GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוני ויצמן: אני אומר שאנחנו משקיעים הרבה מאוד שעות גם בקורסים וגם בישיבות שלנו מתוך הבנה ורצון כן לקדם את כל הנושא הזה.
יוני ויצמן: אנחנו יושבים עם משרד האוצר על מענקי התיעוש, מתעקשים שייכנס כל סיפור הבנייה הירוקה.
יוני ויצמן: בוודאי שאנחנו רוצים.
יוני ויצמן: חס וחלילה שלא ישתמע שאנחנו אלה שמנסים לעכב את זה או מנסים לבנות בצורה ישנה.
יוני ויצמן: נושא הפריון, נושא הבנייה הירוקה, נושא התיעוש, כל הנושאים האלה הם בראש סדר העדיפויות של התאחדות בוני הארץ וחשוב להדגיש את זה.
יוני ויצמן: אני לא יודע מאיפה באה הגישה הזאת וחס וחלילה שלא ישתמע כך.
יעל כהן-פארן: כי חמוטל לפניך אמרה שיש לזה עלויות, לקבלנים חדשים יותר קשה להיכנס לתחום ויש לזה רגולציה.
יעל כהן-פארן: הצירוף של הדברים, מה שנאמר מתחת לשורה הזאת.
קריאה: תביאו לנו תמריצים.
יוני ויצמן: עוד משפט אחד.
יוני ויצמן: ודאי שלכל שינוי כזה יש עלויות ולא יכולה המדינה לבוא ולומר - - -
יעל כהן-פארן: אתה אומר שאת עקומת הלמידה אתה רוצה שיממנו לכם.
יעל כהן-פארן: לא את כל העלויות לתמיד.
יוני ויצמן: צריך לייצר כאן איזושהי משוואה יחד עם כל הגורמים.
יוני ויצמן: יש כאן רשויות מס, יש כאן קופת המדינה, יש כאן קבלנים.
יוני ויצמן: את כל מה שיש מסביב צריך ליישר במשוואה אחת שתעשה שכל ותוכל להביא את המהלך הזה.
יוני ויצמן: זה כל מה שאני אומר.
הילה בייניש: לפני כמה חודשים פנינו ביחד עם התאחדות בוני הארץ להכניס את הנושא של בנייה ירוקה כחלק ממחיר למשתכן וקבלן שיבחר לעשות את זה, זאת אומרת להכניס את זה, יקבל עוד אחוזי שיווק עצמי שזה תמריץ מאוד מאוד יפה.
קריאה: זה לא התקבל.
הילה בייניש: זה כל הזמן בדיונים.
יעל כהן-פארן: איפה הדיונים?
הילה בייניש: הדיונים בקבינט הדיור, במשרד האוצר.
הילה בייניש: המכתב הופנה לגלנט,
הילה בייניש: לכחלון וליושב ראש מטה הדיור הקודם אביגדור יצחקי.
הילה בייניש: אנחנו כן מקווים שעכשיו, כאשר יהיה יושב ראש מטה דיור חדש, יכול להיות שזה יגיע לאוזניים יותר קשובות.
הילה בייניש: אבל כן הייתה פנייה משותפת עם התאחדות בוני הארץ כדי ליצור סוג של תמריץ שייכנס למחיר למשתכן שהוא מנגנון שכבר קיים ולא צריך לעשות כאן שום דבר.
הילה בייניש: אנחנו מקווים שכן נצליח בקדנציה הנוכחית.
חמוטל בן יעקב: יש כאן קצת עניין של ביצה ותרנגולת.
חמוטל בן יעקב: אין ספק שהציבור יקבל יותר חינוך ומידע, הוא גם ידרוש את זה והקבלנים יבצעו את זה.
חמוטל בן יעקב: אין כאן חסם מאוד גדול של הקבלנים לבצע אלא יש כאן עניין של למידה ולכן אנחנו גם מקדמים קורסים ביחד.
חמוטל בן יעקב: בסופו של דבר צריך להבין שיש כאן איזשהו מעגל שצריך לשבור אותו.
יעל כהן-פארן: משרד השיכון.
יעל כהן-פארן: דן רוטשילד, אתה רוצה לומר איך משרד השיכון רואה את זה ובאיזה אמצעים אתם מקדמים את זה.
יעל כהן-פארן: בסך הכול יש לכם תפקיד מאוד גדול גם במחיר למשתכן ובכל התכניות והפרויקטים.
יעל כהן-פארן: האם זזה נכנס או מתי זה ייכנס?
דן רוטשילד: אני רוצה לומר שאם היו מחלוקות על עלות-תועלת וכל המידע המופץ כאן בוועדה הזאת וכל המחקרים וכל המצגות שאנחנו ראינו, אני חושב שזה כבר קצת מאחורינו.
דן רוטשילד: זה הופך להיות שולי, הדיון הזה.
דן רוטשילד: בסופו של דבר אני חושב שאפשר להגיע כאן לקונצנזוס שיש עלות מסוימת ויש החזר השקעה.
דן רוטשילד: אפשר להתווכח כמה העלות ותוך כמה זמן מחזירים את ההשקעה, אבל בסופו של דבר צריך לקחת את ההחלטה וזה בדרגים הגבוהים של מנכ"ל ושר של המשרד, אם הם יחליטו להכניס את זה במחיר למשתכן או לא.
דן רוטשילד: יכול להיות שהישועה תבוא מהיוזמה של המשרד להגנת הסביבה ומינהל התכנון להכניס את זה בהדרגה.
