה ויודעים איך להתנהג, אצלנו לא יודעים את זה.
עמית מושקין: אנחנו לא חווינו את זה.
עמית מושקין: ברגע שתהיה מערכת התרעה שתגיד לאנשים: עכשיו זאת רעידת אדמה.