GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שי קופרמן: מעבדות מז"פ, כל מיני תחומים שקשורים לתיחום של זירת עבירה, כל מיני כלים, גם אופטיים, גם כלים אחרים, ומתחתם, אם נסתכל על כלים ביומטריים, שזה לא לפי הסדר, שם אנחנו נעזרים באותה זירה גם בסוגיות של דנ"א, גם בסוגיות של טביעות אצבע, גם בסוגיה של תמונות, צילומים, ובעצם הכול הופך להיות חלק אינטגרלי של תהליכי ניתוח של זירת עבירה.
<שי קופרמן: תשתית הוויזינט במשטרה הפכה להיות מאוד מאוד מרכזית.
<שי קופרמן: בכלל כל הסוגיה של ויזינט במדינת ישראל, המרחב הציבורי, תשתיות של משטרת ישראל, הצילום, הווידאו דרשה מאיתנו לפתח תשתית מרכזית של ניתוח של ויזינט, של אגירה של תשתיות ויזינט עם שילוב וצמידות לתוך אם זה תיקי חקירה ואם זה תיקים מבצעיים וכל דבר אחר.
<שי קופרמן: הסוגיה של ויזינט הופכת להיות חלק מאוד אינהרנטי בעניין הזה.
<שי קופרמן: העצמת כלי האיסוף.
<שי קופרמן: זה עוד תחום שאנחנו מתעסקים איתו, כל כלי האיסוף, כל הסנסורים שיש היום בעולם, שמאפשרים לנו לקבל מידע מכל תחום שהוא, זה תחום שאנחנו עוסקים בו, גם ברמה חזונית.
<שי קופרמן: סוגיה של בינה מלאכותית, אני רוצה להתייחס - - -
אורי מקלב: מאוד שמחתי לראות שאתם כבר חושבים כמה צעדים קדימה, שהמשטרה מסתכלת קדימה, על בינה מלאכותית.
אורי מקלב: כשאנחנו באים להרבה משרדים, כשאנחנו אומרים שהם נמצאים הרבה רחוק והם לא רואים את זה כדרך שתהיה הפיתוח העתידי, אני שמח לשמוע שבמשטרה זה כבר נמצא.
<שי קופרמן: אז אנחנו נתייחס לזה בהמשך, יותר בתחום של תחכום מערכות וכמובן שאין אפשרות לנהל ארגון כמו של משטרה בלי יכולת תשתיתית מרכזית חזקה איתנה, מובילה בעולם, בכל תחומי התשתיות, גם בתחום של התשתיות עצמן מבחינה פיזית וגם כלי וירטואליזציה למיניהם שיודעים לנתח ולפלח יכולות של חווה בקני מידה של - - - משטרת ישראל זה אחד הגופים היותר צוברי מידע מאשר גופים אחרים.
אורי מקלב: שי, כשאני רואה את המגוון הטכנולוגי המתקדם שאתה נותן היום, יש שאלה שקצת יושבת עליי, אז תסלח לי שאני ככה מתפרץ איתה, אני מבין שהשוטרים הצעירים יודעים להשתמש, השוטרים היותר מבוגרים, גם קצינים וגם שוטרים אחרים, יש השתלבות מלאה בנושא?
אורי מקלב: יודעים היום למצות, לקחת את כל היכולות שיש היום במשטרה מבחינה טכנולוגית, לקחת את זה ולהשתמש בזה ככלי עבודה יישומיים בשטח, ובאמת להשתלב בתוך העבודה הטכנולוגית או שיש איזה פער?
<שי קופרמן: קודם כל אני חושב שככל שאתה מפתח מערכת איכותית יותר אתה דורש שקלות השימוש בה תהיה פשוטה יותר.
<שי קופרמן: כלומר אנחנו מפתחים היום מערכות שנורא אינטואיטיבי להשתמש בהן.
<שי קופרמן: זה אל"ף.
<שי קופרמן: בי"ת, אני חושב שמערך ההכשרה במשטרת ישראל הוא מאוד עוצמתי וכל הכשרה בתחום התוכני, אם זה סיור או חקירות או מודיעין, הוא משלב בתוכו את תחומי הטכנולוגיה.
<שי קופרמן: כלומר אם אתה שואל אותי - - -
אורי מקלב: זאת אומרת אין היום שוטר שלא משתלב.
<שי קופרמן: אין דבר כזה, כי היום הטכנולוגיה היא אינהרנטית בתוך תהליכי העבודה, היא לא לצד, היא לא נייס טו הב, היא חיונית לכל גוף שמשתמש - - -
אורי מקלב: הוא לא יכול בלי זה.
<שי קופרמן: הוא לא יכול בלי זה.
<שי קופרמן: אין היום שום מגזר, שום שוטר, שיהיה צעיר מאוד או שיהיה יותר מבוגר, שלא חייב - - -
אורי מקלב: אתם יכולים לזהות מי שפחות כדי לתת לו הכשרה?
<שי קופרמן: אז מתגברים אותו, אבל אני חושב שאני לא מזהה שיש איזה שהיא בעיה של שימוש בגלל גיל.
אורי מקלב: זה פשוט ותק, אנשים שנכנסים לזה יותר מאוחר.
