GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אפרים לב: לגבי להיות מאוד פרקטי – אני ביולוג והיסטוריון.
<אפרים לב: אני חושב שצריך להחתים ביולוגית כל תלמיד תיכון או לפחות לנסות בטעימה של מדעי הרוח מהאוניברסיטה.
<אפרים לב: אני הייתי פותח תוכנית כמו תגלית רוח ישראלית, זאת אומרת, לממן את התיכונים, להחליט שכל שמיניסט חייב להגיע לאוניברסיטה מסוימת, להביא אותם עם אוטובוסים, הם ישמעו כמה הרצאות של מרצים, הם יוכלו לבקר במוזיאון.
<אפרים לב: לנו יש מוזיאון, ולכל אוניברסיטה יש משהו אחר.
<אפרים לב: וזו תישאר איזושהי חוויה שתהיה חרותה אצלם.
<אפרים לב: אם זה לא יהיה ממימון ישיר, משרד החינוך לא יממן.
<אפרים לב: עוד דבר יכול להיות, כל המכינות.
<אפרים לב: יש הרבה מאוד מכינות היום, להן אפשר לתת קורסים, ממש קורסים, וכבר כשיתחילו לצבור קרדיט ירצו ישתמשו, לא ירצו לא ישתמשו, וכשאתה חווה עם אנשים טובים, זה דבר שיוכל לקדם את העניין.
<אפרים לב: ואולי לחשוב גם על מלגות ישירות.
<אפרים לב: זאת אומרת, שלא יבואו לא דרך האוניברסיטאות ולא דרך אחרים, מלגות ישירות לסטודנטים שבוחרים ללמוד מדעי הרוח.
מנואל טרכטנברג: פרופ' ויצמן, ראש היחידה ללימודים בין תחומיים באוניברסיטת בר אילן.
<אלדעה ויצמן: הייתי רוצה לומר משהו מעשי קצר מאוד שנראה לי שבתוך החזון הזה היה כדאי לטפל בו אם אפשר, שמפריע כרגע לתוכניות הטובות שאנחנו רוצים.
<אלדעה ויצמן: תוכניות משולבות, יש כל מיני פורמטים, אבל אין פורמט שמאפשר לתלמיד לעשות מה שאני עשיתי בימים הטובים שלי כאיש מדעי הרוח לטייל על פני האוניברסיטה וללקט קורסים כרצונו.
<אלדעה ויצמן: אני חושבת שמדעי הרוח, זה עיקרם, ה- Liberal artsעד שתהיה לנו תוכנית ממוסדת של התחלת שנה, תלמיד שלומד היום היה רצוי שיוכל ללמוד כאוות נפשו בנוסף לחוג הממוסד שהוא לומד בו ואני מסכימה שצריך לשמר אותו.
<אלדעה ויצמן: הוא לא יכול בגלל כל מיני סידורי תשלום, מאז ועדות קודמות, וזה מעכב.
<אלדעה ויצמן: זה קשה מאוד.
<אלדעה ויצמן: ועוד דבר קצר, עניין תוכנית החומש – כן אנחנו צריכים להגיש לחמש שנים, וכן, אם אנחנו רוצים עכשיו בזמן הזה לחדש משהו באופן ספונטני או מהיר או תוך שנה, אי אפשר בתנאים מסוימים.
<אלדעה ויצמן: התנאים מגבילים אותנו מאוד, ויש לתקן את זה.
מנואל טרכטנברג: יוסי, מילה אחת, ואני אסכם.
<יוסי שיין: אמרו פה הרבה דברים.
<יוסי שיין: אחד הדברים שלמדתי בשבעת החודשים האחרונים מאז שנכנסתי, שכולם מבינים במדעי הרוח, שהם מקבלים החלטות שעוסקים ש-50 מיליון דולר או 50 מיליון שקל בקוונטום מבינים שניים והכסף זז מהר.
<יוסי שיין: במדעי הרוח יש 200 שמבינים והכסף זז לאט.
<יוסי שיין: אנחנו מנסים כרגע לעשות actions items, להיות אפקטיביים ולהזיז דברים, כי באמת יש הרבה אנשים וכולם עם כוונות טובות, גם בחברה האזרחית ששמענו, וגם בתוך האקדמיה.
<יוסי שיין: יש תהליכים שקורים בתוך המערכת הישראלית שכולכם מבינים.
<יוסי שיין: אני לא רוצה לחזור עליהם.
<יוסי שיין: יש תהליך של מה שאני קראתי לו, ויסלחו לי פה, לפרוטוקול אולי לא, ל"אונונוזיציה" של האקדמיה הישראלית, שבכלל לוקחים אנשים לכל מיני מקומות ועושים מהם אקדמיה שהיא לא אקדמיה בכלל.
<יוסי שיין: וזה תהליכים מאוד מאוד עמוקים שמשפיעים גם על הנושאים האלה.
<יוסי שיין: הדברים האלה לא עולים כמובן בדיונים כאלה מהירים.
<יוסי שיין: אנחנו מנסים לתת להם ביטוי בצורה הכי עמוקה בשיחות עם כל האנשים החשובים שיושבים כאן ובאמת לקדם את התרבות הישראלית ומה שדיברנו.
<יוסי שיין: הסוגיה היא סוגיה אמיתית של התרבות הישראלית.
