GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עופר ישי: כלומר, כשאנחנו יוצרים תעודה דיגיטלית לעובד ממשלה אז יש לנו את המפתח הציבורי, יש לנו את מספר הזהות שלו, השם שלו ואיפה הוא עובד.
<עופר ישי: הכל נחתם ברמה הטכנולוגית על ידי מה שנקרא CA, שזה – certificate authority, כאשר במקרה של חתימה מאושרת ה-CA הוא גורם מאשר על פי החוק, אבל אפשר להנפיק תעודה דיגיטלית על ידי CA שהוא לא גורם מאשר.
<עופר ישי: זה הכלי שגם רוחבית תואם בין חתימה מאושרת לחתימה מאובטחת.
<עופר ישי: בהחלט היה לנו חסר המונח הזה לצרכים פרקטיים, למשל בממשלה, לתעודות של עובדי הממשלה.
<עופר ישי: זה לא מבטל דברים אחרים אבל זה מאפשר הרבה מאוד פעולות כי בלי התעודה הדיגיטלית ובלי למשל מה שהוזכר קודם – האפשרות לבטל תעודות דיגיטליות כדי שנדע שחתימה בעצם נחתמה על ידי בן אדם היא תעודה מבוטלת – זה לא פרקטי ולא מעשי.
<עופר ישי: בחוק הקודם היתה עמימות מאוד גדולה בנושא הזה.
<עופר ישי: זה עושה סדר וזה עושה שכל ולכן לנו זה כן חשוב להשתמש במושג הזה.
<זאב שטח: מקודם רציתם ודאות, רבותי.
<רעות אופק: המטרה של הסעיף הזה היא להבטיח ש- - - בעצם ליהנות מהיתרונות של חתימה מאושרת ולאפשר למי שמחזיק בתעודה של חתימה מאושרת לא להוכיח כל פעם מחדש את קיומם של התנאים של חתימה מאובטחת, כי אמרנו שחתימה מאובטחת מקיימת ארבעה תנאים, וחתימה מאושרת מוסיפה עוד תנאי אחד שהוא הזיהוי.
<רעות אופק: בשביל שלא כל פעם יצטרכו לבוא ולהוכיח שחתימה מאושרת מקיימת גם את התנאים של חתימה מאובטחת, אז הסעיף במקור נועד למנוע את הצורך להוכיח את זה מחדש, אבל הסעיף היה טאוטולוגי.
<רעות אופק: אני אקרא אותו בנוסח המלא.
<רעות אופק: הוא קבע ש "חתימה אלקטרונית מאושרת זו בעצם חתימה אלקטרונית מאובטחת אשר גורם מאשר הנפיק תעודה אלקטרונית בדבר אמצעי אימות החתימה המזהה אותה, חזקה כי היא חתימה אלקטרונית מאובטחת".
<רעות אופק: כלומר, חתימה אלקטרונית מאובטחת שהתקיים לגביה תנאי מסוים – חזקה שהיא מאובטחת.
<רעות אופק: בעצם יש פה חזרה על המילה "מאובטחת" אז תיקנו את הסעיף הזה, ומה שקבענו – שחתימה אלקטרונית שגורם מאשר הנפיק תעודה אלקטרונית בדבר אמצעי החתימה המזהה אותה חזקה שהיא מאושרת.
<רעות אופק: למה חזקה שהיא מאושרת?
<רעות אופק: כי כבר בתוך המאושרת יש לי את התנאים של המאובטחת.
<רעות אופק: זה פשוט נועד להבהיר.
<אייל לב ארי: על מה מדבר סעיף 6 היום?
<רעות אופק: בנוסח היום סעיף 6 מדבר על מעמד של פלט והוא קובע שפלט של מסר אלקטרוני שחתום בחתימה מאובטחת ייחשב כמקור ולא כהעתק.
<רעות אופק: כלומר, אם אני חותמת בחתימה, כפי שראיתם במצגת בהתחלה, אז יש לי חלונית, אני לוחצת על החלונית הזו ואני רואה שהחתימה תקפה ויש לי את כל הפרטים על החתימה אבל ברגע שאני מדפיסה על נייר אני מאבדת את כל המאפיינים של החתימה האלקטרונית הזו.
<רעות אופק: הפלט נהיה נייר חלק.
<רעות אופק: הסעיף הזה נועד לתת מעמד ראייתי שמעיד על מהמנות של הפלט - - -
אורי מקלב: למה - - -
<קריאה: סעיף יומרני שהיה אמור להקל את המעבר.
<חיים רביה: התשובה הפשוטה היא שקודם כל צריך להוכיח שזה נחתם בחתימה מאובטחת, ואם יש מחלוקת צריך להביא את המקור האלקטרוני.
<רעות אופק: הסעיף הזה מבקש לתקן את סעיף 7, לחוק העיקרי שעוסק בחובות של בעל אמצעי חתימה.
<רעות אופק: אחת מהחובות שחלה עליו היא להודיע במקרה שנפגעת השליטה הבלעדית באמצעי החתימה שלו לכל מי שהסתמך או סביר שיסתמך על אמצעי החתימה, ושוב – זה גם חלק מהמאפיין ומהמסגרת המשפטית המאוד מאוד חזקה שניתנה לחתימות מאובטחות ומאושרות – השליטה הבלעדית, והחובה הזאת זו אחת הדרכים להבטיח את השליטה הבלעדית, וכשנפגעת השליטה הבלעדית אז שכל מי שהסתמך על החתימה יידע את זה.
