GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אני רוצה לשאול שאלה, גם אם זה לא משרד המדע והטכנולוגיה, גם אם זה נניח החשב הכללי, מפעיל ספקים חיצוניים.
אורי מקלב: אני רוצה להיות הוגן בהסתכלות, מה שאומר על זה חבר הכנסת פרי.
אורי מקלב: מצד שני אנחנו מעסיקים, נותנים 40 מיליון, 50 מיליון.
אורי מקלב: איך בודקים את החברות שעושות את העבודה שלהן?
אורי מקלב: איך כלי המדידה, האם רק מבחן התוצאה שהתלמידים מרוצים או שיש גם דברים כאלה שהיום מקובל ועושים את זה למשל בחברות התחבורה הציבורית, שזה פוגע.
אורי מקלב: אתה שואל אותי, זה פוגע.
יעקב פרי: אני לא אענה לך שיש תשובה מתמטית.
אורי מקלב: אבל יש אפשרות לשלב.
יעקב פרי: יש שילוב, אבל אני חושב שבסופו של דבר המפתח הוא לקרוא לאוצר – חשכ"ל, להגיד להם "חבר'ה, הרי אין לכם ויכוח שזה פרויקט לאומי, הוא סובל מחוסר כח אדם, הוא סובל ממכרז שיותר מדי תפוקתי ותתיישרו.
יעקב פרי: אתם לא רוצים יותר מ-45 מיליון כרגע, אז לא נריב אתכם על עוד שניים או שלושה, אבל מה שאתם נותנים, תנו ברוחב לב ותנו בצורה שיהי אפשר להמשיך להפעיל גם את הקיים וגם את מה שרוצים, את החדש".
אורי מקלב: במתכונת ובצורה ובאופן.
סאלח סעד: אני חושב שכדאי להביא אותם לישיבה מסודרת.
סאלח סעד: להביא את האוצר והחשכ"ל לכאן, שיתנו את התשובות הנכונות.
<גרשון בינט: מבלי הצוות הנוכחי שזה - - -
אורי מקלב: זה היה מובן שאתה - - -
<גרשון בינט: אני רוצה - - - לא היו יכולים לבוא בחשבון.
<גרשון בינט: וזה היה תנאי.
אורי מקלב: ואחרי זה המכרז סוגר את זה, הוא עושה את זה נוקשה יותר ואז את כל הדברים שאתה רוצה, אין לך את היכולת בהתאמות.
יעקב פרי: יושב ראש הוועדה, זכותו של המממן לבוא ולהגיד "אני רוצה אמצעי פיקוח כאלה וכאלה" שיפקח.
יעקב פרי: כל האנשים פה עושים עבודת קודש, הם לא מפחדים מהפיקוח.
סאלח סעד: ההצעה צריכה להיות להביא אותם לפה, לתת לנו תשובות לכל הנושאים האלה, עם פתרונות.
אורי מקלב: אני יכול להביא לאוצר הרבה דוגמאות כאלה שצורת המכרזים האלה שבעצם באה להתנער מאחריות, התפוקות האלה זה מדדים שהם חושבים שאנחנו לא צריכים להיות באמת, אנחנו רואים את זה לפי מדדים והם מוציאים את הלב מתוך זה.
אורי מקלב: אנחנו בחודש כסלו, קוראים לו חודש כסלו בגלל שהוא מובנה משני דברים, מהכיס ומהלב.
אורי מקלב: לא יכול להיות רק הכיס לבד בלי הלב.
אורי מקלב: צריך לעשות שילוב של הדברים האלה.
אורי מקלב: וכאן זה לא.
סאלח סעד: בחיים הכיס לא יוצא בלי הלב.
אורי מקלב: לפעמים יוצא רק הכיס ולא הלב.
אורי מקלב: מר יוסי הירש.
אורי מקלב: אחרי זה טל דמרי והאחרונה זהבה וינטר.
<יוסי הירש: אני גמלאי של משרד מבקר המדינה, עבדתי 41 שנים במשרד מבקר המדינה.
<יוסי הירש: בין השאר הסיבה שאני יושב כאן, אני עוקב אחר תיקון הליקויים בדו"חות הביקורת גם כאזרח ולא רק כעובד ביקורת לשעבר.
<יוסי הירש: היו מספר דו"חות, זה גם אומר שמשרד מבקר המדינה גם חשב, ולפי דעתי בצדק, שמדובר בפרויקט חשוב ולכן גם צריך לעקוב אחריו.
<יוסי הירש: ב-2012 יצא דו"ח גדול, יצא גם דו"ח מעקב ב-2014 וראה זה פלא שהליקויים לא תוקנו.
<יוסי הירש: אני גם אמור לייצג פה איזה שהוא זיכרון ארגוני, שלא יחשוב מישהו חלילה שזה דברים חדשים.
<יוסי הירש: לא שיש בעיה עם דברים חדשים, אדרבה ואדרבה.
<יוסי הירש: אבל כל הנושא הזה של פערי שכר, של חוסר במדריכים, זה לא חדש, זה כתוב בכל הדו"חות, זה אפילו כתוב בתשובה של משרד המדע.
<יוסי הירש: אני קורא כאן תשובה של משרד המדע שהוא כותב "השכר המשולם למדריכים הינו נמוך ביחס לתפקיד ולמטלות".
<יוסי הירש: אז היו חסרים מדריכים, היום חסרים מדריכים, והסיבה ברורה.
