GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן ברושי: אני חושב, חברתי חברת הכנסת יעל פארן, שהדבר העיקרי שהיה צריך, דיברנו על זה בפורום שישבנו עם אודי אדיבי שהוא עכשיו מנכ"ל המשרד לאנרגיה ותשתיות, שהוא עומד בראש הוועדה שהוקמה מהחוק.
איתן ברושי: לפי דעתי אין מנוס מסדר עדיפות שמאפשר עמידה ביעדים של הממשלה, גם התחייבות בינלאומית של היעדים עד 2030.
איתן ברושי: זה בעיני סדר העדיפות, לא תמיד זה נכון, ולא סתם הערתי שלממשלה אין תכניות ארוכות טווח.
איתן ברושי: סתם לדוגמה בתחבורה ישבנו השבוע כחבר ועדת הכספים שאלתי את השר שאני בקשר עתיק יומין איתו, אמרתי לו "תגיד, אדוני השר, שאתה נחשב שר טוב, אתה עושה את הדברים היום שאתה סוגר את הפערים של אתמול או שאתה נערך למשימות של מחר" לא הייתה לו תשובה ברורה, אבל כל אחד יודע שעוד לא סוגרים את הפערים של אתמול בתחבורה.
איתן ברושי: לכן מה שחסר בתקציב 2019, יש פה את אבי - - - אין ברירה, אתה תהיה הנציג, זה נופל עליך.
איתן ברושי: מה שחסר בתקציב של 2019 שעכשיו הממשלה מגמגמת אם היא הולכת לבחירות או לאישור תקציב, שבאמת חסר החזון הכללי.
איתן ברושי: למשל בשום מקום לא מופיע מהו היקף האוכלוסייה לשנים הבאות שמזה נגזרות המטרות של שיכון, תעסוקה, חינוך.
איתן ברושי: כל מי שניהל ארגון, כל מי שהיה ראש רשות – גם אני הייתי – יודע שהמילה הראשונה ביעדים זה מהו היקף האוכלוסייה אותו אתה משרת.
איתן ברושי: אני שואל מה היקף האוכלוסייה של ישראל לשנים הקרובות שמזה נגזרת שאלת כל היתר.
<קריאה: 15 מיליון ב-2050.
איתן ברושי: רגע, עכשיו לא צריך להיות נביא.
איתן ברושי: בניגוד לדורות הקודמים יש היום מספיק כלים כדי לומר מה יהיה היקף האוכלוסייה.
איתן ברושי: מה ישראל הייתה צריכה להגיד?
איתן ברושי: היא קודם כל רוצה לעודד את הגידול, היא רוצה שהבנים פה יישארו, היא רוצה לקלוט את העם היהודי שכידוע בישראל זאת הקהילה הגדולה אבל רוב היהודים לא בישראל וכולי.
יעל כהן-פארן: לא בטוח שהיא רוצה לקלוט את היהודים, - - - אתה יודע, יש ויכוח.
יעל כהן-פארן: יש פה בעיה קשה.
<קריאה: לא מכירים בהם כיהודים?
יעל כהן-פארן: מכירים בהם כיהודים, אבל שם.
יעל כהן-פארן: אבל לא ניכנס לזה.
יעל כהן-פארן: הערתי הערה.
איתן ברושי: אתם רוצים עוד משבר ממשלתי?
יעל כהן-פארן: המשבר קיים.
איתן ברושי: אני אומר שאין ויכוח על הצורך בתוספת האוכלוסייה שהיא גם מרכיב בחיזוקה של המדינה, אין ויכוח על הפרישה.
איתן ברושי: אם הממשלה לא מסוגלת לתת לקיבוץ סופה לייצר אנרגיה מתחדשת, שכל מה שיש לקיבוץ הזה זה המנהרה שבפתחו, אני מקווה שלא, ואומרים לך "אין כושר הולכה" ואתה לא רואה בתקציב או אין פה דיווח על שיפור הכושר הזה, חלק מהיכולת שלכם לא בא לידי ביטוי אם אין תשתית של המדינה שיוצרת את היכולת ליצור את התנאים, כולל דברים שאתם מזכירים ולא מדברים פה על הכל.
איתן ברושי: זאת אומרת שלא חסרה תכנית ל-2050, חסרה תכנית בסיסית של הממשלה שמגדירה את היעדים הלאומיים שהם לא בסמכות משרד האוצר אלא הם בסמכות הממשלה.
איתן ברושי: אני כחבר ועדת הכספים אמרתי את זה לכחלון "אתה לא יכול לבוא אלינו ולהגיד בבקשה תצביעו בעד ונגד הפחתת הגירעון, או על סכומים.
איתן ברושי: אין גוף שמתנהל ככה.
איתן ברושי: רק ניהול רשלני".
איתן ברושי: לכן אני חושב שישראל הייתה זקוקה לתמ"א של אנרגיה מתחדשת.
איתן ברושי: למשל כשהולכים ליצור מכוני התפלה, ברור שאי אפשר להקים במקום של מכון התפלה מרינה ולכן היה צריך לסמן שטחים.
איתן ברושי: אם מדברים על אנרגיה שאובה שזה לוקח לא מעט קרקע, אין לי טענה, אם מדברים על מתקנים אחרים ותיכף אני אגיד מיל על השטחים הפתוחים, צריך היה ליצור תמ"א, ואני אומר לחברתי, צריך ליצור תכנית רחוקת טווח.