<רעות אופק: כשמדברים על חתימה מאובטחת צריך החותם שאיבד את השליטה שלו על אמצעי החתימה ללכת מסתמך מסתמך ולהודיע.
<רעות אופק: אחד, אחד, למי שעשוי היה להסתמך על החתימה, על כך שנפגעה לו השליטה הבלעדית בחתימה.
<רעות אופק: אם מדובר בחתימה מאושרת אפשר להסתפק ולהודיע לגורם המאשר, לגורם המאשר יש כבר חובה להודיע לכל ה - - - וזה משהו שהוא מוסדר ברגולציה, בתקנות, יש רשימה של תעודות בטלות.
<לינא כמאל: הוא לא מודיע, הוא מבטל את התעודה.
<רעות אופק: הוא מבטל את התעודה ובדרך - - - זה בעצם מה שמבטא את ההודעה מפני שכשמישהו נכנס למסמך הוא יכול לראות חיווי על כך שהתעודה בוטלה.
<רעות אופק: זה בעצם אופן ההודעה שהגורם המאשר מקיים.
<רעות אופק: מה שאנחנו מציעים כאן, מתוך הבנה – ואני מאמינה שפה תתמכו – שיש חתימות מאובטחות ויש מודלים של חתימות מאובטחות שבהן יש גם מאגר כזה של תעודות בטלות, ויש גורמים מנפיקים אחרים שהם לא רק הגורמים המאשרים וניתן להזכיר שוב, בהקשר הזה, את התעודה המאובטחת שמונפקת לעובדי המדינה, כרטיס התמוז, אנחנו רוצים לאפשר שבעמידה בתנאים מסוימים החותם יוכל להודיע גם למנפיק הזה שהוא לא מפוקח ובכך לקיים את חובתו.
<רעות אופק: התנאים האלה ייקבעו בתקנות ובגדול הכוונה היא לקבוע את אותן דרישות שיכולות - - - לאשר בקשר לחובת ההודעה, זאת אומרת – מאגר התעודות הבטלות, וכו', גם על המנפיקים האלה, ובעצם – זה עוד משהו שנועד לקדם את פתיחת השוק ואם אנחנו יכולים להפריד בין מאפיינים של חתימה מאובטחת ולתת עוד משהו נוסף, אנחנו ננסה לתת את זה.
אורי מקלב: הערות?
אורי מקלב: באישור הוועדה או לא באישור הוועדה?
<רעות אופק: אז מאחר ומדובר פה במשהו טכנולוגי שאנחנו רוצים לאפשר בו גמישות, אנחנו נשמח שזה לא יהיה באישור ועדה.
אורי מקלב: אוקיי, נבוא לקראתכם גם בעניין הזה.
<רעות אופק: זה בדיוק מה שהסברנו.
<רעות אופק: כאן אנחנו בעצם קובעים סוגי חתימות מסוימים לגבי מסמכים מסוימים.
<רעות אופק: דיברנו עליהם קודם.
<חיים רביה: בגלל החשיבות הגדולה שיש למסמכי רישום מקרקעין, בחיים של רובנו עסקת מקרקעין זו העסקה המהותית ביותר – למה בעסקאות מקרקעין או בשטרי עסקה במקרקעין לא דרשתם חתימה מאושרת?
<רעות אופק: בוא נתחיל מזה שסעיף 8 לחוק המקרקעין אפילו לא דורש חתימה.
<רעות אופק: בואו, אנחנו לא עכשיו נתחיל לטפל בכל דרישות החתימה בחיקוק ונתחיל לקבוע דרישות חתימה פה ושם.
<חיים רביה: אבל תקנות המקרקעין – רישום, הן דורשות חתימה על שוברי עסקה.
<רעות אופק: נכון, וזה משהו שייקבע בדינים הספציפיים.
<רעות אופק: אין לנו עכשיו כל שאיפה להתחיל להתערב בשיקול דעת של כל שר וכל רגולטור.
<רעות אופק: אנחנו מנחים אותם באופן רוחבי וסומכים עליהם שהם יקבעו סוגי חתימות.
<רוי נויברגר: גם יש לנו שאיפה להגיע לשיפור במעמד שלנו ב-doing business, אז זה גם משקף אם הממשלה יכולה להקל על תהליכים, אז היא תרצה להקל על תהליכים.
<רוי נויברגר: זה קשור גם לנגישות לדיגיטציה.
<חיים רביה: אתן ערות לזה שעד עכשיו אני ביקשתי לכרסם במעמדה של החתימה המאושרת ודווקא בהקשר הזה, בגלל חשיבותם היתרה של עסקות מקרקעין אני חושב שיש מקום בכל זאת לחייב אותם בחתימה אלקטרונית מאושרת, את שטרי העסקה.
<רעות אופק: גם על זה דיברנו.
<אייל לב ארי: מה זה 13?
<רעות אופק: בחוק הירושה, סעיף 22 מדבר על צוואה בפני רשות.
<רעות אופק: היום אין דרישת חתימה לגבי המסמך הזה ואנחנו רוצים לקבוע שתהיה דרישת חתימה ובתוספת קבענו איזו חתימה, ושזו תהיה חתימה מאושרת.
