GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איתן פרנס: נגיד שמשרד האנרגיה, המשרד להגנת הסביבה עושים פה צעדים מאוד משמעותיים ודברים קורים, בסעיף 14 להחלטה 1403, הפחתת פליטות, שולח בפירוש את משרד האנרגיה ולמעשה שם על כתפי משרד האנרגיה את שינוי תמהיל הדלקים וזה הרבה מאוד.
<איתן פרנס: לא צריך לשאול, אני אומר בעדינות, את משרד התחבורה, איך משנים את תמהיל הדלקים כי הנושא הוכרע בהחלטת ממשלה, בהתייעצות עם האוצר.
<איתן פרנס: המשרד חייב לקבוע תכנית, מעבר לתחבורה חשמלית.
<איתן פרנס: הצעדים שעושים פה הם מרשימים מאוד ויש גם תקציבים ראשונים לטעינת רכבים חשמליים ולחשיבה, אנחנו רואים פה מחקרים ומנהלת תחליפי דלקים שרתומה לנושא ועושה רבות.
<איתן פרנס: מה שכן חסר פה וחסר מאוד זה קריאת כיוון ברורה מאוד של ממשלת ישראל שצריכה להציב יעדים מדידים וכמותיים, כמו שעשו בתחום האנרגיה המתחדשת וכמו שעשו בתחום ההתייעלות האנרגטית.
<איתן פרנס: אם לא יהיו פה יעדים מספריים הסיפור הזה יימרח.
<איתן פרנס: אנחנו אומרים את זה כי אנחנו מכירים, אנחנו יודעים, אנחנו חווינו את זה בתחומים אחרים, היום יש חוק אנרגיה מתחדשת, אנחנו רואים איך דיווח שנתי לוועדת כלכלה, איך ועדה להסרת חסמים, איך הדברים האלה לעובדים.
<איתן פרנס: אז אנחנו חייבים את היעדים האלה והיעדים האלה צריכים להיות לתחבורה פרטית, כלי רכב פרטיים, ציבורית ובייחוד לעמדות טעינה שבאות לפני הרכבים.
<איתן פרנס: התשתית הזו חייבת להתקיים.
<איתן פרנס: הדבר הנוסף והמשמעותי שחייב להיעשות הוא איתור מקור תקציבי להזנקת התחום.
<איתן פרנס: צריך לשים את זה על השולחן.
<איתן פרנס: אנחנו לא נצליח עם פטורים ממס להגיע רחוק, ישראל תפגר אחרי העולם, אנחנו חייבים מקור תקציבי ואנחנו לא יכולים להסתמך שקק"ל תעביר או לא תעביר כספים.
<איתן פרנס: צריך לייצר פה מעגל שיזין, שיגיעו תקציבי ממשלה.
<איתן פרנס: הרעיונות קיימים, כלי הרכב האלה אוגרים חשמל, יש לזה ערך, צריך לשים את הערך הזה ואפשר למצוא מתוכו מקור תקציבי.
<איתן פרנס: אלה הדברים ואנחנו באמת מברכים את הוועדה.
יעל כהן-פארן: ואני מברכת גם את האיגוד אנרגיה מתחדשת שנכנסת גם לנושא החשוב הזה.
יעל כהן-פארן: אני רואה גם קשר בין הדברים, כי אם אנחנו מסתכלים על זה קדימה, אם ישראל תהיה 100% אנרגיה מתחדשת, הלוואי, כמה שיותר מהר, בסדר, 80%?
יעל כהן-פארן: סגרנו על 80?
יעל כהן-פארן: עושים לי פה פרצופים, בשביל הפרוטוקול, אנחנו יכולים להיות שם והתחבורה החשמלית, כל החישובים שיש היום לעומת ייצור חשמל בגז, אז נאפס לגמרי את הפליטות.
יעל כהן-פארן: לשם העולם הולך, חברים, הסכם פריז ומי שעוקב אחרי הנושא ברמה הבינלאומית מבין שאנחנו צריכים לעשות הרבה יותר ממה שמדינות התחייבו אליו בהסכם פריז, כל מדינה צריכה לעשות פי שניים ופי שלושה ממה שהתחייבה, כי אם מסכמים את כל מה שהמדינות התחייבו אליו מגיעים לשליש ממה שצריך להגיע אליו.
יעל כהן-פארן: זה אפילו אחרי שארצות הברית יצאה מהמשחק, אבל היא תחזור למשחק מתי שהוא, זה די ברור.
יעל כהן-פארן: יונתן אייקנבאום.
יעל כהן-פארן: אתם גם הוצאתם, יש לכם דוח עם נתונים חדשים מעניינים, אז תציג אותו.
<יונתן אייקנבאום: נכון.
<יונתן אייקנבאום: אז אני אגיד, ממש בקצרה, זה לא בדיוק דוח, אלא בדיקה - - -
יעל כהן-פארן: סליחה, ד"ר יונתן אייקנבאום.
<יונתן אייקנבאום: זו בדיקה שאנחנו ערכנו על בסיס נתונים בנדיבות המשרד להגנת הסביבה, נתונים של מקדמי פליטות לתחבורה.