<יוסי שיין: חברי מר דב חנין מכיר את הדברים מתוך האוניברסיטה ואנחנו גם בשיחות.
<יוסי שיין: יש פה דברים מאוד עמוקים.
<יוסי שיין: צריך לשלב כוחות.
<יוסי שיין: אנחנו באמת מנסים.
<יוסי שיין: יש לי תענוג גדול לשמוע כמה שאפשר, אל תמיד אפשר לשמוע את כולם כי כולם רוצים להשמיע וזה בסדר.
<יוסי שיין: אבל צריך גם לקבל החלטות.
<יוסי שיין: אנחנו החלטנו להיות אד הוק, לקבל החלטה ולהעביר אותה במל"ג.
<יוסי שיין: אחת הבעיות הגדולות שהיתה בפעם הקודמת, כי גם המל"ג הישראלי הוא מל"ג רחב, יש 25 חברים, יש ויכוחים מכל מיני סיבות, לנסות להגיע לקונצנזוסים בנושאים ולקבל החלטות, כי זה הדבר המרכזי.
מנואל טרכטנברג: אני מצטער, יש עוד אנשים שרצו להשתתף בדיון ולא לכולם ניתן, מטבעם של הדיונים של בכנסת זה מה שקורה.
מנואל טרכטנברג: אני מייחס חשיבות מאוד גדולה לנושא הזה וגם לדיון הזה.
מנואל טרכטנברג: אני כבר אומר בסיכום הדברים, אני רוצה שלאחר פתיחת שנת הלימודים בזמן מושב החורף כאן בכנסת, אנחנו נזמן דיון מעקב שהדברים שנאמרו כ- actions items, כצעדי עשייה ממשיים, אנחנו נבחן אותם.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד לכם משהו גם מתוך תסכול לא קטם כמי שהיה יו"ר הוועדה.
מנואל טרכטנברג: כוונות טובות יש, הבנה באופן גלובלי של הסוגיות יש, דאגה בחלקה אמיתית בחלקה מס שפתיים יש, אבל אין תעודה, אין את הדחף לעשות ולהביא תוצאות.
מנואל טרכטנברג: לא צריכים לשבת על המדוכה חודשים ארוכים כדי להתניע תהליכים כאלה.
מנואל טרכטנברג: אנחנו בשלים, המערכות בשלות, התובנות קיימות, אין סיבה שבשנה הקרובה לא תהיה פריצת דרך לפחות בחלק מהסוגיות שנאמרו כאן בין אם זה מול משרד החינוך, בין אם זה בשיתופי פעולה בין אוניברסיטאיים, בין אם זה בתוך המוסדות.
מנואל טרכטנברג: הרעיונות שהעליתם של סטודנטים, תתחילו מהמצטיינים, זה בסדר גמור, אני חושב שצריך ללכת ליותר רחוק, אבל זה לא משנה, במדעים וכולי ייקחו חטיבות או לפחות קורסים מובנים בסדרות של קורסים במדעי הרוח.
מנואל טרכטנברג: אני אגיד לכם משהו אישי.
מנואל טרכטנברג: כמו שסטודנט במדינת ישראל לא יכול לסיים תואר כלשהו מבלי שהוא עובר רמה מינימלית של אנגלית, לא יכול להיות שסטודנט לא ירכוש לעצמו משהו מינימלי של היסטוריה ותרבות ופילוסופיה.
מנואל טרכטנברג: זו נכות, זו נכות אינטלקטואלית וזו נכות גם בעולם התעסוקתי, לא העתידי, אלא זה שאנחנו כבר חווים אותו היום.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מגדלים דורות נכים מבחינה אינטלקטואלית.
מנואל טרכטנברג: אז אני אומר, חייבים פריצת דרך.
מנואל טרכטנברג: התקציב לא יהיה מגבלה, אני מקווה.
מנואל טרכטנברג: עוד הערה לכם, במל"ג-ות"ת.
מנואל טרכטנברג: העניין הזה שפעם בחמש שנים אפשר להגיש תוכניות ואחרי זה זה רץ – אני התנגדתי לדבר הזה, מארק יודע את זה, כיוון שאני הייתי יו"ר ות"ת ולא יו"ר מל"ג, אז אני לא הצלחתי להזיז את הדבר הזה.
מנואל טרכטנברג: אני אגיד פה משהו חתרני וזה מתאים גם למבטא שלי – אני חושב שצריכה להיות התקוממות של האוניברסיטאות והמכללות נגד העניין הזה, לא פחות ולא יותר, ואני חושב שאני אחראי ברוב מעשיי.
מנואל טרכטנברג: התקוממות.
מנואל טרכטנברג: המציאות רצה הרבה יותר מהר מאשר פעם בחמש שנים שנופל המסך ונגמר הסיפור שם, ואת זה צריך להזיז מחר בבוקר.
מנואל טרכטנברג: אין שום סיבה בעולם שזה לא יקרה.
מנואל טרכטנברג: כיום הטכנולוגיה מזמנת לנו אפשרויות אדירות, - - - וכולי.
מנואל טרכטנברג: אני בטוח שהקורס של הררי, ואני לא מאלה שכל כך מתלהב מהספר הזה, אמיתי, אני אומר כמי שאוהב היסטוריה.
מנואל טרכטנברג: אבל זו לא הנקודה.
מנואל טרכטנברג: זה עשה שירות אדיר, אדיר.