<אייל לב ארי: "יאשר בחתימתו" – זה יכול להיות או הפיזית או המאושרת.
<רעות אופק: סעיפים 14 ו-15 הם תיקונים עקיפים טכניים מאחר ושינינו את ההגדרה "תעודה אלקטרונית" ו "תעודה אלקטרונית מאושרת", אנחנו בהתאמה מחילים גם את החוקים האחרים שמזכירים את המונח "תעודה אלקטרונית".
<רעות אופק: סעיף 16 מדבר על מועד התחילה של ביטול סעיף 6 והתוספת השנייה שלו.
<רעות אופק: אני מזכירה שסעיף 6 מדבר על המעמד של פלט כמסמך חתום בחתימה מאושרת.
<רעות אופק: אנחנו רוצים לאפשר לשוק שנתיים להתארגן.
<רעות אופק: אם היה מישהו שהסתמך על הסעיף זה הגם שהוא לא משקף את המציאות ה - - -אז אנחנו רוצים לאפשר לו להתארגן.
אורי מקלב: נשאר לנו סעיף 5 – יש לנו אפשרות לחדד את זה.
אורי מקלב: אני הייתי מציע ככה – אני מבין שיש כאן קוטביות בעניין הזה.
אורי מקלב: יש אפשרות אחת, להגיש הסתייגות ואחר כך להוריד אותה, אני לא חושב.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו נאשר את זה.
אורי מקלב: אני מיד אבקש רביזיה.
אורי מקלב: היה ואם תתקבל הסכמה אז אני אחזיר את הדיון, נעשה רק דיון בעניין הזה.
אורי מקלב: אם לא – נאשר את זה בנוסח של עכשיו.
אורי מקלב: זה בעצם ייתן לכם את הזמן כדי לחדד את זה יותר טוב, אני רוצה שאולי הם יכינו, שיתנו יותר אפשרות להכין, לפתוח איזה מסמך יותר שמי אפילו, מי שירצה כדי לחדד.
אורי מקלב: אני חושב שיש כאן דבר שיכול, אולי לפגוע.
אורי מקלב: אז אני מאשר את החוק כמו שהוא – אני אגיש רביזיה ואם יהיה הצורך אני אקיים דיון חדש.
אורי מקלב: אני רוצה לפני ההצבעה להודות לכם שהלכתם אתנו בדרך הקשה של 4 שעות דיון והפסקה קצרה, וגיליתם אורך רוח.
אורי מקלב: אני מכבד את כל מי שהיה פה.
אורי מקלב: אני חושב שההערות היו מקצועיות.
אורי מקלב: לא להכל אנחנו מסכימים, ויש דברים שגם אי אפשר להגיד מי צודק, רק ימים יוכיחו.
אורי מקלב: בסעיף הזה שאני כן רוצה לחדד עד הסוף – ואחרי זה נראה.
אורי מקלב: אני מעלה להצבעה את הצעת החוק, כפי שהוקרא, בתוספת הערות.
אורי מקלב: אם יש משהו לא מהותי – כמו המונח "גורם מעצב" – אם תמצאו ניסוח אחר, אז תהיה אפשרות עד שנעלה את זה.
אורי מקלב: נמנעים – אין החוק אושר לקריאה שניה ושלישית.
אורי מקלב: תודה, החוק אושר לקריאה שנייה ושלישית.
<אייל לב ארי: אם אתה מגיש רביזיה על כל החוק.
אורי מקלב: החוק אושר.
אורי מקלב: אני מגיש רביזיה שאולי אמשוך אותה.
אורי מקלב: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה, היום יום שני, כ"ז בשבט תשע"ח, 12.2.2018, על סדר יומנו רשות החדשנות, סקירת מנכ"ל הרשות, מר אהרון אהרון.
אורי מקלב: עם מצגת נלווית כמובן.
אורי מקלב: צריך לציין שאנחנו קבענו את הישיבה הזו לפני כ-40 יום בערך, אבל לאור דיונים בכנסת עד הבוקר, כולל הבוקר, אז אנחנו דחינו את הישיבה.
אורי מקלב: אנחנו לא ויתרנו עליה, יש ישיבות שכיוון שהן נדחו נדחו, אבל אנחנו רואים חשיבות מאוד גדולה בישיבה הזו.
אורי מקלב: אנחנו בכלל באופן כללי מלווים את הרשות לחדשנות מאז הורתה במתכונת הזו של חוק הרשות - - -
<ענת לוי: גם בכלל.
אורי מקלב: נכון, גם בכלל.
אורי מקלב: ועדת המדע, כל הנושא של המדענים במשרדים, אנחנו יודעים שיש הרבה עבודה בפנינו, ודאי המדען הראשי, אמנם החקיקה הייתה בוועדת כספים, אבל היינו מעורבים וודאי יושב ראש ועדת הכספים של היום, שהוא נקרא והוא הוביל את החקיקה, הוא היה יושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה לפני כן, וכך הייתה המשכיות והרגשנו קשר מאוד חזק בהקמה.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שזה אחד הדברים הגדולים שנעשו ואנחנו גם נגיד את זה בלשון עתיד, שייעשו, הפעילות החשובה, שוודאי רואים אותה כבר עכשיו וגם נראה אותה בעתיד.