<שי קופרמן: לא, אבל אני חושב שהמערך המשטרתי דואג מאוד לעניין הזה של העצמת התחום הטכנולוגי.
אורי מקלב: אנחנו רואים את זה במגזר הציבורי, בממשלה יש משרדים שהפקידים המבוגרים יותר לא משתלבים, לא עובדים לפי זה ולא משדרים דרך הטכנולוגיה החדשה.
אורי מקלב: כאן, אני מבין שבלי זה הוא לא יכול להיות רלוונטי.
<שי קופרמן: תשמע, איך אמר המפכ"ל?
<שי קופרמן: וזה המסר שעובר במשטרת ישראל, זה המסר שעבר במשטרת ישראל ויעבור במשטרת ישראל, כי הטכנולוגיה היא הבסיס להצלחה, ככה אני חושב, וזה מה שגם אמר המפכ"ל.
<שי קופרמן: כרגע אני לא רואה שום דרך אחרת.
<שי קופרמן: אני רוצה קצת לעבור על יישומים נבחרים שהם לא מהתחום המבצעי, ואני אעשה את זה בקצרה.
<שי קופרמן: דיברנו על המאתר.
<שי קופרמן: בפרט כשמדברים פה על האזרח, אזרח שלא תמיד יש לו את האפליקציות הנכונות ולא תמיד הוא יודע להגיד מה קורה לו ואיפה קורה לו ואנחנו, באמצעות המאתר, מצליחים להגיע לכל אזרח שמתקשר ל-100 ולבקש ממנו לעשות דבר פשוט מאוד, לא להקיש שום אפליקציה, לענות לנו תשובה על ה-sms שאנחנו שולחים לו ובאותו רגע אנחנו יודעים להגיד איפה נמצא אותו אזרח.
<שי קופרמן: זו מערכת מצילת חיים.
<שי קופרמן: אני יכול להגיד שבמהלך שלוש השנים האחרונות אנחנו מדברים על אלפי שיחות שעוסקות בהצלה.
<שי קופרמן: לא מקרים של שיחות 100 חירום, אלא בתוך שיחות ל-100 אלפי מקרים של אנשים שביקשו להסתייע במשטרה מסיבות כאלה ואחרות, שלא יכלו להמשיך לשוחח, לא התאפשר להם לשוחח.
<שי קופרמן: הטריגר של פיתוח מערכת מהסוג הזה היה באמת לפני הרבה מאוד שנים, למרות שמאז היו עוד הרבה מקרים, זה היה הטריגר של אישה בהיריון שנסעה מערד לבאר שבע והתהפכה בדרך ולא הצליחה להגיד למשטרה איפה היא נמצאת.
<שי קופרמן: לא היו לנו את הכלים של אז וגם לא היו אז סמרטפונים וכבר אז חשבנו איך אפשר להגיע למצב של הצלת חיים לאותם אנשים שאין להם, לא שאין להם סמרטפון, יש להם, אבל אין להם כלים להתמודד כרגע, הם לא מסוגלים.
<שי קופרמן: דיברו פה על חטיפת שלושת הנערים, דיברו על עוד כל מיני סיטואציות, אתה יכול להתקשר ל-100 וזהו ואולי להקיש עוד הקשה אחת על הסמרטפון וזאת המערכת שיודעת לעשות את העבודה הזאת.
חיים ילין: יש בעיה אחרת לגמרי, לפני שנה זה הגיע לפה לדיון בכנסת, על זה שאין קליטה באזור הערבה ובאזור שאתה מדבר עליו, ואז כל מה שאתה מציג פה לא שווה.
חיים ילין: נהרג לנו בן אדם בגלל שבמשך שמונה שעות אף אחד לא הצליח להגיע אליו.
<קריאה: אז הוא גם לא יכול להתקשר.
אורי מקלב: אז צריך לשפר את יכולות הקשר שלנו.
חיים ילין: זה היה דיון איפה הכנסת נכנסת בתחום של העסקים הפרטיים.
חיים ילין: ההערה הבסיסית שלי, שתשתיות בסיסיות, הן חייבות להיות תחת המדינה, חשמל, מים וכל מה שמשתמע מזה.
חיים ילין: היתר, אתה תעשה מה שאתה רוצה עם השוק הפרטי, פה הבעיה שגם התשתיות הן של השוק הפרטי, הן לא חייבות, אם זה כלכלי עושים, לא כלכלי לא עושים ואז בשטח גדול מאוד של מדינת ישראל, כ-60%, אין פריסה בכלל של סלולר.
אורי מקלב: ועדת חוץ וביטחון, ועדת המשנה, דנה בדבר הזה, יש עכשיו תכנית של פריסה ובאמת אנחנו צריכים לדחוף את זה.
אורי מקלב: גם ביהודה ושומרון, בהרבה מקומות שאין קליטה.
חיים ילין: אם ידחפו את זה גם מטעמכם - - -
אורי מקלב: יכול להיות בהחלט וזו נקודה שיש לנו את היכולות, זו לא הפריסה לצורך שימוש יומיומי, זה לצורך חירום, לצורך הצלת חיים, לכן החשיבות היא לאין ערוך הרבה יותר מסתם יכולת קליטה שאנשים יוכלו לשוחח אחד עם השני.
אורי מקלב: אני יכול להגיד לך שבעיות קליטה יש גם בתוך ירושלים.