<יונתן אייקנבאום: כל אחד יכול להיכנס ולדעת פחות או יותר, אם הוא מחפש שם טוב הוא יכול להבין כמה הרכב שלו פולט ופה אנחנו ביקשנו לעמוד, למעשה, על תהליך שקרה ולראות קצת בתמונת מקרו שכשאנחנו רואים שבסך הכול היה מהלך מאוד חיובי בעשור האחרון, מהלך של מיסוי ירוק, שגרם לכך שכל רכב מזהם הרבה פחות מזהמי אוויר מקומיים ממה שהוא זיהם בעבר, אבל מנגד קרו שני תהליכים ואנחנו פה עמדנו על התהליכים האלה.
<יונתן אייקנבאום: מצד אחד הגדלת מספר הרכבים והגדלת הנסועה ביותר מ-30% רק משנת 2010 עד 2016, פחות או יותר תוחם את הכהונה של השר כץ, השר הנוכחי, ועוד שכמובן במדינה כה קטנה וכה צפופה, גם בתעדוף תשתיות רכב פרטי על פני תשתיות רכב ציבורי, אי אפשר לצפות להדביק את הפער שיש ולכן יותר מדי רכבים פרטיים על הכביש, יותר מדי פקקים, ועמדנו למעשה על המשמעות של הפקקים.
<יונתן אייקנבאום: אני אתמקד בפליטות גזי חממה ממש בקצרה ואני אומר שיש כללי אצבע די ברורים לגבי הנושא הזה.
<יונתן אייקנבאום: כלל אצבע ראשון, רכב שעומד בפקק, על כל קילומטר שהוא נוסע הוא פולט פי שניים גזי חממה מאשר כשהוא נמצא במצב של זרימה.
<יונתן אייקנבאום: זו המשמעות של הפקק.
<יונתן אייקנבאום: אני לא מדבר על סך ההשפעה, כי לא עשינו פה בדיקה כמותית מקיפה, אלא משמעות של קילומטר בודד.
<יונתן אייקנבאום: כנ"ל לגבי אוטובוס.
<יונתן אייקנבאום: אוטובוס שעומד בפקק, אז הוא, בתוך הקילומטר שהוא נוסע פולט פי שניים יותר גזי חממה.
<יונתן אייקנבאום: בואו נשווה בין אוטובוס לרכב.
<יונתן אייקנבאום: אוטובוס יכול להחליף עד 50 רכבים למעשה.
<יונתן אייקנבאום: הרכבים בדרך כלל בבוקר נוסעים כמעט ריקים, אבל אוטובוס פולט גזי חממה כמו חמישה או שישה רכבים, זה פחות או יותר סדר הגודל.
<יונתן אייקנבאום: לכן מלבד הנושא החשמלי, שהוא מאוד חשוב, אנחנו תומכים בו בלהט, יש פה חשיבות של מעבר מאוד משמעותי מתחבורה פרטית לתחבורה ציבורית, יש פה אפשרות מאוד בקלות להגיע לדבר הזה ולמעשה להפחית פליטות גזי חממה.
<יונתן אייקנבאום: ומכאן, מכיוון שצריך לקדם תחבורה ציבורית גם להפחתת פליטות ויש פה דברים מאוד פשוטים והם מאוד מידיים, אנחנו מכאן קוראים לוועדה לדרוש משר התחבורה ליישם שתי החלטות מאוד חשובות ושתי תכניות מאוד חשובות של משרד התחבורה בקדנציה הנוכחית.
<יונתן אייקנבאום: תכנית אחת קשורה להחלטת ממשלה משנת 2011, היא תכנית לרשויות מטרופוליניות, כששר התחבורה יסכים להקים רשויות מטרופוליניות התחבורה הציבורית תתקדם הרבה יותר מהר, בראייה הרבה יותר ממוקדת והדבר הזה צריך לקרות בכל הערים, גם בתל אביב, ולא רק בירושלים ובאר שבע.
<יונתן אייקנבאום: והנושא הנוסף הוא תכנית גם של משרד התחבורה.
<יונתן אייקנבאום: אני יודע שהוא עשה את התכנית, הוא קידם אותה, אנחנו מברכים על התכנית הזו, היא תכנית 'מהיר לעיר' לתעדוף של נתיבי תחבורה ציבורית, נת"צים.
<יונתן אייקנבאום: והתכנית הזו כרגע היא תקועה כי פה ושם ראשי ערים קצת פושרים לקדם את התכנית ולהסכים עליה לקראת שנת הבחירות ופה אנחנו מבקשים מהוועדה לדרוש משר התחבורה פשוט לממש את היכולות שלו בנושא ולקדם את התכנית לפני, בעצם עוד השנה, כדי שהיא תתממש.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לעבור לנציג ה-BDO, הכלכלן הראשי של BDO, חן הרצוג, בבקשה.
<חן הרצוג: בוקר טוב.
<חן הרצוג: אנחנו יועצים לחברות בתחום הזה, בין היתר לקרסו מוטורס ולאורד.
יעל כהן-פארן: מה הם מייצרים?
<חן הרצוג: הרצוג עוסקת בתחום ההטענה של רכבים.
<חן הרצוג: אני רוצה להציג את הראייה הכלכלית שלנו.
<חן הרצוג: יש פה מהפכה, מהפכת הרכב החשמלי קורית בעולם.
<חן הרצוג: אני חושב שאין ויכוח על זה שלשם העולם הולך.
