GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ניר פלד: אני גם רוצה לחזק את הסל בישראל כי הסל בישראל הוא מצוין, הוא מהטובים הקיימים בעולם.
<ניר פלד: יש לנו תרופות אימונותרפיות בקו הראשון, יש לנו תרופות ביולוגיות בקו הראשון ובקו השני, דברים שבאירופה יכולים לחלום עליהן.
<ניר פלד: הן קיימות בסל בישראל והסל בישראל מנגיש אותן למטופלים לפי דירוג מקצועי שקיים במנגנון הסל והוא מצוין.
<ניר פלד: אנחנו צריכים לברך על האפשרות הזאת כי אנחנו מצליחים היום להנגיש.
<ניר פלד: אני חושב שאנחנו כקבוצה צריכים לעשות למיגור הטבק בישראל, לניתוב תקציבים מהמס על הטבק בחזרה לאוכלוסייה הרלבנטית ולעסוק בסקר שעליו כרגע אי אפשר לדבר יותר מדי בפרטים, וכמובן חינוך.
<ניר פלד: אני יכול לעבור לאנגלית כדי להציג?
אורי מקלב: כמה אחוזים מתוך המעשנים בסופו של דבר, ניקח מעשנים כבדים.
יהודה גליק: - - - מהמעשנים מתים מהעישון.
<ניר פלד: המספר הוא יותר נמוך.
<ניר פלד: כ-80% מסרטן הריאה הוא סרטן שקשור לעישון.
<ניר פלד: מתוך המעשנים, אם אנחנו לוקחים את המעשנים הכבדים, כבדים ממוצעים, אם אנחנו נבדוק אותם, הנתונים הבינלאומיים מראים שכ-1% מהם בשנה יאובחנו כסרטן ריאה.
<ניר פלד: אם אנחנו מסתכלים על לייף טיים, נגיע לבין 5%-10% שזה הרבה מאוד בתי אב בישראל.
אורי מקלב: 5%-10% מהמעשנים נניח על ציר מסוים של שנים פלוס - - - הם - - -
<ניר פלד: We appreciate to have - - -
<יאיר בר: ניר אני רוצה להרחיב את התשובה שנתת, רק להשלים את התמונה.
<יאיר בר: בגדול האמירה המקובלת זה 1/8 מהמעשנים ימותו מסרטן ריאה, עוד 2/8 ימותו ממחלות לב ועוד 2/8 או 3/8 ימותו ממחלות ריאה.
<יאיר בר: הגענו לחצי מהמעשנים או יותר.
יהודה גליק: יותר מ-50% מהמעשנים ימותו מהעישון בסופו של דבר.
יהודה גליק: זה מה שנאמר.
<יאיר בר: אוקיי.
<יאיר בר: זו התמונה בגדול שצריך לחשוב עליה כשמדברים על עישון.
יהודה גליק: לא יפה בכלל.
אורי מקלב: מאוד לא יפה, אבל יפה שהארת את עינינו.
אורי מקלב: אם תבקש את רשות הדיבור והזמן יאפשר, אתה לא רשום ברשות הדיבור אבל יש אפשרות להעביר למנהלת הוועדה מי שיבקש, אבל ככל שיאפשר הזמן.
<ניר פלד: (מדבר באנגלית, להלן התרגום החופשי) אנחנו מתכבדים לקבל את פרופסור הירש פרד שהוא המנטור המארח שלי בארצות הברית, בהמשך לשיחה הקודמת שלנו, פרופסור הירש הוא ראש הארגון הבינלאומי של סרטן הריאה.
<ניר פלד: הוא נמצא כאן בכנסת, כמו כן דוקטור פיה הירש שהיא גם המנהלת האדמיניסטרטיבית של הארגון.
<ניר פלד: תודה לכם שהואלתם לבוא לכנסת.
<ניר פלד: אנחנו מבקשים ממנו לתת לנו סקירה קצרה.
יהודה גליק: (מדבר באנגלית, להלן התרגום החופשי) יש לנו את הכבוד המיוחד לקבל את שני הרופאים אצלנו.
<ענת לוי: לשם הנוהל התקין תאמר את הדברים שאמרת בעברית, כי הפרוטוקול לא יכול להירשם בעברית.
אורי מקלב: צריך לקחת בחשבון שגם הפרוטוקול וגם צופים בנו ויש גם צופים בשלב יותר מאוחר ואנחנו מקבלים פידבקים מאנשים שבערב מעניינת אותם הישיבה ויש טכנולוגיה כאן בכנסת שמאפשרת גם בעוד כמה שעות, גם און ליין וגם בצורה מאוחרת יותר, כך שיש חשיבות לתרגום.
<ניר פלד: פרופסור פרד הירש ופיה הירש מדנבר קולורדו, פרופסור הירש הוא למעשה המנהל של הארגון הבינלאומי לסרטן הריאה.
<פרד הירש: (מדבר באנגלית, להלן התרגום החופשי): אדוני היושב ראש, גבירותיי ורבותיי, תודה על ההזמנה.
<פרד הירש: התנצלותי על העברית שאינה שגורה בפי.
<פרד הירש: אני מבטיח לכם שהעברית של ילדיי טובה בהרבה וכמו כן של נכדיי שהיא עברית שוטפת.
אורי מקלב: כמה פעמים בכנסת והעברית תשתפר מאוד.