<יוסי הירש: יש כאן מצד אחד, ואני שמח לשמוע שהתקציב גדל מ-30 ל-45 מיליון, שזה הגדלה של 50%, הגדלה פנטסטית, יפה מאוד.
<יוסי הירש: 63,000 משתתפים.
<יוסי הירש: אז נראה לי בלתי סביר לחלוטין, וקודם כל יש פה את העניינים של המכרז.
<יוסי הירש: המכרז צריך לשרת את המשרד ולא להיפך.
<יוסי הירש: הרושם הוא שכאילו עובדים בשביל המכרז, כאילו איזה גולם שקם על יוצרו.
<יוסי הירש: החשב הכללי אמור לשרת את המשרד, המשרד הוא הגורם המקצועי שאמור לקבוע את תנאי המכרז, אם בכלל, ואולי צריך חשיבה מחדש.
<יוסי הירש: לעצור את זה לפני שזה מתגלגל למשהו שלא רוצים אותו.
<יוסי הירש: תודה.
<יוסי הירש: (היו"ר סאלח סעד)
סאלח סעד: יושב הראש יצא לכמה רגעים.
סאלח סעד: בבקשה.
יעקב פרי: שעה בכנסת ואתה כבר מנהל ישיבה.
סאלח סעד: זה אומר שיש על מי לסמוך.
<טל דמרי: אני מנהל מרכז להב"ה בדימונה.
<טל דמרי: מסביב לשולחן יושבים הרבה אנשים טובים באמת, הכל רצוף פה בכוונות טובות, אני בטוח שלאף אחד אין כוונה פחות טובה ממה שכולם רוצים.
<טל דמרי: אבל לדעתי כל הדיון הזה סובב סביב פיין טיונינג קטן.
<טל דמרי: כי באמת כולם רוצים, גם 45 מיליון, גם אנחנו, גם כולם.
<טל דמרי: אני רוצה לגעת בנקודה אחת מאוד מאוד קטנה שלי לפחות נראית שממש צריך לתת עליה את הדעת וגם מה שאמרת זה בדיוק מה שרציתי להגיד, לפני שלוש-ארבע שנים ישבנו כאן באותה ועדה, אני ישבתי כאן, טלי פלוסקוב, ראש העיר שלי מאיר כהן ישב כאן.
<טל דמרי: ישבנו באותה הצגה, ישבנו באותם פרמטרים ודיברנו על אותו דבר, אחרי דו"ח מבקר המדינה שמדבר על אותם דברים.
<טל דמרי: אנחנו עומדים בפני בעיה חמורה מאוד.
<טל דמרי: הבעיה היא מאוד פשוטה וגם אמר אותה אדוני היושב ראש שכרגע לא נמצא.
סאלח סעד: טל, אתה רוצה להגיד לי שמהשנה שעברה מאותה ישיבה לא התקדמתם לשום מקום?
<טל דמרי: לא השנה שעברה.
<טל דמרי: לא, כמו שאמר המנכ"ל, הוא בא וביקר גם בדימונה, גם השר ביקר בדימונה, גם נתנאל.
<טל דמרי: אמרתי סביב השולחן הזה יש רק כוונות טובות, אבל לפעמים יש מקום מסוים שכולו רצוף כוונות טובות ואנחנו בדרך לשם.
<טל דמרי: אנחנו מדברים על הנושא של הפגיעה בעובדים.
<טל דמרי: הפגיעה בעובדים, אני בטוח שאף אחד לא רוצה לפגוע בעובדים.
<טל דמרי: אני אומר את זה על השולחן.
<טל דמרי: אף אחד לא רוצה לפגוע בעובדים ואנחנו גם לא רוצים להיפגע.
<טל דמרי: יש לי ארבעה ילדים, שלושה מתוכם נולדו לתוך הפרויקט הזה.
אורי מקלב: התחלה טובה.
<טל דמרי: כן.
<טל דמרי: אני הקמתי וכל החברים שלי פה.
<טל דמרי: סביב כל השולחן הזה החברים שלי הקימו את המרכזים האלה בידיים, זאת אומרת שנטע סחבה מחשבים, ויורם וכולם, כולנו עבדנו.
<טל דמרי: צריך לחשוב מה עושים.
<טל דמרי: אנחנו יודעים שבמידה – איך אמר המנכ"ל – במידה וייפסק.
<טל דמרי: אין פה "במידה".
<טל דמרי: אנחנו צריכים לדאוג לעובדים.
<טל דמרי: במידה וייפסק מכרז 2009, מה קורה שם?
<טל דמרי: עורך המכרז כיבד אותנו בשלוש שורות.
<טל דמרי: מה שלוש השורות האלה אומרות?
<טל דמרי: במידה ויוחלט על העברה, ניתן להעביר אותנו ממכרז למכרז על פי החלטת המשרד.
<טל דמרי: איך אמר מישהו?
<טל דמרי: ככה לא בונים חומה.
<טל דמרי: ככה לא מתייחסים לעובדים.
<טל דמרי: ככה לא מתייחסים לפריפריה.
<טל דמרי: כולנו בפריפריה, ידענו את כל החזירות של עובדי כח האדם, איך חברות כח האדם מתנהגות אלינו.
<טל דמרי: תבוא אלי מחר חברת כח אדם יגידו לי "תשמע טל, אתה הקמת, אתה מצויין, אתה טוב, אתה מקבל עכשיו X כסף, אתה מקבל 3,000 שקל פחות.
