GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<כפיר בטט: הבעיה במצב הזה זה שגם אם הבנק עושה הכול נכון, הבנק החדש, הוא אכן מודיע, במידה שאותו מוטב, אותו מזכה או מי שיש לו, שוב, נגיעה לחשבון שלנו, לא עדכן במערכותיו, מאי אילו סיבות, יכול להיות שהוא לא שם לב, יכול להיות שהוא שכח, יכול להיות שסתם לא רצה להשקיע את המאמץ, אז עדיין החשבון הישן שלי יחויב ולא החשבון החדש.
אורי מקלב: אבל יש תהליך של הסכמה?
אורי מקלב: נניח שנתגבר על זה, השאלה איזה תהליך של הסכמה צריך.
אורי מקלב: איך הולכת כרגיל הוראת קבע?
אורי מקלב: כשאני מבקש לעשות הוראת קבע בחברת חשמל, חברת חשמל צריכה לחתום על הטופס ואז אני מביא את זה לסניף הבנק שלי.
אורי מקלב: במקרה הזה כל מי שצריך לעבור יצטרך ללכת לכל הגופים האלה, הצרכניים, או מי שנותן לו את השירותים, נותני השירות, ולבקש את זה או שהבנק עושה את זה, רק מודיע - - -
<כפיר בטט: אז זהו, בדיוק שלא.
<כפיר בטט: מה שמתוכנן, וכן חשוב לי מאוד לציין שאנחנו כרגע בשלב שעקרונות העל מוסכמים ואנחנו יודעים מה אנחנו רוצים, אבל הפרטים של הטכנולוגיה ואיך בדיוק הפרטים ייעשו זה בדיוק צוותים של בנק ישראל ושל משרד האוצר יושבים ועושים את הדברים האלה בימים אלה.
<כפיר בטט: אבל לשאלתך, זה בדיוק מה שאנחנו רוצים למנוע, שכאשר אתה תרצה לעבור חשבון בנק לא תצטרך לפנות לגורמים השלישיים השונים, לא תצטרך לחדש את הוראת הקבע בצורה כזו או אחרת, ויותר מזה, גם אם חברת החשמל תחייב בטעות, תמשיך לחייב את חשבונך הישן, אתה תוכל להיות רגוע שבסופו של דבר זה ינותב לחשבון החדש ולא תצבור חובות ולא ריבית פיגורים.
אורי מקלב: לא ריבית ולא עמלות.
<כפיר בטט: ואותו דבר גם עם - - -
מנחם אליעזר מוזס: אני חוזר לשאלה עם הצ'קים, מה קורה?
<כפיר בטט: אז בצ'קים אותו סיפור.
<כפיר בטט: הרעיון הוא שכאשר בעל הבית, לצורך העניין, בדוגמה שלנו, יפקיד את הצ'ק ובעצם הוראת החיוב תישלח במקור לחשבון הישן, איכשהו, ואת ה'איכשהו' הזה אנחנו בדיוק עובדים על איך בדיוק לעשות את זה, אבל המטרה היא שהחיוב בסופו של דבר יגיע לחשבון החדש מבלי שאתה, כלקוח, תצטרך לעשות דבר.
אורי מקלב: אפילו בצ'קים?
<נתי ביאליסטוק כהן: רק לשלם כנראה לשני בנקים.
<כפיר בטט: לא.
<כפיר בטט: כל הסיפור הזה, כל הדבר הזה - - -
<נתי ביאליסטוק כהן: לא, הרי הפעולה של הסליקה של בנק אחד עבור בנק שני מן הסתם תעלה גם כסף.
<נתי ביאליסטוק כהן: כנראה שבצדק.
אורי מקלב: נגיע לתעריפים.
<כפיר בטט: אז ראשית, גם בהצעת החוק שנכתבה - - -
אורי מקלב: כפיר, אני רוצה שנייה להבין.
אורי מקלב: אתה אומר אותם צ'קים, שמדבר עליהם חבר הכנסת מוזס, שנמצאים אצל המשכיר של הדירה, הוא ימשיך להכניס את זה לחשבון בנק - - -
<כפיר בטט: הוא יפקיד לחשבון הבנק שלו.
אורי מקלב: וזה יעבור, כמו שבדואר, למשל, יש היום - - -
<כפיר בטט: נכון, רק ש - - -
אורי מקלב: הדואר יגיע אליו.
<כפיר בטט: רק תסלחו לי, אני מאוד לא רוצה שזה יעבוד כמו בדואר, כי כשאני עברתי עכשיו דירה, שום דבר לא עבר ב'עקוב אחריי'.
אורי מקלב: הבעיה היא אחרת, גם בחלק הראשון אתה לא יכול לקבל את זה.
אורי מקלב: גם החלק הראשון לא מגיע בזמן, זה לא ה'עקוב אחריי' - - -
<כפיר בטט: נכון, זה כבר השלב השני.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה כי אני כבר לא במשרד התקשורת.
<ענת לוי: אבל מי היה מאמין שדואר ראשון תקבל במכולת.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לחדד לך יותר.
מנחם אליעזר מוזס: לקחתי את הצ'ק של שכר הדירה, שמתי את זה כדיסקאונט.
<כפיר בטט: אתה בעל הבית?
<כפיר בטט: אתה בעל הבית, אתה מפקיד את ה'צק בחשבון שלך.
