GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יובל גת: יש עשרות רבות של דפי רחפנים של בני נוער ומעל בני נוער שמשתמשים ברחפנים, יש מועדונים, הפקולטה לאווירונאוטיקה בטכניון, כל התעשייה, אלביט, רפאל, תעשייה אווירית, אירונאוטיקס, בלו בירד, כל היצרנים כולם מקבלים את החומרים שלנו.
<יובל גת: בתקשורת זה פחות נקלט.
<יובל גת: איפה זה כן נקלט?
<יובל גת: כשיש לנו רחפן שלא עלינו מסתובב בשמים הרבה זמן, ומחליפים אחד את השני, ומגלה גופה.
<יובל גת: אז התקשורת נכנסת ואומרת 'וואו, הנה משטרת ישראל, יש להם קונץ שיודע לגלות גופה'.
<יובל גת: יש לנו רחפנים היום עם מערכות תרמיות שגם יודעות לגלות גופה, כי גופה מפסיקה לשדר חום אחרי 24 שעות.
<יובל גת: הדברים האלה שיש בהם טיפה משהו יותר אג"מי, שיש בהם משהו טיפה יותר צהוב, משהו יותר ענייני מאשר טכנולוגיה, נקלט.
אורי מקלב: אבל הרחפן, לא רק גופה, הוא גם גילה אדם מבוגר שחולה אלצהיימר ונעלם והרחפן גילה אותו.
<יובל גת: בוודאי.
<יובל גת: יש לנו ניסיון עם המסוקים, המסוקים שלנו, שמצוידים באביוניקה, תקן אותי אם אני טועה - - -
<שי קופרמן: אתה לא טועה.
<יובל גת: באביוניקה מדהימה, גילו רק לאחרונה אדם מבוגר שאם הם לא היו מזהים אותו עם אמצעי סנסורים שלהם הוא לא היה נשאר בחיים.
<אילן לוין: אני יודע את זה, אבל פרומיל אחד מהאוכלוסייה אולי יודעים את זה, חבל.
<יובל גת: אתה צודק.
אורי מקלב: יובל, תודה.
אורי מקלב: אתם הקצינים הכי בכירים פה, יש אפשרות שניתן לאחד מהחניכים של קורס הקצינים לשאול משהו?
<שי קופרמן: בוודאי, לגמרי.
אורי מקלב: יש מישהו שרוצה לשאול שאלה, הבהרה, מחניכי הקורסים?
אורי מקלב: אני רוצה לתת לכם, הזדמנות שלכם, באתם לכנסת, לא תמיד נפגשים עם שי, להיפגש עם שי, הוא איש מאוד עסוק.
אורי מקלב: בבקשה, שם, אתה יכול לשאול שאלה, אתה יכול - - -
<לב כגן: לי קוראים לב כגן, אני בן 35, צעיר מאוד בארגון, לא צעיר בגיל, שלוש שנים במשטרה, שירתי במחוז דרום לפני שהגעתי לקורס קצינים ואני, ברשותכם, רוצה, זה לא שאלה, זה הערה או הבהרה, מופנית אלייך, לתהילה.
<לב כגן: אנחנו כולנו במשטרה, מהיום הראשון שלנו בארגון, לומדים שהזכות של המשטרה לפגוע בזכות או בחוק או בחוק כבוד האדם וחירותו, בין היתר, נגזרת משלושה תנאים מצטברים והם שזה נעשה באמצעות החוק, שזה לא עולה על הנדרש, במידה שאינה עולה על הנדרש וגם שזה לתכלית ראויה.
<לב כגן: אז כל הטכנולוגיה והשימוש בטכנולוגיה במשטרה, לפי מה שאנחנו חווים, הצעירים והבלשים והשוטרים בשטח, זה בדרך כלל נעשה אך ורק לתכלית ראויה.
<לב כגן: ברגע שזה לא נעשה לתכלית ראויה יש מספיק כלים בארגון כדי לעלות על המקרים האלה ולטפל בהם כראוי.
אורי מקלב: בסדר, אתה צודק בעניין הזה, אבל יש כאן ויכוח, שגם לתכלית ראויה טוענים שצריך שיהיו מגבלות.
אורי מקלב: גם לתכלית ראויה.
אורי מקלב: אלה ויכוחים שיש לנו כל הזמן, בין משטרה, או כל גוף אחר שרוצה להגיע לתכלית הראויה, שהוא נדרש לזה, לבין האנשים שאומרים שיש מגבלות, גם בתכלית ראויה יש קווים.
אורי מקלב: זה ויכוח שלא ייגמר, הבינה המלאכותית ועוד הם רק מעצימים או בטכניקות של היום הם מעבירים ויכוחים שהיו פעם לטכניקות חדשות.
אורי מקלב: אבל הוויכוחים האלה נשארים לאורך כל השנים בעניין הזה ואנחנו תמיד צריכים למצוא את דרך האמצע.
אורי מקלב: אתה רוצה עוד משהו?
אורי מקלב: אני רוצה לתת אפשרות לעוד מישהו.
אורי מקלב: אבל הערת הערה מאוד חשובה, אני חושב שכיוונת לנקודה נכונה, הצד של המשטרה, של הגוף הממונה, הוא רוצה להגיע למקסימום, למה שדורשים ממנו, למה שמצפים ממנו.