<טל דמרי: רוצה – רוצה, לא רוצה – חביבי, פה זה פריפריה, פה כולם יקחו" ככה לא מתנהגים לעובדים.
<טל דמרי: אנחנו רוצים לעבוד וטוב לנו.
אורי מקלב: תודה טל.
אורי מקלב: גברת זהבה וינטר בבקשה.
<זהבה וינטר: אני רוצה להוסיף בהקשר של התפיסה שאמר פה השר לשעבר.
<זהבה וינטר: אני מנהלת של מרכז להב"ה מודיעין עלית, המרכז החרדי הראשון שהוקם מבחינה כרונולוגית, מעל 21,000 פעמים שאנשים סיימו אצלנו קורסים.
<זהבה וינטר: אנחנו חלק ממערכת החינוך האינטגרלית, העיר שלנו צעירה, מעל 60% מהאוכלוסייה הם תלמידי מערכת החינוך, בתי ספר של החינוך העצמאי באים אלינו.
<זהבה וינטר: המורות שלי כולן מבית יעקב, יושב הראש מבין את המושגים.
<זהבה וינטר: אנחנו ממש חלק אינטגרלי וזה לא מובן מאליו למי שמכיר את הרגישות במגזר, לבוא ולהביא לימודי מחשבים חינם לכל דורש, עם המון המון רגישות, עם המון לילות שלא ישנתי בלילה איך עושים את זה נכון ואנחנו פשוט הצלחה גדולה.
אורי מקלב: זה נכון מה שהיא אומרת, אנחנו לא במקום להרחיב, אבל זה באמת הרבה השקעה והרבה רצון.
אורי מקלב: זה מעבר לדברים שאנחנו רואים עובד בא לעבודה.
<זהבה וינטר: המכרז החדש בכלל לא מתייחס לרגישויות האלה.
<זהבה וינטר: זה לא הפורום ולא המקום כי באמת המגזר החרדי הוא ענק במספרים, אבל מהאוכלוסייה במדינה הוא - - -
אורי מקלב: ילדים נוער ומבוגרים גם?
<זהבה וינטר: הכל הכל הכל.
<זהבה וינטר: אנחנו השבוע פותחים למשל פותחים קורס אקסל לגבאים ומנהלי גמ"חים.
<זהבה וינטר: הם משוועים, אין להם איפה ללמוד את זה בצורה מסודרת.
<זהבה וינטר: על טהרת הקודש.
<זהבה וינטר: הם באים בשמחה.
<זהבה וינטר: מנהלים של חיידרים, רב'ס.
<זהבה וינטר: זה לא המקום להרחיב.
אורי מקלב: מה את רואה במכרז החדש?
אורי מקלב: כמה מדריכים יש לך?
<זהבה וינטר: אצלי התקן הוא חמישה מדריכות.
<זהבה וינטר: חמישה מדריכים.
<זהבה וינטר: כרגע התקן ירד קצת והובטח לי שהחשב יאשר כבר לפני למעלה מחודש עליה, בינתיים זה לא קרה.
סאלח סעד: הובטח.
<זהבה וינטר: כן.
<זהבה וינטר: הקושי המאוד מאוד גדול אצלי, שמונה מדריכות, חמש משרות מחולקות למשרות חלקיות כי הן אמהות וזו עבודה במשמרות.
<זהבה וינטר: הקושי המאוד מאוד גדול אצלי זה שבתי הספר – ואני סוטה ממה שרציתי להגיד אבל אם אדוני היושב ראש שואל אני עונה – יש לי שמונה אמהות, אני סוגרת מערכת בתחילת שנה עם מנהלות של בתי הספר של החינוך העצמאי, "אין בעיה, אתן בשעה הזאת", הן פונות אלי ראשונות בחודש שבט על המערכת של השנה הבאה כי לפי איפה שיהיה להן פנוי הן ישנו - - -
אורי מקלב: הם בונים את המערכת על סמך זה.
אורי מקלב: את רוצה לומר את החשיבות שהם נותנים לזה.
<זהבה וינטר: חשיבות, וגם הלחץ, העומס.
<זהבה וינטר: הן יודעות שאין משהו אחר.
<זהבה וינטר: אם לא יקחו מה שנתתי, אין שעה אחרת, זה פשוט לא פנוי.
<זהבה וינטר: אני סוגרת איתם שנתי ואז פתאום באמצע השנה אני אומרת לה רגע "מינואר עד אפריל אני לא יכולה לתת לך כי המדריכה יצאה לחופשת לידה וכבוד החשב של משרד המדע לא אישר לי לגייס ממלאת מקום".
<זהבה וינטר: איפה נשמע דבר כזה?
<זהבה וינטר: אמא שלחה ילדה לבית ספר ואומרים לה "אין מורה מינואר עד אפריל כי היא יצאה לחופשת לידה"?
<זהבה וינטר: זה לא נורמלי, אנחנו עובדים בתנאים כמו בעולם שלישי.
<זהבה וינטר: המדינה מזניחה את הפריפריה באמת, באמיתי.
<זהבה וינטר: ילדים נשארים בלי שיעור.
<זהבה וינטר: זה לא יעלה על הדעת.
אורי מקלב: מה רצית להגיד?
