GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אייל לב ארי: לגבי צה"ל, אני חושב שגם צריך לעשות כמו במשרד הביטחון, למעט אולי יחידות ואגפים שנותנים שירות לציבור.
שרן השכל: למה בתי המשפט מוחרגים?
יוליה מלינובסקי: הם לא מוחרגים.
<אייל לב ארי: הם למטה, בסעיף (5).
יוליה מלינובסקי: הם בפנים.
שרן השכל: זה כולל את הצבא ואת שירותי הביטחון.
דוד ביטן: רק אלה שנותנים שירות.
דוד ביטן: למשל במשרד הביטחון, היחידה של נכי צה"ל.
דוד ביטן: ברור שאפשר לפנות אליה אבל אי אפשר לפנות לסיירת מטכ"ל.
<דרור גלוברמן: פנתה אלינו אישה ששבע שנים הייתה מול משרד הביטחון בדרך לקבלת אישור נכה צה"ל וביום של התשובה אמרו לה שהיא בריאה.
<דרור גלוברמן: שללו לה ולכן היא הייתה מחוץ למערכת ולא יכלה לקבל את התשובה שנשללה כי התבטל לה המייל.
יוליה מלינובסקי: עכשיו זה יהיה גם במייל וגם בפקס.
אורי מקלב: דיבר אתי חבר כנסת שהיה צריך להתכתב עם לשכה של תת-אלוף בצה"ל בכוח אדם ולא ענו לו.
אורי מקלב: אמרו לו שהפקס שבור.
אורי מקלב: שלושה שבועות הפקס שבור ואי אפשר לתקשר אתם.
דוד ביטן: היום אתה יכול לשלוח פקס ולקבל אותו במייל.
אורי מקלב: אני יודע למה התיקון ארך שלושה שבועות, כי לא היה מישהו עם סיווג שיכול היה לבוא ולתקן את המכשיר.
דוד ביטן: אתה מוסיף את צה"ל?
<אייל לב ארי: מוסיף את ההחרגה של צה"ל כמו משרד הביטחון, יחידות הסמך שלו.
אורי מקלב: רק מי שנמצא בממשק לפניות ציבור.
<אייל לב ארי: שירות לציבור.
<איילה ויינשטיין: המשרד לביטחון פנים.
<איילה ויינשטיין: שאלת נוסח קטנה לגבי סעיף קטן (1) לתוספת.
דוד ביטן: שימי לב, אתם כתובים בסעיף (6).
<איילה ויינשטיין: אני מדברת על הרשות להגנה על עדים.
<איילה ויינשטיין: לא בטוח כרגע מהנוסח שהרשות מוחרגת.
<אייל לב ארי: אני אעביר את הרשות כך שתהיה לפני משרד הביטחון.
<איילה ויינשטיין: כן.
<איילה ויינשטיין: כדי שהמילה למעט תחול.
אורי מקלב: הערה במקום.
<אייל לב ארי: לשכת נשיא המדינה.
<אייל לב ארי: מינהל הכנסת.
<אייל לב ארי: משרד מבקר המדינה.
<אייל לב ארי: בתי המשפט, בתי דין, לשכות הוצאה לפועל וגופים אחרים בעלי סמכות שפיטה על פי דין, בעניינים שאינם הליכים שיפוטיים.
<אייל לב ארי: (5א) עירייה, מועצה מקומית או מועצה אזורית.
<אייל לב ארי: משטרת ישראל – לעניין יחידות או תחנות משטרה שנותנת שירות לציבור.
<אייל לב ארי: הרשות הארצית לכבאות והצלה ושירות בתי הסוהר – לעניין יחידות שנותנות שירות לציבור.
<אייל לב ארי: תאגיד מקומי שלפחות מחצית ההון או לפחות מחצית כוח ההצבעה בו מוחזקים, במישרין או בעקיפין, בידי רשות מקומית או בידי תאגיד מקומי אחר, או שיש לרשות מקומית או לתאגיד מקומי אחר, במישרין או בעקיפין, זכות למנות לפחות מחצית ממספר הדירקטורים בו או את המנהל הכללי של, והכול כשההחזקה או זכות המינוי כאמור הם של הרשות המקומית, לבדה או יחד עם אחד או יותר מאלה: רשות מקומית אחרת, אחת או יותר.
<אייל לב ארי: המדינה.
<אייל לב ארי: תאגיד מקומי אחר, אחד או יותר.
<אייל לב ארי: בית חולים ציבורי כללי כהגדרתו בחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז-2016 או קופת חולים כהגדרתה בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994.
<אייל לב ארי: תאגיד שהוקם בחוק או לפי חוק.
<אייל לב ארי: חברה ממשלתית.
דוד ביטן: לגבי העירייה קראת?
דוד ביטן: אמרת שתבטל את הסעיף ההוא.
אורי מקלב: עכשיו הדיון על זה.
אורי מקלב: נעשה את זה בצורה מסודרת.
דוד ביטן: נבטל את ההתחייבות השנייה.
<יוסי אוחנה: בוקר טוב אדוני יושב ראש הוועדה וחברי הכנסת המציעים.
<יוסי אוחנה: כפי שהעלינו בישיבה הקודמת, על הרשויות המקומיות נכון להיום חל כבר חוק ספציפי, סעיף 248(ג) לפקודת העיריות.
דוד ביטן: אנחנו מוציאים אותו.
דוד ביטן: לצורך העניין הזה זה ירד.