אורי מקלב: ראיתי עוד מישהו שהצביע.
אורי מקלב: בבקשה, שב פה.
אורי מקלב: יש לכם הזדמנות, לא כל יום יש לכם את האפשרות הזאת.
אורי מקלב: הקצינים הבכירים יודעים את זה, אבל אתם צריכים לקבל מיומנות.
<בן מימון: בן מימון, אפשר להגיד שאני קצת מתרגש?
<בן מימון: אני צוער בקורס קצינים, כמו שאתם רואים, במחוז ירושלים.
אורי מקלב: כמה שנים אתה בארגון?
<בן מימון: גם בסדיר הייתי בארגון, עוד מעט עשר שנים.
<בן מימון: קצת ותק, יחסית, אני בן 28.
<בן מימון: אני רוצה לגעת בנושא המאתר וזה משהו שנוגע גם אליך, חבר הכנסת, וגם אליכם, כקצינים בכירים בארגון.
<בן מימון: המאתר, יצא לי לעבוד עם המערכת, אין ספק, היא מצילה חיים, אבל נגע בזה חבר הכנסת מיקי לוי, בחשיבות של החוק הזה שעומד ולא מטופל, החוק שבעצם אזרח שמתקשר למוקד אוטומטית אנחנו מקבלים את המיקום הספציפי שלו.
<בן מימון: צריך שנבין את החשיבות של זה.
<בן מימון: אל"ף, כשאנחנו מדברים על עתות חירום, העניין של הפעלת המאתר זה לשלוח הודעה לאזרח ולקבל ממנו חזרה.
<בן מימון: מה שזה אומר שאנחנו מבזבזים זמן.
<בן מימון: זמן בחירום זה חיי אדם.
<בן מימון: זה אחת.
<בן מימון: הדבר השני זה עניין התפעול, אזרח שנמצא כרגע בנהיגה, בתוך כפר או באיזה שהוא מקרה - - -
אורי מקלב: קשה לו.
<בן מימון: בדיוק, הוא צריך לשלוח הודעה בחזרה, הוא צריך לתפעל את הטלפון.
<בן מימון: והנקודה האחרונה זה שאנחנו לא נוגעים באוכלוסייה שלמה במדינה, כל הטלפונים הכשרים.
<בן מימון: האוכלוסייה החרדית לא מקבלת את שירות המאתר.
<בן מימון: כל אזרח שנמצא עם טלפון כשר לא יכול לקבל את זה.
אורי מקלב: אתה מתכוון לזה שהוא צריך לשלוח sms, הוא צריך אימות.
<בן מימון: ואז אנחנו מפספסים אוכלוסייה שלמה אצלנו במדינה.
<בן מימון: איך אנחנו יכולים באמת לקדם את החוק הזה?
<בן מימון: כי אין ספק שזה - - -
אורי מקלב: קודם כל טוב שהתעקשתי שתדבר, אני רואה שזה היה כדאי.
אורי מקלב: אנחנו מעלים סוגיה שקיימת גם בגופים המסחריים, כמו בנקים, שגם עושים את האימות.
אורי מקלב: הנה עכשיו קיבלתי מהמזכירה שלי תוך כדי, קוד אימות, הייתי צריך לשלוח לה את זה, זה דורש זמן, שלחתי לה תוך כדי את קוד האימות שהיא שלחה לי בעקבות איזה פעולה שהיא הייתה צריכה לעשות.
אורי מקלב: אתה צודק בעניין הזה, שם מוצאים אלטרנטיבה של קווים דרך הטלפון.
אורי מקלב: זאת אומרת יש אפשרות, אם זה דואר או בנקים או מקומות אחרים, אז אם לא sms.
אורי מקלב: אולי לא כולם יודעים, במכשירים הכשרים אין בהם sms, אין בהם את האפשרות, לא לשלוח ולא לקבל sms, והיום גופים מסחריים, גם המשטרה עובדת לפי זה.
אורי מקלב: אז פעם אחת, אין לך אפשרות באמת, ואתם עושים את זה כדי לזהות, ודאי כדי שלא יהיה סתם סרק ועוד דברים כאלה - - -
<צביקי טסלר: לא, כי הוא צריך לאשר שהוא מעביר לי את מיקומו.
אורי מקלב: מבחינת צנעת הפרט?
<צביקי טסלר: כן.
אורי מקלב: אז אולי צריך לחשוב על איזה משהו - - -
<תהילה שוורץ אלטשולר: מדבקה לבישה, אדוני, גם ג'י פי אס.
אורי מקלב: או עם סיסמה שיש למישהו, שיכול ליצור לו סיסמה.
<שי קופרמן: לא, אני אגיד לך איפה הבעיה.
<שי קופרמן: הבעיה - - -
אורי מקלב: אבל הוא גם העלה עוד נושא, שזה לוקח זמן.
<שי קופרמן: אין ג'י פי אס במכשיר שלך.
<שי קופרמן: זאת הבעיה המרכזית, לא קשור לכשר או לא כשר.
אורי מקלב: גם אם יהיה sms לא יהיה עדיין ג'י פי אס.
<שי קופרמן: לא יעזור לך כלום כי אין לך ג'י פי אס.
אורי מקלב: אבל יש כשרים שיש ג'י פי אס.
אורי מקלב: יש להם וייז, אז יש להם ג'י פי אס.