איתן ברושי: תראו, לא פעם אמרתי שישראל היא מדינה קטנה, ותסלחו לי לא כולם מסכימים אבל התגנבו שמועות כאלה שתהיה אולי יותר קטנה.
איתן ברושי: השאלה איך מכילים בתוך מדינה שלא תגדל - - -
<קריאה: אם כולם עדי מדינה בסוף יישארו פחות אזרחים.
איתן ברושי: לא כולם.
איתן ברושי: אנחנו לא .
איתן ברושי: אל תגזימו בכולם.
איתן ברושי: אבל אם אנחנו רוצים לבטא את העמידה ביעדים שישראל היום בקושי ב-3% והיא צריכה להגיע ל-10% בעוד שלוש שנים, 2018, 2019, 2020, אז אני לא מציע להפליג בחלומות לכל מיני מטרות רחוקות, שהן חשובות, אני מציע לנו כמי שאמור לפקח על המדינה לדרוש תכנית ברורה עם יעדים ברורים, עם לוחות זמנים ברורים, עם תקציב 2019 ומעלה שמבטא את התשתיות שהמדינה צריכה ליצור כי זה התפקיד שלה, כדי לאפשר פה לעמוד ביעד שלפחות את כבר היית בכנסים בינלאומיים, שישראל מתגאה ביכולת הזאת.
איתן ברושי: אבל לא יעמדו ביעדים.
איתן ברושי: אני רוצה להגיד משהו כראש מועצה אזורית לשעבר ומי שחי במועצה אזורית, ואני אומר גם לחברתי יעל.
איתן ברושי: אי אפשר להיות, ואנחנו רוצים לנהל 86% מקרקעות המדינה, שהן בתחום השיפוט של 54 מועצות אזוריות, כולל ארבע מועצות של מיעוטים, שתיים בדרום ושתיים בצפון ושש מועצות ביהודה ושומרון.
איתן ברושי: אז אי אפשר לנהל שטחים של 54 מועצות אזוריות, של 86% מהקרקעות ולא להבין שחלק מהמתקנים במחלוקת יהיו בתוך השטחים האלה.
איתן ברושי: אני אומר את זה כלפי פנים עכשיו.
<ירון בן נון: אל מי אתה מדבר?
איתן ברושי: למיקרופון.
איתן ברושי: לשידור.
איתן ברושי: שאלת בהתחלה מי עוקב אחרי השידור.
יעל כהן-פארן: ירון, בבקשה.
<ירון בן נון: לא, להבין באמת.
<ירון בן נון: אתה שייך לוועדה?
יעל כהן-פארן: הוא חבר כנסת.
<ירון בן נון: אני יודע.
יעל כהן-פארן: ירון בבקשה.
איתן ברושי: אתה עושה לי ועדת חקירה?
<ירון בן נון: זה לא ביקורת, אני באמת שואל.
<ירון בן נון: אתה יכול להגיד ביקורת.
<ירון בן נון: אתה אומר דברי טעם, אבל למי?
איתן ברושי: פעם ראשונה אתה שומע דברי טעם ממני?
איתן ברושי: אני אומר את זה כל פעם.
איתן ברושי: אני חוזר ואומר גם ליעל כי גם ליעל יש מאבקים.
איתן ברושי: חברת הכנסת יעל פארן היא בעד אנרגיה מתחדשת אבל בדרך כלל שזה יהיה אצל מישהו אחר.
יעל כהן-פארן: איתן, אני מצטערת.
יעל כהן-פארן: אני לא ארשה לך להוציא דיבתי.
איתן ברושי: אני שותף להפגנות, אני שותף למאבקים ואני הייתי ראש מועצה בעמק יזרעאל ואני מדבר עם ראשי מועצות ואני מדבר לכולכם עכשיו.
איתן ברושי: שאלת למי אני מדבר, למי שרוצה לשמוע, שצריך לעשות תכנית רב שנתית וצריך לדעת שישראל היא מדינה קטנה וחלק מהפרויקטים הם במחלוקת וצריך למצוא את הנוסחה מה כן ומה לא, צריך להגיד איפה כן ואיפה לא.
איתן ברושי: צריך להגיד מהם התנאים והפיצוי והשיפוי וההגנות משום שלא ניתן להגיע לכל מה שאתם רוצים אם לא יהיה ברור איפה זה ממוקם.
איתן ברושי: אין מה לעשות, אין שום דבר שהוא באוויר וכל מה שמדברים הוא בקרקע.
איתן ברושי: תכניסו לכם לראש, אין קרקע שאין לה תחום שיפוט ואין תחום שיפוט שאין לו ראש רשות.
איתן ברושי: יש מעט שטחים גליליים וגם הם הולכים ונעלמים.
איתן ברושי: לכן אם אתם שואלים אותי מה צריך לעשות, ובזה אני מסכם, ולכן שאלתי מה החסמים.
איתן ברושי: 1.
איתן ברושי: לעבוד עם שעון של ימים ולא של חודשים ולא של שנים, כדי לעמוד ביעדים שהחלטנו עליהם.
איתן ברושי: זה גובר על שיקולים אחרים גם אם יש פה למישהו רעיונות מדהימים.