מנואל טרכטנברג: הבנות שלי, וואו, קוראות את הספר.
מנואל טרכטנברג: - - - הקורס המתוקשב שיצא מהכנסת.
מנואל טרכטנברג: וואו, תארו לעצמכם שיהיו עוד כמה כאלה.
מנואל טרכטנברג: צריך לעודד, צריך לתקצב, - - - עולה כסף.
<קריאה: אבל הקוד האתי הולך לסגור לו את הקורס.
מנואל טרכטנברג: בוא נישאר במסגרת המתורבתת הזו, כי אם לא, אני עלול להגיד דברים שאני אצטער עליהם אחר כך.
מנואל טרכטנברג: העניין של שיתופי פעולה במחקר – יש שתי תוכניות - - - במדעי הרוח.
מנואל טרכטנברג: כשניסיתי להתניע את זה, אמרו לי, במדעי הרוח לא ילך.
מנואל טרכטנברג: אין סיכוי בעולם שדבר כזה יקרה.
מנואל טרכטנברג: ואני חושב שאותו בנק נתונים שנבנה על - - - זה משהו מדהים, יש לדברים האלה חשיבות מאוד גדולה.
מנואל טרכטנברג: תבואו עם רעיונות.
מנואל טרכטנברג: אני מקווה מאוד ואני מייחל ליום שהמגבלה תהיה תקציב.
מנואל טרכטנברג: אני מייחל ליום שיבואו דיקני מדעי הרוח ואחרים – זה נכון שרוב העול נופל עליכם, אבל לא רק – שאתם תבואו ותעשו הפגנה מול מל"ג-ות"ת כי אתה יודע, אי אפשר להגיש תוכניות פורצות דרך בעניין הזה.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה שמשרד החינוך יהיה בדפנסיבה מהמתקפה של רצונות הסיעה ותוכניות והצעות ויוזמות.
מנואל טרכטנברג: זה לא לא אפשרי.
מנואל טרכטנברג: ואתם תקבלו כאן בכנסת רוח גבית כמה שניתן, זה היהי שם, כי בנושא הזה אני חושב שהתחושה הכללית היא שאנחנו חייבים את זה במדעי הרוח וחייבים את זה לחברה הישראלית, ואנחנו חייבים את זה למקומה של ישראל למשפחת העמים.
יואב קיש: צהריים טובים, אני פותח את ישיבת ועדת המשנה בנושא חלל – כישלון בשמירת צורך לאומי של לוויין תקשורת ישראלי.
יואב קיש: קודם כול, אני שמח לראות פה את פרופ' אבי שמחון, ראש המועצה הלאומית לכלכלה.
יואב קיש: הנושא חשוב מאוד, ואני שמח שהגעת לישיבה.
יואב קיש: הישיבה תתחלק לשניים: חלק פתוח, שבו יהיה כל הפורום, ואז אנחנו סוגרים את הישיבה רק למשרדי הממשלה וכל הגורמים האזרחיים יצאו ויפנו.
יואב קיש: זו תהיה ישיבה סגורה בפורום של משרדי ממשלה בלבד.
יואב קיש: עופר, אני מבין שהחלל זה לא התחום הישיר שלך אם אני צודק.
<עופר מרגלית: אני סגן לענייני ביטחון.
<עופר מרגלית: זה במשותף.
יואב קיש: סגן לענייני ביטחון.
יואב קיש: דיברתי עם מרידור.
יואב קיש: היה לי חשוב שיגיע סגן ויש לנו גם את הרפרנטית מיכל.
יואב קיש: שלום לך.
יואב קיש: זה ממשרד האוצר.
יואב קיש: יש לנו את מנכ"ל משרד המדע והטכנולוגיה, פרץ וזאן.
יואב קיש: ממשרד הביטחון נמצאים כאן שניים.
יואב קיש: מהתעשייה האווירית נמצאים.
<קריאה: נמצא פה מנכ"ל התעשייה האווירית.
יואב קיש: יוסי, שלום לך.
<יוסי וייס: שלום וברכה.
יואב קיש: זה נושא חשוב ואני שמח שהגעת.
יואב קיש: איפה החברה של חלל?
<משה גולני: אני סמנכ"ל הנדסה.
יואב קיש: דוד פולק לא היה יכול להגיע?
<משה גולני: לא.
יואב קיש: אנחנו בישיבת המשך, לדעתי השלישית בנושא, כשהרקע לישיבה הזאת בא לאחר חתימת הסכם של חברת חלל, נדמה לי, עם לוראל הצרפתית?
<משה גולני: "לורל".
<משה גולני: לא צרפתית, אמריקנית.
יואב קיש: אנחנו מדברים על נושא בניית לוויין התקשורת הישראלי, שהופך לאט לאט להיות לא ישראלי.
יואב קיש: בישיבה הקודמת הגדרתי, כמו שאני רואה את המצב, שאנחנו הולכים לסוף עידן לווייני התקשורת הישראליים.
יואב קיש: אני רואה כוונות טובות מכל הגורמים ואפס ביצוע.
יואב קיש: בסוף חברת חלל התקשרה עם ספק לוויינים אחר, לא עם התעשייה האווירית.
יואב קיש: הסיבה לדיון הזה, כי יכולנו להגיד שגם הדיון הזה מיותר, זה מכיוון שאני מבין שיש עוד כ-40 יום לסיום סעיף הביטול שהבנתי שיש בהסכם.