<זהבה וינטר: אני רציתי להגיד שממשל תקין במדינה מערבית שיש לו חובה גם היום לדאוג לקדמה דיגיטלית ולחדשנות מצד אחד וגם חובה לדאוג לאוכלוסיות חדשות, אנחנו הקצה האחרון של המגע של הממשל עם האזרח, הרווחה.
<זהבה וינטר: אנחנו כמעט משרד רווחה.
<זהבה וינטר: אנחנו לא משרד מדע כזה יוקרתי.
<זהבה וינטר: זה לא מספיק, עלתה כאן ההבנה הזאת שבתוך משרד המדע יושב פרויקט שהוא פרויקט רווחה כמעט.
<זהבה וינטר: לא כמעט.
<זהבה וינטר: באמיתי.
<זהבה וינטר: אנחנו מתעסקים עם נט"ן שזה הזכיין של משרד הבריאות למשוקמי נפש, אנחנו מתעסקים עם דברים שאף אחד אחר לא נוגע בהם ואנחנו המגע הישיר של הממשל עם האזרח הזה.
<זהבה וינטר: הוא פוגש את הפרצוף שלנו, הוא פוגש את הממשלה.
<זהבה וינטר: אצלי בעיר, וזה משהו ייחודי גם למגזר, פתחנו רישום למעונות יום משפחתונים שהפך להיות רק מקוון כבר לפני שלוש שנים, כשעוד היה אפשר, ילדים באים ונרשמים, אלפי ילדים, אצלי הורים באים להירשם במרכז.
<זהבה וינטר: אין להם מחשבים, אין להם גישה.
<זהבה וינטר: פתחנו הדרכה איך משתמשים באתר של משרד הכלכלה.
אורי מקלב: וזה לא היה קל גם לאנשים ש- - - אנחנו קיימנו דיונים שגם אנשים מיומנים מאוד, זה פרויקט אדיר.
<זהבה וינטר: אז הם באים אלי והם אומרים "אני יודע שאני צריך לקבל סבסוד, אין לי מושג איפה זה "אינטר".
<זהבה וינטר: אצלנו מקבלים את ההדרכה איך עושים את זה, ובשנה הבאה הם עושים את זה שוב ביתר קלות".
<זהבה וינטר: מס הכנסה שלילי, אנשים מקבלים כסף לבנק מהממשלה בגללנו.
<זהבה וינטר: אנחנו המגע הישיר.
אורי מקלב: דיברת על עוד - - - מעניין לשמוע את הפן הנוסף בעניין הזה.
<זהבה וינטר: במקום הזה הממשלה צריכה לקחת אחריות כמו שהממשלה לוקחת מובילים דיגיטליים לאנשים בכירים בממשלה.
<זהבה וינטר: מוביל דיגיטלי.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד, חברי וידידי יעקב פרי, אתה יכול להגיד לבוס שלך.
<זהבה וינטר: אנחנו לא יכולים לשבת בתוך חברה עסקית שגוזרת קופון.
<זהבה וינטר: הכסף שהממשלה שמה אצלנו צריך להגיע כולו אל האזרח.
סאלח סעד: יושב הראש, הבנתי גם מטל מקודם כשיצאת, שהתקיימו דיונים כאן.
סאלח סעד: לא הייתי כאן.
סאלח סעד: אם יקיימו דיון ועוד פעם עוד דיון, אני מציע כאן שבאמת צריך להביא את האוצר לכאן, להביא את החשכ"ל לפה ושיתנו לנו תשובות ברורות.
אורי מקלב: יש לי הצעה בעניין הזה.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד אותה, אני אגיד בקול מה שאלחש לידידי חבר הכנסת פרי כשאנחנו יוצאים.
אורי מקלב: תגיד לבוס שלך שחרדים האלה גם אם נראים חשוכים וצריך לחנך אותם והם לא למדו ליבה, הם לא כאלה, הם יודעים להתבטא, הם יודעים כוונות.
אורי מקלב: הם לא כאלה כפי שנראה המגזר החרדי.
אורי מקלב: תגיד לו את זה.
יעקב פרי: תן לי לשקול את הבקשה הזאת.
סאלח סעד: היא יכולה להיות חברת כנסת.
סאלח סעד: היא דיברה לעניין.
אורי מקלב: הם יודעים, הם מלמדים, יש רצון.
אורי מקלב: לא נותנים להם את הכלים.
סאלח סעד: דיברת פשוט מצוין.
אורי מקלב: בצורה נכונה, שלא פוגעת באורח החיים שלהם.
<זהבה וינטר: אני באה מהשטח.
<זהבה וינטר: אני אזרח, אני אמא.
אורי מקלב: המנכ"ל, מה אתה אומר על מה ששמעת?
אורי מקלב: התרשמת מהדברים?
<פרץ וזאן: בהחלט יש לי מה לומר ואני רוצה לומר כך, לגבי המכרז החדש - - -
אורי מקלב: היו לך חידושים ממה ששמעת?
<פרץ וזאן: אנחנו בדיאלוג די צמוד עם מנהלי להב"ה, עם הפרויקט.
<פרץ וזאן: אני רוצה לומר כך, לגבי הסוגיה המרכזית שעלתה פה לגבי המכרז הישן, נושא כח האדם, אני עצמי העליתי את זה במצגת, לא התעלמנו מהבעיה.
<פרץ וזאן: הבעיה קיימת, כואבת, מפריעה לנו מאוד, ידועה לנו.
אורי מקלב: היא אקוטית.