<פרד הירש: (מדבר באנגלית)
<ניר פלד: פרופסור הירש מדנבר קולורדו הוא המנכ"ל של הארגון היחידי הבינלאומי לסרטן הריאה שמונה כ-8,000 חברים.
<ניר פלד: הוא מתלהב, לאורך 40 שנה שהוא עוסק בתחום כאונקולוג וכפתולוג על השינויים הדרמטיים שהתרחשו בסרטן הריאה בשנים האחרונות ורק עכשיו הוא סיכם והתקבל מאמר שסיכם כ-200 חולי סרטן הריאה שחיים בחציון של מעל 11 שנים שזו באמת פריצת דרך דרמטית בהשוואה למה שהיה בעבר.
<ניר פלד: כארגון בינלאומי, הארגון עוסק הרבה מאוד בהדרכה, חלק גדול מהחוקרים והרופאים הישראליים שותפים לעשיה הזאת.
<ניר פלד: העולם נודע לתרופות רבות שמגיעות לשוק מדי ממש חודש בחודש, וחלק מהן גם מגיע לפה ויש חשיבות גדולה לשיתוף הפעולה בין ישראל לארצות הברית, בין ישראל לארגון הנוכחי המסוים הזה.
<ניר פלד: בקצרה מה שחידד פרופסור הירש, זה את הקושי ואת הצורך בהנחלה של טכנולוגיות מתקדמות שמסייעות לפילוח אוכלוסיית החולים שזוכים לטיפולים מוכווני מטרה.
<ניר פלד: מה שאמר פרופ' הירש זה שהחשיבות של הבאת מחקרים קליניים לישראל היא קריטית והארגון עושה, כפי שאנחנו צריכים לעשות, מאמצים כדי להקל על הבאת מחקרים קליניים כדי לשפר הנגשה של תרופות ולהאריך את חיי החולים וכמו גם שהתוצאה בסופו של דבר היא העלאת השרידות של החולים האלה והתוספת שלי, שמביאה אותם לחוסר במטפלים למעשה כי יש הרבה מאוד חולים שחיים יותר שנים, יש יותר מעקבים על אותו מספר מומחים.
<ניר פלד: לכן צריך להפנות לשם את המשאבים ולעודד מומחים לעסוק בתחום הזה יותר.
אורי מקלב: החלק הזה זה נכון.
אורי מקלב: מילה אחת על הרפואה הישראלית יש לו מה לומר?
<ניר פלד: פרופ' הירש מעריך מאוד את המדע שיש בישראל, את שיתופי הפעולה הטובים שיש ואת רמת הרפואה הגבוהה שיש בישראל.
אורי מקלב: אנחנו גם מברכים על שיתוף הפעולה ואנחנו מודים לו על כך שהוא טרח והגיע לכנסת ואמר את דבריו.
אורי מקלב: חברת הכנסת נורית קורן בבקשה.
נורית קורן: תודה רבה חברים.
נורית קורן: אדוני היושב ראש, תודה.
נורית קורן: נושא מאוד חשוב, אני שמחה שהעלית אותו לדיון ולסדר היום הציבורי, מאוד מאוד חשוב.
נורית קורן: לצערי הרב אני פגשתי את ה מחלה הזאת פעמיים לפני בערך שמונה שנים, קרובת משפחה שחלתה ועשתה טיפולים והיא חשבה שהיא תצא מזה, ופשוט תוך חצי שנה היא נגמרה.
נורית קורן: אבי שהלך לעולמו במאי השנה, גם הוא היה חולה בסרטן אבל אצלו החלטנו שאנחנו לא מטפלים כי הוא היה כבר מאוד מטפלים.
נורית קורן: אמרו לנו שהוא יחיה חצי שנה והוא חי עוד חמש שנים, שזה הרבה זמן, בלי טיפול בלי בשום דבר.
נורית קורן: הוא היה מאוד חזק כנראה - - -
יהודה גליק: בלי טיפול רפואי אבל עם טיפול מאוד מסור של הילדים שלו.
נורית קורן: יותר של אמא, מאוד חשוב.
נורית קורן: אני חושבת שהמודעות מאוד חשובה.
נורית קורן: אנחנו יודעים שזו מחלה באמת מאוד ארורה.
נורית קורן: כמו שאמרו כאן.
נורית קורן: לקרובת המשפחה זה היה בגלל שהיא עישנה סיגריות בטירוף.
נורית קורן: אבי עבד במפעל בלוקים ואני מניחה שיש לזה קשר בעצם שבגלל המלט הוא חטף את זה, אבל אנחנו רואים שגם הרפואה הולכת ומביאה טכנולוגיה חדשה שמצליחים לרפא או להאריך את החיים של האנשים.
נורית קורן: אנחנו צריכים להגיע למצב שהאנשים שצריכים לקבל תרופות מקבלים אותן וזה באמת מה שאנחנו צריכים לדאוג, ולתת איכות חיים לאלה שכבר חולים.
נורית קורן: אם נוכל למנוע לא לעשן או עוד דברים אחרים, מה טוב.
נורית קורן: אנחנו עושים ככל כוחנו בנושא של הסיגריות.
יהודה גליק: לצערי לא.
נורית קורן: אנחנו עושים, עושים.
אורי מקלב: ככל כוחנו.
אורי מקלב: לא מספיק, אבל ככל כוחנו.