<כפיר בטט: שוב, המטרה הסופית - - -
מנחם אליעזר מוזס: לא, אבל הבן אדם נתן לי בינתיים כסף, דיסקאונט, לא בנק דיסקונט, איך קוראים לזה?
אורי מקלב: הפקדה מוקדמת.
<כפיר בטט: לא הבנתי.
אורי מקלב: הוא נתן לו אשראי תמורת זה שהוא הפקיד צ'ק.
אורי מקלב: הוא משכיר הדירה, הוא לקוח של בנק מסוים.
<כפיר בטט: בעניין משכיר הדירה לא יהיה שום שינוי.
אורי מקלב: אבל הוא שואל, אנחנו דיברנו על השוכר, שהוא לא צריך להחליף את הצ'קים.
אורי מקלב: הוא גם שואל מבחינת המשכיר, המשכיר הזה נניח משכיר נכס מסחרי, שכל חודש הוא מקבל 10,000 שקל, הוא לקח את ה-10 צ'קים שהוא קיבל, הכניס את זה לבנק - - -
<כפיר בטט: הבנתי, צ'קים למשמרת, מה שנקרא.
<כפיר בטט: אז צ'קים למשמרת - - -
אורי מקלב: אבל אני עונה לפניך, מה זה משנה?
אורי מקלב: לבנק יש את הבטוחה, בזה שהוא יקבל או מאיפה שאני, הלקוח, נותן הצ'קים, מקבל את זה, או מבנק אחר.
אורי מקלב: מה זה משנה לבנק הזה?
אורי מקלב: הוא אפילו לא יידע מזה, יכול להיות.
<כפיר בטט: כן, אז לעניין צ'קים למשמרת, זו סוגיה שאנחנו צריכים להמשיך לבחון לעומק מבחינת זה שהצ'קים, הנייר מופקד אצל אותו בנק ואם אני עובר בנק זו סוגיה שעדיין, כמו שאמרתי, יש את הצוותים שפותרים בדיוק עכשיו את כל הסוגיות.
אורי מקלב: כפיר, מצוין.
אורי מקלב: כרטיסי אשראי?
<כפיר בטט: הרעיון הוא, שוב, אם אני יש לי כרטיס אשראי ובין אם יש לי הוראות קבע על כרטיסי אשראי, כי חלק גדול מהוראות הקבע נעשות על כרטיס אשראי, מהרגע שאני עובר בנק זה יוכל לעבור באופן אוטומטי ללא התערבות שלי להיות מחויב מהחשבון החדש בלי שאני אצטרך לשנות.
<קריאה: זה כרטיס אשראי חדש.
<כפיר בטט: כרטיס אשראי חדש אתה תקבל בכל מקרה.
<כפיר בטט: אם זה כרטיס בנקאי תצטרך בכל מקרה לקבל כרטיס אשראי חדש מהבנק החדש שלך.
<כפיר בטט: במידה שזה כרטיס חוץ בנקאי, רק צריך לשנות את ההרשאה לחיוב חשבון, ושוב, זה לא הלקוח יצטרך לעשות בעצמו, אלא זה הבנק החדש והמערכת שבסופו של דבר תוכל לנתב את זה לחשבון החדש.
<נתי ביאליסטוק כהן: אגב, אם כבר המערכת כל כך חכמה, שהיא יודעת לעשות 'עקוב אחריי' אחרי צ'קים, אז למה היא לא תעשה 'עקוב אחריי' גם אחרי כרטיסי אשראי?
<נתי ביאליסטוק כהן: לא צריך להחליף את כרטיס האשראי ולא כלום.
<נתי ביאליסטוק כהן: גם אם זה כרטיס בנקאי.
<כפיר בטט: ראשית, כרטיס האשראי, המהות שלו היא לא רק חיובים וזיכויים, מי שמנפיק לך את כרטיס האשראי זה הבנק שלך, הוא זה שמעמיד לך את המסגרת על האשראי ולכן 'עקוב אחריי' הוא בכלל לא רלוונטי לסוגיה הזו.
<כפיר בטט: יותר מזה אני רוצה לחדד, שגם לקוחות שיהיו במינוס, שנמצאים באוברדרפט, לא תיחסם בפניהם האפשרות לעבור, יהיה אפשר לעשות - - -
אורי מקלב: וגם לא תאריכים?
אורי מקלב: המקביל של זה זו קופת חולים.
<כפיר בטט: הם עוברים עם המינוס, בהנחה שהבנק החדש מסכים לכסות להם את ה - - -
אורי מקלב: בהסכמה של הבנק.
<כפיר בטט: כמובן הסכמה של הבנק החדש.
<כפיר בטט: כמובן שהכול תלוי בזה שהבנק החדש מעוניין לקבל אותו.
אורי מקלב: אבל אתה הרי במשא ומתן איתו, עם הבנק.
אורי מקלב: אתה בא לסניף הזה, הוא מציע לך, אתה אומר לו 'תשמע, יש לי אשראי ככה, יש לי מינוסים ככה, אתה מקבל אותי כמות שהוא?
אורי מקלב: אז בסדר'.
אורי מקלב: אני רק שואל על הנושא הזה של לוחות זמנים.
אורי מקלב: אין מגבלה של פעם בשלושה חודשים?
אורי מקלב: התאריכים הם תאריכים שרצים כל ה - - - אני לוקח את ה - - - מה שאני רוצה, שלא יהיה כמו ההעברה בקופת חולים.
אורי מקלב: קופת חולים, לא היה מוצלח, ההעברות.