דן רוטשילד: יכול להיות שמשם תבוא הישועה ואנחנו נהיה מאחורי זה בעוד כמה חודשים.
יעל כהן-פארן: כרגע אין החלטה של מחיר למשתכן?
דן רוטשילד: באופן כללי, כל מה שאנחנו יכולים לתמוך, אנחנו תומכים, אם זה בחיוב של הדירוג האנרגטי, שהעלות היא זניחה.
דן רוטשילד: כמובן בודקים את זה ב-ריא כפי שאנחנו מחויבים.
דן רוטשילד: אגב, בנושא של התקנות של מערכת סולרית, גם זה מייקר קצת את הדיור כי מי שהיה לו בקומות הנמוכות דוד רגיל ועכשיו תהיה לו משאבת חום, משאבת חום יעילה יותר, היא עולה כמה אלפי שקלים יותר אבל אנחנו יודעים באופן חד משמעי שזה מחזיר את ההשקעה.
דן רוטשילד: אנחנו יודעים שאף אחד לא אוהב להתקלח במים קרים ותוך כמה שנים זה מחזיר את עצמו.
דן רוטשילד: כל הדברים שהם חד משמעיים, אנחנו בוודאי תומכים באופן מיידי ומנסים לקדם.
דן רוטשילד: גם בפרויקטים של המשרד בשיקום שכונות, בשיפוץ של חזיתות, כמובן בקוד הבנייה שלאט לאט ייכנס עכשיו, בשנה הקרובה בחלקים, את זה גם אמרתי בישיבות הוועדה הקודמות, כל הנושא של אנרגיה לבישול, שיהיה אפשר גם חשמל, התקן של בידוד חיצוני שהוא בעבודה, תקנים של תאורה מינימלית, תקנים של אוורור מינימלי, הדברים שם הרבה יותר חכמים ממה שיש לנו היום.
יעל כהן-פארן: הם כבר נכנסו או שזה קנה?
דן רוטשילד: אלה דברים שכבר אושרו במועצה הארצית וזה בעריכה משפטית אחרונה של מינהל התכנון.
דן רוטשילד: זאת למעשה המשוכה האחרונה.
יעל כהן-פארן: בעצם אתה אומר שאתם לוקחים מקטעים.
יעל כהן-פארן: אתם לא מחייבים את התקן בגדול.
יעל כהן-פארן: האם המשרד מסכים באופן עקרוני לחיוב התקן בגדול בהדרגה?
יעל כהן-פארן: באיזה שלב במשרד בקבלת ההחלטות זה נמצא במשרד השיכון?
דן רוטשילד: אם התקן יחויב בהדרגה ויהיה משהו כלל ארצי, מן הסתם זה יחול גם על מחיר למשתכן.
יעל כהן-פארן: למשרד השיכון יש SAY.
יעל כהן-פארן: יש לו שר, אתם בקבינט הדיור, אתם משמעותיים בתחום.
יעל כהן-פארן: יש לכם החלטה האם אתם בעד או מעכבים את ההחלטה הזאת?
דן רוטשילד: אני אומר שמה שהיה עד היום, בגלל שהתקן הוא מאוד מאוד מורכב, היה קשה לקבל את ההחלטה הזאת לחייב אותו.
דן רוטשילד: לכן אנחנו חייבנו את כל הדברים שעכשיו מניתי, את כל הדברים שיכולנו, שאנחנו יודעים באופן חד משמעי שהם יעילים.
דן רוטשילד: בסופו של דבר אני מאמין ומקווה שזה יגיע בהדרגה לפי ההצעה של מינהל התכנון והגנת הסביבה.
יעל כהן-פארן: אתם כרגע מגלגלים את זה לפתחם של מינהל התכנון והגנת הסביבה?
יעל כהן-פארן: אתם לא גורם מוביל כאן.
דן רוטשילד: בכל מקרה זה בהובלה של מינהל התכנון כי הם אמונים על תקנות התכנון והבנייה.
דן רוטשילד: אנחנו כמובן גורם תומך וגורם מקצועי בנושא הזה.
דן רוטשילד: אני מאמין שאנחנו נתמוך בהכנסה הדרגתית של התקן של הדירוג.
רן אברהם: אגב, בוועדה הבין-משרדית הייתה תמיכה.
רן אברהם: יהיו דיונים על הדירוג, באיזה קצב זה ייכנס אבל יש תמיכה.
מאיה קרבטרי: אנחנו בפירוש תמכנו בהכנסה הדרגתית ואחד הדברים החשובים שאמרנו הוא שקודם כל בתי ספר, קודם כל מוסדות, קודם כל מבני משרדים שהם זוללי אנרגיה הרבה יותר גדולים ממגורים.
קריאה: בניינים זוללי אנרגיה ממש גדולים הם אחראים על יותר מ-40 אחוזים מהפליטות ובערים יותר.
קריאה: זה דווקא לא נכון לומר שהם לא זוללי אנרגיה.
מאיה קרבטרי: גם הקבלנים תמכו בהכנסה מדורגת ובחשיבת עומק של איזה בניינים להכניס קודם.
מאיה קרבטרי: אין ספק שהרבה יותר קל להכניס בניין גבוה של 14, 15, 20 קומות מאשר בניין בבנייה רוויה של 9 קומות.