<חן הרצוג: זה נובע משילוב של רגולציה והכרה סביבתית של מדינות האיחוד האירופי שלא נוכל לעמוד במחויבות שלנו במסגרת אמנות קיוטו ופריז אם לא נלך לתחבורה חשמלית ומעבר לכך, זה הולך כתוצאה ממגמות כלכליות, שהרכב החשמלי בסופו של דבר בשינויים הטכנולוגיים הופך להיות רכב כלכלי יותר, יעיל יותר וזול יותר ולכן העולם הולך לשם.
<חן הרצוג: מבחינתנו כמדינת ישראל השאלה היא אם אנחנו הולכים להיות מובילים במהפכה העולמית או נגררים אחריה.
<חן הרצוג: נכון להיום אנחנו נגררים, נכון להיום אנחנו במקום אחרון במדינות המערב והשאלה הכלכלית היא האם כדאי לנו להיות מובילים או כדאי לנו להיגרר, וכשאני שומע פה חלק מהדברים שאומר למשל משרד התחבורה, הוא אומר, 'רגע, אולי לא כדאי לנו להוביל'.
<חן הרצוג: אז הניתוח הכלכלי שלנו, והצגנו לפניכם את המסמך של הבדיקה הכלכלית, אנחנו רואים שלמשק הישראלי יש כדאיות כלכלית ברורה למעבר מואץ לרכב חשמלי.
<חן הרצוג: למעשה אנחנו רואים שאם אנחנו נאמץ את המודל הנורבגי ונלך לחדירה מואצת של רכב חשמלי אנחנו יכולים, במונחים של תרומה לכלכלה, למשק הלאומי, להביא לתרומה של 28 מיליארד שקלים במונחי ערך נוכחי.
<חן הרצוג: זו תרומה מאוד מאוד משמעותית, ולמה היא נובעת, למה יש לנו את הכדאיות הזאת?
<חן הרצוג: כי הרכב החשמלי בישראל הוא לא רק רכב ירוק, הוא גם ירוק, אבל הוא גם כחול לבן כי הוא נוסע על אנרגיה שהיא מתוצרת מקומית.
<חן הרצוג: הגז הטבעי והאנרגיות המתחדשות, שכל הגידול בייצור החשמל הוא כולו או מגז טבעי או ממתחדשות הם גם ירוקים יחסית והם גם כחול לבן, הם מתוצרת ישראל, ולכן אנחנו מרוויחים פה פעמיים.
<חן הרצוג: ויש לנו את האינטרס הכלכלי הכפול, גם הכלכלי וגם הסביבתי, בעצם לאמץ את הרכב החשמלי.
<חן הרצוג: עכשיו, אם זה כל כך טוב למה זה לא קורה?
<חן הרצוג: יש פה את הכשל, את בעיית הביצה והתרנגולת של התשתיות, כי יצרני הרכב, יש להם את הדגמים בעולם, הם רוצים להביא אותו לארץ, הם לא מביאים כיוון שהם אומרים שאין תשתית הטענה, הצרכן לא יכול לקנות.
<חן הרצוג: בבית הוא אולי יוכל לשים את עמדת ההטענה, אבל אם אין את הרשת הכלל הארצית, אם אין את הפריסה הארצית, אם אין את התשתית הלאומית, יש פה חסם.
<חן הרצוג: וכאן בדיוק נכנס התפקיד של המדינה כי מי שאחראי ומי שהתפקיד שלו לפרוס תשתיות לאומיות ולדאוג שהתשתיות הלאומיות ייפרסו זאת המדינה, זה כשל השוק.
<חן הרצוג: לא בהטענה הביתית, לא בהטענה במקומות העבודה, זה יקרה ממילא, אבל ברשות הלאומית - - -
יעל כהן-פארן: אז הנה, שמעת שיש תכנית במשרד האנרגיה.
<חן הרצוג: יש בהחלט תכנית ואני מברך על התכנית ואני מברך על ה-25 מיליון שקלים, אני חושב שזה צעד בכיוון הנכון, אני רק חושב שהוא נעשה במידה מסוימת לאט מדי ומעט מדי, כי לא ברור לי למה הקצאה של 25 מיליון שקלים, צריך לקחת שנה לפרסם את המכרז, למה אי אפשר לעשות את זה בחודשיים ולהקצות את זה כבר בשנת הכספים הקיימת, כי התקציב קיים ובעצם אנחנו שוב ניכנס פה לתהליך בירוקרטי ואני חושב שהאתגר פה איך להסיר חסמים רגולטוריים ולא להעמיס.
<חן הרצוג: אז מספרים לי שהמדינה אומרת 'תראו, אנחנו לא יכולים לפרסם את המכרז של ההטענה כי רשות החשמל עדיין לא קבעה מה בעצם התקן לחברה שתטעין מכוניות'.
<חן הרצוג: היום אם מישהו מקים חברה שרוצה למכור שירותי הטענת חשמל הוא עובר על החוק, כי אין תקן.
<חן הרצוג: אז אנחנו בדקנו מה קורה בעולם ובעצם אומרים שלא צריך רישיון מהמדינה, למה צריך רישיון מהמדינה כדי להטעין רכבים חשמליים, הרי אני לא באמת ספק חשמל, אם את פותחת אינטרנט קפה, את ספק תקשורת?
<חן הרצוג: לא, את קונה אינטרנט מנטוויז'ן ובעצם לא צריכה התערבות של המדינה.
<חן הרצוג: פה בעצם אומרים 'אם אתה רוצה להטעין רכבים חשמליים, קבל רישיון מרשות החשמל'.