אורי מקלב: גם ניסו לעשות שם רפורמה, אין העברות מסיביות, למה?
אורי מקלב: אחת הסיבות זה גם פעם בחצי שנה, דרך סניף הדואר ואז קופות החולים מפעילות פרסום ושכנוע אגרסיבי שלא תעבור, ובאותו זמן איחרת ואתה כבר לא יכול - - - לכן מה שאתה אומר, אם אני מבין שהתשובה היא בכל עת ובכל שעה ההעברה - - -
<כפיר בטט: בכל עת ובכל שעה.
<כפיר בטט: כן יש כמה ימים שבהם כל הפרוצדורה הזו צריכה להתנהל, אבל ברגע שהחלטתי המטרה היא שתוך שבעה ימים, מרגע שאני קיבלתי את ההחלטה, פניתי לבנק החדש והוא אישר את בקשתי - - -
אורי מקלב: כפיר, אתה כבר מסקרן אותנו לרגל השנייה.
<כפיר בטט: אוקיי.
<כפיר בטט: אני רק אציין שהמטרה של הרפורמה הזאת היא באמת להגביר את האיום התחרותי.
<כפיר בטט: לא להגביר בהכרח את הניודים בין החשבונות השונים, זאת לא המטרה שלנו, אבל המטרה היא שבכל רגע נתון יהיה את החשש שלי כלקוח יהיה קל מאוד לעבור ולכן האיום התחרותי יהיה גבוה יותר, גם מבלי שיהיו ניודים בפועל.
<כפיר בטט: הרגל השנייה היא לפתור את בעיית חסמי הכניסה לעולם הבנקאות.
<כפיר בטט: היום יש לנו כשבעה-שמונה בנקים בישראל, יש חסמי כניסה להיכנס בתור בנק, חסמי כניסה שנובעים מ - - -
אורי מקלב: בנקים חדשים.
<כפיר בטט: כן.
<כפיר בטט: אנחנו רוצים שיהיו בנקים חדשים.
<כפיר בטט: אחד החסמים המשמעותיים ביותר הם עלויות ה-IT, עלויות המחשוב שבנק חדש צריך להקצות.
<כפיר בטט: אז אחד הדברים שנחקקו עוד בחוק שטרום שעבר בינואר 2017 בכנסת היה לייצר איזה שהם תמריצים, או בדמות מכרז או בדמות מענקים שמשרד האוצר יבצע כדי לסייע להקים איזה שהיא לשכה כזאת שתוכל לספק את שירותי ה-IT לכמה בנקים מתוך המחשבה שיתרון לגודל ועלות שולית פוחתת תביא לכך שאם כמה בנקים יישבו על אותה מערכת זה יוזיל את העלויות לכולם.
<קריאה: מה לגבי דליפה של סודות מקצועיים?
<כפיר בטט: אז יש דרכים לעשות חומות סיניות בין הדברים.
<כפיר בטט: הדבר כבר אושר על ידי הפיקוח על הבנקים, בעצם הוראה שניתן לאגם משאבי IT בין בנקים שונים וזה גם עבר את הרשות להגבלים העסקיים מהבחינה הזו, כי באמת יש את הדרכים למנוע את הסיטואציה הזאת.
<כפיר בטט: לעניין הזה הוסכם יחד, בין משרד האוצר לבנק ישראל, שיוקצו 200 מיליון שקל לצורך הדבר הזה במתן מענקים כאשר התווינו מספר עקרונות מפתח, מתוך המטרה שלא יקום פיל לבן כלשהו, שאנחנו נקים דבר כזה מכספי ציבור ובסופו של דבר לא יהיו באמת שחקנים שיבואו ויתחברו לדבר הזה, אז אנחנו בעצם ניתן את ה - - -
אורי מקלב: תבדקו היתכנות.
<כפיר בטט: כן, אנחנו ניתן את המענקים ונראה שיש באמת חתונה, מה שאנחנו קוראים.
<כפיר בטט: כל הדבר הזה מותנה בפרסום ה - - -
אורי מקלב: - - - אם יש כלה.
<כפיר בטט: מה שאני אומר עכשיו זה עקרונות כלליים שהוסכמו בין בנק ישראל לבנק האוצר.
<כפיר בטט: הצוותים שעובדים על זה עכשיו באמת יפרסמו את הקול קורא ואז יהיה מסמך רשמי שבו יוכלו להגיש את ההצעות כדי לקבל את אותם מענקים.
<כפיר בטט: זה צפוי לקרות, באזור אפריל-מאי כבר ייצא הקול קורא כך שאנחנו צופים שבאזור אפריל-מאי, כמו שאמרתי, יוכלו לגשת ולהגיש בקשות לקבלת המענקים.
<כפיר בטט: הסוגיה הזאת, גם לנקודה שציינתם, היא הכול, גם זה וגם הסיפור של הניידות, במובן מסוים הכול קורה בבאק אופיס.
<כפיר בטט: זאת אומרת זה לא הלקוח הוא זה שרואה ממש את הטכנולוגיה, אלא גם בעניין של הניידות, הכול קורה מאחורי הקלעים וזה נועד להקל עליו, וגם בעניין המחשוב הבנקאי, זה כמובן לא כל כך קשור לגישה של לקוח לאינטרנט או לא - - -
אורי מקלב: גם עשיתם עוד דברים, הורדתם את הסכומים שצריך - - -
<כפיר בטט: זה נכון, זה הפיקוח על הבנקים - - -
אורי מקלב: יש לכם עוד צירים שאתם עובדים עליהם כדי להגביר את התחרות בין הבנקים.