יואב קיש: צריך להבין בסופו של דבר, ואני אומר את זה גם לך ולחברת חלל, שיש לכם לקוחות ממשלתיים משמעותיים, ולא בטוח שהלקוחות הממשלתיים – אל תתייחסו אליהם כבטוחים.
יואב קיש: אם אתם חושבים שהם יישארו אתכם בקונסטלציה כזאת או אחרת, הממשלה יכולה לקחת החלטות אחרות כדי לשמר את הסלוט ואת הידע הטכני במדינת ישראל ולא לוותר, לא על זה ולא על זה.
יואב קיש: אני אומר גם לכם שתשימו לב שגם החלטה שלכם לא בהכרח תפטור אתכם מהתנהלות עסקית.
יואב קיש: יכול להיות שתמצאו את עצמכם בברוך לא קטן גם לאחר מכן.
יואב קיש: נעשה פה דיון פתוח בסדר גודל של 20 דקות.
יואב קיש: אני רוצה לשמוע את הגורמים האזרחיים ואחרי זה נמשיך לגורמים יותר סגורים של הממשלה.
יואב קיש: אני רוצה להתחיל דווקא עם התעשייה האווירית.
יואב קיש: תתארו לנו איפה אתם נמצאים.
יואב קיש: המנכ"ל, בבקשה.
<יוסי וייס: אני רוצה לקחת את כולם עשר שנים אחורה, לשנת 2007, שנת ה-60 למדינה.
<יוסי וייס: מי שהסתכל אחורה בעיתונים יראה שחגגנו והעלינו על ראש שמחתנו באמת את אחד ההישגים, שיגור עמוס 3.
<יוסי וייס: עמוס 3 הוא לוויין שנבנה עם חברת חלל.
<יוסי וייס: גם שם היו פערי מחיר, גם שם כל השחקנים היו על אותו מגרש.
<יוסי וייס: כל מי שהיה צריך שינס מותניים, הכניס את היד לכיס והפרויקט יצא לדרך.
<יוסי וייס: לצערי היום, עשר שנים אחרי זה, חגיגות ה-70, והמצב שונה דרמטית.
<יוסי וייס: אני אישית משרך את רגליי במסדרונות הממשלה מ-2009, כמנהל מפעל, כמנהל חטיבה והיום כמנכ"ל, מתריע על המצב שהוא מול העיניים כל הזמן, אין פה שום דבר חדש.
<יוסי וייס: לצערי הרבה דיבורים, הרבה רצון טוב, כמו שאמרת, וכשמגיעים לשורות התחתונות, וכשיש החלטות מסודרות שנתקבלו על-ידי גורמי ממשלה – פרץ הוביל ועדה – אנחנו נמצאים במצב שהיום חברת חלל החליטה בצורה חד-צדדית להתקשר עם חברה זרה.
<יוסי וייס: אני לא רוצה להיכנס לשיקוליה.
<יוסי וייס: כמו שאמרת, היא מניחה שלקוחות כאלה ואחרים אוטומטית לצידה.
<יוסי וייס: היא מניחה שהמיקום החללי של המדינה הוא אוטומטית שלה.
<יוסי וייס: אנחנו, כתעשייה האווירית, בכמה החודשים האחרונים משקיעים מכספנו למקרה ועמוס 8 יקרום עור וגידים, הוצאנו כבר לא מעט כסף מצידנו.
<יוסי וייס: כמה וכמה פריטים שעוד היו משאריות עמוס 6, שהתפוצץ, גם הם מתאימים ללוויין, כך שאנחנו כל הזמן, במקביל למתאר התקציבי הבעייתי, רצים קדימה כדי שנוכל לקצר לוחות-זמנים, כדי שלא יהיה אירוע שהיה גם בעמוס 6, שבו יגידו: עכשיו אין זמן לבנות לוויין אחרי שמזמזמים את זה שנה או שנה וחצי בדיבורים.
<יוסי וייס: כתעשייה לא ניקח עסקאות בהפסד.
<יוסי וייס: עבר העידן שהתעשייה האווירית היא תעשייה ממשלתית קלסית.
<יוסי וייס: אנחנו חברה עסקית, אנחנו חברה שצריכה להרוויח.
<יוסי וייס: אנחנו יכולים להרוויח פחות, אנחנו יכולים לרדת לשוליים, באמת לשוליים של הרווחיות.
<יוסי וייס: מי שעומד מולנו, אם זה חברת חלל, אם זה משרדים כאלה ואחרים של הממשלה, הם יודעים שאנחנו נענים לכל קונפיגורציה, לכל בקשה שמוגשת לנו לאחרונה בהצעות מחיר שהולכות ומתכנסות.
<יוסי וייס: תמיד יש פערים, אבל הולכות ומתכנסות.
<יוסי וייס: כלומר, אנחנו עושים כל אשר לאל ידינו כדי לתת את ההצעה הכי תחרותית, אבל זה נאמר פה גם על ידי וגם על ידי העמיתים שלי – עופר נמצא פה – בסופו של דבר כשאנחנו עושים לוויין פעם בשלוש-ארבע שנים, אין שום תסריט דמיוני שנהיה תחרותיים אל מול אנשים שבקו הייצור שלהם יש שלושה, ארבעה, חמישה, שישה לוויינים בשנה.
<יוסי וייס: זה דבר אחד.