יעל כהן-פארן: האמירה לגבי הדירוג ונראה מה להכניס קודם וכמובן גם הדירוג על פני כמה זמן הוא יתפרס, האם זה בתוך חמש שנים או עשר שנים או עשרים שנים, כל זה תלוי בהחלטה הזאת.
יעל כהן-פארן: אני מצטערת לומר, אדריכל דן רוטשילד, שאני לא רואה כרגע את משרד השיכון – בצער אני אומרת את זה וזה לא אישית נגדך אלא המערכת שאתה מייצג – עומד ורואה את החשיבות, את הפוטנציאל ואת הצורך שהוא כמשרד השיכון של מדינת ישראל יקדם את הדבר הזה וייקח את זה.
יעל כהן-פארן: להשאיר תא זה בידי המשרד להגנת הסביבה, אני לא מזלזלת במשרד להגנת הסביבה וחס וחלילה, זה משרד חשוב ומקדם את הנושאים החשובים שהוא מחזיק ואמון עליהם, אבל אתם כמשרד השיכון צריכים להבין שהמדינה צריכה ללכת לשם, שכל משק הדיור צריך ללכת לשם ואיך אתם מובילים אותו לשם ולא רק להיגרר.
יעל כהן-פארן: זה נשמע שאתם נגררים אחרי החלטות של אחרים.
יעל כהן-פארן: אני גם רוצה לשאול אותך אם אתה יודע מדוע משרד השיכון לא תמך בהצעת החוק של שינוי אחוז המצביעים על כך שתוקם מערכת סולרית בבניין משותף.
יעל כהן-פארן: מי שעמד מנגד זה משרד השיכון ולא ברור לי מדוע.
יעל כהן-פארן: יש לך מושג?
דן רוטשילד: אני לא יודע.
קריאה: כשאת אומרת סולרי, את מתכוונת לשמש?
יעל כהן-פארן: למערכת סולרית.
יעל כהן-פארן: אם היום בבניין משותף רוצים להקים מערכת סולרית לחשמל על הגג, צריך מאה אחוזי הסכמה של הדיירים וזה לא קורה.
יעל כהן-פארן: אפילו בפרויקטים של שיקום שכונות, זה לא קורה כי תמיד מישהו מתנגד.
יעל כהן-פארן: השאלה היא מדוע לא הייתם מעוניינים או שזה לא היה תלוי בך ולא הגיע לפתחך.
יעל כהן-פארן: אני גם אקבל את התשובה הזאת אבל חבל שזאת התשובה.
יעל כהן-פארן: המשרד היום צריך לשים את זה על השולחן.
יעל כהן-פארן: משרד השיכון הוא זה שמנע את החוק הזה מלעבור.
דן רוטשילד: אני לא יודע למה הייתה התנגדות.
דן רוטשילד: אני מכיר את הבעיה שאנחנו נתקלים בה עת אנחנו באים לשפץ בשיקום שכונות.
יעל כהן-פארן: ויש אחד שלא מוכן.
דן רוטשילד: שאין מאה אחוזי הסכמה.
רן אברהם: אני רוצה לדייק.
רן אברהם: זה לא תמיד שיש מישהו שלא מוכן.
רן אברהם: באופן טבעי יש כמעט תמיד אחד או שניים שפשוט לא אתנו כבר ולא בוצע רישום ולא גרעו אותם מספרי רישום המקרקעין ונדרשת הסכמתם.
רן אברהם: אלה רוב הבעיות.
יעל כהן-פארן: אולי הם אפילו לא בחיים.
יעל כהן-פארן: אבל יורשיהם לא קיימים?
רן אברהם: אנחנו מדברים על בניינים שהרבה פעמים לכל יורש כזה יש מספר רב של יורשים.
רן אברהם: זאת בעיה שחוסמת את האפשרות למצות את הפוטנציאל.
יעל כהן-פארן: לכן נשאלת השאלה מדוע לא לתמוך בחקיקה בתחום, שזה בסך הכול באמת שינוי יחסית מאוד פעוט בחוק המקרקעין שקובע שהגג של כולם ולכן כולם צריכים ביחד לקבל את ההחלטה.
רן אברהם: אני חושב ששרת המשפטים ציינה שתובא החלטה ממשלתית בנושא הזה.
יעל כהן-פארן: אני מקווה שאכן תובא.
יעל כהן-פארן: תודה רבה דני.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לעבור לדוברים נוספים שביקשו לדבר והם רבים ולכן אני אבקש מכל אחד לקצר בדבריו.
יעל כהן-פארן: בבקשה, דורון ערוסי, מנכ"ל אקו בילד.
דורון ערוסי: צהרים טובים לכולם.
דורון ערוסי: אני רוצה להתחבר לדברי הילה ואבישי ולהוסיף עליהם.
דורון ערוסי: תקן ירוק אצלנו במדינה, מאז הוציאו אותו, אם אני לא טועה ב-2005, תקני אותי אם אני טועה, בהגדרה שלו צוין שהוא יעודכן אחת לשנתיים, נכון ל-2018 הוא עודכן פעמיים ובעיקרון רק פתחו אותו וראו אותו ולא נכתב שום דבר חדש.
קריאה: לא נכון בכלל.
דורון ערוסי: נכתבו דברים חדשים?
דורון ערוסי: בסדר.
דורון ערוסי: התקן הישראלי הירוק בכל מקרה הוא אחוז אחד קטן מתקן ירוק בינלאומי, בעיקר במדינות המערב.
יעל כהן-פארן: יש כאן אי הסכמה.