אורי מקלב: אני נוסע מפה עד ביתי, שזה 6 קילומטרים מפה, שלוש או ארבע פעמים השיחה מתנתקת, אני לא יודע אם לא יותר מזה.
אורי מקלב: היום יש לנו בעיות בכלל, הורדנו את מחירי חברות הסלולר, אבל פגענו בתשתיות שלהם, אין ספק, פחות משקיעים, פחות משדרים, פחות מתחזקים.
אורי מקלב: יש מחיר לזה שאנחנו היום הורדנו את מחיר הסלולר באופן דרמטי, אנחנו גם נפגענו בשירות שאנחנו מקבלים וביכולת המקצועית של חברות הסלולר.
אורי מקלב: זה לא סותר שיכול להיות שזה היה כדאי, בסופו של דבר.
<שי קופרמן: אני מתחבר למה שאתה אומר, חבר הכנסת - - -
אורי מקלב: מה שחשוב להגיד, שזה לא רק בעתות חירום, כמו שאנשים לא יודעים ובמקומות - - - זה יכול להיות בחיי היום יום, בשגרה, בתוך העיר, זה יכול להיות שהמערכת הזאת נותנת מענה.
אורי מקלב: אני אביא לך דוגמאות, הציבור לא מודע בעניין הזה, למשל כזאת מערכת, כזאת אפליקציה, אני לא חושב שהציבור יודע.
אורי מקלב: החלק של יחסי הציבור צריך לקבל יותר משאבים או יותר הכוונה, להיות יותר ממוקד בעניין הזה.
אורי מקלב: אני חושב שזו אחת הפעולות החשובות ביותר ושמאפיינות טכנולוגיה, שהיא מצילת חיים או עוזרת באופן מיידי ובאופן מיטבי.
<שי קופרמן: מערכת נוספת שהיא מערכת שנמצאת כרגע בפיתוח, מערכת מוקדי 100 החדשה.
<שי קופרמן: המערכת הזאת היא מערכת שעוסקת בשירות לציבור, עוסקת בכל הסוגיה של חירום.
<שי קופרמן: פה אנחנו נכנסים לאותה נקודה שדיברתם עליהם, שעד היום משטרת ישראל סיפקה שירות לאזרח שהתקשר באמצעות חיוג ל-100.
<שי קופרמן: היום אנחנו נאפשר לכל אזרח להתקשר מכל סביבה, מכל מדיה דיגיטלית שיש לו, אם זה באמצעות אפליקציה, אם זה באמצעות רשת חברתית, אם זה באמצעות אינטרנט או כל דרך אחרת שהוא רוצה להתקשר למשטרה אנחנו בעצם נקלוט את שיחות החירום שלו ונהפוך את זה לאירוע שכל התהליך האחר במשטרת ישראל יתנהל אל מול אותו אזרח שביקש את העזרה.
<שי קופרמן: חשוב להגיד שהמערכת הזאת היא מערכת שמפותחת בטכנולוגיות מאוד מתקדמות, היא מבוססת על GIS כמעט רובה ככולה.
<שי קופרמן: תנועה של כלי רכב, מפות, היא מבוססת על הרבה מאוד מידע שהמשטרה מנהלת באמצעות מערכות המידע שלה, על בסיס אותו אזרח שביקש עזרה כדי שנוכל לסייע לו.
אורי מקלב: זאת אומרת שוטר שיקבל קריאה דרך הטאבלט שלו - - -
<שי קופרמן: כל אזרח שיתקשר למשטרה באמצעות רשת חברתית - - -
אורי מקלב: הקריאה לשוטרים, למשל, או הקריאה לצאת לפעולה תיעשה דרך מוקד 100, יעבירו את זה בקשר או שיעבירו - - -
<שי קופרמן: לא, אזרח שירצה להתקשר למשטרה שלא באמצעות שיחת 100, אלא באמצעות רשת חברתית, הוא כותב משהו ברשת החברתית והוא צריך עזרה, משטרת ישראל תעזור לו.
אורי מקלב: היום היציאה למשימה היא דרך הטאבלט או דרך המחשב?
<שי קופרמן: דרך הטאבלט.
<שי קופרמן: היום מכשירי הקשר מהווים רק תווך לשיח בין הסיירים, בינם לבין עצמם.
אורי מקלב: ואז זה גם יחד עם הווייז?
אורי מקלב: למשל יש לו קריאה לרחוב זה וזה, אז היום שולחים לו גם - - -
<שי קופרמן: במשטרת ישראל יש תשתית גיאוגרפית בטאבלט שאנחנו מנהלים אותה, שם גם רואים את השכבות המשטרתיות, רואים איזה ניידות נמצאות באותה סביבה שלך, איזה אירועים מתרחשים באותה סביבה.
<שי קופרמן: יש שכבות מידע שאין בווייז.
<שי קופרמן: לווייז יש יתרונות, אף אחד לא חולק על זה, אבל לנו, למשטרת ישראל, יש גם שימוש בווייז, אבל יש לנו גם מערכות שלנו גיאוגרפיות שבהן אנחנו נעזרים כדי לספק אינפורמציה לסייר שאין בשום מערכת אחרת.