<יוסי וייס: דבר שני, שהמדינות בצורה ישירה או לא ישירה מסבסדות את פעילות החלל.
<יוסי וייס: היום מדינת ישראל משקיעה בתחום החלל – אני מדבר על האזרחי, עוד לא דיברתי על הצבאי – סכומים מזעריים, פשוט מעליבים, כמדינה.
<יוסי וייס: ככה אי-אפשר להרים פעילות חלל רצינית, לא רק בתחומי לווייני התקשורת.
<יוסי וייס: אני רוצה להזכיר לכולם שבעקבות הפעילות של התעשייה האווירית, גם אבל לא רק, הוקמה סוכנות החלל האזרחית, היא התחילה להיות מתוקצבת ב-2012.
<יוסי וייס: הסכומים שיש שם מאוד מאוד מזעריים, אבל כבר עיכלנו את מה שיש.
<יוסי וייס: עשינו עבודת מטה, שהובלה על-ידי משרד המדע.
<יוסי וייס: הוועדה ישבה שלושה, ארבעה, חמישה חודשים, הגיעה לתובנות שלא היו אידיאליות מבחינת התעשייה, אבל היו סבירות.
<יוסי וייס: הן לא ממומשות.
<יוסי וייס: משרדי הממשלה בסופו של יום, למרות ההחלטה, לא מרימות את הכפפה.
<יוסי וייס: ואם אני לא טועה מספרית אל מול - - -
יואב קיש: הבעיה בעניין הזה שנאמרה אמירה בוועדה, אבל תקצוב לא יצא איתה.
יואב קיש: זו טעות קשה.
<יוסי וייס: זה מה שרציתי להגיד, שהעבודה נעשתה, כמו שאמרתי מספרית היא לא נתנה מענה לכל הצרכים, היא אילצה אותנו כתעשייה להיות הרבה יותר מכווצים ממה שתכננו, אבל זה נאמר.
<יוסי וייס: יש החלטה, עברה מאז חצי שנה, פרץ, נדמה לי - - -
<פרץ וזאן: שנה וחצי.
<יוסי וייס: שנה וחצי, סליחה.
<יוסי וייס: יש הבטחות לביצוע מאוד מאוד חלקי, פחות מ-50%.
<יוסי וייס: כשזה בא בתוכנית של ארבע שנים ואתה מוריד 50% מהתקציב השנתי, לא יעזור שום דבר, אלא אם משרדי ממשלה אחרים קופצים לבריכה הזאת וסוגרים את הפערים וגם אנחנו שוכבים פה על הגדר.
<יוסי וייס: ותאמין לי, יושב-ראש הוועדה, אנחנו שוכבים על הגדר.
<יוסי וייס: אני מניח ומצפה שחברת חלל עושה אותו דבר.
<יוסי וייס: אין לי מושג, ממדרים אותנו כתעשייה מכל נתוני המשא-ומתן, אנחנו רק מתבקשים – הנה התצורה של הלוויין, תנו הצעת מחיר, תנסו לרדת.
<יוסי וייס: וכבר תצורה חמישית, שישית, שביעית שאנחנו נותנים.
<יוסי וייס: אנחנו לא שותפים למשא-ומתן.
<יוסי וייס: כתעשייה אני חושב שנושא החלל במדינת ישראל הוא הרבה מעבר לעמוס 8, הרבה דם זרם בדרך לכאן.
<יוסי וייס: עיתון מסוים פנה אליי ודיבר על ההישגים של התעשייה האווירית מקום המדינה.
<יוסי וייס: הנושא אולי הראשון שדיברתי עליו היה תחום החלל.
<יוסי וייס: איך?
<יוסי וייס: בכסף קטן, בלו"ז הרבה יותר קצר הצלחנו להביא את מדינת ישראל לרשימה מאוד מצומצמת של מעט מדינות שיודעות לתכנן, לבנות, לייצר, לשגר, להפעיל, ואנחנו במדרון מאוד חלקלק.
יואב קיש: מה המשמעות אם עמוס 8 – דיברנו שיכול להיות שיהיה בסוף רק שלכם ולא של חלל, לא משנה – נניח לא יהיה.
יואב קיש: מה המשמעות של כוח-האדם של מהנדסים?
<יוסי וייס: קודם כול, אני מחזיק היום מספר של עשרות רבות של אנשים שעובדים על הנושא הזה, מנסה לארגן להם עבודות כאלה ואחרות בזמן הביניים למקרה שכך וכך, אבל אם לא יהיה פרויקט, מעבר לעובדה הפשוטה שתם עידן לוויינות התקשורת במדינת ישראל - - -
יואב קיש: כבר לא יהיה.
יואב קיש: ה"עמוסים" הבאים כבר לא יהיו, אתה אומר.
<יוסי וייס: לא.
<יוסי וייס: לא יהיו.
<יוסי וייס: גמרנו.
<יוסי וייס: הידע הזה הולך לאיבוד.
<יוסי וייס: אי-אפשר להרים גווייה מאפס, אני לא מכיר ניסים כאלה.
<יוסי וייס: מה שאני רוצה להגיד הוא הרבה יותר חמור, ואני אומר את זה גם לגורמי ממשלה אחרים: אתה מתחיל באירוע, אתה לא יודע איך הוא ייגמר.