נורית קורן: לא מספיק, אבל אנחנו עושים מה שאנחנו יכולים.
נורית קורן: אני לפחות לא מעשנת ולא עישנתי.
נורית קורן: אני מתנצלת שאני צריכה לצאת.
אורי מקלב: תודה על הדברים באופן מיוחד, כשרואים מישהו שמכיר מקרוב תמיד זה מעצים את המקרה יותר.
אורי מקלב: בבקשה חבר הכנסת יהודה גליק.
יהודה גליק: אדוני היושב ראש, אני באמת מודה לך על הנושא החשוב הזה שכידוע אני מתעסק בו לא מעט ואני באמת גם רוצה לברך בהזדמנות זו את ד"ר שני שילה שהיא מייסדת של העמותה הישראלית לסרטן הריאות.
יהודה גליק: בראש ובראשונה, לא יעזור כלום, צריך לחזור ולומר את זה שוב ושוב, הרפואה הכי טובה היא הרפואה המונעת ואם לא חולים זה חוסך הרבה יותר, לכן הדבר הראשון שצריך לעשות וזה הדבר הראשון שמחייב אותנו כמדינה ולצערי אנחנו לא עושים מספיק והממשלה הזאת לא עושה מספיק ולצערי כל אחד יש לו תירוץ למה לא, אנחנו לא עושים מספיק למנוע את העישון לא בקרב צעירים, אנחנו יודעים שעשרות אחוזים מאלה שמעשנים רוצים להפסיק וכבר אי אפשר, הם נלכדים בזה.
יהודה גליק: נלכדים בזה ובדרך כלל מתחילים מגילאים מאוד צעירים.
יהודה גליק: בדרך כלל אם מישהו לא התחיל לעשן עד גיל 24, סיכוי מאוד קטן שהוא יתחיל לעשן.
יהודה גליק: כלומר המאבק שלנו צריך להיות בצעירים.
יהודה גליק: יחד עם כל מה שאמרתי, מהרגע שאדם כן מעשן אנחנו וודאי לא תפקידנו להעניש אותו, לא באים דין וחשבון איתו.
יהודה גליק: נדמה לי שדי הוכח שבבדיקת סי.
יהודה גליק: טי שעלותה די נמוכה אפשר להציל מאות אנשים.
אורי מקלב: יהודה לא היית בפתיחה, אנחנו מנועים מלדבר על הנושא של הסקר והבדיקה המוקדמת מפני שזה נמצא בדיון בבית משפט.
אורי מקלב: אנחנו הקמנו את הדיון הזה בלי הדבר הזה.
יהודה גליק: תודה שהפנית את תשומת לבי.
יהודה גליק: אני אומר, מדינת ישראל מכניסה כמו שאמר פרופסור ניר פלד לפני כמה דקות מדי שנה למעלה מ-6 מיליארד שקלים ממסים על סיגריות.
אורי מקלב: מכס על טבק.
יהודה גליק: מכס על סיגריות בעיקר.
יהודה גליק: טבק לצערי אין כמעט מכס בכלל.
יהודה גליק: על הטבק ומוצריו.
אורי מקלב: על סיגריות.
יהודה גליק: הטבק לגלגול לצערי לא מספיק מגובה.
יהודה גליק: אבל הנקודה החשובה היא, אני אומר בצורה הכי ברורה, אנחנו מכניסים 6 מיליארד שקל בשנה על הנושא של המיסים מסיגריות.
יהודה גליק: באותו זמן חברות הסיגריות משקיעות 60 מיליון שקל כל שנה כדי לעודד אנשים לעשן.
יהודה גליק: אנחנו כמדינה לא משקיעים אפילו לא 6 מיליון כדי להיאבק בדבר הזה.
יהודה גליק: הדבר הזה הוא קריטי, אני אומר בעניין הזה, גם אנשים שחולים אנחנו צריכים לאפשר, אפילו להעביר הצעת חוק, בכוונתי להגיש הצעת חוק שהיא באמת ביוזמת ד"ר שני, לדאוג לאלה שכן מעשנים בעלות נמוכה למצוא דרך, אני לא רוצה להזכיר דבר שאסור להזכיר, שמעורב בעתירה, למצוא דרך לתת להם תרופה מצילת חיים.
יהודה גליק: אני רוצה להזכיר שמדי שנה 2,000 חולי ריאות חדשים, אולי קצת יותר, כל שנה עוד 2,000 חולים.
<ד"ר שני גולדברג-שילה: 2,400.
<ד"ר שני גולדברג-שילה: נפטרים 2,000.
יהודה גליק: נפטרים 2,000 אבל נכנסים למעגל החולים 2,400 כל שנה.
יהודה גליק: ו-80% מהם זה מעישון, אבל גם אנחנו צריכים לתת להם תרופה, צריכים לחפש דרכים לזיהוי מוקדם.
אורי מקלב: תודה רבה על הדברים, אני רוצה לציין, אנחנו מאוד מעריכים את חבר הכנסת יהודה גליק על הפעילות שלו למניעת עישון ולחקיקה בנושא הזה.
אורי מקלב: הוא עושה את זה מכל הלב, הוא צריך להיאבק על זה.
אורי מקלב: זה לא רק שהוא פועל בעניין הזה, אפשר להגיד שהוא נאבק.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לציין את זה, אני לא חושב שיש עוד דבר בעולם בכלל שיש ממשק כזה קרוב שיודעים את הסיבות שנמצאות ושבידינו הדבר, ובין התוצאות.