אורי מקלב: יש גם סמרטפונים כשרים.
אורי מקלב: אבל בן מימון העלה עוד נקודה, הוא אומר שזה זמן שהוא צריך בתוך הלחץ שהוא נמצא ובתוך הנהיגה, הוא גם בורח והוא גם זה והוא צריך לתת קוד אימות, שזה יכול לקחת לו גם - - - יש עוד מישהו?
אורי מקלב: ואחר כך שהוא יענה לכולם ביחד.
אורי מקלב: עוד מישהו קיבל אומץ?
אורי מקלב: וזה האחרון.
אורי מקלב: טוב, אז בבקשה לענות על זה ואנחנו נתכנס למילות סיכום.
<שי קופרמן: אז קודם כל משטרת ישראל באמת פועלת, אני חושב שהשר לבטחון פנים פועל היום כדי לממש את העניין הזה של החוק.
<שי קופרמן: אני חושב שהנושא הזה נמצא על סדר היום.
<שי קופרמן: אני לא יודע להגיד לך בדיוק, אני חושב שאפילו זה הגיע למשרד המשפטים והעניין הזה של איכון סלולרי של מתקשר למשטרת ישראל יעוגן על פי חוק.
<שי קופרמן: אני חושב שהנושא הזה נמצא ממש ממש, עד כמה שאני יודע, לקראת סוף - - -
אורי מקלב: זאת אומרת שלא יהיו חייבים בזיהוי?
<שי קופרמן: לא, לא יהיו חייבים.
<שי קופרמן: כל מי שמתקשר ל-100 - - -
אורי מקלב: יוצאים מתוך הנחה שהוא רוצה את השירות.
<שי קופרמן: בדיוק, ההנחה שכשאתה מתקשר ל-100 אתה צריך חירום ואנחנו נצטרך בהתאם לאותה לוגיקה עסקית שאנחנו מדברים עליה - - -
אורי מקלב: זו באמת בשורה חשובה מאוד, אני חושב שזה ייתן מענה מהיר יותר ויעיל יותר וגם יותר נותן אפשרות להגיע ולפעול.
<שי קופרמן: אני מזכיר שזה איכון סלולרי ולא ג'י פי אסי, זאת אומרת זה איכון קצת פחות מדויק, אבל עדיין זה נותן מענה.
<ענת לוי: יש לי אפליקציה של מד"א והיא לא דורשת אחר כך, מספיק שאני לוחצת על זה - - -
<שי קופרמן: כי באפליקציה את מראש מזדהה, גם באפליקציה של המשטרה, יש 100 חירום של המשטרה ואת לא צריכה לעשות שום פעילות.
<שי קופרמן: את מאשרת מראש - - -
<צביקי טסלר: באפליקציה הסכמת מראש שאת מוותרת על פרטיותך.
<שי קופרמן: באפליקציה אנחנו יודעים מי את.
<ענת לוי: אז זה יחסוך את המענה של ה-sms.
אורי מקלב: אז למי שיש את האפליקציה כן, אבל הוא מדבר על שיחת חירום.
<שי קופרמן: דיברתי על מי שאין לו אפליקציה.
<שי קופרמן: אגב, גם מד"א וגם המשטרה וכל הגופים האחרים שמנהלים אפליקציות חירום, יחסית לכמות האוכלוסייה שנדרשת למצבי חירום היא ממש אפסית.
אורי מקלב: אבל גם מה שאילן אומר זה גם נכון, אם הציבור היה יודע הוא גם היה מוריד את האפליקציות של המשטרה.
אורי מקלב: כמו שהוא יודע להוריד - - - למה במד"א יש ולמשטרה אין?
אורי מקלב: כי יש פרסום.
<תהילה שוורץ אלטשולר: לא, אדוני, זה לא עובד במערכות כאלה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: כמו שהיו פה תמיד הדיבורים על האנשים שצריכים להסיר את עצמם מהיכולת לקבל תכנים לא הולמים בטלוויזיה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: לסמוך על כל האוכלוסייה שהיא תוריד אפליקציה, אף פעם לא יקרה.
אורי מקלב: זה נכון, אבל אפשר לצמצם את הבעיה.
אורי מקלב: לאדם אין את המודעות שהאפליקציה הזאת - - - הוא אומר 'מה, יש לי משטרה', אבל הוא לא מבין שהאפליקציה הזאת היא מצילת חיים שלו, כפי המודעות שיש למד"א.
אורי מקלב: למה למד"א יש הרבה יותר אנשים?
אורי מקלב: הנה, מנהלת הוועדה שלנו, ענת, הורידה את של מד"א ולא הורידה של המשטרה, בגלל שיש לה מספיק אפליקציות להוריד, אז לכן - - - אבל אם אנשים יידעו שזה לא פחות חשוב ממד"א, אז אנשים יורידו את זה.
אורי מקלב: אחת המסקנות שלנו, שצריך לחבר יותר יחסי הציבור לפעולות וליכולות שלכם, אין מספיק ואנחנו בסיכום נכניס את זה, אני אתייחס לזה גם בדברי הסיכום.
אורי מקלב: שי, יש לך עוד מילת סיכום?
<שי קופרמן: אני רציתי להגיד, שאל"ף, לא הספקתי להציג את כל מה שיש פה במצגת, אני אגיד לכם מה החמצתם.