אורי מקלב: נבטל את החוק ההוא.
אורי מקלב: טוב שהעלית את זה.
<יוסי אוחנה: בתוך כך, אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה שכאשר הצעת החוק עלתה לוועדת שרים, הנוסח שאושר על ידי ועדת שרים לא כלל אותנו מפני שיש לנו סעיף חוק ספציפי.
דוד ביטן: לא נתחיל את הוויכוח הזה.
<יוסי אוחנה: זה מונח לפתחכם.
אורי מקלב: שמענו אותך.
דוד ביטן: אתה יודע שהחוק שאנחנו הגשנו שונה בהרבה ממה שסוכם עם הממשלה בסופו של תהליך.
<יוסי אוחנה: צריך רק לדעת מה חל עלי, הסעיף הזה או החוק בפקודת העיריות.
אורי מקלב: השכלת אותנו.
אורי מקלב: העשרנו את הידיעות שלנו.
אורי מקלב: עשינו עבודה ואמרנו שאתם צודקים במאת האחוזים.
דוד ביטן: נבטל לכם.
דוד ביטן: לא יהיו לכם שניים.
<אייל לב ארי: לא יהיו שני חוקים.
אורי מקלב: אנחנו נעשה תיקון בחוק שבעצם מבטל לכם את המחויבות ההיא.
דוד ביטן: אתה יוצא אותו הדבר.
אורי מקלב: אנחנו בשלים להצבעה אבל לפני ההצבעה אני רוצה להזכיר.
אורי מקלב: קיימנו כאן כמה דיונים ואנחנו אולי יכולים לשכוח למה אנחנו רוצים את החוק הזה.
אורי מקלב: מציעי החוק הסבירו את המצב האבסורדי הזה שאנשים רוצים היום לפנות למשרדים ממשלתיים, לכל מי שנותן שירות, ואין להם את האפשרות.
אורי מקלב: אין להם את הדרך לפנות מאחר שלא מאפשרים להם בדרך המקוונת והדרך המקוונת, הדיגיטלית, היא היום דרך המלך, היא הדרך השימושית ורוב הציבור נמצא בה.
אורי מקלב: אם אנחנו רוצים לשפר שירות, אנחנו לא יכולים היום להישאר מאחור.
אורי מקלב: הסבירו היטב את הצורך בכך.
אורי מקלב: התברר לי – אני לא מכיר את מר דרור גלוברמן – שיש תכנית נקסט.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שהיטבתם להביע בצורה מוחשית ובצורה ויזואלית בדרך דיגיטלית ויותר מדיגיטלית את המצב ואת הקשיים של הציבור באופנים רבים בפניות שלו כאשר נחסמת בפניהם הדרך ולא התאפשר להם לפנות בדרך מקוונת וההשלכות החמורות על כך.
אורי מקלב: זאת לא רק נוחות או אי נוחות אלא זה הרבה מעבר לזה.
אורי מקלב: נשמח לראות את המצגת שלך.
דוד ביטן: אני רוצה לומר רק דבר אחד.
דוד ביטן: האמת היא שהחוק הזה אפילו מוכן לקריאה שנייה ושלישית.
דוד ביטן: בהתחלה הממשלה התנגדה, משרדי הממשלה התנגדו לחוק הזה באופן מוחלט ואני שמח שלאחר הרבה מאוד דיונים הגענו להסכמות ואפשר להתקדם קדימה.
אורי מקלב: חלק היה הפנמה.
אורי מקלב: האמת היא שמשרד המשפטים, רעות, אני רוצה להודות לכם.
אורי מקלב: היה קשה להתחיל להניע אבל היום התכנסנו לנוסח שאני חושב שייקח אותנו למקום אחר שמקובל גם על המציעים.
אורי מקלב: אתה רוצה לומר מספר מלים לפני שאתה מראה את המצגת?
<דרור גלוברמן: כן.
<דרור גלוברמן: אגזול מכם שלוש דקות.
<דרור גלוברמן: אדוני היושב ראש, חבר הכנסת מקלב, חברת הכנסת שרן השכל, חבר הכנסת דוד ביטן.
<דרור גלוברמן: אני עיתונאי ואני מגיש את תכנית נקסט בקשת, תכנית שעלתה לפני חודשיים ועוסקת בחדשנות וטכנולוגיה ושואלת איך הם משפיעים על החיים שלנו.
<דרור גלוברמן: לפני חודשיים כשהתחלנו להרים את זה לא ידענו מה מצב החקיקה בכנסת.
<דרור גלוברמן: זכרנו שהייתה הצבעה ביולי ומאז החוק לא נודע לאן הלך.
<דרור גלוברמן: החלטנו להרים את הדגל הזה ואני מברך על הדיון הזה.
<דרור גלוברמן: אנחנו מקווים להבין היום שהחוק באמת הולך לעבור.
<דרור גלוברמן: קשה להבין מי יכול להתנגד לדבר כזה ועכשיו אנחנו מבינים מהיכן הן באות ולמה.
דוד ביטן: היו בעיות, בסדר, אבל התגברנו עליהן.
<דרור גלוברמן: רציתי לומר שב-2018 לשרת בפקס בלבד, זאת לא רק רשלנות אלא זה גם זדון כי זה אומר להרחיק אנשים במכוון משירות שמגיע להם לקבל.
<דרור גלוברמן: ב-2018, לא רק למנהלת ולעורך הדין יש אי-מייל אלא גם לשיפוצניק ולמניקוריסטית.