אורי מקלב: יש עוד מחלות סרטן, אבל לא יודעים את ה - - -
יהודה גליק: תאר לעצמך אם מישהו היה מציע היום להכניס מוצר חדש בישראל, תשמעו, יש מוצר מצוין, 50% מהמשתמשים ימותו ממנו.
אורי מקלב: גם אם זה הרבה פחות זה - - -
יהודה גליק: לצערי הרב.
יהודה גליק: אני רוצה בהזדמנות זו להעביר את זכות הדיבור לאזברגה שהוא גם איש של בריאות, אבל באוכלוסייה הערבית המכה היא קשה פי כמה וכמה.
אורי מקלב: חבר הכנסת ד"ר ג'מעה אזברגה.
ג'מעה אזברגה: אני לא דוקטור, תודה.
ג'מעה אזברגה: אני חוקר ניהול מערכות בריאות.
ג'מעה אזברגה: עסקתי במערכת הבריאות 20 שנה אבל מהצד האדמיניסטרטיבי ולמדתי ניהול מערכות בריאות באוניברסיטה.
ג'מעה אזברגה: במסגרת העבודה שלי במשך ה-20 שנה, ואני מאמין בזה אמונה מלאה, שאנחנו צריכים להתחיל מהחינוך.
ג'מעה אזברגה: לדעתי הפתרון הכי טוב זה להתחיל מבתי הספר, להתחיל מקופות החולים.
ג'מעה אזברגה: הפעלתי קורסים רבים להפסקת עישון ובאמת יש הרבה אנשים שהפסיקו אבל יחסית למספר, המערכת שניהלתי אותה הייתה בערך 11% מתוך 100%.
ג'מעה אזברגה: נגיד היה לי 3,000 לקוחות, מתוכם 200 עישנו, עשיתי לפחות עשרה קורסים כל פעם ל-10, 12 אנשים, והחינוך זה הכי טוב.
ג'מעה אזברגה: אם זה בבתי הספר, אם זה בקופות החולים, להפעיל מסגרת בכל מוסד שיחנך את האנשים לא לעשן.
ג'מעה אזברגה: אני אומר, המצב במגזר הערבי יותר גרוע, ותוסיף לזה את הנרגילה, שזה אולי לא קיים, גם קיים היום בדרום תל אביב אצל היהודים - - -
אורי מקלב: לא רק בדרום תל אביב, זה בכל מקום.
אורי מקלב: זה בכל מקום.
ג'מעה אזברגה: אם אתה מדבר על כפר כמו שגב שלום למשל - - -
אורי מקלב: הנוער היום, בחורים צעירים.
אורי מקלב: מה זה נרגילה?
ג'מעה אזברגה: יש כאלה שלא מעשנים אבל בערב מעשנים נרגילה.
ג'מעה אזברגה: כפר כמו שגב שלום למשל יש לו 24 בתי קפה של נרגילה.
ג'מעה אזברגה: שהוא אולי מונה 10,000 אנשים.
יהודה גליק: באים בסוף היום, ככה מבלים.
ג'מעה אזברגה: זה המון.
ג'מעה אזברגה: אני חושב שהחינוך זה שם המשחק.
ג'מעה אזברגה: אני יודע בוודאות שסל התרופות, מה שהזכיר הדוקטור קודם, סל התרופות הוא אחד הסלים הטובים, מאחד הטובים בעולם ומערכת הבריאות בכלל, יש לנו מערכת בריאות לדעתי יותר טובה, באנגליה למשל יש קופה אחת, אצלנו יש ארבע קופות ויש תחרות והתחרות הזו יוצרת דבר מאוד חיובי.
ג'מעה אזברגה: אני רוצה להצטרף למה שאמר חבר הכנסת יהודה גליק לגבי העניין של המיסוי.
ג'מעה אזברגה: אנחנו יודעים שבוודאות הרבה כסף נכנס לקופת המדינה ממיסוי הרכבים, ובשביל זה אולי לא מפסיקים לייבא רכב, ומהסיגריות, מהטבק.
ג'מעה אזברגה: בוודאות אני יודע שגם העניין של הסוחרים שמתעסקים בזה וגם מהמכס שמשלמים המון כסף.
ג'מעה אזברגה: כאן אנחנו רוצים להגיע לעניין של התרופה שאמורה להציל או להאריך את חיי האדם.
ג'מעה אזברגה: אני חושב שאפשר וזו לא בושה לדעתי להעביר חלק מהכספים של מיסוי הטבק לטובת סל התרופות, אם אפשר להאריך או לעשות את זה יותר טוב, להקל על הסבל של האנשים שסובלים.
ג'מעה אזברגה: הסבל הזה הוא גם סבל לא רק לאדם החולה עצמו, סבל גם לסביבה שלו, למשפחה שלו, לילדים גם וכל הסביבה שלו סובלת, החברה סובלת.
ג'מעה אזברגה: אני יודע ש-80% מחולי הסרטן הם מעשנים, הנפגעים.
ג'מעה אזברגה: אז אין לנו ויכוח היום שזה מזיק.
ג'מעה אזברגה: אבל אם כבר זה קיים, לדעתי צריך לחפש פתרונות ואחד הפתרונות הוא להעביר חלק מהמיסוי של הכסף שהולך למכס, שילך לסל או להעלות את המיסוי, בלאו הכי מעלים כל הזמן, אף פעם לא שמעתי שמורידים.