איתן ברושי: אני מציע בקטע הזה ללכת עם הרגליים על הקרקע ולא רק עם הראש בשמיים, למרות שהחיבור הזה הוא טוב.
איתן ברושי: שאנחנו צריכים לפי דעתי להבטיח בתקציב 2019 ואני לא ראיתי את זה, אבל לא ראיתי הכל, ואתם תבדקו שיש ביכולת של המדינה לתת את התשתית הנדרשת כדי שנעמוד ביעדים של אנרגיה מתחדשת.
איתן ברושי: זה לא מספיק שיש לנו רעיונות.
יעל כהן-פארן: אבל אנחנו לא שמים את זה בתקציב, זה הכל מתקציב סגור של משק החשמל זה לא בתקציב.
איתן ברושי: א.
איתן ברושי: ב.
איתן ברושי: זה לא משנה.
איתן ברושי: זה אותו דבר.
איתן ברושי: צריך לבדוק ששם יש.
איתן ברושי: מנכ"ל חברת החשמל והיושב ראש דיברו איתי, הם מוכנים להיות הרבה יותר מעורבים.
איתן ברושי: הם טוענים שהם יעשו את זה יותר טוב מהמדינה.
יעל כהן-פארן: הם בטוח יעשו את זה יותר טוב.
איתן ברושי: ואני לא פוסל שום דבר.
איתן ברושי: עוד לא נפגשתי איתם, הם הזמינו אותי.
איתן ברושי: הדבר האחרון, צריכה להיות תכנית מתאר ארצית לאנרגיה מתחדשת.
איתן ברושי: פה הדבר המקדים הוא תכנון פיזי של הקרקע.
איתן ברושי: תראו איזה קשיים יש להקים מכון התפלה בגליל המערבי.
איתן ברושי: אין מים ולא מוקם מתקן התפלה, כי לא הגיעו להסכמה איפה יקימו את המתקן, ימינה או שמאלה בשרגא או בשמרת או בעכו.
איתן ברושי: אני במקרה מלווה את זה.
איתן ברושי: אז תקשיבו, אין מים בגליל העליון ואין מים בעמק הירדן כי לא מסוגלים לקבל החלטה על הקמת מתקן.
יעל כהן-פארן: איתן אנחנו צריכים לסיים ב-11:00 אז בוא תתכוון לידי סיום.
איתן ברושי: אני מציע לסיים עם החלטות שאומרות מה הוועדה הזאת עושה חוץ מאשר היא שומעת רעיונות, איך היא מקדמת ביצוע, ובעיקר אני אומר לכם תכניסו לראש, צריך לעמוד בלוח זמנים.
איתן ברושי: אם הדיבורים האלה הם סתם אז זה סתם, לא יצא מזה כלום.
יעל כהן-פארן: תודה איתן.
יעל כהן-פארן: רק למשפט האחרון שלך, אתה יודע, אנחנו בכנסת וכנסת זה פרלמנט, פרלה, מדברים.
יעל כהן-פארן: אתה צודק שאנחנו צריכים לדרוש עשייה, מי שאמור לעשות זה הממשלה ואנחנו דורשים עשייה.
יעל כהן-פארן: זה התפקיד שלנו בתור כנסת, לפקח על זה שהממשלה עושה את עבודתה.
יעל כהן-פארן: אנחנו כוועדה אין לנו כלים לעשות.
יעל כהן-פארן: טכנית.
יעל כהן-פארן: אני לא יכולה לבנות.
איתן ברושי: לתת בראש.
יעל כהן-פארן: אתה נשאר איתנו?
יעל כהן-פארן: אני רוצה עכשיו לשמוע מעוד יזם ואחר כך נתחיל גם לשמוע תגובות מהממשלה.
יעל כהן-פארן: ירון בן נון, תציג את החברה שאתה עובד איתה או בכלל את התחום.
יעל כהן-פארן: אני רק אציין כאן שירון היה באחד הדיונים הראשונים של הוועדה בתחום של התייעלות אנרגטית בשם חברת lightup שיש לה טכנולוגיה מעניינת אבל לצערנו, וזה גם אחד הנושאים של הוועדה, היא כבר לא עובדת בארץ כי אין לה שום דבר לעשות כאן בארץ, כולם עברו לקליפורניה, שם יש להם הרבה מאוד עבודה והם משקיעים בפרויקטים.
יעל כהן-פארן: זה הדבר אולי הכי עצוב שאיתו התחלתי את הבוקר, מהשיחה עם ירון ששאלתי אותו מה עם lightup, כי אני הכרתי אותם עוד לפני שנכנסתי לכנסת, וכולם עברו לקליפורניה חוץ מירון שעכשיו עובד במשהו אחר.
יעל כהן-פארן: זה האתגר שלנו, להביא את החדשנות להישאר פה ולהיות מיושמת פה ולהשאיר את האנשים הטובים שלנו פה ולא לתת להם לברוח לקליפורניה.
<ירון בן נון: חברת lightup שממנה יצאתי היום יושבת בקליפורניה, קיבלה מענק של ה-CEC, רשות החשמל של קליפורניה של חמישה מיליון דולר, היא מבצעת היום פרויקט ב-100 מפעלים בקליפורניה יחד עם אוניברסיטת ברקלי שיקגו ו-MIT.