אורי מקלב: קודם כל צריך להגיד שעצם הקמת הרשות לחדשנות היא תפיסה חדשנית, במיוחד במדינת ישראל, בעצם אנחנו כבר חוזרים בחדשנות.
אורי מקלב: לקחת דבר ולקחת רשות, לא מעט בעיות היו, כדי לראות איך אנחנו מובילים, ממשיכים להוביל, ממשיכים לשמור על המעמד שלנו, לתת את הכלים הדרושים, לתת את המשאבים הנכונים.
אורי מקלב: לדעת, זה גם על מה, אבל לא פחות למי.
אורי מקלב: יש כאן איזה ממד של בחירה, לקחת ממגוון הדברים.
אורי מקלב: אין לי ספק שאין התחבטויות של מה צריך לעשות, יש מספיק דברים שמונחים על השולחן שלכם שאתם צריכים להחליט שאתם יותר ויותר, כמובן ששואבים ומכבדים דברים, אבל יש ברוך ה' במדינה הרבה אנשים שחושבים ומציגים ואתם גם יש לכם רעיונות, השאלה היא לקחת את כל המכלול הזה ולדעת לבחור בנקודות ובעדיפויות ובמשימות שאתם שמתם לעצמכם כדי לדעת איך אני גם עוזר מצד אחד למחקר ופיתוח, שזה הדבר המרכזי, איך אנחנו הופכים אותם לישימים, איך אנחנו משלבים בין המגזר הפרטי או דברים שבסופו של דבר המגזר הפרטי יצטרך לעשות אותם או יוזמות שלהם, איך אנחנו באמת מלווים אותם וממנפים אותם, כמובן בנושא המחקרי באופן כללי.
אורי מקלב: אתם בדברים האלה, שזו אחריות מאוד גדולה, זה העתיד, זה העתיד הכלכלי, המעמד שלנו, המיקום שלנו בכל הנושא של ההייטק והחידושים הטכנולוגיים והחדשנות שאנחנו ממקמים את עצמנו במקום חשוב מאוד, בהערכה מאוד גדולה.
אורי מקלב: אי אפשר להבין באופן טבעי, המדינה הזאת, הקטנה הזאת, מדינת ישראל, מול מעצמות-על, איך אומרים?
אורי מקלב: מדינות שאנחנו אצלם בכל המדינה כולה איזה כפר כמעט, לא יזכו לשום התעניינות, 6 מיליון מתוך מיליארד ורבע, מה זה אומר?
אורי מקלב: אבל זה ככה באופן כללי לגבי המיקום שלנו.
אורי מקלב: אז באמת אנחנו רואים את זה כהצלחה גדולה, ברוך ה', בסיעתא דשמיא, אבל אנחנו יודעים שאי אפשר לנוח על זרי הדפנה, צריך לפעול בעניין הזה, צריך כל הזמן לנוע, כדי להיות מהירים צריך כל הזמן לראות איפה אנחנו נמצאים.
אורי מקלב: הרשות לחדשנות, אפשר להגיד שהיא אמורה להיות המנוע, המתניע, של הרבה תהליכים כאלה וזה תפקיד מאוד חשוב ואנחנו רואים את האחריות ואנחנו מחזקים את ידיכם על מה שאתם עושים ואנחנו גם רואים חובה וזכות ללוות אתכם בעניין הזה ולכן גם הזמנתי אתכם להיות פה.
אורי מקלב: הערך הכלכלי למשק, זה אחד הדברים, גם המשימות החשובות, בתוך כל הדברים תמיד רוצים לראות מה התרומה למשק, זה לא דברים שעושים רק באופן עצמאי, למצוא דברים טובים.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו ממנפים את זה לצמיחה כלכלית למשהו יישומי בשטח.
אורי מקלב: על הדרך אני מניח, אנחנו נתחיל לשמוע את ההתייחסות שלך, מר אהרון, על איך אנחנו מצמצמים את הפערים.
אורי מקלב: בכל זאת מדינה, כשאנחנו חושבים על כלכלה צריך לראות שכשהחדשנות מתקדמת איך אנחנו לא נותנים לחלק מאיתנו להיות מרחוק.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שהחלק הזה של חינוך, גם דגש על חינוך.
אורי מקלב: אני משתף אתכם בהרבה דיונים שאנחנו עושים פה, שאנחנו יודעים פה שהחינוך לגיל הצעיר והשילוב ולדרבן ולתמרץ, אנחנו עושים בחלק הזה ולהגדיל את הכוח האנושי שיש לנו, כמו כן בכלל להגדיל את כוח האדם בהיי טק, זה לא לטובתנו שאנחנו שומעים שצריכים לייבא עובדים של הייטק, אנחנו לא חושבים שזה נכון, אנחנו צריכים את זה פה.
אורי מקלב: באמת שיתוף הפעולה עם גופים שונים שנמצאים כאן סביב השולחן, אנחנו שומעים את זה.
אורי מקלב: אני פתחתי בדברים ממש על קצה המזלג ואחרי ההצגה שלך אנחנו נשאל שאלות, נשאל מה ההיקף התקציבי שלכם, מה מערכת היחסים שלנו עם אירופה בדברים האלה, שאנחנו חברים שם, הם גם תומכים במחקר ופיתוח וממנפים דברים.