<שי קופרמן: קודם כל החמצתם פה אפליקציה ווטסאפית משטרתית, כמו ווטסאפ, אבל משטרתית, שנותנת מענה כרשת חברתית משטרתית שלנו פנימית, על כל המשתמע.
אורי מקלב: יש סרטון?
<שי קופרמן: לא, יש לי פה קצת הסברים.
<שי קופרמן: מבחינת המשטרה הפונקציונליות של המערכת הזאת מאפשרת לנו - - - קודם כל זה שיח בין כל השוטרים במשטרת ישראל, היא מאפשרת לנו להעביר את כל סוגי המידע, עוסקת בביצוע סקרים, היא יכולת אחזור של הודעה שלא התקבלה.
<שי קופרמן: מה שחשוב, שהיא מנוהלת במשטרה, על השרתים של המשטרה, מנוהלת פה, אף אחד אחר לא רואה את הטקסט הזה ומבחינתנו זה כמו רשת חברתית פנימית משטרתית ובחינם.
<שי קופרמן: זאת אומרת אנחנו עושים את זה על תשתית שלנו ובחינם.
<שי קופרמן: מה שעוד קצת אולי הפסדתם, שאני לא רוצה לדבר על זה עכשיו, כי זה ייקח לי הרבה מאוד זמן, כל הסוגיה של BI במשטרת ישראל.
<שי קופרמן: כל הסוגיה של ה-Business Intelligence, כל הסוגיה של ה- machine learning, שתהילה דיברה על זה, כל המושג של AI, אני חייב להגיד שאנחנו מאוד מאוד מקפידים על הכללים שדיברתי עליהם קודם, מאוד חשובה לנו העמדה של גופים שעוסקים בצנעת הפרט, חוקים, אנחנו מאוד מייחסים לזה.
<שי קופרמן: המשטרה היא גוף שהנושא הזה הוא בדמה, אין מצב שמשטרת ישראל מנהלת מידע שלא על פי חוק, שלא עושה את זה במידתיות הראויה.
<שי קופרמן: עוד פעם, אם תנהלו דיון, אנחנו נשתתף בדיון הזה, ואני חייב להגיד שהיום, דווקא בכלים, ואתה ציינת את זה, ככל שאנחנו יותר מדקדקים במערכות מדויקות אנחנו נוגעים באותה אוכלוסייה שהיא זאת שאנחנו מחפשים, כלומר פעם כשהיה אירוע והיו אותם 15, 20, 30 אנשים, אותם אנשים היו עוברים סוג של סבל, היום אני יכול במחי בדיקה לעשות אל האלימינציה הנדרשת ואותם אנשים שאין להם שום מעורבות ולמשטרה אין שום עניין, היא אפילו לא ניגשת אליהם ובעצם אנחנו חוסכים את אותו סבל של אותם אנשים שבטכנולוגיות היותר מיושנות, באמצעים היותר פרימיטיביים, כל אותה אוכלוסייה הייתה צריכה להגיע למשטרה, לעבור את אותו תהליך בדיקה כדי להגיע למסקנה שהם לא או כן אשמים.
<שי קופרמן: יש פה שימוש בכלים טכנולוגיים שלדעתי מצד אחד המון מניעה מצבית, המון המון מניעה מצבית, כי הטכנולוגיה הזאת מאפשרת מניעה מצבית, ודבר שני, לגעת באוכלוסייה שהיא האוכלוסייה העבריינית, לגעת באוכלוסייה שאלה הם יעדיה של המשטרה.
<שי קופרמן: אני חושב שאסור לנו להירתע מהשימוש בטכנולוגיה הזאת, צריך להשתמש בה במשורה, לא לנצל את העוצמות ואת הכלים האלה, אבל כן לפצח פרשיות, כן להגיע למקומות שהיום אנחנו לא יכולים להגיע אליהם, וזאת גם התפתחות של ה-AI.
<שי קופרמן: תודה רבה.
אורי מקלב: ברשותכם, אני אסכם בכמה משפטים.
אורי מקלב: גם היום הצלחתם להשכיל אותנו יותר ולפתוח בפנינו עוד צוהר ועוד דלתות לפיתוחים ולהתפתחות הטכנולוגית המרשימה שיש במשטרת ישראל.
אורי מקלב: אני אומר את האמת, אם הייתי צריך לפני כמה שנים לדרג את המשרדים, את הגופים הציבוריים, את המשרדים הממשלתיים, מי יהיה הראשון ומי יהיה במקום באמצע ומי במקום בסוף מבחינת הטמעת ופיתוחים טכנולוגיים, לא הייתי שם את משטרת ישראל במקום ראשון.
אורי מקלב: כגוף, שיש לו עתות חירום, שיש לו הרבה דברים נוספים, לא הייתי שם אותו שם ודווקא משטרת ישראל מפתיעה מאוד.
אורי מקלב: כאן המקום להוקיר ולהעריך את מה שאתם עושים, את העומדים בראש בעבר ובהווה.
אורי מקלב: הבאתם את משטרת ישראל באמת לקדמת הטכנולוגיה.
אורי מקלב: החלק שאני מאוד מתפעל ומתפלא, אתם שמתם לב שחזרתי על זה כמה פעמים, ואני רואה כאן פיתוחים טכנולוגיים וחברות וגופים מסחריים ופרטיים וגם ממשלתיים, שכל אחד בשטחו ובחלקו מתפתח ופועל ועושה, אבל החלק היישומי שפה והחשיבות של החלק היישומי זה מאוד מאוד מרשים.