אורי מקלב: זה יכול להיות רעיון, ברגע שהוא יקבל קריאה לרחוב זה וזה, אז הוא מקבל את זה ביחד.
<שי קופרמן: ודאי, הוא מקבל את זה לטאבלט, מקבל את המיקום.
אורי מקלב: כשאני היום מקבל בטלפון שלי, כשיש לי אירוע, אז מיד, יחד עם האירוע, אני מקבל כבר את הקישור לווייז.
אורי מקלב: השעה שאני יוצא, אני צריך לצאת, מיד הוא נותן לי את האפשרות לאן לצאת יחד עם המפה, הווייז כבר מוכן, אני לא צריך להקליד עכשיו לתוך הווייז את הכתובת ואת המיקום.
<שי קופרמן: אז למשטרה יש את זה במערכות גיאוגרפיות משלה.
<שי קופרמן: אני גם אומר, המאתר, האפליקציה הקודמת שראינו, היא כן מתחברת אל הווייז, כי היא נמצאת בתווך השחור, לא האדום.
<שי קופרמן: אנחנו מדברים על מערכת שנמצאת בתוך מערכות המידע המשטרתיות, מערכת המוקדים, אבל - - -
אורי מקלב: שי, אני רוצה לתת, יש לנו גם בקשות דיבור, איך אנחנו עושים את זה ש - - -
<שי קופרמן: אני אמרתי שמבחינתי זה דיאלוג, כל מי שרוצה לשאול שאלות.
אורי מקלב: יש כאן כמה שביקשו, אז בשלב מסוים שנראה לך תגיד לי מתי נעשה הפסקה.
אורי מקלב: אתה רוצה להראות לנו עוד משהו אחד?
<שי קופרמן: אני אדלג פה על כמה דברים.
<שי קופרמן: כך נראות מערכות מוקדי ה-100 החדשים של המשטרה.
<שי קופרמן: יכולות האיתור, יכולות הזיהוי של הסביבה שבה מתרחש האירוע הן מאוד דרמטיות מבחינת המשטרה ואנחנו נותנים להם המון המון כלים חדשים, למשטרת ישראל, לכל השיטור, כדי לנהל את עצמם באופן הרבה יותר אפקטיבי.
<שי קופרמן: אני רוצה להגיד מילה על ה-GIS המשטרתי.
<שי קופרמן: כמו שאמרתי, ה-GIS המשטרתי מטפל בהרבה מאוד סוגיות, גם טקטיות וגם אסטרטגיות.
<שי קופרמן: הוא יודע לנהל המון המון שכבות מידע שלא נמצאות בשום מערכת אחרת, מתנהלות פה יכולות טובות באמצעות כלים טכנולוגיים שמשותפים לגופים מבצעיים נוספים.
<שי קופרמן: אנחנו יודעים להציג גם שכבות דינמיות כמו ניידות ואירועים, אנחנו יודעים להציג גם כלים של גופים אחרים, כמו מד"א ופיקוד העורף וכב"א, על בסיס המערכות המשטרתיות באמצעות ממשקים שיש בינינו בזמן אמת אל מול אותם גופים.
<שי קופרמן: אנחנו יכולים להציג מפות כרום, תחקור של אירועים, אנחנו יכולים לעשות המון דברים, הגיאוגרפיה מבחינתנו - - - פה במפה הזאת אנחנו רואים יכולת של משטרה לנהל את כל הכוחות והאירועים של עצמה.
<שי קופרמן: פה אנחנו יודעים לנהל תשתיות של כתיבה או מיפוי עצמי של משטרת ישראל על בסיס המפות הגיאוגרפיות.
<שי קופרמן: אנחנו יודעים לעסוק פה בתחקור לאחור, לעשות תחקור של אירוע שקרה, לדעת איפה היו הניידות אתמול, בשעה האחרונה, לפני שעתיים, ולשחזר ולתחקר, כי במשטרה זה חלק מתפיסת העולם של משטרת ישראל, נושא התחקור.
<שי קופרמן: אנחנו יודעים לנהל שכבות מאוד מיוחדות במשטרת ישראל, אנחנו יודעים לנהל שכבות של מצלמות, שכבות סינופטיות.
<שי קופרמן: כל דבר שעוזר למשטרה להתנהל במצבי אירוע, במצבי חירום, אנחנו יודעים לעשות את זה.
אורי מקלב: ואזרח יכול להיעזר במידע כזה?
אורי מקלב: נניח אזרח שרוצה להיעזר בעקבות תאונת דרכים והוא רוצה לקבל מידע לצורך אזרחי, יש אפשרות - - -
<שי קופרמן: ודאי.
<שי קופרמן: משטרת ישראל, לצד מערכת 100 יש לה מערכת 110, מוקד 110 זה מוקד מידע של משטרת ישראל, כל שאלה ששואל אזרח, שהיא לא קשורה לחירום, הוא מקבל תשובה כולל דרכים, כולל שאלות מכל סוג שהוא שהמשטרה יודעת לענות, הוא מקבל תשובה.
<שי קופרמן: גם במצב של הגעה של אורח, של אח"מ או איזה שהוא כביש שהופך להיות כביש מאוד בעייתי בגלל בעיות כאלה ואחרות, אנחנו יודעים על זה ואזרח ששואל מקבל תשובה, מקבל תשובה שמתאימה לאזרח, הכביש הזה פנוי, לא פנוי.