דורון ערוסי: אני אציג לכם.
יעל כהן-פארן: תציג לנו מאוד בקצרה.
יעל כהן-פארן: עד כמה שאני יודעת, הוא לא אחוז אחד.
יעל כהן-פארן: אולי אתה יכול לבוא עם ביקורת שהוא לא מאה אחוזים התקן הזה והזה.
דורון ערוסי: הוא לא מאה אחוזים.
דורון ערוסי: אני אתקן, הוא לא מאה אחוזים.
דורון ערוסי: כל אלה שעוסקים בתיאוריה שבנייה ירוקה היא יותר יקרה ומייקרת, יש לי חדשות בשבילכם.
דורון ערוסי: מי שעושה את זה על הניירות, תבואו אלינו לשטח – הנה, גם אילן כאן, אנחנו נמצאים בשטח – ואנחנו בונים, ואני מברך את שיכון ובינוי שהם החלוצים בבנייה הירוקה ואנחנו בקשר אתם והם בודקים את האפשרות של שימוש במוצרים שלנו.
דורון ערוסי: אנחנו משווקים מוצרים שבונים אתם ב-82 מדינות בעולם, כולל צבא ארצות הברית שמשתמש במוצרים האלה לבנייה ירוקה.
דורון ערוסי: זה נותן את הדירוג הכי גבוה לבנייה ירוקה, מוכח שזה חוסך עד 72 אחוזים מצריכת החשמל וזה בשום מקרה לא עולה יותר יקר מאשר בנייה קונבנציונאלית מסורתית.
דורון ערוסי: מעבר לזה, אני אתחבר למה שאמרה גברתי בפתיחה.
דורון ערוסי: התייחסת לוועידת פריז.
דורון ערוסי: בוועידת פריז שהייתה אל גור, סגן נשיא ארצות הברית לשעבר, הציג בית ספר שנבנה במוצרים שלנו כדוגמה לבניית מבני העתיד.
דורון ערוסי: בחופש הגדול יצאו לחופשה, הרסו את בית הספר ובחודשיים בנו את בית הספר החדש.
דורון ערוסי: הילדים חזרו לבית הספר ובשנה אחריה חסכו 543,000 דולר על חשמל, בשנה אחת.
דורון ערוסי: את הכסף הזה לקחו והשקיעו בחינוך.
דורון ערוסי: את יכולה לראות את זה באינטרנט.
דורון ערוסי: יש כאן דיסק או קי לכל מי שרוצה עם כל התקנים וכל האינפורמציה.
דורון ערוסי: יש לנו אפילו תקן למושג של תקן שפחות מוכר כאן לאנשים בארץ.
דורון ערוסי: תקן איכות אוויר פנימית.
דורון ערוסי: כמה חשוב האוויר שאנחנו והילדים שלנו נושמים בתוך הבית
יעל כהן-פארן: אני חושבת שבתקן בנייה ירוקה מתייחסים לאיכות אוויר.
דורון ערוסי: כן.
יעל כהן-פארן: תנסה לסיים בבקשה.
דורון ערוסי: אני אנסה.
דורון ערוסי: החסמים העיקריים.
דורון ערוסי: קודם כל, נבין שאין עלות נוספת.
דורון ערוסי: זה לא צריך לעלות יותר בשום מקרה.
דורון ערוסי: יש כאן מחסומים.
דורון ערוסי: שיכון ובינוי הזמינו אותנו, התעניינו במוצר שלנו, ישבנו ודיברנו והם מאוד מעוניינים במוצר.
דורון ערוסי: יש לנו חסמים כמו טכניון.
דורון ערוסי: מכון התקנים.
דורון ערוסי: לי יש התכתבויות עם מכון התקנים והם אומרים שאני לא צריך תקן כי אין להם כלים לבדוק את זה.
דורון ערוסי: באחד האי-מיילים שהם כתבו, הם ציינו שבהיעדר תקנה ניתן להסתמך על תקינה של מדינות המערב.
דורון ערוסי: אם כן, יש לנו את התקנים הצבאיים של אמריקה, האזרחיים, האירופאים וכולי.
דורון ערוסי: ניגשנו לטכניון וביקשנו, עוד כשהייתה דוקטור גלית ארגנטי שם, לעשות בדיקה.
דורון ערוסי: היא אמרה לנו שאנחנו לא צריך ולשם מה אנחנו רוצים לעשות בדיקה כי אין עלינו חובה כזאת.
דורון ערוסי: לא אתה המצאת את אמריקה, המוצר הזה כבר קיים שנים בארץ ובעולם ואתה יכול לבנות אתו.
דורון ערוסי: אמרתי שלמרות שאנחנו לא חייבים, אני רוצה.
דורון ערוסי: היא אמרה שזה עולה עשרות אלפי שקלים.
דורון ערוסי: אמרתי שאין בעיה.
דורון ערוסי: אני רוצה.
דורון ערוסי: זה שונה כשאני הולך לישראלים עם מוצר ומציע להם אחרי שהטכניון בדק.
דורון ערוסי: שילמנו עבור בדיקה.
דורון ערוסי: התחייבו שהבדיקה הראשונית תארך 30 ימים והבדיקה המשנית תארך 90 ימים עד 120 ימים.
דורון ערוסי: עברנו את הבדיקה הראשונית בהצלחה.
דורון ערוסי: שילמנו לבדיקה השנייה, וזה יותר משנה וחצי שאנחנו נמצאים שם.