אורי מקלב: כפי שאמר המפכ"ל, הוא בא בדרישה, אנחנו יודעים שהגורם התקציבי הוא הגורם שאולי בולם את ההתפתחות ומאיץ את ההתפתחות שלכם, אנחנו צריכים לתת יד.
אורי מקלב: יחד עם זאת אנחנו נקרא גם למפכ"ל ולשר לבטחון פנים לתת משאבים לחלק של יחסי הציבור, לפתוח את זה למודעות הציבורית.
אורי מקלב: אני גם מקווה שאתם במקביל נהניתם מהמפגש הזה עם נבחרי הציבור ועם כנסת ישראל, להראות שהדימוי שיש, שמאוד לא אוהבים אתכם, הפוך, אוהבים אתכם, מאוד מעריכים ומוקירים את הפעילות שלכם.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד מילה אחת לצוערים של קורס הקצינים, אתם הקצינים, דור העתיד של המשטרה ובוודאי יהיה לכם כל אחד בתפקידו, תזכרו שבסופו של דבר המשטרה נמצאת בשביל האזרחים והמפגשים האישיים עם האזרחים, מאוד מאוד חשוב שיהיו, שישאירו רושם טוב.
אורי מקלב: אני יודע שיש היום שינוי בעניין הזה, המשטרה עושה הרבה הרבה הרבה דברים טובים ומיוחדים, שלא יודעים, וצריך גם במפגשים, שיודעים שיש, לא כל המפגשים של המשטרה זה בהפגנות או בעצרות, זה החלק הקטן מאוד של עבודת המשטרה, אבל גם שם אנחנו צריכים לעשות כל מאמץ בעניין הזה.
אורי מקלב: מאוד חימם את לבבי בן מימון, שבאת עם דרישה וראיתי כמה, שהנה, בתוך דרישה אזרחית, להכרת אוכלוסיות שונות, לעזור להם להתקדם, וגם כל המשטרה עושה את זה.
אורי מקלב: אנחנו מחזקים את ידכם, אנחנו מאחלים לכם הצלחה גדולה, שתמשיכו ליהנות ביום הזה.
אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד שיהיה עוד אחד שיזכור את היום הזה, זה יעקב ארליך, הדובר של הוועדה, זה היום הראשון שלך בוועדה.
אורי מקלב: הוא יזכור שהיום הראשון שלו היה - - - יעקב ארליך, דובר הוועדה, זה שילוב חרדים בכנסת ישראל, אבל הוא איש מוכשר מאוד, מוצלח מאוד, נבחר אחרי הרבה מועמדים להיות דובר הוועדה.
אורי מקלב: היום הראשון שלך פה זה היה מפגש עם משטרת ישראל.
אורי מקלב: שיהיה לך בהצלחה.
<שי קופרמן: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת קודם כל להודות על המפגש הזה של משטרת ישראל, על הבמה הזאת שניתנה לנו להציג את אותו יום הצדעה שאתם עושים לנו, אבל אני רוצה בעיקר לשבח אותך, כי אני חושב שלאורך השנים, אני מדבר לפחות על השנתיים האחרונות, אתה מגלה המון המון הבנה ועומק לסוגיות הטכנולוגיות של המשטרה וזו לא פעם ראשונה שאנחנו מדברים.
<שי קופרמן: חוץ ממפגשים, גם יצא לנו לדבר.
אורי מקלב: אנחנו חייבים לכם ביקור.
<שי קופרמן: נכון.
אורי מקלב: שי, אני אומר לך את האמת, יש לנו בסדר היום למושב הזה סיור אצלכם כאן בהר חוצבים, או כל מקום אחר שתזמינו אותנו.
אורי מקלב: אנחנו חייבים לכם את זה.
<שי קופרמן: אני באמת רוצה באופן אישי להודות לך על התמיכה ועל הבמה שאתה נותן לנו פה ועל הדברים החמים שאתה אומר על משטרת ישראל ועל הטכנולוגיה שלה.
<שי קופרמן: אז באמת תודה רבה בשם כולנו.
אורי מקלב: אני מאחל לכם הצלחה גדולה, גם הצלחה בקורס הקצינים, אני מבין שאתה ייצגת את כולם, אבל באמת מאחורי זה עומדים אנשים, כפי שציינת, בכל מקום.
אורי מקלב: לכן, כולכם, אני גם מעריך, אתם מפארים ואתם גאוותנו באמת בכל קנה מידה שהוא.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה, היום יום שלישי, כ"א בשבט, על סדר יומנו – הצעת חוק חתימה אלקטרונית, תיקון מס' 3), התשע"ח-2018, אנחנו נכין אותה לקריאה שנייה ושלישית.
אורי מקלב: אמנם הצעת החוק הזו – בשתי מילים – חתימה אלקטרונית אבל למי שלא בקיא, ואזרח רגיל לא יודע מה עומד מאחוריה – אבל מי שיודע יודע שמדובר בעצם בשינוי דרמטי בהתנהלות שלנו היום בחיובים בחתימה, להפוך את העולם לעולם אחר.