<כפיר בטט: יש עוד הרבה מאוד צעדים בעולם שנועדו להגביר תחרות, ספציפית יש גם דברים שהמפקחת על הבנקים פרסמה, ממש בשביל בנקים חדשים שאולי חבר'ה מהפיקוח ירצו להרחיב.
אורי מקלב: מעבר לכך שגם נתינת אשראי מגופים חוץ בנקאיים, שזה עוד מערכת בנקאית.
אורי מקלב: לפעמים הרי אדם נמצא בבנק בגלל הנושא של האשראי ו - - -
<כפיר בטט: נכון, אז נעשתה רגולציה על גופים חוץ בנקאיים, גם כדי לפקח עליהם, גם כדי לתת להם לגיטימציה בקרב הציבור, גם הוזלו התנאים לאגודות אשראי ונעשו הרבה מאוד צעדים בשנים האחרונות בנושא הבנקאות.
אורי מקלב: הרגל השלישית.
<כפיר בטט: הרגל השלישית, מה שאנחנו קוראים API, אבל המהות שלו זה שבסופו של דבר אתה כלקוח תוכל, והכול בהסכמתך וביוזמתך, לפנות בצורה כזו או אחרת לבנק שלך שמנהל את חשבונך ולבקש לייצא את המידע הבנקאי שלך לגוף שלישי מפוקח, שהוא יוכל לתת לך שירות של ייעוץ והשוואת עלויות וריכוז המידע הפיננסי שלך באופן כללי על מנת להנגיש לך בצורה קלה יותר את המידע, בצורה מקוונת, וכן לאפשר לך השוואת עלויות.
<כפיר בטט: זה חשוב מאוד בעולם הבנקאי כי בעולם הבנקאי יש סוג של אפליית מחירים אינהרנטית, מה שנקרא, למוצרים, בין אם זה באשראי, מסגרת אשראי בפרט, שרמת הסיכון שלך היא שקובעת את המחיר שלך ולכן חשוב מאוד לפני שנותנים לך הצעה להבין את המאפיינים הספציפיים שלך.
<כפיר בטט: על כן לבוא סתם לגשת לבנק ולשאול כמה אני אקבל תמורת זה, בלי שיש לו את המידע הזה, זה לא כל כך אפשרי, ולכן אם אפשר לעשות את זה בדרך מקוונת, על סמך הנתונים האישיים שלי ועל סמך הנתונים האלה בנקים אחרים יוכלו להתחרות עליי ולהציע לי הצעות ערך, ספציפית על המאפיינים הספציפיים שלי, זה מה שאנחנו חושבים שיביא לכך שהלקוח יהיה הרבה יותר מודע לכמה הוא משלם, אל"ף, ויוכל לקבל הצעות, שוב, בלי לקום מהכיסא.
<כפיר בטט: אני כן אציין, בהמשך למה שאמרתם, הרגל השלישית תהיה אך ורק רלוונטית למי שיש לו גישה מקוונת, כי כל הדבר הזה בסוף פועל באופן מקוון.
<כפיר בטט: הדרך הלא מקוונת לעשות את זה - - -
אורי מקלב: זה כבר לקוחות שהם עסקים, המידע הזה חשוב ורלוונטי לא לאנשים פרטיים.
<כפיר בטט: הוא גם.
<כפיר בטט: אני סבור שגם אני - - -
אורי מקלב: אנשים פרטיים שמבקשים הלוואות.
<כפיר בטט: לא רק.
<כפיר בטט: אפילו אני ואתה שמשלמים עמלות כאלה ואחרות בשנה השוטפת, לא תמיד אנחנו יודעים בדיוק כמה אנחנו שווים ואם היינו יכולים לקבל הצעה טובה יותר מבנק אחר.
<כפיר בטט: וגם אם כן, אנחנו לא תמיד הולכים לבנק ושואלים אותו כמה אני אקבל.
<כפיר בטט: בצורה הזאת אפשר להנגיש בצורה מהירה - - -
אורי מקלב: זאת אומרת בסגנון שהיה בקרנות פנסיה, בקרנות השתלמות, שאתם עושים את התחשיב לראות מי בהתאמה אישית, כל אחד מה - - -
<כפיר בטט: זה לא אנחנו, זה אנחנו אפשרנו במסלקה הפנסיונית להנגיש את המידע כדי שחברות כאלה ואחרות יוכלו בעצם לייצר את אותה השוואת עלויות.
<כפיר בטט: אנחנו קוראים לזה מן זאפ בנקאי, יש את האתר הזה, זאפ, שמשווה מחירים, זה פחות או יותר הרעיון גם לשירות הזה.
<קריאה: יהיה לכם פה ממשק עם דירוג האשראי האישי?
<כפיר בטט: מאגר נתוני האשראי הוא מאגר שהוקם ויופעל ב-2019.
<כפיר בטט: אותו דירוג יינתן לשם מתן אשראי, השירות הזה לא יהיה לשם מתן אשראי, הוא יהיה כן לשם מתן הצעות ערך על מסגרת האשראי, קרי האוברדרפט, וכן לשם העמלות השונות שגובים מהלקוח, שזה באמת לא תמיד רלוונטי, רמת הסיכון שלו לרמת דירוג האשראי.