אורי מקלב: אני התכוונתי לשאלה אחרת, אבל תיכף נגיע לזה.
אורי מקלב: אפשר עכשיו שאלה שתיים, ברשותך?
אורי מקלב: המכון הישראלי לדמוקרטיה.
אורי מקלב: אני רוצה לראות אם הדיון שלנו הולך לכיוון הנכון.
<תהילה שוורץ אלטשולר: נשתדל.
אורי מקלב: לא, בסדר, לכן ביקשתי באמצע, לראות שאולי נכוון את הדברים אחר כך לכיוון שיכול יותר לעניין אותנו, יותר חשוב לנו.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אדוני היושב ראש, אנחנו נפגשים כאן מדי פעם כדי לדון בכל מיני תופעות חברתיות שליליות שמתעוררות בגלל טכנולוגיה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו ניצבים עכשיו על סִפה של מהפכה שתת ניצב קופרמן הזכיר אותה, מהפכת הבינה המלאכותית.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אדוני היושב ראש, שיבחת את המשטרה על כך שהיא בחזית הטכנולוגית ואני מבקשת לקרוא לאפשרות של ניהול שיח ציבורי קצת יותר מעמיק בנושאים האלה, באתגרים שהם מביאים.
אורי מקלב: דווקא בהיבט המשטרתי.
<תהילה שוורץ אלטשולר: דווקא בהיבט המשטרתי, אני אסביר למה אני מתכוונת.
<תהילה שוורץ אלטשולר: ראשית, יש תופעה שנקראת תופעת התלות בדרך.
<תהילה שוורץ אלטשולר: בחירות והחלטות לגבי מערכות שאנחנו מאמצים היום, יהיה קשה מאוד לשנות אותן בעתיד או חלק מהן יסתברו כבלתי הפיכות.
<תהילה שוורץ אלטשולר: כאשר מדובר על המשטרה מדובר בעצם על ליבת הפגיעה בזכויות האדם.
<תהילה שוורץ אלטשולר: למשל, אני רק אתן כמה דוגמאות.
<תהילה שוורץ אלטשולר: הליך הוגן וזכויות של חשודים, האם מערכות חיזוי שמבוססות על בינה מלאכותית, באיזה רמה של דיוק ניתן להתחיל להשתמש בהן?
<תהילה שוורץ אלטשולר: האם ניתן לעצור אנשים על בסיס המלצות של מערכות כאלה?
<תהילה שוורץ אלטשולר: הסוגיה של הפרטיות, שהרבה מאוד מהדברים שהוזכרו כאן נוגעת אליה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו מדברים על ניתוח ותקשור קשרים, סנסורים אקוסטיים, צילום וידאו שתי וערב, תשתיות ויזינט, שימוש בביג דאטה וניתוח של ביג דאטה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: כל ההיבטים האלה הם היבטים שיש להם הקשרים חזקים מאוד של פרטיות שכדאי לנהל לגביהם דיון ציבורי.
<תהילה שוורץ אלטשולר: הסיפור של אפליה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: כשמשת
<תהילה שוורץ אלטשולר: משים בדאטה, אנחנו יודעים היום שמערכות machine learning מוטות בגלל הדאטה שהן מתאמנות עליו, זה נכון בעיקר לגבי מערכות זיהוי פנים ואני חושבת שהדבר הזה לא נידון בצורה מספיק משמעותית.
<תהילה שוורץ אלטשולר: מידתיות כמובן, מהי רמת החשש שממנה אפשר או שצריך לתת לרשויות אכיפת החוק את הסמכות לעקוב באופן מדוקדק אחרי אדם, וכמובן הסיפור של שקיפות.
<תהילה שוורץ אלטשולר: כי כשאנחנו מדברים על מערכות machine learning, שגם המפתחים שלהן לא יודעים לעשות reverse engineering ולהגיד איך המערכת הגיעה למסקנה שאליה היא הגיעה, זה מעורר שאלות מאוד קשות של משפט מנהלי.
<תהילה שוורץ אלטשולר: איך עושים את הביקורת הזו?
אורי מקלב: ד"ר אלטשולר - - -
<תהילה שוורץ אלטשולר: אני רק קוראת לאדוני לעשות דיון ציבורי מאוד מעמיק בהקשרים האלה, אנחנו נשמח מאוד כמובן לעזור.
אורי מקלב: טרם קראת ואנחנו נענינו, דהיינו אומרת לי מנהלת הוועדה שאנחנו נקיים, כנראה המושב הזה, ישיבה בנושא בינה מלאכותית ואז את מוזמנת להציג את הדברים האלה.
אורי מקלב: בראייה כללית, אני לא חושב שזה דווקא ראייה משטרתית, יכול להיות שבמשטרה אולי זה יכול להיות פוגעני, הרבה יותר קשור לאזרח, המטרה היא אחרת, בינה מלאכותית, לחשוב על דברים עתידיים, מסחריים.
אורי מקלב: אני רק רוצה לשאול אותך, נמצאים כאן אנשים שנמצאים הרבה בשטח הזה.
אורי מקלב: דוגמה, אני אתן דוגמה, זירת פשע, שוד בנק, המשטרה אוספת על ידי אמצעים טכנולוגיים חדישים ודאי טביעות אצבע של עשרה אנשים שהיו באותו זמן בקופה, או באשנב.