<יוסי וייס: לא יהיה עמוס 8, גם היכולת שלנו לשמור על קדמת הטכנולוגיה בתחום לווייני התצפית, שהם נמצאים במקומות אחרים במדינת ישראל, ולא ניכנס לזה כרגע – תהיה השפעה על זה, תהיה השפעה על לוויינות ה-new space.
<יוסי וייס: אנחנו כל הזמן פותחים פערים למול המדינות שגם סביבנו, אני כבר לא מדבר על העולם.
<יוסי וייס: הנתונים ברורים נורא – כמה מושקע בחלל במדינות המתקדמות, שלא נדבר על מדינות לא מתקדמות.
<יוסי וייס: מי שיסתכל בגרף של השקעה בתחום האזרחי במדינות העולם, אני לא רוצה להעליב מדינות אחרות, אבל אנחנו נמצאים עמוק עמוק בחלק התחתון של הרשימה.
<יוסי וייס: זה לא יעלה על הדעת.
<יוסי וייס: היום מדברים על סייבר, פעם דיברו באותה צורה על חלל.
<יוסי וייס: אני מרגיש, ואני אחד שחווה את האירוע הזה כמעט 20 שנה, שאנחנו מידרדרים לאט לאט במדרון ולא יודעים איפה יהיה המעצור.
<יוסי וייס: זה לא רק עמוס 8.
<יוסי וייס: גם אם עמוס 6 לא היה מתפוצץ, היינו יושבים פה היום והיינו מסתכלים קדימה: לוויינות תקשורת – לאן?
<יוסי וייס: , החלל במדינת ישראל – לאן?
<יוסי וייס: הדיון הוא הרבה הרבה יותר רחב מעמוס 8, אבל בוא נחזור לנושא עמוס 8.
<יוסי וייס: אני מקווה שגם ברגע זה לחברת חלל למיטב הבנתי יש חלון שמאפשר - - -
יואב קיש: תיכף נשמע אותם.
יואב קיש: הוא סימן לי שלא, אבל תיכף נשמע.
<יוסי וייס: לנו, לתעשייה האווירית, זה נושא קריטי, נושא מהותי, אבל אנחנו לא נתאבד עליו אם נראה שמדינת ישראל לא מכבדת את ההחלטות.
יואב קיש: תודה רבה, יוסי וייס, מנכ"ל התעשייה האווירית.
יואב קיש: נציג חברת חלל, משה גולני, בבקשה.
יואב קיש: תעדכן אותנו איפה אתם בנושא.
<משה גולני: קודם כול, אני רוצה להבהיר.
<משה גולני: כנראה יש אי-הבנה של פרטי החוזה שלנו.
<משה גולני: אין לנו 60 יום, אין לנו 40 יום וגם אין לנו יום אחד.
<משה גולני: חתמנו על חוזה, חוזה מחייב.
<משה גולני: עשינו מנגנון שמאפשר לנו לצאת לשוק ההון ולגייס את הכסף, ורק לטובת הדבר הזה יש לנו פרק זמן.
<משה גולני: זה היה בדיוק אותו דבר עם חברת בואינג בבניית עמוס 17, חוזה שנחתם - - -
יואב קיש: כל מה שעדכנו אותי שיש חודשיים ואתם יכולים לסגת מהחוזה איננו מדויק?
<משה גולני: איננו מדויק.
<משה גולני: אנחנו לא יכולים לסגת מהחוזה.
יואב קיש: אתם כבר לא רלוונטיים לדיון לצורך העניין – זה מה שאתה אומר לנו?
<משה גולני: אנחנו רלוונטיים, מכיוון שכמו אמר פה מנכ"ל התעשייה האווירית, הדיון הוא לא רק על עמוס 8.
יואב קיש: כרגע הדיון הוא על עמוס 8.
יואב קיש: לעמוס 8 אתם לא רלוונטיים.
יואב קיש: אתה לא יכול לסגת מההסכם - -
<משה גולני: אני לא יכול לסגת מההסכם.
יואב קיש: - - ועמוס 8 מבחינתך – הסלוט אתה רוצה אותו ללוויין הזר.
<משה גולני: זה הסלוט שעמוס 8 מכוון אליו, להחליף את - - -
יואב קיש: מי הבעלים של הסלוט, דרך אגב?
יואב קיש: מדינת ישראל החליטה שהיא נותנת לחברת חלל את הסלוט, פרץ?
<פרץ וזאן: לא.
<פרץ וזאן: עדיין לא.
יואב קיש: יכול להיות שאין לכם סלוט בכלל.
<משה גולני: אני רוצה להתייחס לזה, יש לי כמה דברים להגיד בעניין הזה.
יואב קיש: קודם כול רציתי להבין.
יואב קיש: הוזנתי ממידע אחר, אני אומר לך בכנות, בגלל זה עשיתי את הדיון הזה.
יואב קיש: המידע שהכרתי אמר שאותם חודשיים שאתה מתאר לכסף בשוק ההון, לתפיסתי היו, מה שלי אמרו, גם לביטול עסקה אם תחליטו.
<משה גולני: ממש לא.
<משה גולני: יש פה אי-הבנה.
<משה גולני: כמו שהרבה דברים שנמצאים על דפי העיתון לא - - -
יואב קיש: אם לא יהיה לכם סלוט לעמוס 8, כנראה לא תגייסו כסף בשוק ההון, ואז העסקה תיפול.
<משה גולני: זה לא עניין פשוט כזה.