<פרץ וזאן: אבל כמו שנאמר וכתוב, נפגש שר המדע עם החשב הכללי באופן אישי, נפגשתי אני מספר פגישות.
<פרץ וזאן: יש פה מסמך, אדוני היושב ראש, שהוצאתי גם לחשב הכללי לפני שלושה חודשים.
<פרץ וזאן: לכל הצמרת של משרד האוצר, כולל שר האוצר וכולל שר המדע, שבעצם מלינה על בעיות כח אדם שישנם בפרויקט.
<פרץ וזאן: כשאני שומע פה את מנהלי להב"ה, במיוחד כשאני מכיר אותם ואני יודע - - -
סאלח סעד: מה התשובה שלהם?
<פרץ וזאן: התשובה היא כרגע שמחפשים פתרונות איך לתת את המענה לכח האדם.
<פרץ וזאן: אמרתי את זה גם במצגת.
<פרץ וזאן: לצערי הרב נכון לרגע זה אין תשובה שמקובלת עלי בנושא של תגבור כח האדם.
<פרץ וזאן: גם אמרתי את זה תוך כדי הצגת הדברים.
<פרץ וזאן: זה לא שייך למכרז החדש.
אורי מקלב: מר פרץ, חבר הכנסת סעד, חבר הכנסת פרי, אני רוצה לשמוע כאן את החשב הכללי או נציג האוצר שיגיע לפה, לא רק על כוח אדם, ועונה תשובה איך זה שנוער באמצע קורס, זה לא ייתכן שהוא לא הגיע לפה.
<ענת לוי: הם התעקשו, אנחנו היינו איתם במשא ומתן עם הנציג שלהם שאמור להגיע לישיבה, גם החשב הכללי, ולטענתם הנציג שלהם זה החשב של משרד המדע, שהוא המייצג שלהם בנושאים האלה.
אורי מקלב: זה כשל שלי, אם הייתי יודע כמה שהחשב מעורב פה.
אורי מקלב: לא הייתי מודע למצב הזה.
אורי מקלב: הם היו מגיעים לפה.
אורי מקלב: הוועדה הייתה - - - שיענה לי פקיד שיש לו אחריות בתפקיד שלו.
אורי מקלב: באמצע קורס המדריכה יוצאת לחופשת לידה ולא מביאים ממלא מקום?
אורי מקלב: איך אפשר להבין דבר כזה.
אורי מקלב: זה הרי לא כח אדם, מחסור שלא פותחים קורס.
אורי מקלב: קורס שקיים ובאמצע הקורס, וכמו שאת אומרת, שלא מביאים ממלא מקום למורה בבית ספר.
סאלח סעד: אני מבין מהמזכירה המכובדת שהוזמנו ולא הגיעו?
אורי מקלב: לא, הטענה היא שהחשב של המשרד הוא הנציג שלהם.
יעקב פרי: חשב משרד המדע, אני מניח שהוא גם עדיין חשב משרד התרבות והספורט.
יעקב פרי: גם את זה לא הצלחנו להפריט אבל זה סיפור אחר.
יעקב פרי: הוא נציגו של החשכ"ל עלי אדמות.
יעקב פרי: ואז אומר החשכ"ל שחשב של משרד המדע יסביר לכם את אותן טענות ומענות.
יעקב פרי: אני חושב שכדאי לנו לתת לו הנחה, כי אני חושב שיהיה לו קצת יותר קשה, צריך שיבוא נציג החשכ"ל עצמו ויתמודד איתנו.
<ענת לוי: אנחנו ביקשנו אבל הם מתעקשים.
אורי מקלב: אני אבקש גם את ההתייחסות שלך לפרוטוקול.
אורי מקלב: אני לא רוצה להביך אותך, אבל איזו תשובה אתה יכול לתת למנהל מרכז להב"ה בכל עיר שהיא שהוא לא יכול להביא ממלא מקום למי שיוצאת לחופשת לידה.
<קריאה: שיבטלו את המכרז וזהו.
<פרץ וזאן: זה לא שייך למכרז.
<גרשון בינט: אבל מכרז - - - ושאר הדברים - - -
אורי מקלב: המנכ"ל יסיים.
אורי מקלב: סליחה רבותי, אנחנו מתפזרים ועברנו את הזמן.
<פרץ וזאן: לגבי כח אדם דיברתי, הנחתי לך את המסמך.
אורי מקלב: עכשיו לגבי המכרז החדש.
<פרץ וזאן: לגבי המכרז החדש אנחנו משפרים אותו כל הזמן, קיבלנו 400 שאלות לגבי המכרז החדש.
<פרץ וזאן: אני רוצה להזכיר לכולנו שהמכרז החדש יצא ללא בכלל אנשים קבועים בסניפים.
<פרץ וזאן: זו תוספת של המשרד עוד לפני בכלל שיצא לציבור, של איוש לפחות מנהל ושני עובדים קבועים ויתר העובדים על בסיס תפוקות.
<פרץ וזאן: זאת אומרת גם פה יש בסיס קבוע של אנשים שמכיר את הרשות, שפועל מול הרשות, שמכיר את הארגונים.
<פרץ וזאן: היתר כמו שאמרתי, אי אפשר גם להתעלם שבמכרז גם לתפוקות יש משקל ולא רק התשומות.
<פרץ וזאן: אז שמנו גם תשומות קבועות שזה לא היה ברעיון הראשוני, הוספנו את זה, חייבנו לשים אנשים קבועים.