אורי מקלב: יש כאן שודד אחד ויש כאן עשרה אנשים שהמשטרה מקבלת, להגיע לשם, לכתובת, לזיהוי של עשרה אנשים שהיו בעשר הדקות הרלוונטיות, או נכנסו לבנק.
אורי מקלב: כל אלה עכשיו יישאלו.
אורי מקלב: זה משהו שפוגע באזרח?
אורי מקלב: הוא אזרח תמים שהפך חשוד, במרכאות, או שלא, אבל לצורך חקירה, יש עשרה אנשים שהיו בזמן שהיה הפשע ורוצים לדעת מי הם, אם אחד מהם היה, או שיכול להיות שאף אחד מעשרה האנשים, יכול להיות שלאותו שודד לא היו בכלל טביעות אצבע, יכול להיות גם, אבל המשטרה מצאה באמצעים טכנולוגיים אחרים, זה לאו דווקא טביעות אצבע, היום יש להם אמצעים הרבה יותר מתוחכמים להגיע לאנשים שהיו בסביבה והם היום מגיעים אליהם, מה דעתך בעניין?
<תהילה שוורץ אלטשולר: אדוני, אני מזכירה לך שאת הדיונים האלה ניהלנו סביב הסיפור של המאגר הביומטרי והדוגמה שאתה נתת במובן הזה היא דוגמה אנקדוטלית.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אני חוששת מהיום שבו המאגר הביומטרי ייפרץ וגם מאגרים שנמצאים אצל המשטרה.
אורי מקלב: אני לא אומר ייפרץ, לא נפרץ, שימוש יומיומי.
אורי מקלב: ד"ר אלטשולר, אני לא מדבר איתך עכשיו על נפרץ, ביום יום, יש למשטרה את המאגר הזה, מבחינתה הגיעו, לא בגלל זיהוי פנים, עוד דברים שהיו להם, ממצאים אחרים שהיו להם.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אני אענה כך, אני מיסיונרית של שקיפות, כפי שאדוני ודאי יודע, אבל אינני פנאטית של שקיפות, בוודאי כשיש מקרים שבהם יש מספיק חשד כדי שאפשר יהיה לפגוע בזכות לפרטיות.
<תהילה שוורץ אלטשולר: מה שמטריד אותי הוא שהזכות לפרטיות היא זכות חוקתית שמעוגנת בסעיף 7 לחוק יסוד כבוד האדם וחירותו, לעומת זאת בחוק הגנת הפרטיות המשטרה בעצם הוחרגה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: זה לא אומר שאפשר לעשות דברים ללא הסמכה מפורשת בחוק.
<תהילה שוורץ אלטשולר: זה הדבר שאליו אני שואפת.
אורי מקלב: אני רק לצורך כך, להשביח את הדיון, למה בינה מלאכותית היא אחרת מהאמצעים הטכנולוגיים הקיימים היום?
אורי מקלב: גם היום קיימים אמצעים טכנולוגיים שמביאים אותנו למספר אנשים שהם לא קשורים, בסופו של דבר יתברר שהם לא קשורים ואנחנו רואים את זה כלגיטימי היום לתחקר את האנשים האלה.
אורי מקלב: בינה מלאכותית נותנת עוד שלב, למה זה פחות רלוונטי או פחות דמוקרטי או פחות פגיעה בזכות האזרח משאנחנו היום עושים את זה, לפי הפיתוחים שיש לנו היום?
<תהילה שוורץ אלטשולר: אז אני אומר כך.
<תהילה שוורץ אלטשולר: ראשית, לא מדובר אך ורק בבינה מלאכותית, מדובר, דבר ראשון, באיגום כמויות אדירות של מידע באמצעים שונים.
<תהילה שוורץ אלטשולר: כל הסנסורים שהמשטרה משתמשת בהם, גם כמובן חברות פרטיות, יוצרים כמויות אדירות של מידע, שלא היה לו אח ורע בהיסטוריה האנושית, ולכן אפשר גם אחר כך לייצר את התובנות האלה שאי אפשר היה לייצר בעבר.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אז יש כאן כמות שעושה איכות.
<תהילה שוורץ אלטשולר: זה הדבר האחד.
<תהילה שוורץ אלטשולר: הדבר השני ששונה במערכות AI מהמערכות האלגוריתמיות שאנחנו מכירים הוא העובדה שגם המתכננים שלהם לא יודעים להסביר אחורה איך המכונה הגיעה למסקנה שאליה היא הגיעה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: זאת המשמעות של למידה עמוקה על ידי מכונה וזאת בעצם ההתפתחות הטכנולוגיות המשמעותית.
<תהילה שוורץ אלטשולר: היא יוצרת שאלות מאוד קשות שכדאי לדבר עליהן היום, באשר להיתכנות של המשפט המנהלי, לכל הסיפור של ביקורת שיפוטית על תהליכי קבלת החלטות.
אורי מקלב: תודה על הדברים, אנחנו באמת נקיים דיון, משטרת ישראל גם תהיה שותפה לדיון הזה.
אורי מקלב: יש לנו עוד מישהו שביקש רשות דיבור, ממשרד המדע, שמעון ליאני.