יעל כהן-פארן: אנחנו מדברים על צורך בתקינה שחסרה למוצרים.
יעל כהן-פארן: לחומרים ולמוצרים.
דורון ערוסי: אין במדינת ישראל, גם לא לטכניון, כלים לבדוק את שיטות הבנייה.
קריאה: הוא מדבר על מוצרים מיובאים.
יעל כהן-פארן: דורון, תודה רבה.
יעל כהן-פארן: אילן ליאור, בבקשה.
אילן ליאור: אני עוסק בנושאים שקשורים לבידוד טרמי בערך 30 שנים.
אילן ליאור: מה שהכי מפליא בישיבה הזאת זה כמה דיבורים אפשר לדבר על דברים כל כך פשוטים.
אילן ליאור: יושבת כאן חברת הכנסת יעל כהן פארן שחתומה על הבניין הזה שאתם רואים כאן בשדרות, בניין שחופה במערכת טרמית.
אילן ליאור: חישבו כמה חשמל אנשים חוסכים שם.
אילן ליאור: האנשים שגרים בבניין הזה, פעם אחת ראשונה בחיים שלהם חווים קיץ ונעים להם לגור בבית, שהם יכולים לסבול לגור בבית.
אילן ליאור: לפני הכסף.
אילן ליאור: כמה בניינים כאלה יש בארץ במקומות, לא של פורום ה-15, חוץ ממצפה רמון שהיה שם, שכולם באזור א' או ב'.
אילן ליאור: כמה בניינים כאלה יש בערד, במקומות שקר בהם או שחם בהם.
אילן ליאור: בקריית שמונה.
אילן ליאור: יושבים כאן ומדברים על דברים שהם כל כך בסיסיים.
אילן ליאור: קחו מטוס, סעו לפרנקפורט, כנסו לעיר הזאת, עיר שלמה שבשנת 2008 החליטו שעושים שם דירוג אנרגטי אחר של המבנים.
אילן ליאור: כל העיר מחופה במערכת טרמית.
אילן ליאור: כל העיר, עיר שלמה.
אילן ליאור: אתה עובר ארבע שעות טיסה, בא למדינת ישראל, מה החסם שלך?
אילן ליאור: תקנים.
אילן ליאור: איזה תקנים?
אילן ליאור: תקנים שגוברים על תקני גרמניה וגוברים על תקני אנגליה ואז מתחילים החסמים.
אילן ליאור: זה החסם האמיתי.
אילן ליאור: אפשר לעשות בנושא הזה מהפכה.
אילן ליאור: אומרת יעל לנציג משרד השיכון שיש המון בתים קיימים בארץ שנבנו כשלא דיברו אנרגיה, כשלא דיברו בידוד, כשלא דיברו על איכות החיים של האנשים.
אילן ליאור: אפשר לעשות לאנשים בבתים האלה מהפכה מבחינת איך שהם ירגישו, את המהפכה שעשיתי להורי בבית הפרטי שלהם שהסריח מעובש כל השנים ולצערי עשיתי להם את זה רק כשהם היו בני 75 כי רק אז נפל לי האסימון שהעובש הזה הוא כי הקיר הוא קיר בטון והוא מעבה מים בתוך הארון.
אילן ליאור: כך הם גרו במשך שנים.
אילן ליאור: זה מגיע לאנשים לגור כך?
אילן ליאור: זאת המהפכה שצריכים לעשות ולשם כך צריכים לדבר פחות ולעשות יותר.
אילן ליאור: מי שמדבר כל הזמן ולא עושה, צריכים על הדבר הזה להעמיד אותו בפני בית דין ציבורי ולהגיד לו לך ותעשה את זה.
אילן ליאור: אני אומר את זה בכעס כי אני מתעסק בזה ביום יום כי אנחנו בונים המון בנייה משמרת אנרגיה.
אילן ליאור: אני לוקח סקר שאנחנו עושים עכשיו בסאסא ואני רואה בשכונה בסאסא, שתי שכונות, שכונה אחת שבנויה בבלוק כזה או אחר, לא חשוב איזה, ושכונה שנייה שבנויה בצורה נכונה, והפערים הם מעל 50 אחוזים בצריכת אנרגיה.
דורון ערוסי: כל מדינה מבקשת את התקן שלה.
דורון ערוסי: חייבים.
אילן ליאור: הבעיה העיקרית מבחינתנו, ואם לא נקבל מכאן עזרה, אנחנו עלולים למצוא את עצמנו הולכים אחורה במקום קדימה, אלה בעיקר נושאים שקשורים לתקינת אש.
דורון ערוסי: מבחינת אש, כל מדינה רוצה את שלה.
אילן ליאור: נכון.
אילן ליאור: אני מזמין אתכם לראות את הפרויקט.
יעל כהן-פארן: לפני שהייתי בכנסת, בניתי בידיים ולא רק דיברתי.
יעל כהן-פארן: כאן זה פרלמנט וכאן מדברים כדי שהדברים יתקדמו בידי אנשים אחרים.
יעל כהן-פארן: נכון, אותו פרויקט בשדרות שהקמנו בסיוע ובשיתוף עם משרד השיכון ועם המשרד להגנת הסביבה וקק"ל של בניין רכבת של אנשים משכבות מאוד חלשות, שסוף סוף יש להם הצללה בבית ולא נכנסת השמש ישירות דרך החלון ויש להם בידוד.
אילן ליאור: יצא לך לדבר עם אנשים אחרים?