<דרור גלוברמן: כלומר, זה אמצעי התקשורת הכי שוויוני שיש.
<דרור גלוברמן: הפקס הוא דווקא היקר, הוא המזהם, הוא הבלתי נגיש, הוא המסורבל, הוא הקשה לחיפוש שזה דבר מאוד חשוב כאשר מבקשים שירות.
<דרור גלוברמן: יש יסוד סביר לחשוד שגופים שדורשים ממך דווקא פקס, רוצים קצת לעכב את הטיפול בפניות, את ההגשה של הפניות, רוצים לסרבל את התיעוד מצד הלקוח.
<דרור גלוברמן: קיבלנו הרבה תלונות מאנשים שבאמת נתקלו בחומה הזאת של תתקשר, נראה, לא הגיע, לא הגיע, תשלח עוד פעם, נשלח עוד פעם.
<דרור גלוברמן: אתה אומר, בסדר, האם זה מכוון?
<דרור גלוברמן: האם זה נועד להשאיר תמיד את התירוץ הזה לנותן השירות שכן, לא הגיע הפקס, תשלח עוד פעם ונדבר על זה מחר?
<דרור גלוברמן: כשאתה מסתכל מי הגופים, לא מפתיע לגלות שאלה בעיקר ארגונים גדולים שאי אפשר בלעדיהם כדוגמת צה"ל, קופות חולים, חברות ביטוח וגם משרדי ממשלה.
<דרור גלוברמן: משרד הביטחון.
<דרור גלוברמן: משרד התקשורת.
<דרור גלוברמן: אם אתה רוצה להעביר ציוד במכס – רק בפקס.
<דרור גלוברמן: משרד התקשורת, לא פחות.
<דרור גלוברמן: רוב הגופים הפרטיים שחיים בעולם הזה הבינו שזה כבר שירות לא סביר וכמעט אף אחד לא דורש ממך רק פקס.
<דרור גלוברמן: קיבלנו המון פניות ואני רוצה להראות לכם מקבץ קצר מאוד.
<דרור גלוברמן: מדובר בחלק מהפניות על טרטרת מכעיסה ומרגיזה אבל לפעמים גם ממש מניעת שירות מכעיסה ואפילו מסוכנת.
<דרור גלוברמן: נכי צה"ל, אנשים שצריכים טיפול רפואי ולא מצליחים לממש את זכותם לקבל טיפול חשוב כי אין להם פקס נגיש.
<דרור גלוברמן: זה לא ייאמן.
<דרור גלוברמן: אדם שנכנס לניתוח בלי הכנת רופא כי רק בפקס היה אפשר לקבוע את הכנת הרופא ולא היה לו פקס ולכן לא הייתה הכנת רופא לפני ניתוח.
<דרור גלוברמן: אני עצמי בחודשיים האלה אולצתי על ידי שני בנקים שונים רק בפקס ופעם אחת עם קופת חולים, לרוץ עם ילדה עם חום למצוא פקס כדי לקבל הפניה לצילום.
<דרור גלוברמן: סתם, שטות.
<דרור גלוברמן: יש אלף דרכים לעשות את זה אבל עדיין זורקים אותך לחפש.
<דרור גלוברמן: הנה, קבלו כמה מהתלונות שקיבלנו.
<דרור גלוברמן: אני אמשיך ואומר שהבקשה כאן היא לא לחייב ארגונים לספק שירות בווטסאפ שגם זה אפשר היום.
<דרור גלוברמן: פלאפון למשל מציע שירות בווטסאפ.
<דרור גלוברמן: הבקשה היא צנועה והיא לעבור מאמצעי תקשורת שהומצא באמצע המאה ה-19 – מתי שהמציאו את הפקס – לאמצעי תקשורת שהומצא באמצע המאה ה-20, מתי שהמציאו את האי-מייל.
<דרור גלוברמן: אנחנו גם מבקשים להתחשב במגזרים.
<דרור גלוברמן: לא להעיף את הפקס לגמרי.
<דרור גלוברמן: יש מבוגרים ואחרים שעדיין כן תלויים בו ולכן צריך גם פקס וגם דיגיטלי.
<דרור גלוברמן: אין מה לעשות, זה המחיר.
<דרור גלוברמן: הפערים הטכנולוגיים האלה הם המחיר של הדהרה הטכנולוגית שכולנו נמצאים בה.
<דרור גלוברמן: חלק מהאנשים יכולים רק כך וחלק רק כך ומשרד שנותן שירות אמיתי, צריך להיות מסוגל לתת אותו גם כך וגם כך.
<דרור גלוברמן: אני חושב שזה גם במידה רבה לטובתו של נותן השירות.
<דרור גלוברמן: היום אולי חלקכם יקללו כשה
<דרור גלוברמן: חוק הזה יעבור כי הוא יכריח אתכם לשנות את דרכי הפעולה אבל בעוד כמה חודשים גם אתם, אלה שמתנגדים לחוק, תסתכלו על הארונות עם הקלסרים, הפקסים מתויקים, ותגידו שבאמת בזבזנו על זה זמן, על תיוק ניירות ולשלוח אנשים הלוך ושוב.
<דרור גלוברמן: לא חבל?
<דרור גלוברמן: אנחנו כאן כדי לתת שירות ואולי נעשה את זה בדרך הכי טובה שאפשר.
<דרור גלוברמן: בואו נראה כמה מהתלונות.