אורי מקלב: יש הרבה שינויים שקורים, והמהפכות הטכנולוגיות קורות הרבה, אנחנו במהפכות טכנולוגיות חשובות ביותר, במיוחד בתחום התקשורת, ההתקשרויות והשיח.
אורי מקלב: לא תמיד יודעים מתי ואיפה זה התחיל.
אורי מקלב: אני חושב שבהצעת החוק הזו זה יהפוך את הנושא של חתימות אלקטרוניות שקיימות היום, יכול להיות, אבל באופן מצומצם מאוד, לאנשים מסוימים, אנשי מקצוע במיוחד, אך אי אפשר להגיד שכל העם משתמש בזה.
אורי מקלב: זה לא קיים, ויש ודאי ביקוש גדול מאוד לזה, יש רצון ויש דרישה.
אורי מקלב: הטכנולוגיות התפתחו בשאר הדברים ובנוגע לחתימה אלקטרונית זה קצת נעצר ויש חסמים.
אורי מקלב: אני חושב שהחוק הזה פותח חסמים ופותח קיבעונות שאולי יש, וגם יעשה את השלב הבא, שלב היישום.
אורי מקלב: אנחנו שותפים היום כרגע – אני רואה את זה כזמן מכונן שמכאן יבוא השינוי.
אורי מקלב: כשמישהו יסתכל מתי זה התחיל – אז אנחנו פה, ביחד נעשה את זה, אם ירצה ה' נהיה כולנו שותפים בעשייה הזו.
אורי מקלב: יש הרבה דוגמאות איפה זה יכול לעשות את השינוי – תחום המשכנתאות, תחום כרטיסי האשראי, תחום הטאבו.
אורי מקלב: כמה שמנסים היום לייעל את כרטיסי האשראי, וזה היום הדבר הכי בסיסי אצל אדם כי זה מניע ועוד יותר יניע כי בחדרים סמוכים אלינו בוועדות אחרות דנים היום על צמצום המזומנים, הכל יעבור בעצם דרך כרטיסי האשראי.
אורי מקלב: היום מגיע השליח הביתה ומחתים אותך על החוזה – הדברים האלה נראים מיושנים מאוד והכל ייראה אחרת.
אורי מקלב: כמו שהשליחים התמעטו ואנחנו משתמשים במיילים היום ובדרכים דיגיטליות אחרות.
אורי מקלב: הטאבו זה אחד הדברים בהתקשרויות שדורשים חתימות והזדהויות, ועוד כהנה וכהנה.
אורי מקלב: גם התחום הזה ייפתח, גם בתחום האזרחי, ובכל מקום שאנחנו עדים שיש מעצור להתנהלות הכללית.
אורי מקלב: בתחילת דברי אני רוצה לשבח את הממשלה שהגיעה עד הלום ומביאה היום הצעת חוק שנותנת צעד קדימה, מתאימה עצמה למציאות, משפרת את המציאות, מקדמת הוראה עתידית – כפי שאתם יודעים זה חלק א', ויש חלק ב' שישלים את התמונה.
אורי מקלב: נציג את החוק ונדון בו, ניתן אפשרות להגיב עליו.
<רעות אופק: תודה, אדוני.
<רעות אופק: אני באופן אישי נרגשת להיות כאן
<רעות אופק: כי הצעת החוק שמונחת כאן היום היא תוצר של עבודה ממושכת ושינוי תפיסתי שנעשה במשרד שלנו.
<רעות אופק: אני אציג בקצרה את ההגדרות המרכזיות בחוק ואת התיקון המרכזי בשביל שיסייעו לנו לדון בהצעת החוק ולהבין אותה יותר.
<רעות אופק: חוק חתימה אלקטרונית נחקק בשנת 2001 במטרה להסדיר את המעמד המשפטי של חתימות באמצעים אלקטרוניים.
<רעות אופק: אנחנו עושים שימוש רב בחתימות ובאופן מסורתי המחוקק קבע דרישות חתימה רבות מתוך איזושהי מוסכמה חברתית שחתימה מעידה על כוונה ביחס למסמך הנחתם, מתוך הסכמה שהשירבוט הגרפי על המסמך מעיד על זהות האדם ועל כך שלאחר מועד החתימה לא נעשה שינוי במסמך.
<רעות אופק: אנחנו מכירים את החתימות מאוד מהעולם בנייר.
<רעות אופק: בשנת 2001 החליט המחוקק להסדיר את המעמד גם בעולם האלקטרוני.
<רעות אופק: הוא קבע, לצורך העניין, על מנת לתת ודאות לשוק החתימות – שלושה סוגי חתימות: חתימה אלקטרונית ללא דרישות סף, הגדרה שבחוק, ועליה מתבססות שתי חתימות עם דרישות סף שתכף אתאר אותן, שנקראות – חתימה אלקטרונית מאובטחת וחתימה אלקטרונית מאושרת.
<רעות אופק: (מוצגת מצגת) אני אציג בקצרה איך זה נראה בפועל.
<רעות אופק: חתימה אלקטרונית – הבסיסית, ללא דרישות סף, מעידה על סימן אלקטרוני שהוצמד או שנקשר למסר אלקטרוני.
<רעות אופק: אתם יכולים לראות כאן על המסך חתימה בתחתית מייל, או חתימה על פד דיגיטלי, סוגים אלה של חתימות עונים להגדרה של "חתימה אלקטרונית", משהו מאוד מאוד כללי.