יעל כהן-פארן: עם חלקם, כן, אבל אני לא יודעת מה המצב.
יעל כהן-פארן: זה היה קרוב לשיפוץ.
אילן ליאור: לי יצא לדבר אתם.
אילן ליאור: אני הלכתי לשאול את האנשים.
יעל כהן-פארן: הם נהנים.
יעל כהן-פארן: אני שמחה.
יעל כהן-פארן: אני בטוחה.
אילן ליאור: בטח.
יעל כהן-פארן: אדריכל נעם אוסטרליץ.
נעם אוסטרליץ: אנחנו ארגון שנקרא SID, גוף עסקי שלקח על עצמו מטרה לקדם את הנושא של טכנולוגיה, מכיוון שאנחנו כבר כמה שנים רואים שבאמת יש נכונות אצל כולם ויש קונצנזוס, אבל בפועל יש איזה פער שנוצר בין הרצון של אנשים או הסכמה של אנשים לעשות לבין מה שנעשה בפועל מבחינת יישום של שיטות יותר מקדמות, טכנולוגיות יותר מתקדמות, חומרים יותר מתקדמים.
נעם אוסטרליץ: יש בארץ תעשייה ויש הרבה יבוא של דברים שהם ממש מוכנים לשימוש אבל מצד שני השוק לא מכיר אותם.
נעם אוסטרליץ: יש כאן איזו תקלה שקורית.
נעם אוסטרליץ: אנחנו מנסים לתווך.
נעם אוסטרליץ: יש לנו מעט מדי עזרה בנושא הזה של קידום חדשנות בתחום הזה.
נעם אוסטרליץ: אני יכול לומר שנמצאים כאן כמה אנשים – אסף יושב כאן, עמיר יושב כאן – שמנסים כעסקים להזיז חדשנות בתוך התחום הזה.
נעם אוסטרליץ: גם אנחנו עסק.
נעם אוסטרליץ: איזו סיבה יש היום לאדריכל או ליזם, אלא אם כן הוא אידיאולוג, לעשות את זה?
נעם אוסטרליץ: למה אדריכל היום צריך לקחת את הקיר שעמיר פיתח שהוא חדשני וליישם אותו?
נעם אוסטרליץ: אין לי שום סיבה לעשות את זה כי אני לוקח על עצמי כאדריכל את כל הסיכונים.
נעם אוסטרליץ: אני רוצה לומר כאן בנושא הזה של רגולציה כי כולם דיברו על התחלת תקן 5281 כתקן חובה וכן הלאה.
נעם אוסטרליץ: אפשר להכריח אנשים ללכת לצבא אבל אי אפשר להכריח אותם להיות חיילים טובים.
נעם אוסטרליץ: אפשר לעשות תקן, אפשר לקחת אותו ולעשות מבנים שיעברו את התקן ולא ייתנו תוצאות טובות מבחינה אנרגטית ומבחינה אחרת, ואנחנו יכולים לראות לא מעט מבנים שנבנו בתקן אבל לא עשו אותם עם כל הלב אלא רק כדי לצאת ידי חובה מבחינה רגולטורית.
נעם אוסטרליץ: אני רוצה להביא איזושהי תפיסה אחרת שאומרת בואו ניקח כיוון אחר של חשיבה וננסה לייצר מוטיבציה, ראשית, על ידי עידוד של אנשים, לתת להם איזה שהם כלים שייתנו להם.
נעם אוסטרליץ: למה שאדריכל או יזם יעשה משהו, כי יצא לו מזה משהו.
נעם אוסטרליץ: אם אנחנו יכולים להגיד לאנשים שלא יפחיתו את הנזק שהם עושים, לא יפחיתו את הבזבוז אלא הכיוון הזה שלמשל אפס אנרגיה או אפס מים שיוצאים מתוך הפרויקט, זה משהו שלא צריך בשבילו תקן.
נעם אוסטרליץ: בשביל אפס לא צריך תקן.
נעם אוסטרליץ: אפס הוא אפס והוא נמדד אך ורק בפרופורמנס, בביצוע.
נעם אוסטרליץ: זאת אומרת, מודדים אותו אחרי שנה.
נעם אוסטרליץ: אנחנו עכשיו התחלנו קשר מאוד מעניין עם גוף שנקרא ליבינג בילדינג צ'אלנס או ליבינג פיוצ'ר, שהוא גוף אמריקאי שאנחנו מוצאים הרבה הזדהות אתו והגישה היא קצת שונה.
נעם אוסטרליץ: הגוף הזה אומר קח למשל את הנושא של אנרגיה או מים, אתה לא חייב לעשות הכול, אתה יכול לבחור למשל רק את הנושא של פרק מים ופרק חומרים אבל בפרק הזה תעשה מאה אחוזים.
נעם אוסטרליץ: זאת אומרת, לקחת על עצמך אנרגיה, תעשה אפס אנרגיה.
נעם אוסטרליץ: לקחת על עצמך מים, אפס מים יוצאים מתוך השטח.
נעם אוסטרליץ: על זה לא צריך הרבה תקינה.
נעם אוסטרליץ: זה או שעומדים בזה או שלא עומדים בזה.
נעם אוסטרליץ: או שעושים את זה או שלא עושים את זה.
נעם אוסטרליץ: ברגע שאנחנו עושים את זה, זה כאילו נשמע קפיצה.
יעל כהן-פארן: למה המוטיבציה של היזמים לעשות את זה?
נעם אוסטרליץ: מאוד פשוט.