<ירון בן נון: מה ש-lightup עושה זה ביג דאטה אנליטיקס, במפעלי תעשיה, איך משפרים את צריכת האנרגיה של מפעלי תעשיה.
<ירון בן נון: עזבנו את הארץ כי פשוט השוק פה לא - - -
יעל כהן-פארן: הם עזבו.
יעל כהן-פארן: אתה עוד פה.
<ירון בן נון: כן, אני שותף עדיין.
<ירון בן נון: לא הכל תלוי ברגולציה, אבל רגולציה היא לפעמים הקטר שמאפשר לדברים לקרות.
<ירון בן נון: לדוגמה, בואי נדמיין שלא הייתה בהתחלה רגולציה ל-PV, שהיו נותנים פה 2 שקל לקילוואט שעה, היום ה-PV כבר לא תינוק, הוא כבר רץ לבד.
<ירון בן נון: הוא כבר יותר זול, היום מוכרים פרויקטים לפי דעתי, עושים פרויקטים גדולים ב-4-5 סנט לקילוואט שעה.
יעל כהן-פארן: 2 סנט באבו-דאבי נסקר בדצמבר.
<ירון בן נון: זה מטורף, תקשיבו.
<ירון בן נון: גם 4 סנט, מקימים פרויקט ענק סולארי מוכרים אותו, חברה מסחרית מרוויחה על פרויקט ענק שהיא לוקחת 4 סנט לקילוואט שעה, זה 13 אגורות כשאנחנו משלמים ממוצע תעשיה 40 אגורות לתעשייה.
<ירון בן נון: בבתים אנחנו משלמים יותר.
<ירון בן נון: זאת אומרת שהסולארי רץ.
<ירון בן נון: אבל אם המדינות לא היו תומכות בהתחלה של הסולארי הדבר הזה לא היה מתחיל.
<ירון בן נון: אני רוצה לדייק רגע, אני יכול לדבר הרבה על נוסטרומו, על מה שאני עושה, אבל אני רוצה לדבר אולי יותר רגע על הסביבה הטכנו כלכלית שאגירת האנרגיה מכוונת אליה ולהדגיש כאן דגש.
<ירון בן נון: הבעיה שאגירת האנרגיה באה לפתור, היא התחילה בתור טיפול בשיא הביקוש אבל היא כבר לא רק שם.
<ירון בן נון: היום בישראל יש כמה מגוואט יכולת יצור, מישהו יודע?
<ירון בן נון: 17,000 מגה וואט.
<ירון בן נון: שיא ביקוש היסטורי, קיץ 2015, 12,900.
<ירון בן נון: ביקוש ממוצע, קחו את הנתונים שזמינים לנו, 2016, חלקו את כמות הקילוואט שעה ב-8,760 שעות שאלה השעות בשנה, תקבלו 6,500.
<ירון בן נון: עכשיו תבינו ששוק החשמל הוא נושאת מטוסים ענקית ששטה בהטיה של 50-60 מעלות.
<ירון בן נון: עם קושר ייצור של 17,000 וביקוש ממוצע של 6,500.
<ירון בן נון: עכשיו בואו נדבר על ההולכה והחלוקה.
<ירון בן נון: מה שבדרך כלל אנשים לא מבינים, הבעיה היא לא רק סגמנט הייצור.
<ירון בן נון: הבעיה היא שכל פעם שיא הביקוש, ובישראל הוא עולה על פי מחקרים בין 3%-5% בשנה, כל פעם ששיא הביקוש עולה באחוז אני צריך להקים עוד תחנת כוח אבל לא רק.
<ירון בן נון: אני צריך להקים עוד קווי מתח עליון, קווי מתח עליון, בינוני ונמוך והשנאה, להגדיל את כל השנאים.
<ירון בן נון: זאת אומרת כל תשתית ההולכה והחלוקה צריכה להשתדרג כל פעם ששיא הביקוש עולה בקצת, אחרת אנחנו מדינת עולם שלישי.
<ירון בן נון: בהודו יש ברנאאוט, בהודו כשמגיעים לשיא הביקוש ואי אפשר לספק אותו סוגרים את החשמל לניו דלהי לארבע שעות או בעזה לחלופין.
<ירון בן נון: אנחנו לא יכולים להיות שם.
<ירון בן נון: עכשיו בא האגירה ואומרת דבר כזה, אם למדינה יש כושר יצור עודף דמיוני אבל בשעות מסוימות בשנה, במקרה של ישראל, 400 שעות בשנה חל שיא הביקוש, אני מתייחס ל-25%-30% הקיצוניים בשיא הביקוש שזה שעות הצהריים של יוני עד אוקטובר.
<ירון בן נון: 400 שעות מתוך 8,760 שעות מתרחש שיא הביקוש.
<ירון בן נון: אבל בלילה של אוגוסט למדינת ישראל כושר עודף יצור עצום.
<ירון בן נון: כמה?
<ירון בן נון: נגיד שתי תחנות מושבתות, 15,000, שיא ביקוש 12,900 באוגוסט ב-2 בצהריים.
<ירון בן נון: באוגוסט בלילה אתה נמצא עם 6,000, 7,000 מגה עודפים.
<ירון בן נון: אם אתה יכול להשתמש בהם כדי לאגור, אתה פותר את הבעיה של לרוץ לשדרג את הקווים כל הזמן והכל.