<משה גולני: הנושא של הסלוט הוא נושא מורכב וצריך לדון בו.
<משה גולני: זה לא שיש או אין.
<משה גולני: קודם כול, כשמדברים על יכולות החלל של ישראל, חברת חלל תקשורת הזמינה בעבר ארבעה לוויינים בתעשייה האווירית, שני לוויינים הזמנו בחוץ, אחד בחברה רוסית ואחד בחברה אמריקנית.
<משה גולני: עמוס 5 הוזמן בחוץ.
<משה גולני: "עמוסים" 2, 3, 4 ו-6, הוזמנו על-ידי חברת חלל בתעשייה האווירית.
<משה גולני: אחרי שעמוס הוזמן בחוץ עמוס 6 הוזמן בתעשייה האווירית, כך שאנחנו לא רואים שום מניעה לחזור בלוויינים הבאים לתעשייה האווירית.
<משה גולני: יש דברים שצריכים לקרות וצריך להתכונן לזה.
יואב קיש: אני מבקש ממך להתמקד בדיון בעמוס 8.
יואב קיש: אני לא רוצה לדבר בכלל על מה יקרה בעתיד.
יואב קיש: כרגע מבחינתי המשבר ונקודת הכשל של התעשייה זה עמוס 8, ואני מבקש להתמקד בעמוס 8.
<משה גולני: עמוס 8, לצורך העניין בכמה מרכיבים שהם מרכיבי פיתוח, באופן שבו התעשייה האווירית תכננה לבנות אותו, לא עומד בלוח-הזמנים של הצרכים של הפרויקט הזה, ולכן התעשייה האווירית לא יכולה לבנות את עמוס 8.
<משה גולני: היא פשוט לא יכולה.
<משה גולני: ברשותך בכל זאת מילה אחת, ואחר-כך אני אעבור לנושאים הבאים.
<משה גולני: כדי שלא נעמוד בפני שוקת שבורה כזאת בעמוס 9, מחליפו של עמוס 3, ועמוס 10, מחליפו של עמוס 4, בעוד לא יותר מדי הרבה שנים, צריך כבר היום להניח את התשתיות ולהתחיל להשקיע במרכיבים שהיו חסרים כרגע בעמוס 8, כדי שנוכל להגיע לזה בפעם הבאה, בדיוק כמו שהיה עם עמוס 5 ועמוס 6.
<משה גולני: ואם לא נעשה את זה עכשיו, שוב פעם נגיע לאותו מצב.
<משה גולני: שנתיים-שלוש אחרי שעמוס 8 משוגר צריך כבר לשגר את המחליף של עמוס 3.
<משה גולני: זה לא עוד הרבה זמן במונחים של פיתוח תשתיות.
<משה גולני: אני חוזר קצת להיסטוריה.
<משה גולני: הוזכרה פה ההיסטוריה.
<משה גולני: חברת חלל הוקמה ביוזמה של התעשייה האווירית, כשבבסיס הקמתה עמדו שתי משימות: משימה אחת זה להפעיל - - -
יואב קיש: אנחנו לא צריכים את ההסבר, האנשים פה מכירים, כולם מנוסים, כולם אנשי תעשייה.
יואב קיש: נתת את התשובה שלך - - -
<משה גולני: זה חשוב.
יואב קיש: גם קיבלתי את המסמך שהעברתם, כולם ראו אותו, וזה בסדר.
יואב קיש: הנקודה העיקרית שאני רוצה להתמקד בה כרגע, וזה משהו שחשוב לי להבין ממך.
יואב קיש: בסיטואציה של עמוס 8 – אני בכוונה חוזר לעמוס 8.
יואב קיש: אני מבין את התפיסה שלך לחוזה מחייב שחתמתם נכון לעכשיו – בהנחה למשל שהמדינה תחליט שהיא לא מוכנה לוותר על הסלוט שלה, והסלוט שלה ילך ישירות לתעשייה האווירית, מה אז אתם עושים מול ההסכם שלכם?
<משה גולני: אני רוצה להגיד עוד משהו לגבי - - -
<משה גולני: זה לא כל-כך פשוט כמו שאתה מציג את זה.
<משה גולני: סלוט זה נקודה עם הרבה מאוד נכסים בתוכה, זה לא סלוט שלי או שלך.
<משה גולני: ברור שהסלוט הוא נכס מרכזי כשמדברים על הגנות תקשורת.
יואב קיש: של מי הוא לתפיסתך?
יואב קיש: מי הבעלים של הסלוט הזה?
<משה גולני: הוא שייך למדינה, אבל המדינה נותנת זיכיון ורישיון ל - - -
יואב קיש: ומי קיבל את הזיכיון לעמוס 8?
<משה גולני: מי שקיבל את הזיכיון עד עכשיו - - -
<אשר ביטון: אין זיכיון לסלוט.
<אשר ביטון: יש זיכיון לרישום רשתות על לוויינים, שיכולים להיות בכל מיני סלוטים בשמים הגיאוסטציונריים.
יואב קיש: לצורך העניין אתה יכול לתת לחברת חלל רישיון לתדרים מסוימים, ללוויינים שיהיו במקומות שונים.
<משה גולני: לוויינים יכולים גם לעבוד באותו מקום.
<משה גולני: יש הרבה לוויינים שעובדים - -
יצחק בן ישראל: למרות - - - עובד ביותר ממקום אחד.