<חן הרצוג: אז ייקח לנו שנה לגבש רישיון ואחר כך מדיניות ואחר כך יהיה שימוע ואחר כך יהיו ערעורים ובינתיים העולם מתקדם קדימה ואנחנו נמצאים פה במצב של כוונות מאוד טובות ותקציבים, אבל אם אני חייב להגיד בצורה כנה, עודף רגולציה ועודף סחבת מתקשר גם למה שאמר איתן, אין יעדים ברורים.
<חן הרצוג: זאת אומרת, אם אני צריך לסכם, יש פה פוטנציאל אדיר מבחינת המשק הלאומי, אבל נדרשת תכנית לאומית ברורה שתציב יעדים ותזרז את זה ולא תעכב.
יעל כהן-פארן: אני אשמח לשמוע תגובה גם מדניאל צוקר, ראש תחום שוק מקומי ממנהלת תחליפי דלקים ותחבורה חכמה.
יעל כהן-פארן: עם שם ארוך כזה אז פספסתי.
יעל כהן-פארן: בבקשה, גם מה אתם עושים וגם, יש יעדים, לאן זה הולך.
<דניאל צוקר: שלום לכולם.
<דניאל צוקר: דבר ראשון אני שמח שיש לחץ חיובי על כל המערכת, גם להטמעה של כלי רכב בהנעה חשמלית.
<דניאל צוקר: יש פה את כל השותפים הממשלתיים כמעט שעוסקים בנושא הזה בשנים האחרונות ואנחנו כן עושים עבודה רבה, זה הוזכר בצורה פרוביזורית פה ושם, אבל בעצם גם כל העבודה שנעשית יחד עם משרד התחבורה והגנת הסביבה ואנרגיה בענייני התח"צ, עם החלטות ממשלה שמדברות על 50% במכרזים חדשים לאוטובוסים העירוניים, עם העבודה שנעשית בתחום המוניות, כולל החלטה 529 על הקצאת 500 רישיונות מוזלים למוניות חשמליות.
<דניאל צוקר: אז העבודה מתבצעת.
<דניאל צוקר: בשנה האחרונה שמנו דגש רב, וזה עם רשות החשמל, שלא נמצאת פה, על עניין הרגולציה.
<דניאל צוקר: יש כל מיני דברים לפתור, בהחלט צריך לסווג סגמנטים שונים, זאת אומרת דין עמדת טעינה לאוטובוס בקבלה לא כדין עמדת טעינה לרכב פרטי ויש גם מקומות שקל לנו יותר בהם לאפשר את הטעינה ואת החדירה כבר עכשיו, זאת אומרת אין בעיה לאדם פרטי לטעון בביתו כבר היום ואנחנו ממשיכים לעבוד על זה.
<דניאל צוקר: יש תכנית שבעצם היא מתחלקת לשלושה נדבכים.
<דניאל צוקר: הנדבך האחד הוא פריסת כל התשתית הרגולטורית שתאפשר את הדברים, שוב, רובם מאחורינו.
<דניאל צוקר: הדבר השני זה עידוד פריסת עמדות טעינה ציבוריות, פרטיות, בתמהיל זה או אחר, כמו שאמרה ברכה חלף ממשרד האנרגיה, והדבר השלישי זה יידוע והסברה לציבור, שאנחנו נתחיל אותו לאחר מכן.
<דניאל צוקר: חשוב להגיד שעשינו גם פרויקטים, שוב, כל השותפים עם הממשלה ביחד, שממש עשו עידוד ביקושים ראשונים לכלי הרכב.
<דניאל צוקר: אז באמת, נאמר פה על שיתוף הרכב החשמלי לרשויות מקומיות, שהוציא ההגנ"ס, רכש כלי רכב איגומיים לממשלה, שישה משרדים יהיה להם רכב איגומי כזה בעוד כמה חודשים .
יעל כהן-פארן: לשישה משרדים יהיה מה?
יעל כהן-פארן: רכב?
<דניאל צוקר: רכב איגומי חשמלי שמינהל הרכב הממשלתי יתנסה ויידע לעשות את תחשיבי העלויות בעצמו, כולל גם יעדים שהוגשו במסגרת החלטת ממשלה לשר האוצר, לרכב הממשלתי.
יעל כהן-פארן: יעדים של מה?
<דניאל צוקר: לשילוב הנעות חלופיות ברכב הממשלתי.
<דניאל צוקר: אז נעשית הרבה עבודה ו - - -
יעל כהן-פארן: אנחנו עוברים לנושא החם ובזה אנחנו נסיים את הדיון על התחבורה.
יעל כהן-פארן: אני מברכת את יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אורי מקלב, שהצטרף אלינו.
יעל כהן-פארן: אתה מאזין או רוצה להגיד משהו עוד מעט?
אורי מקלב: את מדברת על הנושא השני?
יעל כהן-פארן: עוד מעט עוברים לנושא השני.
יעל כהן-פארן: אני רק רוצה לדבר על תפוח האדמה הלוהט שיגיע מחר לוועדת הכספים, נושא שכבר הגיע ובוא נגיד ככה, לא עבר את הוועדה עד היום, האם זה אותו דבר או השתנה משהו?
יעל כהן-פארן: אנחנו מדברים על ההישבון על הסולר ובלו על הגז ומה שביניהם.