יוליה מלינובסקי: מאיפה אתה?
<דרור גלוברמן: אני מקשת.
<דרור גלוברמן: ערוץ 12.
<דרור גלוברמן: (הקרנת סרטון).
<דרור גלוברמן: פנינו לגופים האלה, פנינו לבנקים, לקופות חולים, קיבלנו תירוצים פשוט לא נכונים.
<דרור גלוברמן: כלומר, הבנקים אומרים שבנק ישראל מאלץ אותם לפנות רק בפקס וזה כבר לא נכון.
<דרור גלוברמן: זה שונה.
<דרור גלוברמן: הם פשוט נצמדים לנוהל הזה כי נוח להם לא לשנות ונוח להם לתת שירות לא מספיק טוב כי אין תחרות שם.
<דרור גלוברמן: קופות חולים, כנ"ל.
<דרור גלוברמן: מכריחים אותך כי אין מי שיתחרה בהם.
<דרור גלוברמן: אנחנו ממש מבקשים מכם, תעבירו אותנו ובואו נגמור את העניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו מודים על כך.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שאנחנו עושים דברים נכונים.
<יוסף פלסקי: המוסד לביטוח לאומי.
אורי מקלב: אתם אוהבים פקסים.
<יוסף פלסקי: ממש לא נכון.
יוליה מלינובסקי: דווקא הביטוח הלאומי השתפר בזמן האחרון.
<יוסף פלסקי: חיכינו לשמוע את המילה ביטוח לאומי כדי שנוכל לקפוץ.
<יוסף פלסקי: נמצאת כאן לידי איריס אליאסיאן, מנהלת האתר של הביטוח הלאומי והיא יכולה לומר טוב ממני שאני לא חושב שיש משהו שאי אפשר להגיש היום לביטוח הלאומי באמצעים דיגיטליים וזה מגיע.
<יוסף פלסקי: האדם יכול להיות בעפולה והוא רוצה להגיש תביעה לאבטלה, זה יגיע ליחידה באבטלה בעפולה ואם הפנייה לא תיענה תוך זמן סביר, המנהלת תדע על כך.
<יוסף פלסקי: הכול מנוהל והכול בתוך המערכת של הביטוח הלאומי.
<יוסף פלסקי: אנחנו חייבים הבהרה לוועדה.
<יוסף פלסקי: הוועדה ביקשה הבהרה לעניין מגזרים שאין להם SMS.
<יוסף פלסקי: בדקנו את זה, עשינו גם ניסיונות, וגם מגזרים שאין להם SMS יכולים לפנות בפנייה באתר הביטוח הלאומי ולבקש אמצעי זיהוי וקוד הזיהוי יישלח למייל האישי שלהם.
<יוסף פלסקי: כך הם יוכלו להתנהל.
<יוסף פלסקי: כמעט את כל המידע הם יכולים למצוא באתר האישי שלהם בביטוח הלאומי.
אורי מקלב: זה באמת נותן מענה.
דוד ביטן: השתפרתם.
אורי מקלב: ה-SMS הוא בשביל הקוד.
אורי מקלב: לשם זיהוי.
אורי מקלב: יש כאלה שאין להם SMS ולכן הם מצאו עוד תחליף וזה דבר מאוד חשוב לאוכלוסיות שאין להן SMS.
יוליה מלינובסקי: אני עובדת הרבה עם ביטוח לאומי ואני רוצה לומר שאתם באמת השתפרתם.
יוליה מלינובסקי: הביטוח הלאומי היום הוא לא בעיה.
<דרור גלוברמן: אנחנו עדיין קיבלנו תלונות.
יוליה מלינובסקי: בסדר, עדיין יש תלונות אבל ביטוח לאומי לעומת מה שהיה, התקדמתם מאוד.
יוליה מלינובסקי: דווקא יש לי בעיות עם משרד הפנים, עם רשות האוכלוסין וההגירה.
יוליה מלינובסקי: אגב, משטרת ישראל, לא הבנתי, הם בפנים או בחוץ?
דוד ביטן: בפנים.
יוליה מלינובסקי: לא היחידה החוקרת אבל רישיון נשק, עסק, כל הדברים האלה.
יוליה מלינובסקי: הם בפנים?
אורי מקלב: אין מה לדאוג.
<עמית יוסוב עמיר: בנוגע לאמירה על פקסים ומשרדי ממשלה, חשוב להבהיר שבינואר 2016 קיבלה הממשלה החלטה שבכל מקום שבו משרד ממשלתי מאפשר לשלוח פניות או מסמכים בפקס, תתאפשר גם פנייה באמצעי דיגיטלי לרבות דואר אלקטרוני.
<עמית יוסוב עמיר: זאת החלטת ממשלה שהתקבלה.
<דרור גלוברמן: היא לא מתקיימת.
אורי מקלב: היא עדיין לא מיושמת.
<עמית יוסוב עמיר: זאת החלטת הממשלה.
אורי מקלב: אני לא יכול להגיד שזאת החלטת ממשלה יחידה שלא מיושמת אבל זה נכון שהיא קיבלה החלטה וזה דבר חשוב מאוד.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לזרז והלוואי שזה באמת יהיה.
אורי מקלב: אנחנו מקווים שרק נדביק את הפערים.
אורי מקלב: הפערים קצת יותר מתקדמים.
אורי מקלב: שנה אחת היא שנת אור בנושא הטכנולוגיה כך שהפקסים כבר לא רלוונטיים והפקס נחשב מכשיר מיושן.