אורי מקלב: גם החינוך, קשה להגיד שאין מודעות לנזק, אבל עם כל המודעות עדיין צריך עוד שלב בחינוך.
אורי מקלב: חוץ ממודעות יש עוד שלב שזו ההפסקה המעשית, להפוך את זה לשלב מעשי, בקורסים, בפעילות שאנחנו צריכים לעשות כדי להפסיק.
<קריאה: איסור עישון במקומות - - -
אורי מקלב: זה חקיקה ואכיפה.
אורי מקלב: לא רק חקיקה, גם אכיפה.
אורי מקלב: אני מתחבר למה שאמרת, ניקח את כנסת ישראל, לא נלך רחוק.
אורי מקלב: איזו פעילות הייתה פה להפסקת העישון?
אורי מקלב: אני החלטתי לעזוב חדר מכיוון שיש פינת עישון שרחוקה, הייתי מעשן לא כבד אבל מעשן במשך הרבה שנים.
אורי מקלב: אבא שלי תפס אותי עם הסיגריה הראשונה בגיל עשר.
אורי מקלב: אבל ברוך השם אני כבר הרבה שנים לא מעשן, 18 שנה כבר לא מעשן.
אורי מקלב: זה היה בבת אחת.
אורי מקלב: בכנסת יש הרבה מעשנים.
אורי מקלב: איזו פעילות יש כאן בכנסת למניעת העישון?
אורי מקלב: לא אכיפה, גם בחדרים, במקומות אסורים מעשנים פה, אבל אני מדבר על הסברה.
אורי מקלב: איזו פעילות יש פה?
אורי מקלב: אני מתחבר למה שאתה אומר, בכל מקום צריך לעשות הרבה יותר, לא לחכות רק לפרסומת בטלוויזיה.
אורי מקלב: כל מקום עבודה, כל מפעל, כל ארגון צריך להכניס את זה.
אורי מקלב: כשעושים גם בצוותא זה מוסיף ליכולת שלך להפוך את זה למשהו מעשי כשאתה מפסיק לעשן, מעבר לכל המאמצים שאנחנו צריכים לתת את הכלים הכי טובים והכי חדשניים לטפל בזה.
אורי מקלב: נבקש עוד יותר לקצר ממה שביקשנו.
אורי מקלב: ד"ר אמיר און.
<אמיר און: אני מנהל מכון הריאות בתל השומר.
<אמיר און: בשביל הרקורד, אני מייצג גם את בית החולים שיבא וגם את משרד הבריאות כאן כגורם מקצועי.
<אמיר און: אני פולמנולוג-אונקולוג.
<אמיר און: מבין הרופאים כאן שחלקם מאבחנים וחלקם מטפלים אני יושב באמצע, מאבחן ומטפל בסרטן הריאה.
<אמיר און: זה מה שאני עושה כבר הרבה שנים ובאמת אנשים מדברים כאן מהלב על חשיבות המניעה, האבחון והטיפול.
<אמיר און: לגבי הגמילה או העישון, ראויה לציון הפעילות של חבר הכנסת גליק ואנחנו משתפים איתו פעולה ואנחנו מקווים שנצליח להתקדם.
<אמיר און: אנחנו פועלים במסגרת של בתי ספר באזור שלנו, באזור תל השומר, ואנחנו מזמינים אותם אלינו לפעילות בבית החולים כדי להדגים להם מה עישון עושה לאנשים.
<אמיר און: מדברים עם מטופלים, רואים את הבדיקות, ואני מקווה שזה עושה איזו שהיא השפעה, השפעה מיטיבה כמובן כדי שהם לא יעשנו וגם כדי שהם ידברו עם ההורים, שגם הם לא יעשנו.
אורי מקלב: זה נכון, זה גם יכול להיות אותו דבר להביא חולים לבתי ספר.
אורי מקלב: על המשקל הזה, כי זה לא קרבת בית חולים, אז אפשר לעשות הפוך.
<אמיר און: אנחנו גם מנסים לעשות את זה, זה לא פשוט.
<אמיר און: מבחינת גמילה, דיברנו על כך שלוקח כ-15 שנה כדי לגרום לריריות בגוף להתרפא וזה בעצם אינטרוול הזמנים שניר פלד דיבר עליו שלוקח בין הפסקת העישון לבין זה שרואים שהירידה בתחלואה קורית, אנחנו זוכרים אבל שעישון גורם להרבה מחלות נוספות, לא רק לסרטן.
<אמיר און: נקודה נוספת שאתה דיברת עליה יושב הראש, בכל גיל צריך להפסיק, או שווה להפסיק.
<אמיר און: יש ממחקרים מדעיים שהראו שהתמותה מסרטן ריאות יורדת בצורה טובה, בכל גיל שמפסיקים.
<אמיר און: היא יורדת כמעט לאפס אם מפסיקים לעשן עד גיל 40 אבל גם בגילאים המאוחרים יותר היא יורדת בצורה מאוד מאוד משמעותית, וזה נתון שצריכים לזכור.
<אמיר און: נקודה נוספת היא מה שקורה בפריפריה.
<אמיר און: ניר הוא היום רופא בפריפריה, לא נעים להגיד, באר שבע זה פריפריה.