<אמיר רשף: אמיר רשף, אגף תקציבים במשרד האוצר, רכז אנרגיה.
<אמיר רשף: הצעד שאנחנו מביאים מחר לוועדת כספים זה צעד שכבר הונח בפניה בעבר, אבל אנחנו מניחים, נקרא לזה, מתווה מדורג יותר של חלק מהצעדים.
<אמיר רשף: למעשה הסולר ממוסה בבלו שמשקף את העלות החיצונית הנגרמת ממנו.
<אמיר רשף: עם זאת, לכל מי שמשתמש בסולר לצורך העיסוק שלו, נהגי מוניות, מורי נהיגה, חברות אוטובוסים, חברות הובלה וכדו', מקבלים החזר, מה שנקרא הישבון, על אותו הבלו ואז בפועל המס שמשלמים על הסולר לא מגלם את העלות הסביבתית הנגרמת ממנו וזה יוצר הרב המאוד עיוותים ותמריץ שלילי למעבר לדלקים חליפיים שנמצאים בשוק ורכבים היברידיים, אם אנחנו מדברים על מורי הנהיגה ונהגי המוניות, הרכבים הפרטיים, או הגט"ד, אם אנחנו מדברים על הרכבים היותר כבדים ולכן המטרה המרכזית של הצעד שאנחנו מביאים מחר זה לבטל את העיוות הזה שנקרא הסדר ההישבון על הסולר.
<אמיר רשף: ביחד עם זה אנחנו רוצים לייצר ודאות ומתווה ארוך טווח לבלו על הגז הטבעי הדחוס.
<אמיר רשף: אנחנו לא מדברים פה על מיסוי של השימוש ברכב חשמלי כרגע, בזה אנחנו לא נוגעים - - -
יעל כהן-פארן: אז זה לא יעודד.
יעל כהן-פארן: אז מה עשינו מחר, לגבי רלוונטיות לדיון הזה?
יעל כהן-פארן: למה אמיר זלברג אמר שזה יהיה שינוי גדול?
<אמיר רשף: השינוי הגדול זה זה שהם מבטלים את הסדר ההישבון על הסולר.
<אמיר רשף: יחד עם זה, מכיוון שחלק מכלי הרכב, התחליף רלוונטי בשבילם זה הגז הטבעי הדחוס, אנחנו חושבים שצריך לייצר ודאות.
<אמיר רשף: כיום אין בלו על גז טבעי דחוס, אבל צריך לזכור שגם גז טבעי דחוס זה דלק פוסילי מזהם שיש רציונל כלכלי וסביבתי מאוד מאוד גדול למסות את השימוש בו ולכן צריך להעלות את הבלו על הגט"ד, אבל אנחנו עושים את זה במתווה מאוד רך ומאוד מדורג, וזה השינוי לעומת הפעם הקודמת.
<אמיר רשף: אם בפעם שעברה הגענו לקצה הדרך ב-2026, בבלו שעומד על 2.34, אחר כך בתוך הדיונים בוועדה זה ירד ל-2 שקלים, עכשיו אנחנו כבר ב-1.9, אבל רק ב-2029, במהלך שמונה-תשע השנים הקרובות הבלו נשאר על 2 אגורות ואחר כך עולה ל-10 אגורות ובמשמעות של זה זה בלו כמעט אפסי בטווח זמן של כמעט העשור האחרון.
<אמיר רשף: זה אמור לתת את הקומפורט זון לכל ציי הרכב הגדולים, גם האוטובוסים וגם המשאיות, בהינתן שזה אוטובוסים שנוסעים יותר לטווחים הארוכים, כי האוטובוסים העירוניים באמת התחליף הוא חשמלי.
יעל כהן-פארן: והמוניות יעברו להיברידי?
<אמיר רשף: המוניות, זה אמור ל - - -
יעל כהן-פארן: על הבנזין אין הישבון.
<אמיר רשף: אין הישבון על הבנזין, אבל השאיפה היא שיעברו להיברידי.
<אמיר רשף: לצד הצעדים האלה מובאים גם צעדים, בין אם תקציביים, סיוע לכל מיני דברים משלימים שאותם העלו הגורמים בשטח, נהגי המוניות והמובילים וכדומה, וגם כל מיני הסדרים משלימים של אגרות שימוש ברכב ודברים מהסוג הזה.
<אמיר רשף: זאת אומרת זו חבילה מאוד מאוד גדולה.
<אמיר רשף: הלב שלה זה אכן ביטול הסדר ההישבון והמתווה האיטי והמדורג להעלאת הבלו על הגט"ד ומעבר לזה מגיע בלו על דלקים מזהמים אחרים שנמצאים בשימוש במשק הישראלי, כמו הפחם וכמו הפטרו.
יעל כהן-פארן: ויש לזה התנגדויות?
<אמיר רשף: אל"ף, נדע יותר טוב מחר, אבל - - -
יעל כהן-פארן: אתה אמור לדעת היום כדי לפתור את המחר.
<אמיר רשף: אנחנו חושבים שרוב גדול של הגורמים שהסדר ההישבון הוא צעד שפוגע בהם, אנחנו מסוכמים איתם והם קיבלו מענה במסגרת צעדים משלימים.
יעל כהן-פארן: אנחנו חייבים לסיים את החלק הזה של הדיון.
יעל כהן-פארן: לפני הסיכום, חבר הכנסת מקלב, יושב ראש הוועדה, בבקשה.