אורי מקלב: אבל זה גם על פי דרישות חוק?
<רעות אופק: אין דרישות ביחס לחתימה אלקטרונית כללית בחוק.
<רעות אופק: היא הבסיס לשני סוגי החתימות שהוגדרו שלגביהן יש דרישות סף, וכעת אתאר אותן.
<רעות אופק: מדובר בחתימה אלקטרונית מאובטחת וחתימה אלקטרונית מאושרת.
<רעות אופק: שתי החתימות האלה נועדו לקיים את התכליות הקלסיות של החתימה: זיהוי החותם וזיהוי שינוי שבוצע במסמך לאחר החתימה.
אורי מקלב: בשתי רמות?
<רעות אופק: אז יש הבדל ברמת הזיהוי בין חתימה מאושרת לחתימה מאובטחת.
<רעות אופק: שאלה מצוינת – התשובה בשקף הבא: ההבדלים הם ברמת הזיהוי.
<רעות אופק: בחתימה מאושרת רמת הזיהוי גבוהה יותר.
<רעות אופק: זו חתימה שגורם מאשר מנפיק אותה, גורם מפוקח שמזהה את בעל אמצעי החתימה בשתי תעודות מזהות, מבטיח הליך זיהוי שיבטיח שרק הסיסמה ניתנת לאדם עצמו, נעשה שימוש בחתימה מאובטחת בדרישות טכנולוגיות מסוימות.
<רעות אופק: זה בעצם ההבדל המרכזי בין חתימה מאובטחת לחתימה מאושרת.
יוליה מלינובסקי: את יכולה לומר עוד פעם?
<רעות אופק: מאובטחת היא חתימה שמקיימת את התכליות הקלסיות של חתימה בעולם של נייר כפי שהכרנו אותן, בהבדל אחד: רמת הזיהוי יכולה להשתנות.
<רעות אופק: זה יכול להיות זיהוי לא ממש טוב ולא חזק, וזה יכול להיות גם זיהוי מאוד מאוד חזק.
<רעות אופק: איפה אנחנו כן מבטיחים רמת זיהוי חזקה?
<רעות אופק: במאושרת.
<רעות אופק: המאושרת זה סוג של חתימה - - -
יוליה מלינובסקי: בבנק זה מאובטחת או מאושרת|?
<רעות אופק: בבנק בדרך כלל – אזרחים שמגיעים לבנק אין להם לא מאובטחת ולא מאושרת.
<רעות אופק: זו אחת הבעיות, בעצם, שלשמה אנחנו מתקנים את החוק.
<רעות אופק: אז הבחירה תיעשה מתוך ארגז כלים יותר גדול מרק מאושרת או מאובטחת, מה שהתיקון עושה – אני תכף אגיע לזה, הוא פותח את סוג החתימות ומאפשר בצורה אחראית - - -
יוליה מלינובסקי: שזה מה שמפחיד.
אורי מקלב: כל דבר חדש מפחיד.
<רעות אופק: מה שאנחנו נותנים – אנחנו מתווים את שיקול הדעת למי שבוחר בסוג החתימה, ואני מיד אתייחס לדבר הזה, ואיך אנחנו קובעים כל מיני עוגנים בתיקון שיבטיחו גם ודאות מסוימת וגם הגנה על צדדים שהם יותר חלשים בהתקשרויות שבהן נדרשות חתימות.
<רעות אופק: מיד אגיע לזה.
<רעות אופק: במשפט – איך חותמים בחתימה מאובטחת ומאושרת?
<רעות אופק: בחתימה מאושרת הולכים לגורם מאשר, רוכשים אמצעי חתימה, הרבה פעמים מדובר בכרטיס חכם, זה יכול להיות גם אמצעי אחר.
<רעות אופק: אחר כך חוזרים הביתה עם הכרטיס ומתחילים לעשות בו שימוש.
<רעות אופק: כדי לעשות בו שימוש, לדוגמה, אם זה כרטיס חכם, מכניסים אותו לקורא הכרטיסים במחשב, מזינים קוד בשני שלבים, נועלים את המסמך, איך נראית החתימה אחר כך?
<רעות אופק: לא כמו שאנחנו מכירים בעולם הפיזי של הנייר– היא נראית כפי שאתם רואים בשקף.
<רעות אופק: בשורה למעלה יש את פאנל החתימה.
<רעות אופק: אין פה שום שרבוט גרפי שיכול להעיד על חתימה.
<רעות אופק: מה שצריך לעשות זה ללחוץ על המקום שמוקף בעיגול, שם.
<רעות אופק: קודם כל כתוב לי שהחתימה בתוקף ואז, אם אני נכנסת לפרטי החתימה אני יכולה לראות כל מיני פרטים לגבי החתימה – מתי היא נחתמה, מה השימושים שהיה רשאי לעשות בהם מי שחתם, וכו'.
<רעות אופק: זו חתימה מאוד מאוד חזקה.
<רעות אופק: אז זה היה הרקע וההסבר על ההגדרות והמונחים שבחוק.
אורי מקלב: למה שמת את זה על השקף של סוג של סלולאר?
אורי מקלב: במקרה?
<רעות אופק: לגמרי.
<רעות אופק: קיבלתי חשבון והיה לי נוח.
<רעות אופק: נוחות ועצלות.
אורי מקלב: פרקטיקה ויעילות.