<שמעון ליאני: כן.
<שמעון ליאני: שלום ליושב ראש הוועדה, למר קופרמן.
<שמעון ליאני: קודם כל גילוי נאות, אני מתנדב במשטרת ישראל גם כן.
<שמעון ליאני: בכל המערך הטכנולוגי בתור מתנדב אני לא רואה שיתוף או הקצאת משאבים או מתן בכלל יכולת למתנדבים שהם כוח מכפיל, או כוח עזר מאוד גדול, למשטרת ישראל ויכולת להשתמש בכל המערך הזה או חלקו בפעילות השוטפת של מתנדבים.
<שמעון ליאני: הייתי רוצה לדעת מה הגישה לאור ה - - -
אורי מקלב: אתם מוגבלים אולי מכוח מה שנקרא הסמכות שיש לכם?
<שמעון ליאני: אני חושב שאם יש בעיה של - - - עד כמה שידוע לי, כשאני בתפקיד - - -
אורי מקלב: כשאתה בתפקיד אתה יכול להיכנס לכל מקום?
<שמעון ליאני: להיכנס למערכות היום אני לא יכול, אם זה מבעיות של סיווג או בעיות אחרות, שכרגע לא חשופות בפנינו - - -
אורי מקלב: אז למה אתה מתכוון?
<שמעון ליאני: היום, לצורך העניין, היכולת היחידה של מתנדב זה בעצם רק להשתמש במכשיר קשר, לעלות מול המוקד ולקבל דרכו מידע ו - - -
אורי מקלב: אתם רוצים לקבל יותר אפשרויות - - -
<שי קופרמן: אני יכול לענות.
אורי מקלב: רק אם אתה יכול להגיד איפה אתה מתנדב.
<שמעון ליאני: אני מתנדב בתנועה, במרחב ציון.
<שי קופרמן: אז קודם כל נעים מאוד.
אורי מקלב: תענה על שני הדברים, תתייחס גם לד"ר אלטשולר.
<שי קופרמן: כן, אני אנסה להתייחס באופן כללי לעניין הזה.
<שי קופרמן: קודם כל עניין המתנדבים הוא מאוד מוערך במשטרת ישראל והוא חשוב.
<שי קופרמן: הסוגיה שהיא קצת נוגעת למה שאת דיברת, המידע.
<שי קופרמן: מכיוון שהמידע במשטרת ישראל ניתן לכל מי שצופה בו על פי חוק, סוגיית המתנדבים, אם היא לא עוברת את אותו תהליך שעובר שוטר אז באמת יש לנו בעיה להציג לאזרח, גם אם הוא מתנדב, את המידע ובאמת הרבה מאוד אזרחים שנמצאים עם שוטרים, אז השוטר הוא זה שמספק לו את המידע.
<שי קופרמן: כן יש היום תהליך, במיוחד באגף התנועה, לאפשר למתנדבים לעבור תחקיר כזה או אחר ואנחנו במקביל מרדדים את המידע שמוצג ברגע שה-user והסיסמה יהיו של המתנדב.
<שי קופרמן: בעצם כבר עשינו את זה.
<שי קופרמן: אני חושב שההיקף של המתנדבים קצת לא מאפשר לנו לעמוד בלחץ הזה של לתת לכל המתנדבים, בגלל הסוגיה שלוקח זמן לעשות תחקיר ביטחוני כזה או אחר, וגם בגלל המעקב השוטף לגבי מתנדב, מה קורה איתו.
<שי קופרמן: כדי שננהל את כל התהליך הזה באופן כזה שלא נצטרך לתת פעם דין וחשבון איך זה שמתנדב קיבל מידע שלא ראוי לקבל אותו, אז הדבר הזה נעשה במשורה.
<שי קופרמן: אנחנו מודעים לצורך, אנחנו מודעים לעניין ואני מבטיח שהנושא הזה הוא על סדר היום המשטרתי ומתנדבים, במיוחד באגף התנועה, שהם אחד ממכפילי הכוח הכי משמעותיים, כן יקבלו את החשיפה הזאת למידע שמוסכם על ידי היועמ"ש של המשטרה שמותר לכם לצפות בו בלי לפגוע בכל הערכים האחרים שאנחנו מקפידים עליהם, כולל סוגיית צנעת הפרט והסוגיה של כבוד האדם.
<שמעון ליאני: שאלה נוספת.
<שמעון ליאני: תיארת את המערכות שיש להן ממשקים למערכות אחרות.
<שמעון ליאני: בתפקידים קודמים שלי, כשניסינו לעבוד עם המשטרה, היכולת להתממשק אפילו חלקית מבחינת המידע למערכות שלכם, על מנת שנוכל לייצר חמ"לים מקבילים אליכם, הייתה קצת - - - האם חל שיפור בנושא הזה?
<שמעון ליאני: יש בעצם נגזרות של המידע שאתם חושפים במערכות שלכם לטובת משרדים אחרים או גופים אחרים?
<שי קופרמן: אל"ף, כן, ודאי.
<שי קופרמן: קודם כל משטרת ישראל משתפת פעולה עם רוב משרדי הממשלה באותם פרטי מידע שמשטרת ישראל יכולה לשתף, כמו שמשרדי ממשלה מעבירים למשטרת ישראל על פי חוק מידע שהיא יכולה ורשאית לשתף.