יעל כהן-פארן: אני מודה לך, אדוני, על הוועדה הזאת, ועדת המשנה.
אורי מקלב: אני מודה לך, גברתי.
אורי מקלב: אני מרגיש מאוד מאוד טוב שאת יושבת על כיסא היושב ראש, זו באמת הזדמנות להודות לך, אבל לפני זה אני רוצה לנצל את ההזדמנות שלא פעם אנחנו רוצים להגיע, אבל בגלל עיסוקים ומחויבויות אחרות כאן בכנסת, אבל הפעם נראה לי שזו הוועדה היחידה שיושבת בכנסת, כל הוועדות יצאו להפסקה ארוכה.
יעל כהן-פארן: ועדיין לא הגיעו כל חברי הכנסת.
אורי מקלב: אז הם עסוקים אולי בהזדהות עם עובדי הכנסת.
יעל כהן-פארן: כן, יש שביתה, עיצומים.
אורי מקלב: אסיפת הסברה, לא קוראים לזה עדיין שביתה, אבל זה באמת ללא תקדים כאן בכנסת שהעובדים מתאגדים בגלל החלטות שלהם או צרכים שלהם כאסיפה והוועדות ממילא התבטלו.
אורי מקלב: אבל כאן, בוועדה שלנו, בזכות תמרונים כאלה ואחרים שעשו, בזכות היכולות של יושבת הראש, היא יכולה לנהל את הישיבה גם בלי הצוות המקצועי פה.
אורי מקלב: אז קודם כל באתי לחזק את ידייך והייתה הזדמנות לנצל את זה שהוועדה הזו ממשיכה לעבוד, גם בגלל חשיבות הנושא, אבל זו גם הזדמנות להודות לך על כל העבודה המאומצת והמקצועית והחרוצה שאת עושה בכל נושא ועדת המשנה שלנו, שבאה באמת לקדם אנרגיה מתחדשת והיא באה לעקוב אחרי יישום של החלטות של ועידת האקלים, ועידת פריז.
אורי מקלב: המעורבות והפריסה לפרוסות ולא לעזוב שום נושא ולתת אותו בתוך העמקות של העניין והיסודיות בנושאים זו באמת ההצלחה של ועדת המשנה ואנחנו גאים בעניין הזה ואנחנו מאוד מרוצים מהפעילות.
אורי מקלב: יש לזה גם השלכות לדיונים אחרים, זה לוקח הרבה זמן מצוות הוועדה המצומצם, אבל זה חשוב מאוד ואנחנו יודעים שאת עושה עבודה נכונה.
אורי מקלב: וגם הנושא שהיום על הפרק, כמו הנושא של עידוד לשימוש בכלי רכב חשמליים, אני חושב שהדבר ברור.
אורי מקלב: אני מניח שלא היה צעד אחד שהוא לא היה צעד טוב ונכון.
אורי מקלב: לפעמים יש דברים שצריך לקחת במערכת האיזונים, לא מצאנו משהו לא טוב בנושא הזה.
אורי מקלב: יכול להיות שעדיין היישום שלו הוא יותר קשה וכל התפקיד שלנו הוא לא אם זה טוב או לא טוב, זה טוב ודאי, אלא איך באמת מטמיעים ואיך מעודדים את זה ואיך מתמרצים את הנושא, זאת השאלה.
אורי מקלב: וכאן יש מגוון אפשרויות, כפי שגם שמעתי וגם קראתי במסמך, שיש אפשרות לעשות.
אורי מקלב: זה נכון שיש דברים שצריכים דחיפה למעלה, וזה אחד הנושאים שלא יכול להיות, יש כאן איזה מחסום פסיכולוגי, על אף שאני רוצה להגיד לך באופן אישי, כשאני נוסע ואני נוהג על רכב היברידי, חוץ מזה שאני עושה משהו טוב, יש הרגשה מיוחדת, גם השקט, גם הידע הזה שאתה הולך לעשות משהו שהוא עוזר, שהוא מפחית זיהומי אוויר וגזי חממה וכל הנלווים, כשאני חושב שכל הסביבה, כשאני מדמיין לעצמי שכל הסביבה, באמת ברמזור, ואני שומע את השקט ואני רואה את הרכות, יש סוג של רכות, אני מרגיש נהיגה אחרת, סביבה אחרת.
אורי מקלב: אתה רק מדמיין לעצמך שאם כולם יהיו מסביב ככה כמה שזה באמת כמעט חזון אחרית הימים ואני חושב שזה קרוב ל - - -
יעל כהן-פארן: אתה נוהג ברכב חשמלי?
אורי מקלב: לפעמים.
אורי מקלב: לבן שלי יש רכב כזה.
יעל כהן-פארן: ממש חשמלי?
אורי מקלב: לא, היברידי.
אורי מקלב: גם ברכב שלנו, אנחנו רואים את היתרון המיוחד, אבל אני אומר שזה צורך השעה.
אורי מקלב: אני אומר את זה גם לממשלה וגם המחויבות פה.