<אמיר און: יש בפריפריה שתי תקלות רציניות.
<אמיר און: התקלה האחת קשורה לכובע שלי כרופא מאבחן, יש איחור באבחנה ודיברנו על 50% שמגיעים עם מחלה גרורתית בארץ, בעצם בפריפריה הרבה יותר מגיעים עם מחלה גרורתית, פחות מטופלים מצליחים לתפוס אותם בשלב מוקדם.
<אמיר און: יש נגישות נמוכה למומחים גם בתחום מחלות הריאה כאמור, לאבחון, ובהמשך גם לטיפול.
<אמיר און: זה חשוב ואני מדגיש את זה עוד פעם, היום החולים חיים הרבה יותר זמן, מחליפים להם תרופות וצריך רופאים מומחים שיהיו בפריפריה, יראו את החולה יעשו את הטכנולוגיות שתיכף נדבר עליהן ויחליפו את התרופות כדי שהחולה יחיה.
<אמיר און: אז אין לנו מספיק רופאים לא לאבחן ולא לטפל, בוודאי לא בפריפריה.
<אמיר און: הנושא הנוסף שאני רוצה לדבר עליו, בעצם לא דיברנו על הטכנולוגיות.
<אמיר און: מהן אותן טכנולוגיות שהכותרת של המושב מדברת עליה.
<אמיר און: בעצם מדובר על כל מיני בדיקות שלוקחות את הגידול ועושות לנו שתי אנליזות, בגדול.
<אמיר און: אנליזה אחת מנסה להבין מהי הגנטיקה של הגידול.
<אמיר און: איזה שינויים גנטיים מושכים את הגידול הזה קדימה, כך שאם נתקוף אותם עם תרופות מכוונות מטרה נצליח להאט את קצב המחלה, נצליח לעצור אולי או להאט את קצב המחלה.
<אמיר און: אנחנו צריכים לזכור שאנחנו לא יכולים להפוך את הגלגל, לא יכולים לרפא את האנשים עם התרופות האלה אבל אנחנו יכולים לתת להם גם משך וגם איכות חיים וכמו שנאמר, אנשים חוזרים למעגל העבודה וזה חשוב.
<אמיר און: במרכז בתל השומר אני מפונק ואנשים יכולים להגיע להרבה מאוד בדיקות, בפריפריה הם לא יכולים להרשות לעצמם כי הם לא בסל.
<אמיר און: הסל הוא נדיב, הוא טוב להתחלת הדרך.
<אמיר און: להמשך הדרך כשהתרופה הפסיקה לעבוד, אנחנו כבר עומדים מול שוקת שבורה.
<אמיר און: אין לנו אפשרות לתת לאנשים בדיקות גנטיות שיעזרו לנו למצוא להם תרופות טובות יותר, שוב, שיתנו להם עוד זמן, לחצות עוד איזה שהוא גשר.
<אמיר און: חתונה, בר מצווה, עוד איזו שהיא נקודה בחיים.
<אמיר און: למטופלים שלנו, למטופלים שיכולים להרשות לעצמם לבוא למרפאות שלנו בתל השומר או למרפאות הפרטיות זה הולך, בפריפריה לצערי זה לא קורה.
<אמיר און: אם אנחנו מדברים על שינויים של טכנולוגיה, ונמצאים פה נציגים של כל מיני חברות שמתפרנסים מזה יפה אבל שוב, זה לא נגיש לכל האוכלוסייה בארץ וזה חבל, צריך להגיע למצב שאחרי השלב הראשון מה שסל הבריאות נותן לנו, אנחנו נוכל למצוא בשינויים הטכנולוגיים האלה, המבחנים האלה שיעזרו לנו לבחור תרופה טובה יותר למטופלים ושוב, להאריך את חייהם.
<אמיר און: לנו יש מטופלים שאנחנו עוברים איתם שנה עם תרופה אחת ועושים בדיקות ועוד פעם שנה עם תרופה שניה, ועוד פעם עושים בדיקות וככה ממשיכים את החיים קדימה, זה לא זמין בכל מקום בארץ ואם יש מטרה שאנחנו רוצים שתבינו כאן, שבעצם לדיון קוראים סרטן ריאה אבל זה טעות בשם, מדובר בשונות רבה, המונח המתאים יותר לעניות דעתנו זה "סרטני ריאה" יש פה מחלות שונות שמתנהגות שונה בצורה ביולוגית, צריך להבין אותם, לכל מטופל צריך לתת את התרופות השונות.
<אמיר און: בעזרת הטכנולוגיות, בעזרת הבדיקות האלה, אנחנו נוכל להגיע אליהם.
אורי מקלב: תודה רבה באמת.
אורי מקלב: אתה מראה לנו שיש הרבה מה לעשות וצריך לעשות.
אורי מקלב: אביטל פטרו בן ארי בבקשה.
<אביטל פאטו בן-ארי: אני אביטל מהאגודה למלחמה בסרטן.
<אביטל פאטו בן-ארי: אני בעיקר רוצה לדבר על הנושא של המניעה, אבל לפני כן אני רוצה להגיד שאנחנו באגודה שמחים כמובן על כל פיתוח חדש לחולים, אנחנו מעדכנים את זה גם בימי העיון שלנו, גם באתר שלנו וגם בפורומים המיוחדים שיש לנו לחולי סרטן וגם פורום מיוחד שיש לנו לחולי סרטן ריאה, אבל עיקר הדברים שלי, מכיוון שאנחנו צריכים להיות מאוד קצרים בזמן, אני רוצה להדגיש לנושא של המניעה וכמובן לנושא העישון.