אורי מקלב: ראיתי סרטון שילד ניגש לטלפון חוגה והוא לא יודע מה לעשות אתו.
אורי מקלב: גם הפקסים כך.
אורי מקלב: אני מבין שמנהלת הוועדה ענת לוי רוצה לספר על תהליך שעברה כאן הכנסת.
אורי מקלב: ועדת המדע והטכנולוגיה הייתה ראשונית ונחשונית בניסיון הכנסת לשכלל ולקדם.
<ענת לוי: בזמנו, עת הזמנו גורמים אל הכנסת, היינו צריכים לעשות את זה בפקס ואנשים, כדי להירשם לישיבות ועדה, היו שולחים לנו פקסים.
<ענת לוי: הרעיון להירשם בדרך מקוונת, לקבל את ההזמנות לישיבות ועדה ולהירשם בדרך מקוונת אל הכנסת בחזרה, הוא רעיון ופיתוח של ועדת המדע.
<ענת לוי: כאן זה נולד.
<ענת לוי: זה חל על כל המחשוב של הכנסת כי גם הספקים וגם המוזמנים לוועדות, כולם נרשמים בדרך מקוונת.
<ענת לוי: פעם זה היה תהליך ארוך ומייגע.
אורי מקלב: לא לפני הרבה שנים.
אורי מקלב: למשל החקלאים אמרו שאין להם דרך מקוונת ואין להם מחשב.
אורי מקלב: היום אצל החקלאי הכול עובד בדרך מקוונת.
אורי מקלב: דרך הרחפן הוא יודע היכן להשקות והיכן לא.
יוליה מלינובסקי: יש לי הערה.
יוליה מלינובסקי: נזכרתי עכשיו שמשרד המשפטים צריך לענות לי.
יוליה מלינובסקי: נזכרתי בגוף אחד מאוד חשוב במדינת ישראל שעד היום אתה יכול לפנות אליו רק באמצעות פקס או במכתב בדואר.
יוליה מלינובסקי: מי יודע לנחש באיזה גוף מדובר?
יוליה מלינובסקי: היועץ המשפטי לממשלה.
יוליה מלינובסקי: אין שם מייל.
יוליה מלינובסקי: ניסיתי לאתר את המייל דרך כל ועדות הכנסת – אין מייל.
יוליה מלינובסקי: ליועץ המשפטי לממשלה בלשכתו אין מייל.
יוליה מלינובסקי: אני צריכה לשלוח פקס או לשלוח מכתב בדואר ללשכת השרה שאחר כך עובר ליועץ המשפטי.
יוליה מלינובסקי: לתשומת לבכם, זה לא יקרה יותר.
יוליה מלינובסקי: חייב להיות מייל לפניות.
אורי מקלב: שלח לי השבוע אזרח פנייה ואמר לי שהוא מבקש ממני להתייחס לפנייה.
אורי מקלב: פגעה בו משאית בדרך ירושלים-תל אביב והוא התלונן על כך.
אורי מקלב: הוא קיבל מכתב ובו נאמר שהתיק נסגר.
אורי מקלב: הוא מערער על זה.
אורי מקלב: כותבת לו הפרקליטות שהיא תתחיל לטפל בבעיה בעוד שמונה חודשים.
אורי מקלב: יתחילו לשמוע ולטפל בפנייה שלו כדי לבדוק למה נסגר התיק.
אורי מקלב: הוא אמר שמישהו פגע בו והילדים בבית חולים.
אורי מקלב: הפרקליטות עונה לו שבעוד שמונה חודשים יבדקו את הבקשה שלו.
אורי מקלב: לא שהוא יקבל תשובה אלא בעוד שמונה חודשים יקבל תאריך לבדיקת הפנייה שלו.
שרן השכל: אם כל אחד מספר סיפור, גם אני אספר.
שרן השכל: אני רציתי להתלונן על נהג מונית שרימה אותי.
שרן השכל: התקשרתי ואומרים לי שמקבלים את התלונות האלו אך ורק בפקס.
שרן השכל: אמרתי, מה, פקס להתלונן על נהג מונית?
שרן השכל: מי יבוא ויטרח להתלונן על מקרה חמור שקרה לו, להגיע לפקס וכולי?
שרן השכל: בכל מקרה, אני כחברת כנסת שלחתי את הפקס הזה והתלוננתי.
שרן השכל: אולי עשרה חודשים לאחר מכן אני מקבלת תשובה בדואר ונאמר לי שאני צריכה להגיע פיזית לתחנת המשטרה בתאריך של שישה חודשים לפני כן כדי להגיש את התלונה בצורה פיזית.
שרן השכל: זאת אומרת, עד שהתשובה הגיעה אלי עם משלוח הפקס, כבר היה תאריך של לפני שישה חודשים בו הייתי צריכה להתייצב בתחנת המשטרה כדי להתלונן על אותו נהג מונית.
שרן השכל: עכשיו סוף כל סוף יטפלו גם בפניות כאלה.
אורי מקלב: למשרד התחבורה אין היום את הסמכות לשפוט נהגי מוניות או נהגים בתחבורה הציבורית.
אורי מקלב: הורידו ממנו את הסמכות הזאת.
אורי מקלב: כשאזרחים פונים אלי, אני אומר להם שלא יתלוננו בפקס.
אורי מקלב: ראינו סטטיסטיקות.