<פרץ וזאן: כשאנחנו רואים אתכם ואת התחושות שלכם, את הרגשות שאתם מעלים כאן, בסוף זה אנשים.
<פרץ וזאן: אמרתי את זה גם במהלך ההצגה, יש פה אנשים נפלאים, ואני מכיר, כולל את זאת שדיברה מבני ברק, כולל בירושלים, ונפגשתי עם מר בינט בסניף בירושלים וראינו שם את הפעילות ואת העבודה.
<פרץ וזאן: זה פרויקט שאני לא חושב שצריך להסביר לא לשר המדע ולא למנכ"ל משרד המדע, לגבי החשיבות העצומה של הפרויקט הזה, החשיבות הרבה שיש פה לצמצום הפער בפריפריה בתחום האוריינות הדיגיטלית לאוכלוסיות מוחלשות, לאוכלוסיות מבוגרות.
<פרץ וזאן: ראינו את זה בעיניים עשרות פעמים בעשרות ביקורים בסניפי להב"ה, ראינו את המסירות וגם אמרתי את הדברים הללו במהלך המצגת.
<פרץ וזאן: אני לא חושב שאני צריך להתווכח עם מישהו פה על זה, אני חושב שיעקב פרי שר המדע לשעבר גם הוא עצמו התרגש כשהוא סיפר על הפרויקט הזה.
<פרץ וזאן: אותה תחושה עוברת בנו כשאנחנו מדברים גם לשר המדע הנוכחי וגם אלי, בחשיבות ובנושא של שמירה על הפרויקט הזה.
יעקב פרי: לוחשים לי חוגים יודעי דבר שהמכרז עומד להסגר היום.
<ענבל חן: נכון.
<ענבל חן: בטלו אותו.
<פרץ וזאן: אין קשר.
<פרץ וזאן: סליחה.
<פרץ וזאן: אין קשר בין המכרז החדש שממילא המכרז הקיים לא רלבנטי.
<פרץ וזאן: אין קשר בין המכרזים.
אורי מקלב: לא, אבל על השינויים שאנחנו רוצים לעשות.
סאלח סעד: אז מה אנחנו עושים כאן?
<פרץ וזאן: אנחנו מדברים, הדבר הזה גם הוזכר במהלך, זה שיש מכרז חדש שיש בו שינויים ושיפורים, 400 שאלות כמו שאמרתי.
סאלח סעד: אבל לא נאמר שהמכרז מסתיים היום.
אורי מקלב: אם אתה רוצה היום להכניס שינויים, נסגר, הפירוש הוא, זה התאריך האחרון להגשה.
<פרץ וזאן: זה התאריך האחרון להגשה, יוכנסו השינויים.
<פרץ וזאן: חבר'ה, המכרז נסגר, יש הצעות, אפשר לדון בהן.
אורי מקלב: הצעות אפשר.
אורי מקלב: גם בסוג כזה של מכרז אם אנחנו רוצים להכניס שינויים במדדים זה בידי המשרד ואפשרי לעשות את זה.
סאלח סעד: אז מה השינוי במעמדם של העובדים האלה במכרז החדש?
<קריאה: אין מעמד.
<קריאה: אנחנו הולכים הביתה.
<פרץ וזאן: העובדים הקיימים לא קשורים, ניסיתי להבהיר את זה במהלך המצגת.
<פרץ וזאן: הם לא קשורים למכרז החדש.
<פרץ וזאן: הם פועלים במכרז קיים שאין עליו שום שינויים.
<פרץ וזאן: לכן אנחנו רוצים גם לשמר אותו.
<פרץ וזאן: הדבר הזה נאמר.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על שתי סוגיות.
סאלח סעד: אני שואל על מעמדם.
<פרץ וזאן: מעמדם, אמרתי את זה פה, תחת מכרז החשכ"ל, ומעמדם כרגע מבחינתנו יישאר תחת מכרז החשכ"ל ואני אמרתי - - -
אורי מקלב: בדברי הסיכום אתייחס למה שאתה אומר.
סאלח סעד: עובדים - - - לכל דבר ועניין.
אורי מקלב: חבר הכנסת סעד, אני אתייחס למה שאתה אומר בדברי הסיכום כדי שאנחנו נוכל להתכנס, אנחנו כבר עברנו את הזמן.
<לאה מרקוביץ: אני מבקשת לומר משהו.
אורי מקלב: ממש בחצי דקה.
<לאה מרקוביץ: אני מנהלת את מרכז להב"ה ירושלים.
<לאה מרקוביץ: אני שואלת אם מרכזי להב"ה כל כך טובים, עובדים כל כך נפלא, אז למה בכלל יוצאים למכרז?
<לאה מרקוביץ: הכל כל כך טוב.
<לאה מרקוביץ: מה פתאום חושבים על מכרז?
אורי מקלב: אנחנו מדברים על הרחבה והיום יש דרישה של המשרד.
<פרץ וזאן: להרחיב את השירותים.
אורי מקלב: להרחיב את זה בצורה אחרת, לא בצורת ההעסקה.
<לאה מרקוביץ: הולכים פה להוריד ב-50%.
אורי מקלב: אני חייב לסכם את הדברים.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד לכם, רבותי, ניהלנו דיון מיוחד עם פתיחת המושב בגלל שאנחנו רואים את החשיבות של הנושא.
אורי מקלב: אנחנו באמת היינו ערים לפניות שלכם וראינו את המצוקה וגם התרשמנו שיש כאן מצוקה אמתית.