נעם אוסטרליץ: לארגון שמקדם את זה יש קרן שנקראת בולי צ'נטר.
נעם אוסטרליץ: היו להם מאה מיליון דולר בקרן השקעות שהם החזיקו אותה.
נעם אוסטרליץ: במקום להחזיק את כל הכסף בקרן ההשקעות, הם לקחו ובנו עם זה את המבנה שלהם ומכיוון שהוא עכשיו לא רק אפס אנרגיה אלא הוא פוזיטיב אנרגיה, הוא מייצר פר אנרגיה, הם יכולים להשכיר את המבנה באותן עלויות שכירות שהם מקבלים ומקבלים תשואה על הכסף הזה במובן שהם מקבלים אותו כהחזר.
נעם אוסטרליץ: זאת אומרת, אותו דבר אוניברסיטת UCL דיוויס.
נעם אוסטרליץ: היא עשתה מעונות סטודנטים והיום היא רואה מזה הכנסה.
נעם אוסטרליץ: זאת אומרת, לא היה צריך לשכנע אותה.
נעם אוסטרליץ: הקבלן שעשה את זה בשיטה של BOT, אחרי חמש שנים החזיר את ההשקעה.
נעם אוסטרליץ: זאת אומרת, כאן המוטיבציה היא ברורה, היא כלכלית ולכן אתה לא צריך להתווכח ולא צריך לעשות תקנים.
יעל כהן-פארן: אבל זה יכול להיות רק במוסדות, במה שאתה יכול לבנות כ-BOT או שיש לך מוסד גדול שהוא גם המשתמש באותו מבנה ולא בנייני מגורים.
יעל כהן-פארן: יותר קשה לעשות את זה בבנייני מגורים.
יעל כהן-פארן: זה דורש יצירתיות אחרת.
נעם אוסטרליץ: במדיניות של מבני מגורים, כאשר המדיניות היא כזאת של בנה ומכור, זה כמובן לא עובד.
נעם אוסטרליץ: אבל אם אלה תקנה, תנהל את המבנה לאורך שנים, זה אחרת.
נעם אוסטרליץ: במבנים קיימים, דירוג אנרגטי וכן הלאה, יש דיירים ויש אנשים שיש להם אינטרס לעשות את זה.
נעם אוסטרליץ: אני יכול להגיד היום שנושאים כמו דברים שאנחנו מנסים לקדם, צבע, ציפוי טרמי לגגות, חומר שמאפשר להפחית שימוש במים למשל בצריכה או מזגן שהוא בלי מזגנים, זאת אומרת, אפשרות לקרר מבנה בלי מזגנים, בלי הדבר הזה שמרעיש ומטרטר, כל הדברים האלה דורשים עידוד של חדשנות.
נעם אוסטרליץ: אנשים לא יעשו אותם.
נעם אוסטרליץ: זה השוק הכי שמרני שיש .
יעל כהן-פארן: צריך את העידוד של חדשנות ולצערנו גיל שאקי ממשרד הכלכלה שרצה לדבר על חדשנות נאלץ לצאת.
יעל כהן-פארן: אנחנו גם נבקש ממנו את התייחסותו.
שני דויטש: אם אפשר להתייחס.
שני דויטש: אני מרשות החדשנות.
יעל כהן-פארן: תאמרי לנו איך הרשות לחדשנות מעודדת את הדברים האלה.
יעל כהן-פארן: תתנצלי בפני גיל שלא הצלחתי לתת לו לדבר לפני שהוא היה צריך לעזוב.
שני דויטש: אני אתנצל בשמך.
שני דויטש: רשות החדשנות באמת שמה לה השנה גם כחזון של ההנהלה להיכנס ולקדם טכנולוגיות שהן לא בהכרח היי-טק אלא ממש להתאים תכניות לענפים שמתקשים יותר להגיע לשוק.
שני דויטש: גיל שאקי שנאלץ לצאת הוא ראש צוות קלינטק, אנרגיה, תחבורה ותשתיות ובאמת בהמשך החודש, ב-23 במאי, אנחנו משיקים תמיכה בשיתוף עם המשרד להגנת הסביבה לתמוך בחדשנות שמגיעה לשלבים של פיילוטים.
שני דויטש: עד היום רשות החדשנות והמדען הראשי לשעבר תמכו באמת בטכנולוגיות שהן ממש בפיתוח הארד-קור והיום אנחנו דווקא נכנסים לשלבים מאוחרים יותר בהם הטכנולוגיות טיפה יותר בשלות אבל אנחנו מבינים שממש עדיין מתקשות להגיע לשוק ואנחנו משיקים תכניות תמיכה.
יעל כהן-פארן: כמה כסף יושקע בתמיכה?
יעל כהן-פארן: על איזה סדר גודל של פרויקט מדובר?
שני דויטש: אני לא זוכרת את המספרים בעל פה ולכן לא אומר אבל מדובר בסדר גודל של בין 8 ל-16 מיליון שקלים בשנה לפחות בשנה הראשונה וכבר יצא קול קורא בשנה הנוכחית.
רן אברהם: זה גם יפעל מספר שנים ברצף.
שני דויטש: נכון.
רן אברהם: זאת תכנית שתיתן אופק.
יעל כהן-פארן: 8 ל-16 מיליון שקלים בשנה.
שני דויטש: כן.
שני דויטש: אבל אני לא זוכרת את המספרים במדויק.