<ירון בן נון: אני רוצה להדגיש בפניכם הבדל בין שתי צורות אגירה.
<ירון בן נון: דיברו פה על אגירה שאובה למשל.
<ירון בן נון: אלה מערכות שיושבות פרונט אוף דה מיטר.
<ירון בן נון: הן מתפקדות כמו תחנת כוח.
<ירון בן נון: שימו לב, מדינת ישראל בונה עכשיו שתי תחנות כוח.
<ירון בן נון: אחת מעלה גלבוע שעומדים לסיים אותה הבנתי, ואחת כוכב הירדן שמתחילים, ואז מישהו הבין ששתי התחנות כוח האלה, האגירה השאובה, יושבות על אותו קו מתח עליון ואז אמרו, "אוקיי, אין ברירה, נקים עוד קו מתח עליון לכוכב הירדן" וזה מה שמדינת ישראל עושה עכשיו, משדרגת תשתיות בעלויות עתק.
<ירון בן נון: וזה רק מתח עליון, אני לא מדבר איפה זה פוגע בשנאים, במתח נמוך וכולי.
<ירון בן נון: למה?
<ירון בן נון: כי שתי תחנות הכוח האלה יושבות על אותו קו מתח.
<ירון בן נון: מה שאומר שאם אתה עושה אגירה פרונט אוף דה מיטר, פתרת את בעיית הייצור והעמסת על ההולכה והחלוקה.
<ירון בן נון: זאת אומרת זה בלון שאתה לוחץ אותו פה והוא מתנפח פה.
<ירון בן נון: יצרת בעיות חדשות כי פתרת אותן פה, אבל לא לכל אורך הדרך.
<ירון בן נון: עכשיו נעבור לאגירה מסוג שונה, והיא אגירה שנקראת behind the meter, meter זה הלקוח.
<ירון בן נון: הכוונה היא און פרמיס, בחצר הלקוח.
<ירון בן נון: אגירה כזאת אומרת דבר כזה, אם יש לי בית מלון שבשיא הביקוש צורך 80% מיזוג או טרמינל של שדה תעופה או בית חולים ש-30% זה מיזוג או קניון ש-80% זה מיזוג, או מפעל ש-20% זה מים קרים לצרכי תהליך, אני יכול את אותו לקוח לשים לו אגירה און פרמיס, בוא נדבר עכשיו בטריות או משהו אחר, ולשחרר את רשת החשמל מהעומס של אותו לקוח בעייתי ברגעי העומס על רשת החשמל.
<ירון בן נון: זאת אומרת במקום לשדרג את כל הייצור ואת כל ההולכה וכל החלוקה ואת כל ההשנאה, פשוט לשחרר את הבחור הזה בין 10 בבוקר ל-5 אחרי הצהריים מרשת החשמל.
<ירון בן נון: זה נקרא גריד רליף.
<ירון בן נון: זה נקרא פתרון אמיתי והוא גם מסתדר לגמרי עם כל עולם הרעיוני של distributed energy, distributed energy אומר עברנו מתחנות - - -
יעל כהן-פארן: ביזור.
יעל כהן-פארן: דבר עברית.
<ירון בן נון: ביזור, כן.
<ירון בן נון: עברנו מערוץ אחד משדר וכולם יושבים מול מבט לחדשות לאינטרנט.
<ירון בן נון: חברה, אנחנו ב-2018.
<ירון בן נון: כולם מייצרים, קצת צריך איזונים קצת איזון ביקושים, צריך ניהול.
יעל כהן-פארן: ירון, תתמקד באגירה.
<ירון בן נון: הפתרון הזה שזאת תחנת הכוח אגירה הכי גדולה בעולם, 129 מגה וואט שעה של טסלה בוויקטוריה, דרום אוסטרליה, זה בטריות.
<ירון בן נון: הן יושבות הכי front the meter שיכול להיות.
<ירון בן נון: אם הדבר הזה עולה באש זה לא מעניין אף אחד, זה באמצע איזה מדבר בוויקטוריה.
יעל כהן-פארן: 775 דולר - - -
<ירון בן נון: זה מה שהאוסטרלים שילמו.
<ירון בן נון: האוסטרלים שילמו לכל קילוואט שעה פה.
יעל כהן-פארן: לקילוואט שעה או לקילוואט פיק.
<ירון בן נון: לקילוואט שעה.
<ירון בן נון: לא לקילוואט הספק.
<ירון בן נון: קילוואט שעה.
יעל כהן-פארן: לסטורג'.
<קריאה: אבל זה רק שעה סטורג'.
יעל כהן-פארן: זה הקפאסיטי של הסטורג'.
יעל כהן-פארן: זה לא מחיר לקוט"ש.
<ירון בן נון: לקילווואט שעה.
<ירון בן נון: המערכת הזאת עושה איזונים בנקודת כאב מאוד ספציפית, אבל אתם חייבים להבין שהבטריות, כל האלקטרוכימיה מביאות איתן המון המון טינופת.
<ירון בן נון: מה הן מביאות איתן?
<ירון בן נון: אני אגלה לכם סוד, אף אחד לא יודע איך למחזר ליתיום.
יעל כהן-פארן: ממחזרים אותו עם עצמו.
יעל כהן-פארן: מייצרים מחדש את ה - - - לא?
<ירון בן נון: לא לא.