אורי מקלב: כשהחלטנו על זה ראינו גם עוד שאנחנו לא היחידים בתובנה הזאת, בחשיבה הזאת, חברי כנסת שהיו כאן ושפנו וגם כאלה שלא היו פה, אנחנו רואים את הנושא של להב"ה כפרויקט דגל.
אורי מקלב: הוא לא התקציב הכי גדול במדינה, אבל עם כל זה אנחנו רואים את המשמעות, את הערך המוסף שיש בפרויקט הזה.
אורי מקלב: אנחנו מעריכים, אין לנו שום טענה על תפקוד המשרד בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שהמשרד ראה ובאמת היה חלק מתהליך, היה שותף בעניין הזה ומי שאפילו אולי נמצא כאן מסביב לשולחן, אין לנו חילוקי דעות מהותיים בעניין הזה.
אורי מקלב: יש כאן תכתיבים, לא כל מה ששמעתם, יש כאן עוד דברים שלא נאמרו כמו שאנחנו כאנשי מקצוע יודעים שיש פה תכתיבים של רגולטור, של אוצר, של החשכ"ל, שמכתיב למערכות, גם למשרדים הממשלתיים.
אורי מקלב: לא הכל בידי המנכ"ל, לא הכל בידי השר.
אורי מקלב: השר הוא לא זה שמחליט על כח האדם, הוא צריך לדבר גם על דברים מהותיים, גם על שיטות המכרז, יש היום במדינה תהליכים מובנים, לטוב ולמוטב בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו צריכים בתוך התהליכים והמסגרות האלה לדעת איך להתכנס ואיך להראות, לשקף ולהטמיע את מה שאתם דיברתם פה, ואנחנו התרשמנו באופן אמיתי לא רק במבחן התוצאה שלכם, אבל גם בדרך למבחן התוצאה הזאת, שצריך לתת לכם הרבה כלים והכלים כאן צריכים להיות הרבה יותר גמישים, בהתאמות השונות שיש לכם לכל סוגי האוכלוסייה, בסדר גודל, איך אנחנו מגיעים לתוצאה הזאת, בדרך לתוצאה הזאת ולהכניס את זה לתוך סד של מכרז חדש שיכול להיות הוא אולי חדיש יותר והיום מדדים שהם מקובלים אולי במקומות אחרים, שאני לא חושב שבהרבה מקומות הם הצליחו, בהרבה מקומות הם נכשלו.
אורי מקלב: לא דומה מכרז בתחבורה ציבורית למדידת תפוקות ועמידה ביעדים ששם מדובר אמנם גם על נהגים ועל מכונות, למכרז כזה.
אורי מקלב: לכן אנחנו חושבים שצריך להכניס גם את הלב ואת המהות והתוכן, והנושא הכמותי שנראה שהוא בולט אבל גם אם הוא שוויוני, הוא לא מתאים למקרה הזה.
אורי מקלב: כאן החלק הזה יותר של האיכות והגמישות צריך להיכנס ולהיות הרבה יותר דומיננטי וצריך לבוא לידי ביטוי ביכולת הגמישות של המאפיינים עם הנהלים של העובדים.
אורי מקלב: לכן אנחנו מבקשים בעניין הזה גם אם המכרז נסגר, להגיע להבנות.
אורי מקלב: אנחנו שולחים אותך עכשיו בשלב ראשון לעמוד מול החשב ולהגיע להבנות.
אורי מקלב: אנחנו במקביל נשלח את המכתבים ואת המסקנות שלנו לשר.
אורי מקלב: אנחנו נקיים ישיבה שניה בעניין הזה.
אורי מקלב: לגבי כח האדם, וודאי שצריך לגעת בכח האדם הקיים.
אורי מקלב: לא צריך חשב לשכנע, כשרואים את מבחן התוצאה בסופו של דבר האנשים הולכים.
אורי מקלב: משאירים מרכזים ריקים.
אורי מקלב: אני ראיתי את המכתב ואנחנו נעזור לשר, יש הסכמה של המשרד בעניין הזה.
אורי מקלב: המשרד רואה לנגד עיניו את כל מה שאמרתם פה, העצמתם את הדברים, ראינו שההשלכות הן הרבה יותר חמורות.
אורי מקלב: אנחנו נחזק את זה גם כהחלטת ועדה, גם מול משרד האוצר.
אורי מקלב: יכול להיות שנבקש אולי דיון בוועדת הכספים.
אורי מקלב: גם יכול להיות כוועדה שהיא מתעסקת באופן ישיר יותר בכסף מול האוצר וגם בתפיסה הארגונית.
אורי מקלב: אנחנו נראה את התוצאות המפגשים האלה שיהיו דחופים והפניות שלנו ונקיים ישיבה שניה עם האוצר, עם החשב הכללי ועם כל הנוגעים בדבר.
אורי מקלב: היום יום שלישי, י"ט באדר התשע"ח, ה-6.3.2018.
אורי מקלב: אנחנו פותחים ישיבה חגיגית ומיוחדת כדי לציין את יום המדע הלאומי לשנת 2018.
אורי מקלב: זה הדיון שפותח כמה אירועים שאנחנו נעשה בהמשך בכנסת.
אורי מקלב: זה במשך שבוע, כפי שנוהגת הכנסת, ביום השלישי שלפני התאריך של יום המדע הלאומי.