<כפיר בטט: אני רק אסיים, אז אני כן אומר שהרגל השלישית היא כן רגל שרלוונטית אך ורק באופן מקוון, אבל יש את תעודת הזהות הבנקאית שקיימת גם היום, גם באופן אנלוגי, בין אם זה נשלח ישירות הביתה ללקוח וזה מרכז עבורו את כל ההצעות האלה.
<כפיר בטט: במובן הזה הלקוח מקבל והוא צריך לעשות דבר נוסף אם הוא רוצה שמישהו יעשה עבורו השוואה כזו או אחרת.
<כפיר בטט: יש גם חברות שיכולות לקבל את תעודת הזהות הבנקאית ודרך זה להציע הצעות ערך, אבל זה ככה מסכם את הדברים.
<כפיר בטט: אם אני רק אחזור ושוב נגיעה למהות השאלה שאתה ציינת, חבר הכנסת מוזס, לעניין הנגישות לקהלים שפחות - - - אני חושב ששני הצעדים הראשונים כלל לא רלוונטיים, הם רק אמורים לסייע יותר.
<נתי ביאליסטוק כהן: הצעד השני מאוד רלוונטי.
<כפיר בטט: אם זה הניידות לעניין הקלות שבה לקוח יוכל לעבור מבנק לבנק וזה לא דורש מהלקוח שום גישה מקוונת, זה הכול קורה מאחורי הקלעים.
<כפיר בטט: אותו דבר עם המחשוב הבנקאי, זה לא דורש שום דבר מלקוח הקצה.
<כפיר בטט: השלישי זה אכן שיפור לעומת המצב הקיים שיתאפשר למי שיש לו גישה מקוונת, זה יהיה, בכנות אני אומר, פחות נגיש למי שאין לו גישה מקוונת.
מנחם אליעזר מוזס: מה התשובה לזה?
מנחם אליעזר מוזס: מיליון איש יש כאלה בארץ.
מנחם אליעזר מוזס: ויש אומר 1,800,000.
<כפיר בטט: הטכנולוגיה הזו יכולה רק לשפר לעומת המצב הקיים, אנחנו לא פוגעים בשום צורה במצב הקיים, אבל אני מסכים ואני אומר בכנות, זה לא נותן פתרון נוסף לאלה שאין להם גישה מקוונת.
<קריאה: אבל זה בהכרח גורם לסגירת סניפים.
<כפיר בטט: זה לא קשור בכלל לסגירת סניפים.
<כפיר בטט: הסיפור של הנגשת המידע של הלקוח, הרי גם היום לכל מי שיש גישה מקוונת יש חשבון אישי מקוון שהוא יכול להיכנס - - -
<קריאה: אתה לא יכול להסתכל על דברים בראייה צרה.
אורי מקלב: סגירת סניפים זה נושא שאנחנו כבר דנו בו ואנחנו נראה אם יש ממשק בנושא הזה בין סגירת סניפים, אבל איך שלא יהיה נעלה את הדברים האלה, מה אנחנו עושים, שהיום גם מצטמצמים השירותים וגם סגירת סניפים.
מנחם אליעזר מוזס: אני מדבר על 25% מהאוכלוסייה.
אורי מקלב: כן, אנחנו נדבר על זה ותיכף נגיע לעוד דברים.
אורי מקלב: אנחנו שמענו - - -
מנחם אליעזר מוזס: יותר מדויק 28%.
אורי מקלב: דודי בבלי.
<דודי בבלי: אני רק אשלים.
<דודי בבלי: אנחנו מדברים פה על שלושה צעדים, שלוש הרגליים, שלושה צעדים משלימים שהם בעיקרם תשתיות.
<דודי בבלי: התשתית של המידע, של ה-API, אנחנו בעצם מייצרים תשתית להעברת מידע.
<דודי בבלי: כמו רשת חשמל, שיצרו בעבר ובזמנו זה שימש אולי רק לתאורה, במשך הזמן פיתחו מכשירי חשמל וכן הלאה על פני אותה תשתית.
<דודי בבלי: כנ"ל פה, אנחנו מייצרים תשתית להעברת מידע ובבוא העת חברות, גופי פינטק, מה שנקרא היום, או כל מיני גופים כאלה, ייצרו כל מיני יישומים עבור הלקוחות.
<דודי בבלי: שוב, הרעיון הוא מידע, להנגיש את המידע בצורה פשוטה ללקוח, ברורה ללקוח, באופן השוואתי כדי שיהיה לו קל יותר להתנהל ברמה הפיננסית.
<דודי בבלי: אחד השירותים, זו דוגמה מצוינת שכפיר ציין, זה הנושא של ריכוז מידע.
<דודי בבלי: כשאני מנהל, למשל, מספר חשבונות או מספר כרטיסי אשראי ואני רוצה לראות את הכול במקום אחד, התשתית הזאת תאפשר לרכז את הכול במקום אחד.
<דודי בבלי: זאפ בנקאי, שמבצע את ההשוואות.
<דודי בבלי: היום הנתונים, בעצם כל בנק מייצר אותם בצורה אחרת, באופן אחר, קשה להשוות ביניהם.
<דודי בבלי: כשאנחנו מדברים פה בעצם על סטנדרט שיהיה אפשר לבצע השוואה בצורה קלה, לתת ערך ללקוח, מה שיאפשר לו כמובן לקבל החלטה אם הוא מעוניין, למשל, או לקבל שירותים מבנקים אחרים.