<שי קופרמן: השיתוף נעשה, אין משרד ממשלתי היום שהוא בעל עניין במידע משטרתי שעל פי חוק מותר לו לקבל אותו והוא לא מקבל אותו.
<שי קופרמן: הסוגיה הזאת של אופן העברת המידע, או כל דבר אחר, אני חושב שהיום הנושא הזה הרבה יותר בהיר.
<שי קופרמן: אני לא מזהה היום שיש פערים כאלה ואחרים, יש פערים של מידע שאנחנו לא מעבירים בגלל שאנחנו לא מאושרים להעביר אותו, זאת אומרת לא מאשרים לנו להעביר אותו, ואז אנחנו באמת לא מעבירים.
<שי קופרמן: במשטרת ישראל ההקפדה על הנושא הזה היא דרמטית, בכלל על כל הסוגיה של מידע, גם מי צופה וגם מה עובר ולאן עובר ומשטרת ישראל זו רשת אדומה סגורה, שהיא לא ניתנת לכניסה לשום רשת אחרת.
<שי קופרמן: ואני מאוד מתחבר גם למה שתהילה אמרה, למרות שאנחנו תמיד מוצגים ככאלה שלא, אבל אנחנו מאוד כן, מאוד אכפת לנו.
<שי קופרמן: כל מערכות המידע שלנו, כולן, מבוססות על סוגיה של למי מותר לראות מה, צפייה, לא ללכת לצד כזה או אחר.
<שי קופרמן: לפחות לפי מה שאנחנו, כאנשים שעוסקים בטכנולוגיה, על זה אנחנו מקפידים מאוד.
אורי מקלב: אילן לוין, אתה רוצה לשאול משהו?
אורי מקלב: רוצה להגיד משהו?
<אילן לוין: לשם שינוי אני לא רוצה להגיד, אבל הייתי רוצה, אם כבר, לשאול את שי, אנחנו מסתכלים על הדברים, על המצגת הזאת - - -
אורי מקלב: אולי תציג את עצמך.
<אילן לוין: אני אילן לוין, מהלשכה לטכנולוגיות המידע, אני מסתכל בהתפעלות על המצגת ואני מניח שרובנו כאן יודעים, פחות או יותר מכירים את הנושאים, אבל אני חושב שאני יכול להגיד בוודאות שהאזרח הממוצע במדינת ישראל, שאפילו לא מודע עד כמה שהוא לקוח של משטרת ישראל בכל יום ובכל שעה, לא מודעים לדברים האלה.
<אילן לוין: למה אתם לא עושים, קצת, אני יודע, כל פעם לפני איזה מרכז ליכוד או משהו, איזה - - -
אורי מקלב: יחסי ציבור.
אורי מקלב: אילן, אתה צודק במאת האחוזים.
אורי מקלב: אני חושב שאני גם אמרתי את זה בדבריי, הזכרתי בדבריי גם את זה.
אורי מקלב: זה חסר, אתם חיים בתוך עצמכם, אתם זה משהו אחר, הציבור לא יודע.
אורי מקלב: זה לא רק ידע בשביל יחסי ציבור של המשטרה, זה גם לשימושים בזה, שהוא יידע, שהוא לא צריך להתקשר לבן או לאבא או לאח, מה עושים עכשיו, הוא יכול לטלפן למשטרה והמשטרה תיתן לו את המענה המקצועי והמיטבי בעניין.
<אילן לוין: זה אפילו גאווה, לא רק להכפיש.
<יובל גת: כבוד היושב ראש, לי קוראים יובל גת ואני ראש מינהל האוכלוסייה והתקשורת וזה נופל בתחום אחריותי.
<יובל גת: אנחנו עושים כל מאמץ כדי להוציא החוצה את המידע, גם הטכנולוגי, שנוגע לציבור.
<יובל גת: יש לנו הרבה מאוד דוגמאות, בעיקר המידע יכול לצאת באותו מקום שאין תווך, כלומר לרשתות חברתיות ולמקומות כאלה שבהם אין מעורבות של עיתונאים, כתבים וכדומה.
<יובל גת: אנחנו מזינים אותם באופן קבוע בכל החדשות, כולל הנושאים הטכנולוגיים, כי אנחנו מאוד גאים בנושאים הטכנולוגיים, אבל בדרך כלל את התקשורת, ואני נזהר בדבריי, עוד רחפן ועוד פייסבוק ועוד אפליקציה והמאתר ויש פה, אני אתן דוגמאות לדברים נפלאים - - -
אורי מקלב: יש סרטון קטן שנקרא 'המאתר', מה נותן המאתר, סרטון קטן שיופץ ברשת החברתית.
<יובל גת: יש, אבל את העיתונות זה לא מעניין.
<יובל גת: אנחנו לא מצליחים, כמו שאף גוף לא מצליח להכניס את הדברים, בדרך כלל החיוביים שלו לתקשורת שהיא תקשורת מסורתית.
<יובל גת: בניו מדיה, אני אתן דוגמה, אדוני היושב ראש, הרחפנים.
<יובל גת: משטרת ישראל עושה שימוש מאוד נרחב ברחפנים, אז לאן אנחנו כן מצליחים להכניס את זה?