אורי מקלב: בגלל איזה משבר שהיה עם החברה, עם בטר פלייס, שהיא נפלה, יש כאן איזה, אני חושב - - - אחד הדברים לפעמים שבאים בשיקול שלנו, שלתת לנושאים כלכליים ללכת לבד, לא להתערב, בהנחה שמי שהולך על מהלך כלכלי ותכנית כלכלית גם חדשנית, אבל הוא יודע, הוא עושה את החשבון וצריך אולי לתת לו גם חיזוק ודחיפה ותמיכה כללית, אבל לא הרבה מעבר לכך, והתברר לנו, במקרה זה, שלא עשינו את זה ובהחלט יכול להיות שההבדל בין שזה היה ממשיך ומתפתח הוא לא היה הבדל גדול, אבל אחרי שזה קרה ודאי היום צריך לדעת איך להתגבר על זה.
אורי מקלב: לכן אנחנו צריכים לעשות מאמץ ויש לנו מחויבות בעניין הזה.
אורי מקלב: היינו צריכים כבר אז לעזור, אבל משלא עזרנו אז אנחנו צריכים, על ההשלכות שזה קרה, לגבי העתיד.
אורי מקלב: זו אחת המשימות החשובות מאוד, ואני חושב שזה שאת באמת מציפה את העניין ומעלה את הנושא, ואנחנו נעזור גם כן, נעשה דיון בוועדה המרכזית, מול משרדי הממשלה, מול השרים, מול האנשים הרלוונטיים, אנחנו נהיה כאן כדי לעזור.
יעל כהן-פארן: תודה, אני חוזרת שוב ואומרת, זה לא טריוויאלי בכלל שחבר כנסת מהקואליציה מאפשר לחברי כנסת מהאופוזיציה לנהל ועדות משנה.
יעל כהן-פארן: זה לא קורה בהרבה ועדות ובאמת זו גדולתו של אורי מקלב שיודע לשים את האופוזיציה-קואליציה בצד ולהיות ענייני ומהותי.
יעל כהן-פארן: הלוואי שכל ההתנהלות שלנו בכנסת הייתה כזאת, היינו מקדמים באמת דברים יותר טובים למען כל הציבור בישראל.
יעל כהן-פארן: זה המסר שצריך לעבור.
אורי מקלב: זה מסר באמת לממשלה ולכולם, שבדברים החשובים אנחנו מאוחדים ולכן גם צריך לפעול בהתאם בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו לא מתחרטים.
יעל כהן-פארן: ואני חושבת שגם התנהלות הוועדה, גם זה מסר שאפשר להעביר לשאר החברים.
יעל כהן-פארן: זו ועדה שאני לא מתלהמת ולא צועקת פה על אף אחד, ההתנהלות היא ראויה, גם בוועדות של חברי כנסת שמנוהלות על ידי הקואליציה לפעמים צועקים על נציגי ממשלה, והכול בסדר, כולם חיים.
יעל כהן-פארן: תודה, תודה גם על הדברים ותודה שהצטרפת אלינו.
יעל כהן-פארן: אני אתן רק, לפני שבאמת אני מסכמת את הדיון ותהיה לנו שעה לדיון הבא, לנציג חברת קרסו מוטורס, שמייבאים את רנו ועוד רכבים, להביא זווית של השוק הפרטי.
יעל כהן-פארן: אם אפשר, בבקשה, בקצרה, אבי קנת.
<אבי קנת: שתי הערות קצרות.
<אבי קנת: אחת, הזכיר פה דניאל את החלטה 529 לאפשר ל-500 מוניות חשמליות לעלות בתנאים מועדפים, רק מה שדניאל לא אמר, אני חושב, שההחלטה הזאת הייתה ב-6.9.2015, זאת אומרת כבר יותר משנתיים וחצי מאז שההחלטה הזאת נפלה ובעצם לא קרה שום דבר.
<אבי קנת: זה אפרופו קצב ההתנהלות והקצב של המימוש של הדברים.
<אבי קנת: זו הערה שקשורה גם למה שאמר איתן, שאני בהחלט מחזק את דעתי שאם לא יהיו יעדים ברורים זה יהיה קשה מאוד לעקוב ולממש.
<אבי קנת: אני מבטיח לכולנו דבר אחד שהוא כמעט בטוח, שבשנת 2019 בסין 10% מכלי הרכב יהיו חשמליים, למה?
<אבי קנת: כי יש החלטת ממשלה כזו שם.
יעל כהן-פארן: בסין כשמחליטים - - -
<אבי קנת: אז אנחנו לא סין, זה נכון, אבל מצד שני אם לא נחליט ונעקוב - - -
יעל כהן-פארן: באיזה שנה?
<אבי קנת: ב-2019.
אורי מקלב: על כמה מכוניות מדובר, במספרים?
<אבי קנת: הם מדברים על 10% נתח שוק בסוף 2019, הם מוכרים 24 או 25 מיליון כלי רכב בשנה.
יעל כהן-פארן: תודה רבה, אבי.
יעל כהן-פארן: אני לא יודעת מי אתה, אז תציג את עצמך.
<איציק ספיר: איציק ספיר, ראש המרכז למחקרי אנרגיה באוניברסיטת אריאל.
<איציק ספיר: שתי הערות קטנות.
<איציק ספיר: בקשר למוניות, דיברתי, לא עשיתי מחקר בנושא, אבל דיברתי עם נהגי מוניות, הרכב ההיברידי, זו פשוט חתונה קתולית עם היצרן, אחרי 100,000 קילומטר ואחרי האחריות הם חייבים להמשיך לטפל אצלו כי אין אלטרנטיבות ואז גם התמיכה הממשלתית לא עוזרת.