<אביטל פאטו בן-ארי: חבר הכנסת יהודה גליק, אנחנו עובדים צמוד ביחד בנושא של עישון.
<אביטל פאטו בן-ארי: הרבה מכם דיברו על הנושא של חינוך.
<אביטל פאטו בן-ארי: חינוך זה דבר מאוד חשוב ואנחנו יודעים את זה כי באגודה אנחנו אלה שבשנים האחרונות כמעט אחראים בלעדיים על הנושא של קמפיינים בנושא מניעת עישון גם לבני נוער, גם בקרב החברה החרדית גם בקרב החברה הערבית, אנחנו באמת מנסים לטרגט את קהל היעד באמצעי התקשורת ובמסר שמתאים לו, כולל כמובן את נושא הנרגילה.
<אביטל פאטו בן-ארי: מה שחשוב לזכור שחינוך לבד כמו שאתם ציינתם, לא מוביל לפעולה.
<אביטל פאטו בן-ארי: בדרך כלל העלאת ידע זה דבר חשוב אבל לא בהכרח מוביל לשינוי התנהגותי.
<אביטל פאטו בן-ארי: על מנת שזה יביא לשינוי התנהגותי חינוך צריך לבוא ביחד עם מכלול שלם של פעילויות.
<אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו יודעים מה צריך לעשות, ממשלת ישראל חתמה על אמנה בינלאומית, ה-FCTC, שלמעשה מפרטת לנו מה כל מדינה אמורה לעשות אם היא רוצה למגר את נגע העישון, כך שאנחנו יודעים בדיוק מה המדינה צריכה לעשות כדי למנוע מצעירים להתחיל לעשן, שזה הדבר הכי חשוב, וכדי לעזור או לעודד אנשים שמעשנים להפסיק לעשן.
<אביטל פאטו בן-ארי: אני אעבור בקצרה על הדברים החשובים, אבל מה שחשוב לפני שאנחנו מפרטים את כל הנושאים, שמה שאנחנו צריכים להגיע אליו למעשה זה שינוי הנורמה החברתית בנושא של עישון, ולגרום לשינוי נורמה חברתית חינוך לבד לא מספיק, חייב לבוא עם רגולציה.
<אביטל פאטו בן-ארי: למשל אחד הדברים שחבר הכנסת גליק הזכיר זה נושא של מחיר.
<אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו יודעים שמחיר הוא קריטי.
<אביטל פאטו בן-ארי: ככל שמחיר מוצרי הטבק עולים השימוש יורד ואנחנו יכולים להפחית - - -
אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך שדיברת על הציבור החרדי, אני אומר את זה בפתיחות מלאה, נגעת בנקודה שלא דיברנו עליה, להפוך אותם למעשנים, למשהו לא לגיטימי.
אורי מקלב: אתה מזיק לעצמך, אדם שרואים שהוא מזיק לעצמו, איך מסתכלים עליו?
אורי מקלב: לא צריך לעבור על זה ככה, גם מנהיגים וגם אנשים שנמצאים בקדמה, גם צריכים לדעת את זה.
יהודה גליק: גם ראשי ישיבות.
יהודה גליק: הרי אם בחור ישיבה ייכנס לחדר האוכל עם חזיר יוציאו אותו אבל הוא נכנס עם סיגריה - - -
אורי מקלב: אין היום מצב שמישהו מוסר שיעור ומעשן, אין היום ראש ישיבה שמעשן לפני תלמידים, אין דבר כזה.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד, דווקא בחברה החרדית שאני מגיע מהם, מה זה נקרא לא לגיטימי?
אורי מקלב: לא רק שאי אפשר לעשן - - -
יהודה גליק: בחתונות, בפורים.
אורי מקלב: תעזוב רגע את פורים, יש כאלה שבזה הם אומרים איך הם עושים הפוך.
אורי מקלב: אם זה בפורים הפוך מכל השנה, נוותר להם עם זה.
אורי מקלב: לא שזה מתחיל משם.
אורי מקלב: אבל נשאיר את החלק הזה.
אורי מקלב: אני אומר לזכות החברה החרדית שגם נלחמת בעישון, הרבה הרבה בחורות, בבירורים המקדימים שהן עושות לפני שהן יוצאות לדייטים עם בחור, אם הוא מעשן או לא.
אורי מקלב: רבות מהן, גם משפחות, מי שמעשן זו סיבה לא לגשת לפגישה הזאת הראשונית.
אורי מקלב: אני אומר לכם דברים בשקיפות מלאה, זה מתוך מודעות גדולה והסברה, אבל מהפן הזה שאני אומר, לא רק בריאותית, גם ערכית.
אורי מקלב: הפכו את העישון למשהו לא רק בריאותי אלא שילבו את זה בחלק הזה גם הלכתי, גם שמזיק לבריאות, הפכו את הנושא של העישון שמי שיוצא נגדו זה לא רק רופאי, גם הרבנים יוצאים נגדו.
אורי מקלב: הדוגמה הבולטת, אנחנו הרי יודעים שיש הבדל בין יום טוב לשבת.