אורי מקלב: על זה ועוד אנחנו התכנסנו היום ואנחנו גם רוצים לברך אותך בהצלחה כמנכ"ל הרשות, שנה ו - - -
<אהרון אהרון: בדיוק שנה.
אורי מקלב: בכלל הרשות כבר הורידה את ה-ל', היא כבר לא ל', אבל היא צעירה מאוד, אנחנו מדברים על שנתיים בקושי שהיא כבר ככה, החוק אולי שנתיים וחצי, אבל אופן היישום, ההתחלה, זה בקושי שנתיים ואתה נמצא שנה.
אורי מקלב: אנחנו בשלבי התחלה, אבל יש לכם ודאי מה להגיד ואנחנו סקרנים לשמוע בעניין הזה.
אורי מקלב: אחרי זה מי שיבקש להעיר, להוסיף דברים, מנהלת הוועדה, ענת, נמצאת פה, אז בצורה מסודרת, שם ותפקיד שאנחנו נוכל לאפשר לכם גם שאלה או רשות דיבור, תובנה כזו או אחרת או הסתכלות על דברים.
<אהרון אהרון: קודם כל תודה רבה על ההזמנה.
<אהרון אהרון: אני אתן קצת רקע על עצמי כי אני חושב שזה גם די חשוב.
<אהרון אהרון: אם אנחנו מסתכלים על מערכת החדשנות בישראל אני חושב שנגעתי בכל נקודה במערכת החדשנות וכשאגע בתיאור של מערכת החדשנות אני אגיד גם את הקריירה שלי באותם מקומות.
<אהרון אהרון: (מצגת).
<אהרון אהרון: למעשה אנחנו הוקמנו ב-2015, באוגוסט 2015 הייתה החקיקה, אבל בעצם התחלנו לעבוד מינואר 2017, כלומר אני הצטרפתי בערך חודש לאחר תחילת העבודה.
<אהרון אהרון: אם אני מסתכל על מערכת החדשנות הישראלית, בואו נתאר קודם כל את ההישגים שלה, כי אני חושב שהם מאוד משמעותיים.
<אהרון אהרון: זה כמה שקפים ראשונים שיתארו את התפקידים של המערכת הזו.
<אהרון אהרון: הדבר הראשון שבולט לעין זה ההשקעה במו"פ אזרחי כחלק מהתוצר הלאומי הגולמי.
<אהרון אהרון: אז אנחנו יושבים ב-4.3% כאשר אנחנו מסתכלים על קוריאה, שהיא המדינה הקרובה ביותר אלינו, שהיא יושבת בערך על אותו סדר גודל, אבל לעומת זאת הממוצע של ה-OECD הוא 2.4%.
<אהרון אהרון: כשאנחנו מסתכלים על ההפרשים האלה אין הרבה מקומות שבהם אנחנו כל כך בולטים ביחס לממוצע של ה-OECD.
<אהרון אהרון: זה בהחלט דבר שאני חושב שהוא נותן גאווה.
<אהרון אהרון: אנחנו מדינה ראשונה בעולם מבחינת ההשקעה במו"פ אזרחי מסך כל התוצר הלאומי הגולמי.
<אהרון אהרון: עוד דבר אחד שאנחנו מאוד מצטיינים בו זה ההשקעה של הון סיכון כאחוז מהתוצר הלאומי הגולמי.
<אהרון אהרון: ההשקעה בישראל היא הגדולה ביותר בכל מדינות העולם בהון סיכון, עוד פעם, כמובן ביחס לתוצר הלאומי הגולמי.
<אהרון אהרון: ארצות הברית היא הרבה מאחורינו.
<אהרון אהרון: אם אני מסתכל על סיכום 2017, שכבר יש לנו את הסיכומים האלה, אז אני חושב שכדאי להציג אותם, הם היו עוד פעם שנת שיא להייטק הישראלי.
<אהרון אהרון: סך הכול האקזיטים הם 24 ביליון דולר, אבל השאלה איך סופרים את מוביליי, זו שאלה מרכזית.
<אהרון אהרון: בוא נניח שלא סופרים לחלוטין את מוביליי אז זה בערך 9 ביליון דולר, שזה כמעט כפול משנה קודמת.
<אהרון אהרון: כלומר גם ללא מוביליי זה כמעט כפול משנה קודמת והערך הכלכלי שנוצר כתוצאה מזה הוא עצום למשק.
<אהרון אהרון: הדבר השני שהוא פרמטר מאוד חשוב זו אותה השקעת קרנות הון סיכון.
<אהרון אהרון: עוד פעם, 5.2 ביליון דולר, או 5.2 מיליארד דולר.
<אהרון אהרון: כמו שאמרתי, זה המקום הראשון בעולם, אבל אנחנו רואים שגם במונחים אבסולוטיים אנחנו נמצאים במקום טוב ביחס לכל רובריקה אחרת שאנחנו מכירים, או מקום שבו יש הייטק שאנחנו מכירים.
<אהרון אהרון: סך כל חברות ההזנק שנוצרו בשנת 2016.
<אהרון אהרון: ב-2017 המספר הוא דומה, כתוב 600 חברות נטו.
<אהרון אהרון: מה זה חברות נטו?
<אהרון אהרון: זה בעצם אם אנחנו מסתכלים כמה חברות נוצרו לעומת כמה חברות נסגרו.