אורי מקלב: בא משרד התחבורה והציג בפנינו – לא בוועדה הזאת אלא בוועדת הכלכלה – מה אחוז המתלוננים.
אורי מקלב: דרך הלשכה שלי אני יודע יותר.
אורי מקלב: אלי יש הרבה יותר תלונות.
אורי מקלב: אני אומר לאזרחים שחבל להם לשלוח בפקס ואם הם רוצים להתלונן, רק במייל.
יוליה מלינובסקי: המייל לא הולך לאיבוד.
<דרור גלוברמן: יש משרד אחר בצה"ל שבו מתחת לפקס שמו את פח האשפה ואז הפקסים ישר נשלחים לשם.
אורי מקלב: רבותיי, אנחנו בשלים להצבעה על הצעת החוק של דוד ביטן.
אורי מקלב: אני פונה אליך, חברת הכנסת שרן השכל.
אורי מקלב: יש לנו שתי אפשרויות.
אורי מקלב: אפשר לקחת את ההצעה שלך ולמזג אותה עם הצעת החוק הזאת כמות שהיא ואז ההצעה הופכת להצעת חוק של שניכם, של דוד ביטן ושלך.
אורי מקלב: אפשרות שנייה היא שאת רוצה לדון בהצעת החוק שלך.
אורי מקלב: הצעת החוק שלך מורחבת יותר.
אורי מקלב: ועדת השרים נתנה את המגבלה ואמרה בכפוף גם להסכמות וגם להצעת החוק של דוד ביטן.
אורי מקלב: אם את רוצה שנדון בהצעת החוק שלך בנפרד - - -
דוד ביטן: הצעת החוק הראשונית שלי הייתה מורחבת הרבה יותר.
דוד ביטן: זו הפשרה אליה הגענו עם הממשלה.
שרן השכל: אני מבינה שהרחבה גם של החקיקה הזו היא למעשה עוד סעיף שמוסיף את ההגדרה של המוסדיים בחוק הגנת הצרכן, בעצם גופים פיננסיים, בנקים וכולי.
שרן השכל: אני מעוניינת לדון בפסקה זו.
שרן השכל: אין לי בעיה להצמיד את הצעת החוק שלי אבל אני כן מעוניינת שנדון בסעיף הזה על מנת שנוכל להחיל אותו גם בהצעת החוק הזו.
דוד ביטן: יש היום מדיניות ממשלתית להקטין את הרגולציה על גופים פרטיים.
דוד ביטן: אני בהתחלה הכנסתי את הבנקים, את חברות הביטוח, את בזק, את כל החברות הגדולות.
דוד ביטן: הסכמתי להוריד את זה כי זה בחוק הזה אנחנו מטילים עליהם רגולציה מסוימת וזה נוגד את המדיניות.
דוד ביטן: על מנת להחיל את החוק הזה, לפחות על כל הגופים הממשלתיים כשהיום זה לא חל עליהם, העדפתי לסיים את זה כך ולא להטיל רגולציה נוספת.
דוד ביטן: לכן כפשרה הסכמתי ללכת על זה ולסיים את העניין.
שרן השכל: קודם כל, כהצעת חוק, הממשלה יודעת ודיברנו על העניין של המוסדיים והיא עדיין אישרה את הצעת החוק הזאת.
דוד ביטן: היא לא אישרה כי היא אמרה לך שתצמידי את זה לדוד ביטן.
שרן השכל: גם עם המוסדיים האלה.
שרן השכל: מהבחינה הזו, אני חושבת שהם צריכים להיות שם.
שרן השכל: אני חושבת שאם נקיים דיון, נוכל להכניס את זה, לבוא ולדבר אתם.
שרן השכל: אחת המגבלות העיקריות ברגע שאתה מגיע לבנק והוא אומר לך שתשלח לו בפקס, ואתה שואל אותם, רגע, מה זה ההיגיון הזה?
שרן השכל: למה אתם לא נותנים לי לשלוח במייל במקום בפקס, כי אתם הרי גוף פרטי?
שרן השכל: אז הם אומרים – והטענה שאני שמעתי לא פעם אחת – שהחוק מחייב אותם שישלחו את זה אליהם בפקס.
שרן השכל: לכן על מנת שהם יוכלו לשנות את זה, בואו נמצא את הנוסח הנכון על מנת שהם לא יוכלו לבוא לציבור ולומר שהחוק מחייב אותם לקבל דברים כאלו בפקס ויוכל להתיר להם לקבל את זה גם במייל.
שרן השכל: כך למעשה נפתור את הבעיה גם של המוסדיים.
<דרור גלוברמן: שיתחרו על שירות ביניהם.
אורי מקלב: השאלה איך את רוצה.
אורי מקלב: אם אנחנו רוצים לפתוח דיון בנושא הזה, אפשר לפתוח דיון ואפשר לשמוע מה עמדת הממשלה, אבל אז אני אציע - - -
שרן השכל: נעביר את זה לקריאה ראשונה ואז נמשיך.
דוד ביטן: בואו נעביר את זה.
דוד ביטן: אם הוא רוצה, שתמשיך.
דוד ביטן: אני הסכמתי להתפשר.
אורי מקלב: דרך אגב, לי היו ויכוחים עם הבנקים לא על פקס.
אורי מקלב: יש לי ויכוח עם הבנק מדוע להפקיד צ'ק אני יכול דרך הטלפון אבל כשזה דרך המחשב בבית, אני לא יכול.