<דודי בבלי: לכן הרגל השנייה תאפשר לו לבצע את ההעברה הזאת.
מנחם אליעזר מוזס: והרגל השלישית?
<דודי בבלי: הרגל השלישית תאפשר הקמה, שוב, ככל שיהיו גופים שיהיו מעוניינים להציע שירותים מתחרים, ואז אנחנו מדברים על אפשרות אחת, ללקוח, להבין שהוא יכול לקבל שירותים אלטרנטיביים בגוף אחר, לאפשר הקמה של גופים אלטרנטיביים ולאפשר את המעבר לאותם גופים.
<דודי בבלי: לכן שלוש הרגליים האלה הן שלוש רגליים משלימות, אבל חשוב להגיד שהן תשתיתיות.
<דודי בבלי: זה הרעיון.
מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לומר לך, היום עוד יש שירות על ידי פקיד ויש שירות ישיר מהבנק.
מנחם אליעזר מוזס: השירות הישיר בבנק זה חינם, על ידי פקיד, אז בנק מסוים, יש לי מסמך שיהודי מבוגר, הוא קיבל בשביל לבדוק מה היה בחשבון שלו לפני תשעה חודשים, חיוב של 68 שקל.
מנחם אליעזר מוזס: זה מונח אצלי, המסמך, זה באמצע טיפול, אבל האם זה לא ייצור כאלה דברים?
<דודי בבלי: אני חושב שאז יפתחו יישומים וכבר היום יש כל מיני יישומים שיאפשרו לך לנתח את המידע הזה ולהציף לך התראות על כל מיני חיובים חריגים, על פעילות חריגה וכן הלאה.
<דודי בבלי: כלומר זה - - -
מנחם אליעזר מוזס: אבל צריך לקחת משקפי הגדלה ולהסתכל.
מנחם אליעזר מוזס: כבר היום אתה מקבל ניירות ואתה לא יודע - - -
<דודי בבלי: אתה לא יודע מה לעשות איתם, הרי אתה מקבל - - -
מנחם אליעזר מוזס: - - - אני קיבלתי 12 עמודים מביטוח לאומי.
<דודי בבלי: אתה לא יודע מה לעשות עם זה, אתה לא קורא.
מנחם אליעזר מוזס: אני לא יודע אפילו, אני אתן לך, בעמוד הראשון כתוב, 'אפילו אם אתה מרוויח כך וכך תגיש את זה', בעמוד 14 באותיות קטנות, 'אם אתה מרוויח יותר מ-7,000 אל תגיש את זה'.
<דודי בבלי: בדיוק.
<דודי בבלי: לכן אנחנו יוצרים בדיוק את האפשרות הזאת, להעביר את המידע כדי שהיישומים האלה יאפשרו את זה.
אורי מקלב: - - - בנושא הזה, שלא כל השירותים היום ניתנים בבנקים באופן ישיר, פרונטלי, אלא בחלק מקוון, ואת המגבלה, אבל תיכף נגיע לעניין הזה, שאנשים ירצו להתייחס.
אורי מקלב: מר עמית ענבר, בבקשה.
אורי מקלב: יש עוד מישהו מהבנקים?
אורי מקלב: בהמשך תוכלו להתייחס.
<עמית ענבר: אנחנו שלושתנו מבנק איגוד.
מנחם אליעזר מוזס: בנק איגוד עדיין קיים?
מנחם אליעזר מוזס: זה לא עבר למזרחי טפחות?
<עמית ענבר: עדיין קיים, אנחנו עושים הכול כדי למנוע את המיזוג שמבחינתנו הוא אסון.
מנחם אליעזר מוזס: לא ייפגעו העובדים?
<עמית ענבר: כרגע צפוי שכמובן ייפגעו העובדים, מאות עובדים, אבל יחד עם זה גם לנושא הנוכחי.
<עמית ענבר: דיברתם פה על מספר רגליים, אבל דיברתם על חסמי מעבר לניידות, אם לא יהיו בנקים, אז לא יצטרכו להעביר, אפרופו הערה קטנה.
<עמית ענבר: זאת אומרת אתם מצמצמים את כמות הבנקים, אז למה צריך את הניוד בין בנקים?
<עמית ענבר: אבל אנחנו מדברים גם מההיבט של מערכות חדשות - - -
<קריאה: זה אמור לקרות רק עוד עשר שנים.
<עמית ענבר: צריך להבין, אתם דיברתם קודם, כשבונים מערכת חדשה בבנק לא מסתכלים רק על הצד שמאפשר לבן אדם או ללקוח לעבור, אז כבר מסתכלים בראייה יותר רוחבית ומשנים את כל הטכנולוגיה בעקבות הדבר הזה, וכשמשנים את כל הטכנולוגיה אז אוטומטית הולכים לעולם טכנולוגי, אז גם כפועל יוצא מזה ואי אפשר להתכחש לזה, סניפים ייסגרו.
<עמית ענבר: זו צריכה להיות באופן חד משמעי - - - זה שאתה מסתכל בצורה מאוד צרה על הדרישות שלכם למעבר לקוחות בין בנק לבנק, בפועל זה יגרום בדיוק הפוך.
<עמית ענבר: אני רוצה לציין שבנק איגוד ניזון עדיין, אבל במשך עשרות שנים, משירותי אירוח של בנק לאומי.
<עמית ענבר: זה משהו שקיים כבר היום.
<עמית ענבר: החוזה בין הבנקים תם ואנחנו התחלנו במהלך להקים מערכת מחשוב עצמאית, מותאמת ומודרנית.