<אהרון אהרון: הרי חברות הזנק מטבע הדברים גם נסגרות, חלק גדול מהן, וכאן מדובר על יצירה של בערך 1,400 חברות בשנת 2017 עם סגירה של כ-800 חברות, לכן נטו של 600 חברות, זה אומר שהאווירה היזמית בישראל היא מאוד מאוד פעילה ויש לה חיות משל עצמה, שתיכף אני אגע במה זה נותן למשק.
<אהרון אהרון: סך הכול עסקאות שנתיות שנעשו, ממומנות על ידי קרנות הון סיכון זה בערך 620 עסקאות, כולל אקזיטים למיניהם.
אורי מקלב: הדיווחים מגיעים אליכם על כל העסקאות?
אורי מקלב: אתם אוספים?
<אהרון אהרון: הם לא מגיעים אלינו ישירות, אנחנו אוספים אותם.
<אהרון אהרון: מבחינת מעורבות גדולה של חברות רב לאומיות בישראל, אנחנו רואים שבעצם כמעט כל חברה שאנחנו מכירים, יש לה נוכחות בישראל, נוכחות של מחקר ופיתוח.
<אהרון אהרון: מה שאנחנו רואים בשנים האחרונות, אנחנו רואים זרימה של חברות שבעבר לא היו בישראל, כמו חברות יפניות וחברות סיניות וחברות גם הודיות.
<אהרון אהרון: אז אנחנו רואים זרימה מהמזרח לכיוון ישראל.
<אהרון אהרון: אם אנחנו מסתכלים על סך הכול הפעילות של חברות בינלאומיות בישראל, כ-50% מהמו"פ האזרחי מבוצע על ידי החברות הבינלאומית.
אורי מקלב: זה כולל חברות תרופות?
<אהרון אהרון: גם בתרופות.
אורי מקלב: אני לא רואה כאן.
<אהרון אהרון: יש את מרק, נוברטיס, אבל לא כתבנו את כל החברות כמובן.
אורי מקלב: אבל אתה כולל גם את ה - - -
<אהרון אהרון: כן.
<אהרון אהרון: יש 380 חברות בינלאומיות שפעילות בישראל, כמובן לא כתבנו את כולן.
<אהרון אהרון: מיטרוניקס היא גם חברה שבאזור הזה של ציוד רפואי וכו'.
<אהרון אהרון: מבחינת התרומה של החברות האלה, הייתי אומר שני דברים מאוד חשובים.
<אהרון אהרון: האחד, מרבית החברות הן חברות שהסניף הישראלי שלהן הוא מאוד מתקדם ביחס לחברת האם וזה אומר שהם עובדים בחזית הטכנולוגיה העולמית.
<אהרון אהרון: וזה דבר שהוא באמת יוצא מן הכלל, זה צד אחד.
<אהרון אהרון: הצד השני, הניהול של החברות האלה הוא בדרך כלל מאוד מסודר, מאוד מאורגן וכו', אותם מנהלים שיוצאים מאותן חברות הם מנהלים שהם באמת בעלי שיעור קומה שיכולים להשפיע על המשק.
<אהרון אהרון: שתי התופעות האלה, שבהם המנהלים יוצאים והטכנולוגיה איכשהו זולגת לשוק המקומי, עוזרות לשוק המקומי.
<אהרון אהרון: החיסרון של החברות הבינלאומיות, שחלקן הגדול, לא כולן, אבל חלקן הגדול הן מו"פ בלבד.
<אהרון אהרון: מה הכוונה?
<אהרון אהרון: שעל כל אדם שיש במו"פ יש כמה אנשים שאינם מו"פ.
<אהרון אהרון: אז יש חברות מצוינות, כמו אינטל, שאני רואה פה, שבאינטל יש גם ייצור וחלק גדול מהעובדים עובדים סביב הייצור, אבל יש גם תהליכים של שיווק מכירות ותמיכה טכנית.
<אהרון אהרון: אז אני מניח שעל כל עובד מו"פ באינטל יש שניים או שלושה עובדים שהם לא מו"פ וזה בסך הכול נותן לנו איזה שהיא תמונה של חברה שלמה.
<אהרון אהרון: לעומת זאת אם אני מסתכל על גוגל ועל אפל ועל פייסבוק, זה החברות שאני בא מהן, אז בעיקר זה מו"פ.
<אהרון אהרון: זאת אומרת על כל עובד מו"פ אולי נמצא איזה חצי עובד שהוא לא מו"פ.
<אהרון אהרון: מבחינת התועלת למשק, התועלת מוגבלת יחסית, להוציא את שני היתרונות שאמרתי קודם.
אורי מקלב: מסיבות של עלות כוח אדם?
<אהרון אהרון: לא, מבחינת מיסוי בישראל, אז המיסוי הוא המיסוי של העובדים עצמם פלוס הקוסט פלוס, כלומר הפלוס בתוך הקוסט.
אורי מקלב: יש מדינות שנותנים להם אפשרות ל - - -
<אהרון אהרון: נכון, אז אחת המטרות שלנו, שאני אגע בה בהמשך, זה איך באמת לשדרג את שרשרת הערך של החברות הבינלאומיות ושל החברות הישראליות.