יעל כהן-פארן: זה חלק מהפעילות של החלטת ממשלה 1043 או שזה לא קשור?
יעל כהן-פארן: גם שם היה הצד של משרד הכלכלה והרשות לחדשנות.
יעל כהן-פארן: היה למצוא דרכים לעודד חדשנות בתחום של הפחתת פליטת.
יעל כהן-פארן: אם כן, זה לא קשור.
יעל כהן-פארן: את ה-500 מיליון שלהם, אנחנו מחכים לראות היכן הם ישקיעו.
רן אברהם: אולי נציין שיש כנס בירושלים ב-23 במאי.
רן אברהם: התעשיינים שנמצאים כאן, חברות הבנייה, חברות טכנולוגיות שבטוח שיש להם רעיונות מצוינים או חסמים לפרוץ עם פיתוחים שכבר בשלים, שיבואו לשמוע בכנס.
רן אברהם: יכול להיות שהם יוכלו לקבל מענקים כדי ליישם את הפרויקטים ואת הרעיונות הטכנולוגיים שלהם בבניינים ירוקים ובכלל.
יעל כהן-פארן: אתם הולכים לפרסם את הכנס הזה?
יעל כהן-פארן: איך היזמים ידעו?
רן אברהם: זה פורסם.
חמוטל בן יעקב: אני יכולה להגיד שגם אנחנו קיבלנו הזמנה.
חמוטל בן יעקב: אנחנו עסוקים בכנס שלנו שמתחיל מחר, אבל אנחנו נדבר על זה עם הקבלנים.
שני דויטש: בכנס אנחנו באמת מאפשרים גם לחברות טכנולוגיה להציג את היכולות שלהן.
שני דויטש: זה הזמן לשלוח לנו בקשה להשתתף במושב בו חברות טכנולוגיה יספרו בקצרה על הטכנולוגיות וגם תהיה תערוכה.
שני דויטש: זה באמת הזמן שלהם לפגוש גם חברות כמו משרד הביטחון שיגיע ורשויות מקומיות, עיריית באר שבע וכולי.
יעל כהן-פארן: סמנכ"לית סולל בונה, אורלי אינדצקי.
יעל כהן-פארן: אם תוכלי בקצרה לספר על הפרויקט שלכם בחדרה כי הוא מאוד מעניין.
אורלי אינדצקי: דווקא לא רציתי לדבר על הפרויקט בחדרה כי כבר דיברו עליו.
יעל כהן-פארן: לא, לא דיברו עליו.
יעל כהן-פארן: תני את הנתונים.
יעל כהן-פארן: 86 אחוזים חסכון, נכון?
אורלי אינדצקי: כן.
אורלי אינדצקי: נכון.
אורלי אינדצקי: יש לי פתרון לכל הבעיה שכולם טוענים שבנייה ירוקה עולה הרבה כסף ותעלה כסף.
אורלי אינדצקי: יש לנו איזושהי החלטה מטופשת שלא ברור לי מהיכן היא באה שכל המדינה נראית אותו דבר.
אורלי אינדצקי: אם אני לוקחת אותך עכשיו ועוצמת לך עיניים ומביאה אותך להרצליה או לרעננה או לאשדוד או לאשקלון או לכל עיר אחרת ופותחת לך את העיניים, את לא יודעת היכן את נמצאת כי כל הבניינים מחופים בשיש, כולם מחופים באותה אבן בערך, קצת בהיר, קצת כהה, האבן היא לא ירוקה, ברובה היא מיובאת מחוץ לארץ, היא גם מסוכנת וכמו שאנחנו יודעים יש הרבה בניינים בארץ שכבר מצופים ברשת והרבה בניינים שנפלו מהם אבנים.
אורלי אינדצקי: עלות אבן, חיפוי קשיח לבניין, לדירה, זה בערך 50,000 שקלים.
אורלי אינדצקי: שיורידו רק את זה.
אורלי אינדצקי: יש כסף לבנייה ירוקה ויש כסף למזגנים אינוונטר ויש כסף לכל, רק שיורידו את החיפוי הקשיח.
אורלי אינדצקי: יש כסף לכל.
אורלי אינדצקי: מספיק עם זה.
אורלי אינדצקי: אני לא מבינה מאיפה זה בא.
אורלי אינדצקי: הרעיון הזה הוא לא לעניין.
קריאה: זה גם מכוער.
אורלי אינדצקי: זה גם מכוער.
אורלי אינדצקי: כל הבניינים נראים כמו מצבה, כמו בית קברות.
אורלי אינדצקי: מספיק.
יעל כהן-פארן: מינהל התכנון מחייב את זה?
יעל כהן-פארן: זה בתקן הבנייה?
אורלי אינדצקי: זה לא מינהל התכנון.
אורלי אינדצקי: אלה העיריות בתב"עות.
אורלי אינדצקי: אני כבר פניתי למשרד השיכון ופניתי לפורום ה-15 ולכל העולם.
יעל כהן-פארן: מה גורם לזה?
יעל כהן-פארן: עמידות של הבניין?
אורלי אינדצקי: המקור היה עת חשבו שזה לא צריך תחזוקה ואז לאורך שנים הבניין ייראה יפה.
אורלי אינדצקי: זה הוכח שזה כן צריך תחזוקה.
אורלי אינדצקי: הטכניון עשה מחקר ואמר גם כמה שקלים לכל מטר מרובע צריך להשקיע כל שנה בתחזוקה.
אורלי אינדצקי: זה המון כסף.