<עמית ענבר: מותאמת לשנים שאנחנו חיים בהם, כמובן מותאמת רגולטורית ואז זה עונה לכל הדברים האלה, מותאמת מבחינת נגישות והדבר הזה מאפשר גם לתת שירותים או להיות לשכת שירות או לשכת אירוח לכאלה גופים פרטיים אחרים שרוצים לתת שירותים והחסם הטכנולוגי לא נותן להם לעשות את זה.
<קריאה: אנחנו בעצם הכלה.
<עמית ענבר: בדיוק, אותה כלה ש - - - אז אנחנו הלקוח הראשון.
<עמית ענבר: אנחנו גם היום נותנים לשירותים מסוימים שירותי אירוח.
<עמית ענבר: יש לנו את הניסיון, יש לנו את הידע, יש לנו את היכולת, יש לנו צבא של אנשי מקצוע שעומדים מאחורי הדבר הזה.
<עמית ענבר: בנק איגוד הוא בנק שנותן 360 מעלות של שירותים בנקאיים.
אורי מקלב: אתם עומדים בקשר, יש הידברות ביניכם?
<עמית ענבר: הייתה הידברות, בנק ישראל והפיקוח על הבנקים ליווה אותנו לאורך כל התהליך.
<עמית ענבר: ברגע שהודיעו הבעלים על הרצון להתמזג אז הפרויקט הזה באיזה שהם שלבים של בחינה מחדש, או הקפאה.
<כפיר בטט: חשוב לי מאוד לציין בנקודה הזאת, הולך לצאת קול קורא שיהיה פתוח בפני כל השחקנים שעומדים בתנאי הסף של אותו קול קורא.
<כפיר בטט: כולם.
<עמית ענבר: אבל אם אין מגבלה מי יבוא?
<כפיר בטט: רגע.
<כפיר בטט: אין הידברות ישירה, וכמובן שאנחנו מדברים על כספי ציבור, אין הידברות ישירה אל מול גופים בנוגע להאם אנחנו ניתן לכם, אבל בסופו של דבר יהיה קול קורא, יהיו תנאים, מי שיעמוד בתנאים יוכל לקבל את המענקים.
<כפיר בטט: במידה וכתוצאה ממיזוג כזה או אחר בסופו של דבר בנק איגוד לא יעבור את תנאי הסף שמגדירים - -
<עמית ענבר: לא יהיה בנק איגוד.
<כפיר בטט: - - ככל הנראה חלק מתנאי הסף יהיו, אין לנו שום רצון לתת מענקים וכספי מדינה לבנקים הגדולים.
<כפיר בטט: הבנקים הקטנים, אז סברנו, וזה כמובן עוד נתון לשיקול דעת וזה יפורסם, אבל בעקרונות שסיכמנו מול בנק ישראל הם יהיו זכאים.
<כפיר בטט: אם הם יהיו זכאים גם אז - - -
אורי מקלב: אנחנו לא יכולים עכשיו להיכנס לסוגיה.
אורי מקלב: ירון, בבקשה.
<ירון גיאת: יש לי הערה.
<ירון גיאת: ירון גיאת, אני נציג ועד המנהלים של בנק איגוד.
<ירון גיאת: במקרה אני גם מתחום הטכנולוגיה.
<ירון גיאת: כשאנחנו מסתכלים על המחשוב זה לא שרתים ומערכות מחשב שכל אחד יודע להקים.
<ירון גיאת: מדובר פה על השכל והבינה הבנקאית שצריכים להכניס למערכות האלה.
<ירון גיאת: ואם לא יעמוד מאחורי המיזם הזה גוף שיש לו ידע בבנקאות שהוא רכש וכל הניסיון הזה, הברזלים לבד ומערכות המחשב לבד ואנשי שירות, היא תעבוד, אבל בלי השכל זה סתם גולם שאין לו שום כיוון.
<ירון גיאת: אתה מסתכל על זה עקומת הלימוד בבנקאות זה עשרות שנים.
<ירון גיאת: תיקחו את המערכות של הבנקים הגדולים, לאומי והפועלים, אלה מערכות לגאסי משנות ה-70.
<ירון גיאת: לא להתבלבל, מערכות הליבה של הבנקים הגדולים עד לפני כמה חודשים הם עכשיו בתהליך הסבה איטי, הם בונים טלאים טלאים, אלה מערכות מאוד מיושנות.
<ירון גיאת: ישראל כמדינה, אנחנו רואים את זה היום, כשאנחנו בוחנים את ההצעות, מדינת ישראל והבנקים הגדולים מפגרים בכמה שנות דור מול מערב אירופה בתחום הבנקאות ומול - - -
<עמית ענבר: ביחס למה שאנחנו ראינו, בפרויקט שאנחנו רצינו אנחנו ראינו מוצרים מדהימים שעונים פה לכל מה שאתה אומר.
<ירון גיאת: מדובר פה על פתרון שזה חוכמת ההמונים.
<ירון גיאת: אם לוקחים מוצרים של חברות שנותנות שירות ל-180 בנקים בעולם, ברור לנו שלהוסיף עוד בנק בארץ, כל השירותים הנמצאים, זה רק התאמה לרגולציה בתוך הבנקאות בארץ.
<ירון גיאת: אז נגישות נמצא שם.