<משה גולני: - - במה שנקרא "Co-located", כל עוד הם לא מפריעים אחד לשני.
<משה גולני: זה לא פשוט.
<משה גולני: מה שקרה עם 4.0°W עד עכשיו – מדינת ישראל איבדה את 16.0°E למשל, שזו מדינה הרבה יותר טובה לישראל, הרבה יותר קרובה לאזורנו, בגלל שלא היתה חברת חלל ששמרה על הנקודה.
<משה גולני: חברת חלל כמובן, דרך משרד התקשורת, רשמה את כל הזכויות בנקודה.
יואב קיש: ב-4.0°W?
<משה גולני: כן.
<משה גולני: רשמה גם נקודות נוספות דרך אגב, דרך המינהל הישראלי.
<משה גולני: דרך אגב, היא לא חייבת לרשום דרך המינהל הישראלי.
<משה גולני: חברות אמריקניות, חברות אירופיות, רושמות דרך פפואה ניו גיני, לוקסמבורג וכל מיני מקומות אחרים שנוח להן לרשום, הן לא חייבות לרשום דרך אותה מדינה שהחברה פועלת בה.
<משה גולני: אנחנו רשמנו את רוב הנקודות דרך מדינת ישראל, דרך המינהל הישראלי.
<משה גולני: שמרנו על הנקודות האלה לנכסים שבעצם הקיום של חברת חלל והקיום הלווייני בשמים.
<משה גולני: צריך להבין שכאשר אתה נרשם זה לא מספיק.
<משה גולני: אם בתוך שלוש שנים אתה לא שם בשמים חומרה שמשדרת משם, בכל הספקטרום שנרשמת עליו, אתה מאבד את הנקודה והבא בתור אחריך נכנס, וזאת מלחמה יומיומית, וצריך כל הזמן להגן בחירוף נפש, ומי שעושה את זה זו חברת חלל, מי שמשלם את העלויות ל-ITU, אותו הארגון הבינלאומי שבו רושמים, מאות אלפי דולרים בשנה, זו חברת חלל.
יואב קיש: אתה אומר שלתפיסתך יש לכם זכויות מסוימות ב-4.0°W.
<משה גולני: בוודאי.
יואב קיש: וזה לא לגמרי החלטה של המדינה לבד.
<משה גולני: זה דיון מורכב, שנגיע אליו, נקיים אותו.
יואב קיש: נראה לי שנגיע אליו, כי אם אתה אומר שאתם כבר נעולים על עמוס 8 אצל יצרן זר, אני יכול להגיד לך שלפחות לפי מה שביקשתי מהדיון הזה זה בדיוק ההפך, זה בדיוק לבחון איך עמוס 8 הולך להיות עדיין לוויין של התעשייה האווירית, כשלתפיסתי זה ערך משמעותי מאוד למדינת ישראל.
יואב קיש: אני עושה את זה מהכיוון הזה.
יואב קיש: לכן אם אתה כבר אומר לי שלפי האינטרס העסקי של חברת חלל, שאני מבין שהיא חברה ציבורית עם אינטרס עסקי, טוענת שה-4.0°W שלה או שיש לה זכויות על 4.0°W, אני חושב שיכול להיות שנמצא את עצמנו בדיון משפטי למי יש זכות להפעיל ברזל, כמו שאמרת, ב-4.0°W.
<משה גולני: יכול להיות.
<משה גולני: אם נגיע לדיון הזה, נעשה אותו.
<אשר ביטון: חשוב להגיד בעניין הזה שספקטרום הוא משאב מדינתי, שמשרד התקשורת מנהל אותו על הצומת בין העולם הביטחוני לבין העולם המסחרי-כלכלי לא מעט, יודע ועשה בעבר שיקולים כאלה ואחרים שצריכים להתחשב במי מהצדדים.
<אשר ביטון: משרד התקשורת ידע לעשות את זה גם במקרה המורכב שלפנינו.
<אשר ביטון: צריך להגיד שמשרד התקשורת עד היום לא עשה את זה, כי החיים שלו היו קלים, כי הקבוצה הזאת הגיעה - - -
יואב קיש: העסק עבד ביחד.
יואב קיש: כרגע נראה שזה הולך למסלול התנגשות.
<אשר ביטון: בעולם לוויינות שם המשחק הוא תיאום, תיאום ותיאום.
<אשר ביטון: אפשר להעלות עוד לוויין ל-4.0°W, אין בעיה.
<אשר ביטון: משרד הביטחון רוצה להעלות לוויין נוסף, אבל זה צריך להיות מתואם, אם הוא יעלה - - -
יואב קיש: יכולים שניים לחיות ביחד שם.
<אשר ביטון: יכולים להיות יותר.
יואב קיש: הבעיה זה תדרים.
<אשר ביטון: העניין הוא התדרים והתיאום ביניהם.
<אשר ביטון: כמו שזה נראה עכשיו, מנקודת הפתיחה הזאת, שהיא כרגע לא בכיוון של להתחיל לדבר אפילו, זה יהיה תהליך מאוד מאוד מורכב של תיאום, שיכול לקחת אותנו להרבה מאוד זמן, בטח ובטח אם נרמזים פה ושם עניינים משפטיים למי יש זכות, והאם זה שהם שילמו, זה נתן להם איזו זכות על הנקודה או על הרשת וכו'.