אורי מקלב: בשבת אי אפשר לעשות שום מלאכה, ביום טוב, מה שנקרא אצלנו חגים, יש אפשרות לעשות דברים, לבשל למשל.
אורי מקלב: לא להדליק את האש אבל לבשל.
אורי מקלב: יש עוד דברים, אחת הדוגמאות שאפשר לעשות ביום טוב.
אורי מקלב: עד לפני כמה שנים אנשים היו מעשנים בחגים, לא מדליקים את הסיגריה אבל אחרי שהודלקה, כמו העברה מאש לאש.
אורי מקלב: לא מדליקים אש ביום טוב, אפשר לבשל, יש הרבה דברים שאפשר לעשות ביום טוב בשונה משבת.
אורי מקלב: היה אפשר לעשן, מכיוון שזה נכנס להגדרה של אוכל נפש.
אורי מקלב: אנשים אוכלים,
יהודה גליק: אוכל את הנפש.
אורי מקלב: עכשיו התברר שזה אוכל את הנפש.
אורי מקלב: יצאה פסיקה של כל הפוסקים וכל הרבנים שאסור.
אורי מקלב: זה הפך את זה, העביר את זה למקום אחר.
אורי מקלב: מי שמאמין ומי שנזהר, יש לו איסורים שמשפיעים על ההתנהלות שלו, זה נכנס להגדרה.
אורי מקלב: אז ביום חול עוד לא נכנס להגדרה הזאת שאסור איסור ממש, ודאי שזה מזיק, אבל אני מראה משהו, כמה שהלגיטימציה חשובה.
אורי מקלב: זה לכשעצמו מביא הרבה להימנע.
אורי מקלב: כשעושים בהיחבא זה כבר הרבה פחות מתרחב.
אורי מקלב: בבקשה אביטל אבל ממש בקצרה.
<אביטל פאטו בן-ארי: אני אעשה את זה ממש בקצרה.
<אביטל פאטו בן-ארי: דיברנו קודם על הנושא של מיסוי מוצרי טבק ואנחנו רואים במדינת ישראל שהעלו את מחירי הסיגריות, באמת אנשים התחילו לעשן פחות סיגריות אבל עברו מיד לעשן את הטבק לגלגול, כי הטבק לגלגול, המיסוי שלו לא זהה למיסוי הסיגריות ואנחנו רואים שלמחיר יש השפעה קריטית גם בקרב צעירים וגם בקרב השכבות החלשות כך שזה אחד הדברים שבאמת מדינה צריכה - - - הדבר השני שאנחנו מדברים עליו באמת זה איסור עישון במקומות ציבוריים.
<אביטל פאטו בן-ארי: בדיוק כמו שאמרת, ברגע שאין לגיטימציה - - -
אורי מקלב: איסור כבר יש אבל אכיפה.
<אביטל פאטו בן-ארי: לא, אין איסור מוחלט.
<אביטל פאטו בן-ארי: למשל יש חדרי עישון כמו שציינת.
<אביטל פאטו בן-ארי: איסור מוחלט זה אומר שגם אין חדרי עישון.
<אביטל פאטו בן-ארי: אתה רואה אנשים מעשנים וזה נותן לגיטימציה.
<אביטל פאטו בן-ארי: אם אנחנו מדברים על גמילה, אז יש את הנושא של קוויט-ליין כמו שיש בהרבה מקומות בעולם, קו גמילה מעישון לאומי שזה מתחבר למשל אם יש חפיסות סיגריות אחידות או חפיסות סיגריות עם אזהרות שאצלנו אין והיינו מאוד רוצים שיהיה, אז על האריזה כתובquit -1-800 שזה באמת שוב מוביל לכיוון של הנושא של שינוי הנורמה החברתית.
אורי מקלב: אם היה לנו יותר זמן היינו נותנים יותר.
אורי מקלב: הדס בר גיל בבקשה בקצרה.
<שני גולדברג-שילה: זו הזדמנות להגיד תודה לכל מי שפה.
<שני גולדברג-שילה: אני חושבת שגייסנו את חבר הכנסת מקלב לנושא, זה גם חשוב.
<הדס כהן בר-גיל: אני רוצה להגיד שזו הזדמנות מצוינת להגיד תודה לשני, אני לא יודעת מה היינו עושים בלעדייך החולים ובני המשפחה.
<הדס כהן בר-גיל: את כל הזמן דוחפת ועומלת והכל עם כל כך הרבה אמפתיה.
<הדס כהן בר-גיל: הזדמנות להגיד לך תודה.
<שני גולדברג-שילה: רציתי להגיד לאביטל תודה על מה שאמרת.
<שני גולדברג-שילה: כל נושא העישון, אני יודעת שהאגודה באמת עובדת על זה מאוד קשה ולכן גם אנחנו פחות נכנסים לזה, יש המון פעילות.
<שני גולדברג-שילה: פה אנחנו רוצים להתמקד בטכנולוגיות וגם בסקר שאסור להזכיר, יודעים שהוא מפחית עישון.
<שני גולדברג-שילה: כלומר הוא מגיע עם תכניות למניעת עישון, והוא מפחית עישון.
אורי מקלב: סליחה אנחנו יושבים כמעט מרצף מ-11:30 זה שבוע של ניקוי שולחן בכנסת ובשבוע הבא יהיו דיוני תקציב.
אורי מקלב: כך שאנחנו קצת בלחץ.
אורי מקלב: בבקשה הדס.