<ירון בן נון: פשוט קוברים אותו כמו פסולת גרעינית.
<ירון בן נון: אי אפשר למחזר ליתיום, אפשר, זה עולה פי 5 - - -
יעל כהן-פארן: גם יש מגבלות בכמויות הליתיום שיש בעולם.
<ירון בן נון: ליתיום זו אחת המתכות הכי לא יציבות בטבע, במגע עם מים הוא מתפוצץ, עולה באש, 2,200 מעלות, פולט גזים שלא תדעו.
<ירון בן נון: אני רק אומר - - -
יעל כהן-פארן: זה הנוט 8 שנשרף במטוסים, שאסור לעלות למטוסים?
<ירון בן נון: לא רק הנוט 7 ושלוש טסלות, ואזניות, זה דבר שמונע, ואנשים לא רואים מספיק קדימה, אין אף מנהל בית מלון שיגיד "אני חותם על 2.5 מגה וואט שעה פה אצלי בחצר ואני יודע שאחת למיליון הדבר הזה מתפוצץ, ושלושה ימים הוא בוער".
<ירון בן נון: אוקיי, מה אנחנו אומרים בנוסטרומו?
יעל כהן-פארן: מחפשים גם סוללות אחרות.
יעל כהן-פארן: לא רק ליתיום.
איתן ברושי: מה אתה רוצה מאתנו?
<ירון בן נון: מה באתי לספר לכם.
<ירון בן נון: זה היה רקע.
יעל כהן-פארן: וזהו, לסיים.
יעל כהן-פארן: ירון.
יעל כהן-פארן: אגירה בקור.
איתן ברושי: אנחנו לא באים אחריו, שלא יהיו אי הבנות.
<ירון בן נון: אנחנו פיתחנו מערכת אגירה בקרח, אנחנו משתמשים במים.
<ירון בן נון: אנחנו פותרים את הצורך במיזוג שהוא הבעיה הכי גדולה של רשת החשמל, בחצר הלקוח באפס תקלות ואפס השפעות על הסביבה.
<ירון בן נון: אני יכול להראות לכם איך הפתרון שלנו נראה, הוא נורא יפה, הוא מתלבש כסוג של אקסטנשן לבניין, הוא יכול לשכב על הגב, אבל לא על זה אני רוצה לדבר איתכם.
<ירון בן נון: אני רוצה להגיד לכם משהו אחר.
<ירון בן נון: אני היום כיזם לא מסתכל על ישראל בכלל.
<ירון בן נון: ישראל היא לא מספקת לי שום עזרה, לא באינסנטיב או בתמיכה כי אני כן מקבל, קיבלתי ממשרד האנרגיה מהמדען, מברכה חלף קיבלנו תמיכה במתקן הדגמה.
<ירון בן נון: אני מדבר על השוק.
<ירון בן נון: היום אין שום רגולציה שתומכת בהסטת ביקושים שזה הדבר הכי טוב לרשת החשמל.
<ירון בן נון: אלוהים אדירים, מדינת ישראל מאשרת עוד 16 תחנות כוח בשביל לרדוף אחרי שיא הביקוש.
<ירון בן נון: בעולם חבר'ה, מנהלים את שיא הביקוש.
<ירון בן נון: מנהלים אותו בהרבה אמצעים.
<ירון בן נון: מה שבאתי להגיד פה במשפט אחד זה אם אתם לא יודעים, אתם הוועדה, אתם הכנסת, אתם הממשלה, אתם הרגולטור, לא יודעים לחשב בבית כמה עולה לכם להקים עוד תחנות כוח, עוד קווי מתח עליון, עוד השנאה והכל כדי לרדוף אחרי שיא הביקוש ומול זה, מול העלויות המטורפות האלה לשים אלטרנטיבה ולהגיד "רגע, אם תדע להוריד את שיא הביקוש, אני יודעת לשפות אותך או את הלקוח אי מישהו בככה וככה, כדי לאפשר לי להיכנס עם טכנולוגיות אגירה.
<ירון בן נון: הרגתם אותנו.
<ירון בן נון: אתם רק בונים עוד תחנות כוח.
<ירון בן נון: אני לא יודע את מי זה משרת, אבל לא צריך עוד תחנות כוח אם הן עובדות 400 שעות בשנה וקוראים להן פיקריות, כי הן עובדות רק בזמן שיש פיק ואז מייצרים אותן גם בלי מחזור משולב כי למה שהן יהיו יעילות, אם הן עובדות רק 300 שעות בשנה.
<ירון בן נון: חבר'ה, זה שנות השמונים.
<ירון בן נון: תתקדמו, צריך לנהל את שיא הביקוש, יש אמצעים לנהל את שיא הביקוש בתור התחלה הרגולטור, דהיינו לצורך העניין רשות החשמל צריכה להגיד לנו, חברת חשמל מתלוננת על גודל חיבורים?
<ירון בן נון: מעולה.
<ירון בן נון: אני מוריד את גודל החיבור.
<ירון בן נון: בזמן ששיא הביקוש דורש חיבור גדול יותר, אני אומר לכם "חכו, אני מוריד את הלקוח, משחרר את גודל החיבור".
יעל כהן-פארן: ירון תודה רבה.
יעל כהן-פארן: היה מעניין.
יעל כהן-פארן: תיכף רשות החשמל ונציגי הממשלה האחרים יתנו לנו תשובות.