אורי מקלב: אפשר לספר לכם סוד, שאנחנו מנסים לקדם גם חקיקה שתסדיר את כל העניין של היום הלאומי, הצעת חוק פרטית כשהממשלה בעצמה בסופו של דבר לא לקחה את זה על עצמה, אבל אנחנו בשיתוף פעולה עם שר המדע והטכנולוגיה.
אורי מקלב: אנחנו מאוד מקווים שהיום הזה יהיה יום ממוסד יותר וקבוע יותר כפי שכל יום מסוים שנקבע בחוק, יש בו את האפשרויות ובאמת את הדברים, או טקסים שנעשים בעקבות יום פורמלי שהכנסת חוקקה ושהממשלה מכירה בו.
אורי מקלב: אנחנו פותחים את היום הזה, כפי שציינתי, אז ברשותכם איזו הקדמה טקסית ופורמלית ואחרי זה נעשה אולי הקדמה יותר מהותית על סדר היום שלנו.
אורי מקלב: ועדת המדע והטכנולוגיה בשנת 2000 דחפה לציין את היום הזה בכנסת כדי להעלות את המדע למקום גבוה יותר בסדר העדיפויות גם בחינוך, גם בתקציבים, גם בציבור, בפוליטיקה, בתקשורת.
אורי מקלב: היום הלאומי למדע נקבע ל-14 במרץ כל שנה, ביום שבו נולד אלברט איינשטיין, ומובן גם לא ביום שהוא נפטר.
אורי מקלב: ביום שהוא נפטר מסתיימת תקופה.
אורי מקלב: היום שהוא נולד זה היום שבאמת מציין יום חגיגי.
אורי מקלב: אנחנו מציינים את יום פטירתו של זה, יום פטירתו של זה, ואנחנו כאן מציינים במקרים המיוחדים האלה את יום הולדתו שמראה באמת על השינוי שנעשה והתרומה הרבה.
אורי מקלב: האירועים שאנחנו עושים ביום הזה הם בשיתוף פעולה של משרד המדע והטכנולוגיה, האקדמיה הלאומית למדעים ומוזיאון המדע על שם בלומפילד בירושלים ומוסדות נוספים.
אורי מקלב: אנחנו גם מקיימים ישיבה חגיגית בוועדה ומציינים את היום במליאת הכנסת, ואנחנו שמים דגש בימים האלה על שיתוף פעולה של בני נוער, כי אנחנו רואים אותם כאנשים בעתיד, את המודעות, לחשוף אותם, לדרבן אותם, לתת להם תמריצים.
אורי מקלב: אנחנו נסיים את השבוע הזה באירוע מיוחד שאנחנו מקיימים בשבוע הבא ביום שלישי בכנסת ובטקס מיוחד של הענקת פרסים למדענים צעירים, חוקרים, טקס מאוד מרשים שכבר מתקיים שנה רביעית, יותר, אבל באופן הזה, במתכונת הזאת אנחנו עושים את זה פה עם באמת תחרות יוקרתית מאוד, עם פרסים מיוחדים, שבו אנחנו נותנים למדענים צעירים את האפשרות, פיתוחים שלהם, לפרסים מאוד מיוחדים של נסיעות לחוץ לארץ, חושפת אותם, וחלק מהפיתוחים האלה גם הופכים לשמחתנו לפיתוחים ומחקרים יישומיים.
אורי מקלב: כם מבקש לציין שעל סדר היום שלנו זו הפתיחה של תערוכת "חלון קדמי" שהיא תערוכה מאוד ייחודית שיש בה איזו חדשנות בסגנון של תערוכה שאנחנו מראים את אותם חוקרים בדרך עבודתם בלי פוטושופים, ככה כמו שהם, בשילוב גם חומרים שלהם בדברי ההסבר המיוחדים שנעשו ביד אומנת על ידי אבי מולר.
אורי מקלב: זכית באמת תוך תקופה קצרה לעשות תערוכה מקצועית, מדויקת, מיוחדת.
אורי מקלב: מרעיון נהפך למציאות, שמשקפת חזון שחשבנו, ויצא מאוד מוצלח.
אורי מקלב: אחרי זה גם אולי נשמע ממך הסברים על התערוכה.
אורי מקלב: יש לנו אנשים שנמצאים בתערוכה, שנמצאים איתנו גם כן?
אורי מקלב: אז אנחנו גם נשמע מהם את הדברים.
אורי מקלב: אסור לשכוח שכל מי שעומד, זו באמת קרן חינוך ארצות הברית-ישראל שאנחנו מצאנו ביום הזה, יום המדע, להיחשף יותר לפעילות החשובה שלכם, שאם רוצים לדעת על הפעילות החשובה, אפשר לראות לפי תוצאות, לפי קהילת הבוגרים, מרשימה, בעלת הישגים בלתי רגילים, הישגים פנטסטיים וחריגים.
אורי מקלב: דגש מאוד מיוחד לכלל האוכלוסייה ולא רק לשלב בין מדע ומחקר ופיתוח לבין מעורבות קהילתית, חברתית, לא רק בתוך המעבדה, אלא שמה שעומד לנגד כולם זו התרומה לחברה והתרומה לאנושות כולה.
אורי מקלב: שיתוף הפעולה הזה שקיים כבר 62 שנה, הוא באמת פעילות שמהדקת קשרים, נותנת אפשרות לאנשים המיוחדים שיש להם את היכולות האלה לבוא לידי ביטוי.