יוליה מלינובסקי: דרך חתימה אלקטרונית אנחנו נפתור את הבעיה.
אורי מקלב: לפעמים הבנק הלך לטכנולוגיה מתקדמת אבל הטענה הייתה שהפלאפון, האייפון או הסמרטפון, יכול לגבות, באפליקציה יש לו יותר אפשרות לזהות ביתר ביטחון מאשר במחשב בבית שם הוא לא יודע לזהות אותך ואילו כאן הוא יוכל לזהות אותך יותר.
אורי מקלב: קיבלתי את זה ועם כל זה גם בבית תוכל להפקיד צ'ק ולאו דווקא דרך האפליקציה של הפלאפףון.
<דרור גלוברמן: נמצאים כאן נציגי הבנקים שיוכלו להגיב?
אורי מקלב: בנק ישראל נמצא כאן.
אורי מקלב: אתם יודעים על מה דיברתי?
אורי מקלב: שאפשר להפקיד דרך אפליקציה בפלאפון ולא דרך המחשב בבית.
<חן פליישר: אני מהמחלקה המשפטית של בנק ישראל.
<חן פליישר: אנחנו מכירים את זה.
<חן פליישר: אני מבינה שהייתה פנייה ואנחנו מכירים אותה.
<חן פליישר: אני חושבת שזה עלה גם בפעם הקודמת.
<חן פליישר: למיטב ידיעתי גם הועברה תשובה.
<חן פליישר: אני לא בקיאה בפרטים.
אורי מקלב: תשובה אלי?
<חן פליישר: אולי לא.
<חן פליישר: אני מסבירה את הקושי.
<חן פליישר: אני יכולה להגיד ממה שאני יודעת אבל לא בטוח שזה כל הסיבות.
<חן פליישר: למיטב הבנתי יש גם קושי בעניין ההזדהות וגם בעניין השרשרת הראייתית כי חוק סריקה אלקטרונית של צ'קים מחייב שם איזה שהם תנאים מוגברים על מנת לוודא שבאמת יש שרשרת ראייתית מרגע הסריקה דרך ההפקדה.
<חן פליישר: לפי מה שאני יודעת זה מעורר שאלות איך עושים את זה ממחשב ולא מסמרטפון.
שרן השכל: אתם מחייבים את הבנקים שהם ימשיכו להשתמש בפקס במסמכים מסוימים?
<חן פליישר: למיטב ידיעתי לא.
<חן פליישר: אני יודעת שגם המפקחת על הבנקים הנוכחית הצהירה הרבה פעמים שהיא מאוד בעד מהפכה דיגיטלית.
<חן פליישר: יש הוראת ניהול בנקאי תקין שמתעדכנת באופן שוטף ומנסה לפתוח חסמים בתחום הדיגיטל, מה שנקרא בנקאות בתקשורת.
<חן פליישר: למיטב ידיעתי אנחנו לא מחייבים שימוש בפקסים.
<חן פליישר: יש אולי מקרי קצה.
<דרור גלוברמן: כאשר בנק לאמי ובנק הפועלים אומרים לי בטלפון שבנק ישראל מאלץ אותם להשתמש בפקס, הם משקרים?
<חן פליישר: שמעתי את הטענה שהעלית ורשמתי אותה.
<חן פליישר: אני אבדוק אותה.
אורי מקלב: אני מבקש לברר את זה.
<חן פליישר: נבדוק מולם מה הם רואים כמניעה ונעביר תשובה.
<חן פליישר: אנחנו בנק ישראל ודאי לא מעודדים את זה.
אורי מקלב: אנחנו קודם נצביע על מיזוג ואחר כך נצביע על הצעת החוק.
שרן השכל: אני רוצה לראות באמת שהבנקים יבואו ויתחילו להתעדכן גם לפי הדבר הזה.
שרן השכל: שלא יבואו וימשיכו לומר שהחוק מחייב אותם.
דוד ביטן: יש רגולטור.
אורי מקלב: אנחנו נקיים דיון בעניין הזה.
דוד ביטן: כל הרעיון של הרגולטור, המפקחת על הבנקים יכולה לתת להם הנחיות.
יוליה מלינובסקי: אבל יש בנקים ויש חברות ביטוח שזה מאוד חשוב.
דוד ביטן: אבל יש רגולטור.
דוד ביטן: יש את המפקח על הביטוח ויש את המפקחת על הבנקים.
אורי מקלב: אני רוצה לשמוע את רעות.
<רעות אופק: ברשותכם, לפני ההצבעה אני מבקשת להציע תיקון נוסף שהגיע עכשיו מרשות האכיפה והגבייה בעניין פרט (5) לתוספת, להגדרה גוף ציבורי.
<רעות אופק: רצינו להוסיף.
<רעות אופק: מדובר בבתי משפט, לשכות הוצאה לפועל, בעניינים שאינם הליכים שיפוטיים ורצינו לחדד ולהוסיף גם בעניינים שאינם הליכי הוצאה לפועל או הליכי גביית קנסות, אגרות והוצאות.
יוליה מלינובסקי: מה פתאום?
<רעות אופק: לא מדובר בפניות.
דוד ביטן: אם אני רוצה מידע על משהו של זה?
שרן השכל: זה להחריג או להכניס?
<רעות אופק: הכוונה שלנו היא להחיל את אותם כללים שחלים על בתי המשפט.