<אהרון אהרון: מבחינת סך הכול ההשפעה על המשק הישראלי ולהייטק באמת יש השפעה עצומה על המשק, אז בסך הכול עובדים בהייטק 8.3% מסך כל כוח העבודה במשק.
<אהרון אהרון: בתרגום למספרים של אנשים זה כ-270,000 עובדים.
<אהרון אהרון: הם מייצרים 12% מהתוצר הלאומי הגולמי, זה אומר בעצם שהפרודוקטיביות היא מאוד גבוהה, הפריון מאוד גבוה, ה-8.3% מייצר בערך 12.5%-12%, ומבחינת היצוא, סך הכול היצוא, 43%, בא מההייטק, מסך כל היצוא, שזה גם דבר מדהים, כי זה אותם 8.3% שמייצאים בעצם 43% מסך כל היצוא של מדינת ישראל.
<אהרון אהרון: המספרים האלה הם מספרים באמת פנטסטיים ועכשיו השאלה זה מה הופך את ישראל לכל כך מוצלחת, איפה ה - - - איפה הדבר שבאמת גורם למשק הישראלי לבלוט בצורה מאוד משמעותית ביחס כמעט לכל מדינות העולם.
<אהרון אהרון: אז פה אני אתאר גם את הקריירה שלי תוך כדי הליכה על הפילרים האלה, על הנקודות האלה.
<אהרון אהרון: אז דבר ראשון זה צבא.
<אהרון אהרון: הצבא, אני חושב שהוא תורם שני דברים משמעותיים.
<אהרון אהרון: האחד זה בעיות גדולות שאנחנו מתמודדים איתן באזור הצבא והן בעיות חשובות בחזית הטכנולוגיה.
<אהרון אהרון: אז זה דבר ראשון.
<אהרון אהרון: ושתיים, אנשים מאוד מיומנים, שרוכשים את המיומנות הטכנית שלהם בצבא עצמו.
<אהרון אהרון: אני הייתי ב-8200, אחת היחידות היותר ססגוניות של צה"ל, מוכרת היום, בתקופתי היא לא הייתה כל כך מוכרת, אבל היום היא מוכרת.
<אהרון אהרון: אקדמיה.
<אהרון אהרון: האקדמיה בישראל היא אקדמיה מצוינת.
<אהרון אהרון: יש את האוניברסיטאות המובילות, שבאמת הן נמצאות במקומות טובים בעולם בכלל, והאקדמיה - - -
אורי מקלב: אני רק אעצור אותך, הנושא של הצבא והביטחון באמת תורם המון, אבל הוא גם חסם לא מעט כיום לאפשרות לחוקרים מתפתחים צעירים, שיכולים להיות בוגרי הצבא, אבל אותם שניים, אחד נסע לחוץ לארץ, לאמריקה, מפתח משהו ואותה חברה קטנה שמנסה בארץ, יהיו לה חסמים יותר גדולים.
אורי מקלב: היו כאן בוועדה, למשל בנושא הרחפנים, חברות שמנסים דרך הרחפנים להגיע לטכנולוגיה מתקדמת, בתחום הבנייה, בתחומים של תעשייה, זו דוגמה אחת, אבל מני רבות, אבל בסופו של דבר מי שנמצא כאן ומפתח את זה, הוא נתון למגבלות שיווקיות שיכולות לקחת פה חודשים רבים, ואותו מוצר שמישהו אחר, חבר שלו, שהוא גם בוגר יחד איתו, הוא יצא לחוץ לארץ, הוא הקים חברה שם, הוא יכול מיד לשווק את זה ולהוציא את זה כשהפערים בזמנים הם אקוטיים.
<אהרון אהרון: נכון, אז אני אתייחס לזה.
אורי מקלב: אז אני מניח שזה גם מביא חסמים לא מעטים בנושא הזה.
<אהרון אהרון: אתה מתייחס בעצם ליצוא הביטחוני מישראל שדורש את האישור של - - -
אורי מקלב: הפיתוח.
אורי מקלב: אני אומר לך, פיתוח של דברים, בגלל ידע או בגלל דברים שלוקחים, כל דבר צריך - - -
<אהרון אהרון: נכון, צריכים לקבל אישור ולכן האישור הזה לא תמיד ניתן.
אורי מקלב: או שלוקח זמן עד שהוא ניתן, שהוא כבר לא בר תחרות.
<אהרון אהרון: אז זו מגבלה.
<אהרון אהרון: יש עוד מגבלות, אבל באקדמיה נוצרים שני דברים.
<אהרון אהרון: אחת, נוצר קניין רוחני מאוד משמעותי, שתיכף נראה מה עושים איתו, אבל הנושא השני שנוצר שם זה כמובן אותם המהנדסים שבסוף מצטרפים להוויה של ההיי טק ומזינים אותה בצורה שוטפת.
<אהרון אהרון: סטארט אפים, התייחסתי לזה קודם.
<אהרון אהרון: יש תרבות יזמית מאוד בוערת בישראל.
<אהרון אהרון: זה דבר שמאוד יפה לראות אותו.
<אהרון אהרון: כשאנחנו רואים שני סטודנטים יושבים על איזה שהוא, פעם זה היה נס קפה, היום זה אספרסו, אבל הם יושבים על איזה שהוא כוס קפה על שולחן, כנראה שהם מדברים על איך לפתוח חברה.