<רעות אופק: אז עכשיו אני מגיעה לסעיף המרכזי של החוק בנוסחו דהיום.
<רעות אופק: מה שהוא קובע זו אקסיומה פשוטה – כשנדרשת חתימה בחיקוק, כלומר – בחוק או בתקנה, אם אנחנו רוצים לחתום בעולם האלקטרוני מה שאנחנו צריכים לעשות זה לבחור בחתימה שנקראת – חתימה אלקטרונית מאושרת, שזו החתימה הכי הכי חזקה שמגשימה את כל התקריות בעולם האלקטרוני, מתוך תפיסה שכאשר המחוקק קבע דרישת חתימה, כנראה שזה לא עניין של מה בכך, ואנחנו נרצה את החתימה הכי חזקה.
<רעות אופק: גם בזמנו לא היה הרבה ניסיון ורצו להבטיח ודאות בשוק החתימות.
<רעות אופק: עם השנים, וחלפו מאז 17 שנים, ראינו בעיות בסעיף הזה.
<רעות אופק: אולי הוא היה נכון לזמנו.
<רעות אופק: בעיה ראשונה - יש קושי אבחוני עם הסעיף כי לרוב האזרחים אין כרטיסים חכמים ולכן הם לא עושים שימוש בחתימות מאושרות, ולכן נמנעים מהם הרבה מאוד שירותים שאולי הם היו יכולים לקבל באופן מקוון בדרכים אחרות.
<רעות אופק: הדבר השני שלמדנו הוא שבעצם אין הצדקה בכל המקרים שבהם נדרשת חתימה בחיקוק לקבוע דווקא חתימה מאושרת.
<רעות אופק: למשל, כשאני רוצה לבקש מידע על עצמי מאיזשהו משרד ממשלתי, אני לא בהכרח חייבת לחתום בחתימה הכי חזקה.
<רעות אופק: מה שהמשרד הממשלתי רוצה לדעת שאני זו אני ולא מישהו אחר שמתחזה אלי ורוצה פרטים עלי.
<רעות אופק: לכן יש לנו כל מיני שירותים שעוסקים בהזדהות, ורכיב החתימה הוא יותר חלש בהם ואני יכולה לאפשר.
<רעות אופק: לכן, מה שאנחנו למדנו זה שבכל דבר חתימה שאנחנו בודקים ורואים שיש בו דרישת חתימה, לפני שאנחנו אומרים – אוקיי, נלך לחתימה מאושרת, אנחנו נעצור ונחשוב מה המטרה של החתימה.
<רעות אופק: אנחנו נתחיל לנתח את המטרות ולהפריד ביניהן ואז נראה איך אנחנו יכולים להגשים את אותן מטרות של החתימה.
<רעות אופק: אני אתן דוגמה.
<רעות אופק: כשאני מגיעה לסניף של משרד ממשלתי ואני צריכה לחתום על איזשהו מסמך.
<רעות אופק: לפי החוק היום אני צריכה לחתום חתימה מאושרת, ואין לי כרטיס חכם, לא רכשתי, אני לא אשת מקצוע שמשתמשת בכרטיסים חכמים כדבר שבשגרה, ולכן אני צריכה לעשות את הפעולה והחתימה בעולם הפיזי, הישן.
<רעות אופק: מה אפשר לעשות?
<רעות אופק: מה התועלת עכשיו של הפרדה מהתכליות?
<רעות אופק: מאחר שהמפגש הוא מפגש פנים מול פנים, אני יכולה שתכלית ההזדהות שלי תתקיים פנים מול פנים, ואז אני לא צריכה ללכת לגורם שלישי שיזהה אותי עם כל הפרוצדורה והקושי שכרוך בכך.
<רעות אופק: עבור הציבור הרחב כיום ואני יכולה להגשים את תכלית ההזדהות פנים מול פנים.
<רעות אופק: תכליות אחרות, כמו למשל נעילת המסמך והיכולת לבצע שלא בוצע בו שינוי, או שהמסמך שנחתם הוא אכן המסמך שעליו חתמתי, שמצוי במחשבי הרשות, התכלית הזאת יכולה להיות מוגשמת בכל מיני דרכים אחרות בטכנולוגיות אחרות שהן טובות.
<רעות אופק: לכן מה שאנחנו קובעים בתיקון שלנו – אנחנו מבטלים את האקסיומה המוחלטת בין דרישת חתימה לבין חתימה מאושרת בלבד, ואנחנו אומרים שאפשר לקיים את הדרישה הזו בשתי דרכים: או באמצעות חתימה אלקטרונית מאושרת, כמו שאנחנו מכירים אותה היום, כי היא מעולה ויש לנו ניסיון טוב אתה ואנחנו יודעים שהיא באמת מקיימת את התכליות המרכזיות של חתימה, גם בעולם הישן של נייר וגם החדש, הדיגיטלי.
<רעות אופק: החידוש – ובעניי המהפכה הממשית של התיקון הזה הוא החלק הזה שאתם רואים כאן, הבולט השני, שיהיה ניתן לקיים את דרישת החתימה גם באמצעות חתימה אלקטרונית אחרת ובלבד שהיא מקיימת ברמת ודאות מספקת בנסיבות העניין את התכליות לדרישת החתימה בהתאם לאותו חיקוק.
<רעות אופק: מה זה אומר?