יעל כהן-פארן: איתן פרנס מאיגוד אנרגיה ירוקה, אתה יכול להתייחס גם לדברים ומה דרוש בישראל כדי שאנחנו נזוז קדימה עם זה.
יעל כהן-פארן: בקצרה בבקשה.
<איתן פרנס: תודה יעל.
<איתן פרנס: רצינו לברך את רשות החשמל כי הם באמת זזים קדימה במיוחד באנרגיה הסולארית השנה היו בשורות גדולות מאוד, אבל כשזה מגיע לאגירת אנרגיה והתייעלות אנרגטית, לצערי כתב האישום קשה מאוד.
<איתן פרנס: אי אפשר לקדם בישראל אנרגיה ירוקה בדרך שרשות החשמל מתווה.
<איתן פרנס: לצערי זה הרבה יותר עמוק.
<איתן פרנס: השיטה שרשות החשמל הולכת אליה היא הפוכה לעולם, זה קונה יחיד, single buyer זאת אומרת האנשים הקטנים, היזמות, לא יוכלו לסחור ביניהם בחשמל, הם לא יוכלו להבין מה היתרון של מה שירון עושה, מה היתרון שברנמילר מקדמים.
<איתן פרנס: למעשה המטבע של היזמות במשק החשמל, לוקחים אותו מאתנו.
<איתן פרנס: המודלים האלה שבהם יש אחד בידי הכל, שזה מנהל רשת החשמל והוא יחליט איזה תחנות כוח יהיו והוא יחליט הכל מראש, לשמור את כל הכוח ברשות החשמל, במנהל המערכת ולא לתת למודל הדיגיטלי הזה להתפרע, הוא יעלה לנו מיליארדים בעתיד.
<איתן פרנס: על מה אני מדבר?
<איתן פרנס: אני פורט את זה לפרוטות.
<איתן פרנס: אגירה שאובה ואגירת סוללות ואגירה תרמית, היה כאן יו"ר רשות החשמל מקליפורניה, המדינה המצליחה ביותר בעולם.
<איתן פרנס: לא בסיסמאות.
<איתן פרנס: המצליחה ביותר בעולם.
<איתן פרנס: אחת מארבע הכלכלות המשגשגות בעולם.
<איתן פרנס: מה הוא אמר לרשות החשמל?
<איתן פרנס: היה נציג, הוא הגיע לכאן כאורח, "צריך לעשות מהכל כל אחד מהם יש לו תועלות אחרות, הסינרגיה ביניהם מייצרת טכנולוגיה חדשה.
<איתן פרנס: חדשנות.
<איתן פרנס: לערב כמה שיותר אנשים במפעל הדיגיטלי של החשמל.
<איתן פרנס: זה בדיוק הפוך ממה שאנחנו הולכים אליו היום.
<איתן פרנס: מנתקים את הגג הסולארי מהבטרייה.
<איתן פרנס: איך אני יודע?
<איתן פרנס: כי רשות החשמל יכלה כבר עכשיו להוציא הסדרה לבטריות.
<איתן פרנס: לפני שנה וחצי הם פרסמו קול קורא, אבל הם מנתקים.
<איתן פרנס: ב-2017 יצאו מכרזים לאנרגיה סולארית שכבר יכלו להצמיד אליהם קונטיינרים של אגירת חשמל, אבל מישהו לא רוצה שאנחנו נוכל לייצר אחרי השקיעה חשמל באמצעים מאוד פשוטים.
<איתן פרנס: מה הייתה הבעיה לעשות מכרז למתקן סולארי ב-2018 שיצא עכשיו מכרז, שבו שואלים את היזם "תציע כמה הכי פחות אתה מוכן להסתפק בתעריף אחרי שעות השקיעה, ושים כבר את הקונטיינר הזה.
<איתן פרנס: " נמצאות כאן באולם חברות שכבר הסתדרו כמו חיילים כשרשות החשמל פרסמה קול קורא לאגירת סוללות.
<איתן פרנס: אגירה שאובה – האגירה השאובה היא מפעל אסטרטגי בטחוני ממדרגה ראשונה.
<איתן פרנס: היא עמוד השדרה של משק החשמל כי היא מאפשרת לאנרגיה המתחדשת להתעצם.
<איתן פרנס: היא מתחברת לרשת ההולכה.
<איתן פרנס: זה לא עוזר הרבה שיש לנו בטריות ברשת החלוקה אם מחר יש תרחיש שבו צריך להשיל רשתות חלוקה ואנחנו נשארים עם רשת ההולכה הארצית, אבל אין על זה מחיר.
<איתן פרנס: אנחנו לא שמנו עדיין מחירים על האירוע הזה שנקרא "כשל ברשת החשמל" ואנחנו ממש מתנהלים בנושא הזה ואני מצטער על המילה הזאת, בחוסר אחריות, כאשר אנחנו עוברים לגז טבעי, כאשר מבקר המדינה כבר אמר שאנחנו עושים את זה בלי סקר סיכונים, בלי להבין לאן אנחנו הולכים.
<איתן פרנס: כאשר מצאנו אוצר ובמקום לקחת את הכסף שהאוצר הזה יצר, הרי הוא יצר חסכון עצום.