<אהרון אהרון: הדבר הזה הוא דבר שממש בוער בעצמותינו, אנחנו זוכים לראות אנשים שמאוד לא מפחדים מהיזמות, למרות שההצלחה היא כמובן לא מובטחת.
<אהרון אהרון: המימון הפרטי, התייחסתי אליו קודם, הוא מאוד מאוד נדיב בישראל, בעיקר מקרנות הון סיכון, אבל לא רק.
<אהרון אהרון: יש גם מימון המוני ויש גם אנג'לים למיניהם שמממנים הרבה מאוד מהפעילויות בישראל.
<אהרון אהרון: בסך הכול המצב הוא מצוין.
<אהרון אהרון: מבחינת חברות בצמיחה.
<אהרון אהרון: חברות בצמיחה הכוונה שהשוק בשל.
<אהרון אהרון: אני אתן שני אינדיקטורים לבשלות של השוק.
<אהרון אהרון: אם אנחנו מסתכלים על כמה חברות בישראל מוכרות יותר מ-100 מיליון דולר, כבר יש מספר לא קטן של חברות מהסוג הזה.
<אהרון אהרון: אם הייתי מסתכל עשר שנים אחורה זה היה מספר קטן.
<אהרון אהרון: אז זה דבר אחד של בגרות שוק.
<אהרון אהרון: האלמנט השני של בגרות השוק הוא כמה מהיזמים שבאים אלינו כדי לקבל את המענקים הם יזמים חוזרים, זאת אומרת יזמים שכבר היה להם סטארט אפ, בדרך כלל הצליחו והם חוזרים חזרה לעשות את אותה אפיזודה.
<אהרון אהרון: כ-25% מסך כל היזמים שבאים אלינו הם יזמים חוזרים, זאת אומרת שהשוק הוא בשל.
<אהרון אהרון: הנושא של תאגידים רב לאומיים, התייחסתי אליו קודם ובממשלה זה כמובן אנחנו במימון של מו"פ, שזה הגוף המרכזי בממשלה שמממן מו"פ, אז זה מה שאנחנו עושים.
<אהרון אהרון: בכל מדינה קיימות כל המערכות האלה, הייחוד בישראל, אני חושב, אני קורא לזה יתרון הקוטן, זאת אומרת אנחנו כל כך קטנים שהקשר שבין כל אחד ואחד מהמרכיבים האלה הוא קשר מאוד מאוד הדוק.
<אהרון אהרון: אני אתייחס גם לפריפריה.
<אהרון אהרון: מישהו פעם הגדיר פריפריה, הוא אמר חצי שעה מרוטשילד זה פריפריה, אז כולנו פריפריה פחות או יותר.
<אהרון אהרון: אז גם זה, את אומרת מרחק הנסיעה, גם כשנוסעים לפריפריה הרחוקה, אנחנו נוסעים נניח מתל אביב לקרית שמונה, או לבית שלי, אני גר בגליל, אז זה גם שעה ורבע, זה לא ממש פריפריה במושגים של מדינות העולם.
<אהרון אהרון: אני אמרתי שאני אגיד גם על הקריירה שלי.
<אהרון אהרון: אז הייתי ב-8200, לאחר 8200 למדתי בטכניון, תואר ראשון ושני, נשארתי בטכניון כפרופסור מרצה הרבה מאוד שנים, אבל עבדתי בתעשייה, אז הצטרפתי ל-IBM מחקר, זה MNC אחד שעבדתי בו.
<אהרון אהרון: לאחר מכן הייתי chief operating officer של חברה שנסחרת בנאסד"ק בארצות הברית שנקראת צורן, לאחר מכן חזרתי לארץ והייתי CEO של חברה של סימנס, לאחר מכן הקמתי סטארט אפ שנקרא קאמרו שנמכר בשנת 2010, לאחר מכן הצטרפתי כיושב ראש לסטארט אפ אחר שנמכר ב-2014 לחברת אם ובערך לפני שש-שבע שנים הצטרפתי לאפל בארצות הברית, כדי להקים את הסניף הישראלי של אפל, אז הקמתי אותו בשנת 2011, הייתי העובד הראשון כמובן, היום יש להם מעל 1,000 עובדים וזה סניף מאוד משגשג של החברה.
<אהרון אהרון: זו הקריירה שלי.
<אהרון אהרון: כמו שאמרתי, הקשר בין הדברים האלה הוא - - -
אורי מקלב: באפל זה מחקר?
<אהרון אהרון: כן, באפל זה בעיקר ארגון מחקרי שעושה דברים מדהימים מבחינת החברה הבינלאומית, אבל עדיין זה מו"פ בלבד.
אורי מקלב: עכשיו זה רק ציונות.
אורי מקלב: התפקיד הזה הוא רק כדי לתת - - -
<אהרון אהרון: התפקיד הזה הוא ציוני לחלוטין.
<אהרון אהרון: אבל אני פחות התייחסתי לצד הציוני של זה, אמרתי, קודם כל זה אתגר שלא עשיתי, ודבר שני, למשל אני הרבה פעמים תורם לטכניון כי שם למדתי ואני אומר, אני בסך הכול יצור של המערכת פה, אז המערכת פה, זו התרומה למערכת.
אורי מקלב: בור ששתית ממנו אתה ממלא אותו.
<אהרון אהרון: אכן כן.