<ירון גיאת: גם באודיו, ניקח לדוגמה עיוורים, או אוכלוסייה שאין לה אינטרנט, אז האודיו, דרך DTMF ושיחה קולית, שזה אין שום בעיה, הוא יכול לקבל את השירותים.
<ירון גיאת: זה נמצא שם.
<ירון גיאת: ואפילו ויזואלית, אתה יכול לבצע היום הרבה מאוד פעולות בצורה ויזואלית בצ'ט עם נציג.
<ירון גיאת: הכול כבר קיים, הפתרונות האלה קיימים ולא צריך להמציא שום דבר כמעט, רק לייבא את הטכנולוגיה הזאת לארץ ולממש אותה.
<ירון גיאת: הבנקים הגדולים לא יעשו את זה, אין להם אינטרס כלכלי, ה-ROI שלהם הוא היום בעוד חמש שנים אסטרונומי.
<ירון גיאת: לכן מי שיקום את זה הוא בנק קטן שיש לו אינטרס.
אורי מקלב: אני מאוד מעריך אתכם שהצלחתם בדיון שאנחנו עושים באופן כללי להכניס את הדברים שלכם.
אורי מקלב: אנחנו מתחברים אליכם, אין לי ספק, אבל אנחנו מציעים שקודם כל תהיה הידברות ביניכם, בין לפני הקול קורא, בין אחרי הקול קורא, לראות - - - אנחנו נרצה את זה, אנחנו מבינים את החשיבות של העניין, בסופו של דבר אתם מייצגים לקוחות ויכול להיות לקוחות שהיו בעבר עובדי מדינה, שיכול להיות שהיום הם פנסיונרים ויכול להיות שגם ציבור גדול, שבסך הכול יש להם מגבלות ואתם רוצים להמשיך לתת להם את השירות הנגיש ובמערכות מתקדמות.
אורי מקלב: כל מה שאתם רוצים, אני חושב שזה נכון, רק אני לא יכול עכשיו, במסגרת הדיון הזה, הקיים, עם האיחור שיש לנו, להיכנס לכל נבכי.
אורי מקלב: שמענו את הדברים - - -
<ירון גיאת: הערה אחת.
אורי מקלב: באמת הערה אחרונה, אני רוצה לתת לעוד אנשים.
<ירון גיאת: דובר פה על דבר שאנחנו מברכים עליו, מעבר בין חשבונות.
<ירון גיאת: אנחנו הבנק הראשון שנשמח שיהיה קל לעבור מבנק לבנק, אבל צריך לשים לב, ברמת הטכנולוגיה, הבנקים לא מסוגלים, קחו את עולם הסלולר, שזה להעביר מספר טלפון ולנייד אותו, בבנקאות הסגמנטים זה מספר ה - - - הסגמנט שצריך לבצע.
<ירון גיאת: זה לא רק הוראות קבע בחשבון, מדובר על - - -
<עמית ענבר: מספרי חשבון שונים, פרטים שונים.
<עמית ענבר: בנק עובד בצורה אחרת לגמרי, זה לא מספר סלולרי.
<ירון גיאת: בנקים אחרים, המערכות שונות, הם יצטרכו להקים גוף כנראה צד ג' שינהל את כל האופרציה.
<ירון גיאת: זה לא פשוט בכלל.
אורי מקלב: יכול להיות, אני מניח שזה לא דבר פשוט.
<ירון גיאת: זה לא נראה בכלל באופק.
אורי מקלב: זה לא דבר פשוט, אני מניח.
אורי מקלב: הם לקחו אתגר מאוד גדול - - -
<כפיר בטט: לכן נתנו שלוש שנים.
אורי מקלב: זה להכריז על דבר שהוא באמת קפיצה של כמה מדרגות ביחד.
<ירון גיאת: זה כמעט בלתי ישים.
אורי מקלב: אני מבין שיש כאן גם בעיות רגולטוריות ויש בעיות טכניות, מורכבות מאוד, שפות אחרות בתוך הבנקים - - -
<ירון גיאת: בעולם זה עובד.
<כפיר בטט: אני רק אגיד, אנחנו לא ממציאים את הגלגל.
<כפיר בטט: יש באנגליה מודל שאנחנו - - -
אורי מקלב: הוא הסביר, שהרוב - - -
<ירון גיאת: בעולם זה עובד, אבל הם הרבה יותר טובים מאיתנו.
<כפיר בטט: אל תצטנע.
אורי מקלב: אני מציע ככה, אנחנו היום, במסגרת הדיון המצומצם, לא נוכל להרחיב את הדבר הזה.
אורי מקלב: אנחנו הרי נעשה מעקב, אנחנו אז נעקוב גם אחרי ההתקדמות שלכם ואולי מחוץ לוועדה אנחנו נראה איך אנחנו מלווים את זה.
<ירון גיאת: תודה רבה.
אורי מקלב: נתי ביאליסטוק.
אורי מקלב: קודם כל התפקיד.
<נתי ביאליסטוק כהן: נתי ביאליסטוק כהן, אל תיקח לי את תואר האצולה שלי, אדוני, תמיד אתה נוטה לשכוח אותו.
אורי מקלב: כהן זה הדבר הראשון שצריך לתת.
אורי מקלב: נתי כהן ביאליסטוק.
אורי מקלב: הכהן תמיד נותן בראש, כתוב.
<נתי ביאליסטוק כהן: המרכז לעיוור בישראל.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני אשתדל לעשות את זה מאוד קצר.
אורי מקלב: תמיד השתמשת בשם כהן?