<איתן פרנס: הגז הטבעי יצר חיסכון עצום, לקחת אותו ולהשקיע בכל הטכנולוגיות היפות האלה לקנות לעצמנו ביטוח לאירועי קיצון במשק החשמל.
<איתן פרנס: אבל מה עושים?
<איתן פרנס: אומרים לשני פרויקטים של אגירה שאובה, תרוצו שניכם על מכסה שגם ככה היא לא מספיקה לאחד.
<איתן פרנס: אנחנו מדברים על הדור הבא של מתקני אגירה שאובה.
<איתן פרנס: אנחנו חייבים גם אותם, גם את הבטריות וגם את האגירה התרמית.
<איתן פרנס: האגירה התרמית, ואני אומר את זה, היא התסמונת של המחלה הזו של ללכת למשק חשמל לא מבוזר שלא מפותח, שבו לא נותנים לאנשים להיות שחקנים במשק החשמל.
<איתן פרנס: הדבר הזה לא יתפתח כי אנשים לא יעצרו, אנשים רוצים לייצר חשמל, לחסוך חשמל, לעשות ביניהם עסקאות חשמל, למכור לרכבים חשמליים חשמל.
<איתן פרנס: רשות החשמל, אני אומר לכם את זה כאן עכשיו יש עוד זמן לשנות את הכיוון הזה של האסטרואיד הזה שאתם יוצרים פה היום שיתנגש בנו בסוף ויקלקל לנו את הכלכלה.
<איתן פרנס: לא יתחברו כאן מכוניות חשמליות לגגות סולאריים, למתקנים של מיזוג שירון ימכור לבתים אם היום לא תתוו את הרשת הדיגיטלית הזאת שאתם לא מממנים אותה.
<איתן פרנס: יש לכם מקור תקציבי לה, אנחנו חוסכים הרבה מאוד כסף כתוצאה משימוש בגז.
<איתן פרנס: רשות החשמל לא עוסקת בהתייעלות אנרגטית.
<איתן פרנס: אין לה שום הסדרה ל-demand side management, אין לה שום הסדרה.
<איתן פרנס: מה אומר לכם פה ירון?
<איתן פרנס: שתיקחו קוביית קרח ואל תצרכו חשמל בזמן שאתם צריכים אותו לקירור.
<איתן פרנס: אז אני אומר ככה, הביקורת היא קשה לצערי.
<איתן פרנס: יש לנו גם דברים טובים להגיד ורשות החשמל יודעת את זה, וזה לא רק הם, זה גם משרד האנרגיה.
<איתן פרנס: הגיע הזמן להבין שהחשמל לא שייך למנהל המערכת, מנהל המערכת הוא בסך הכל שומר.
<איתן פרנס: החשמל שייך לאנשים שצריכים אותו, אתם לא תוכלו לעצור את הדבר הזה.
<איתן פרנס: הוא בגג הסולארי שלנו, אנחנו נאגור במכוניות שלנו חשמל ואתם לכל היותר יכולים לייצר תשתית שתשמור על רשת החשמל, להספקת חשמל, לאמינות חשמל, אבל בטח לא בזה שיזמים פה ישבו בשורה ואף אחד מהם לא מצליח להרים את הראש.
<איתן פרנס: אין תעריף לברנמילר, אין תעריף לאגירה, אין הסדרות להתייעלות, אין הסדרות ליח"פים שרוצים להקים.
<איתן פרנס: ומה נעשה פה?
<איתן פרנס: נעשה פיקרים.
<איתן פרנס: רשות החשמל רוצה לגבות את המפעל העצום של משק האנרגיה הסולארית, עם פיקרים.
<איתן פרנס: המילה פיקר כשמה כן היא, לפיק.
<איתן פרנס: היא לא יודעת לספור אנרגיה.
<איתן פרנס: גם אם תחממו את הפיקרים והם יתנו לנו זמינות נהדרת של מילי/שניה, עדיין כשיש לי אובר גנרציה של אנרגיה סולארית בשבת בבוקר באפריל, מה תעשו, תקטמו את הממירים שלנו ונזרוק אנרגיה סולארית לזבל.
יעל כהן-פארן: דברים כדורבנות.
יעל כהן-פארן: אנחנו עוברים לרשות החשמל.
יעל כהן-פארן: יש כאן עוד מישהו ממשרד האנרגיה?
יעל כהן-פארן: יעל: אני מהמדענית הראשית.
יעל כהן-פארן: אולי גם ניתן לך, אבל קודם כל באמת רשות החשמל, נמצאת כאן סמנכ"לית בכירה רונית גל, סמנכ"לית רגולציה.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שהרבה מהשאלות שעלו כאן, אמרתי בצורה עדינה, לפעמים קצת האשמות, הם אליכם.
יעל כהן-פארן: השאלה היא באמת איפה רשות החשמל.
יעל כהן-פארן: הרי רשות החשמל אוחדה לפני שנתיים ממניעים פוליטיים, אנחנו יודעים את זה, לתוך משרד האנרגיה, אבל תמיד היו ויכוחים בין רשות החשמל והמדיניות שניסה להנחיל משרד האנרגיה.
יעל כהן-פארן: אז הכניסו אתכם לתוך המשרד כדי שתהיו ביחד, תחליטו ביחד על מדיניות ולא תתנגשו.
יעל כהן-פארן: השאלה היא באמת איפה ההסתכלות ארוכת הטווח.