יעל כהן-פארן: אחרי 100,000 קילומטר?
<איציק ספיר: אחרי סיום האחריות הם חייבים להמשיך לטפל במוסכים היקרים, אין להם אלטרנטיבות זולות יותר ולכן הם מוותרים על התענוג הזה.
יעל כהן-פארן: זה החסם.
<איציק ספיר: זה חסם אחד.
יעל כהן-פארן: האם משרד התחבורה מודע לזה?
<קריאה: עוד לא הגענו לזה בכלל.
יעל כהן-פארן: בהיברידים הגענו.
<איציק ספיר: אני מדבר על ההיברידיים.
<איציק ספיר: והערה שנייה, שני דברים שלא עלו בדוח בכלל, אם מסתכלים קצת יותר קדימה, מעבר לעשר השנים, הרכב האוטונומי לא עלה כאן בכלל ואם את לוקחת היום את הצי כמו שהוא, מוציאה את הנהג האנושי ושמה אלגוריתם במקומו, 30%-20% ירידה בצריכת האנרגיה, ללא קשר במקורה, זאת אומרת 30%-20% ירידה בפליטות, אם אנחנו מדברים על צריכת אנרגיה פנימית.
<איציק ספיר: אנחנו רוצים לעשות מחקר, ברכה חלף מאוד עוזרת בתחום הזה, ואנחנו מקווים שנביא לזה גם תוצאות מחקריות מבוססות יותר.
<איציק ספיר: והדבר השלישי הוא שאם אנחנו עכשיו בהינף אצבע הופכים את כל הצי לצי חשמלי מה יהיה מחיר הבנזין?
<איציק ספיר: אנחנו עדיין צריכים את הפלסטיק, אנחנו עדיין צריכים את הסולר כדי להניע את המטוסים שלנו, את הטנקים ועוד, אז בהכרח נקבל דלק.
<איציק ספיר: בעניין של ביקוש והיצע מחירו יהיה מאוד מאוד נמוך ולכן, לפחות התחזית שלי היא שההיברידי הוא זה שייקח קדימה.
יעל כהן-פארן: טוב, אתה יודע, אנחנו לא עושים ככה והכול הופך לחשמל.
יעל כהן-פארן: הלוואי, ואנחנו גם צריכים להודות שזה לא קורה במדינת ישראל.
יעל כהן-פארן: אני אסכם את החלק הזה של הדיון.
יעל כהן-פארן: קודם כל תודה רבה לכל המשתתפים, נאמרו כאן דברים מאוד חשובים.
יעל כהן-פארן: אנחנו רואים שהעולם כבר צועד קדימה, שני צעדים לפנינו, ואני חושבת שישראל לא יכולה לפגר כל כך מאחור.
יעל כהן-פארן: אמנם נעשים צעדים מבורכים בתחום של התחבורה הציבורית ובתחום של תכנית לפרוס את התשתית החשמלית, אבל אנחנו עדיין באמת מפגרים בנושא ואני קוראת כאן למשרד התחבורה, בשיתוף עם משרד האנרגיה, אני יודעת שזה לא טוב לתת לכם דברים בשיתוף, כי אז אין בעל בית, אבל אני אוציא מהוועדה מכתב לשני השרים, אני רוצה לראות יעדים.
יעל כהן-פארן: אם שר האנרגיה והתשתיות הכריז שב-2030 מחצית מכלי הרכב או כל כלי הרכב החדשים לא יונעו במנוע בעירה פנימי או בדלקים מזהמים אז צריכה להיות תכנית לשם.
יעל כהן-פארן: כמו שאמרו כאן אנשים, אם לא היינו רואים תכנית לאנרגיות מתחדשות, אמנם לא עומדים בה, אבל לפחות יש לנו אחרי מה לרדוף.
יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים לראות, כמו בהתאם ליעדים מסוימים יש תכנית ליעדי ביניים, יש תכנית איך מיישמים, איך פותרים חסמים וכל עוד זה אמירות בעלמא וחזון כזה נורא כללי, לעוד עשר שנים כבר צריכה להיות תכנית כתובה.
יעל כהן-פארן: אז באמת אני קוראת כאן לשני המשרדים, בעיקר שני המשרדים, יש משרדים נוספים שקשורים בעניין אבל בעיקר משרד האנרגיה והתשתיות שאחראי על התשתיות ומשרד התחבורה, לקחת את הדברים הרבה יותר ברצינות.
יעל כהן-פארן: ישראל יכולה רק להרוויח מלרוץ קדימה בתחום הזה, בוודאי בהיבט של זיהום האוויר, פליטות גזי החממה כחלק מזה, ואני מאוד מאוד הייתי רוצה שכבר בשנה הבאה נראה דברים מתקדמים בשטח.
יעל כהן-פארן: עכשיו אנחנו עוברים לחלק השני של הדיון ויש לנו קרוב לשעה עבורו.
יעל כהן-פארן: נמצאים כאן נציגים אחרים בחדר שיכולים לעבור קדימה לשולחן.
יעל כהן-פארן: אנחנו מדברים על תשתיות ניקוי הגז ואסדות הגז שמלוות את הפקתו וההשלכות שלהן על פליטות גזי החממה של ישראל וגם יש שם מזהמים אחרים, אבל באופן ספציפי הוועדה הזאת עוסקת בחלקה של הממשלה ביישום ועידת פריז, ביישום הסכם פריז.