<רעות אופק: פניות אל בתי המשפט , פניות ציבור, שאלות וכולי יחולו על כלל הצעת החוק.
<רעות אופק: לגבי בתי המשפט, יצרנו החרגה להליכים השיפוטיים.
<רעות אופק: בדיוק את אותו כלל נבקש להחיל גם על רשות הגבייה.
דוד ביטן: אלה הליכי גבייה.
דוד ביטן: זה לא שיפוטי.
יוליה מלינובסקי: זה כבר לא שיפוטי.
דוד ביטן: אז מה הם הם פנו?
דוד ביטן: אם הם פנו, אז זהו?
אורי מקלב: אפשר לקיים דיון תרבותי?
יוליה מלינובסקי: אנחנו מאוד תרבותיים בהוצאה לפועל שזה לא הליך משפטי אלא זה כבר אחרי.
יוליה מלינובסקי: עזבי.
יוליה מלינובסקי: אני מבינה מאיפה זה בא.
יוליה מלינובסקי: שהליך הגבייה לא יחול על הנושא של פניות ציבור.
אורי מקלב: אבל זה תהליך שיפוטי.
דוד ביטן: בנושא של גבייה, זה לא הליך שיפוטי.
אורי מקלב: יש חלקים.
דוד ביטן: רשמנו לשכת הוצאה לפועל.
דוד ביטן: יש הליך שיפוטי שמקבלים החלטות ויש דברים אינפורמטיביים.
דוד ביטן: אותו דבר זה חל עליכם.
<הדס אורבך: אני מהמחלקה המשפטית ברשות האכיפה והגבייה.
<הדס אורבך: בהוצאה לפועל בהחלט יש הליכים שיפוטיים.
<הדס אורבך: לרשמי ההוצאה לפועל יש סמכות מעין שיפוטית עכשיו כשתוקן החוק ונותן להם את האפשרות לתת הפטר לחייבים עד 150,000 שקלים.
יוליה מלינובסקי: זה הליך שיפוטי.
<הדס אורבך: לפי הנוסח כאן זה נתון לפרשנות.
יוליה מלינובסקי: זה הליך משפטי.
אורי מקלב: נחדד את זה.
דוד ביטן: זה הליך מעין שיפוטי.
דוד ביטן: שאינם הליכים שיפוטיים או מעין שיפוטיים.
דוד ביטן: את רוצה לכתוב את המילה הזאת?
<הדס אורבך: אני לא יודעת אם המילה שיפוטי תחול על הוצאה לפועל בפרשנות שלה.
דוד ביטן: תמצאו את הניסוח.
יוליה מלינובסקי: אם צריך להתייצב לדיון מול הרשם ולקבל החלטה שיפוטית לגבי חוב, זה סיפור אחד.
דוד ביטן: לא משנה, תמצא את הניסוח.
דוד ביטן: היועץ המשפטי של הוועדה ישב אתכם.
יוליה מלינובסקי: אבל אחר כך, מה שכבר נמצא - - -
אורי מקלב: חברת הכנסת מלינובסקי, את מפריעה לי בהמשך הדיון.
יוליה מלינובסקי: כי הם מנסים.
אורי מקלב: מנסים הכול אבל צריכה להיות תרבות דיון.
אורי מקלב: אני רוצה לכבד את הדיון כאן גם לפני וגם לפני אנשים שנמצאים כאן.
אורי מקלב: אני מאוד מכבד את כל ההערות שהן מאוד ענייניות, אבל גם הערות צריכות להעיר בסדר.
אורי מקלב: רבותיי, אני מעמיד להצבעה את מיזוג הצעת החוק של חברת הכנסת שרן השכל פ/4141/20 לתוך הצעת החוק של חבר הכנסת דוד ביטן ועוד חברי כנסת שמספרה 3073/20.
אורי מקלב: שרן, את מצביעה מטעם הליכוד.
יוליה מלינובסקי: אני לא מצביעה.
שרן השכל: יושב ראש הוועדה, אני מבקשת שלקראת הקריאה השנייה והשלישית נדון בעניין עליו דיברנו.
אורי מקלב: אנחנו נקיים על זה דיון לקראת קריאה שנייה ושלישית, על הרחבת החוק.
אורי מקלב: אני מקווה שלא ייקח זמן.
אורי מקלב: מי בעד מיזוג שתי הצעות החוק?
אורי מקלב: הצעות החוק מוזגו.
<שי אלהרר: רשות שוק ההון.
<שי אלהרר: אנחנו הרגולטור שאחראי על החברות המנהלות, על קרנות הפנסיה של כולנו.
<שי אלהרר: שני משפטים כדי להבהיר את עמדתנו.
<שי אלהרר: אתמול ראיתי פרק בפולישוק, הוא קיבל פקס וזה מסביר הכול לגבי המהות של הדיון הזה.
<שי אלהרר: דיגיטציה אצלנו בגופים המוסדיים, כל מי שמנהל את הכסף שלנו, היא חלק מחזון הרשות.
<שי אלהרר: עידוד דיגיטציה קבוע בחוק ומבחינתנו הטלת חובה על חברות מנהלות שאותן אנחנו מבקשים להחריג מהחוק היא חדשות של אתמול.
אורי מקלב: לקראת קריאה שנייה ושלישית מקומך יהיה כאן.
דוד ביטן: לא סיימנו את העבודה.
אורי מקלב: אנחנו לא מכניסים עכשיו את קרנות הפנסיה בהצעה לקריאה ראשונה.