GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: הן לא בפנים.
אורי מקלב: לקראת קריאה שנייה ושלישית יתקיים דיון.
<שי אלהרר: נכון לעכשיו החברות המנהלות לא בפנים?
אורי מקלב: הן לא בפנים.
שרן השכל: אבל לקראת קריאה שנייה ושלישית, נוסיף סעיף.
שרן השכל: נקיים דיון על העניין הזה.
יוליה מלינובסקי: אני לא מבינה למה הם כל כך מפחדים מזה.
אורי מקלב: אנחנו עכשיו לקראת הצבעה.
אורי מקלב: ודאי שהיינו שומעים אותך קודם, לו היינו מקיימים את הדיון.
אורי מקלב: רבותיי, ברשותכם, אני שמח להגיע לרגע החגיגי הזה.
אורי מקלב: אנחנו נצביע על הצעת חוק זמינות גופים ציבוריים לציבור, התשע"ח-2018.
אורי מקלב: מי בעד אישור הצעת החוק לקריאה ראשונה?
אורי מקלב: הצעת החוק נתקבלה פה אחד.
אורי מקלב: אנחנו שמחים לבשר שהצעת החוק הזו עברה לקריאה ראשונה.
דוד ביטן: תעבירו את זה למזכירות.
אורי מקלב: אני מודיע מראש לחברת הכנסת השכל שיש בעיה עם הנסחים שהם עסוקים היום בחוק ההסדרים אבל חזקה על אייל לב ארי שידע לזרז את הניסוח ויכין את זה כמה שיותר מהר.
יעל כהן-פארן: אני שמחה ומתכבדת לפתוח את דיון של הבוקר של ועדתה משנה לקידום אנרגיות מתחדשות ומעקב אחר יישום החלטת הממשלה בעקבות הסכם פריז.
יעל כהן-פארן: היום הנושא שלנו, נושא שעדיין לא עלה לדיון בוועדה.
יעל כהן-פארן: בשנתיים האחרונות דנו בהמון דברים, המון נושאים, ונושא אגירת אנרגיה שכולכם וכולכן מסביב לשולחן אני בטוחה שמודעים לחשיבותו, כי אפשר לומר שהוא צוואר הבקבוק של האנרגיה המתחדשת ברמה עולמית לא רק בישראל, כי אם, מה לעשות, השמש לא זורחת בלילה, זה תירוץ מצוין מדוע אי אפשר לעשות אנרגיית שמש, אז הפתרון האמתי הוא אגירה.
יעל כהן-פארן: גם יש פתרונות של גיבוי, אבל אז אנחנו תקועים שוב עם האנרגיה הפוסילית, אנחנו רוצים לראות איך אנחנו משתחררים ממנה ויוצאים לחופש ואולי מגיעים אפילו ל-100% אנרגיה מתחדשת, ופה האגירה משחקת תפקיד מפתח.
יעל כהן-פארן: באנו היום לשמוע גם מיזמים שפועלים בתחום, קידום של פרויקטים של אנרגיה שאובה או קידום של נושאים אחרים, תיכף נשמע, אגירת אנרגיה, מה שכבר ידוע מוכר ופועל, וגם טכנולוגיות חדשות, רעיונות חדשים, אגרגציה של טכנולוגיות חדשות ומתחדשות ועל הכל נשמע כאן היום.
יעל כהן-פארן: המטרה היא לשמוע, להחכים, לשמוע בעיקר מה הקשיים, איפה האתגרים ואיפה אנחנו ככנסת והמדינה, הממשלה, עוזרת, לא עוזרת, יכולה לסייע יותר, מה צריך לעשות כדי שנוכל לקדם יותר אגירת אנרגיה, באיזו רמה אנחנו צריכים אותה.
יעל כהן-פארן: לי ברור שכדי להגיע באמת לאחוזים משמעותיים לאנרגיה מתחדשת בישראל חייבים אגירת אנרגיה, או שבאמת נצטרך גיבוי מאוד מסיבי לאנרגיה הסולארית ואנרגיית הרוח, אבל בעיקר לסולארית וזה משהו שהוא בטווח ארוך, גם בטווח קצר, הכרח כדי לקדם את האנרגיות המתחדשות בישראל.
יעל כהן-פארן: חבר הכנסת ברושי, אתה רוצה להגיד כמה מילים בפתיחה או בהמשך?
איתן ברושי: בהמשך.
יעל כהן-פארן: אז אנחנו נפתח עם הוותיקה, האנרגיה השאובה, ואחר כך נעבור לאחרות.
יעל כהן-פארן: נשמע קודם את הגורמים העוסקים בתחום מהיזמים והחברות ואחר כך נשמע את תגובות הממשלה וכמובן מגיבים אחרים.
<קריאה: איפה אפשר לצפות בדיון?
יעל כהן-פארן: אפשר לצפות בדיון בערוץ הכנסת.
יעל כהן-פארן: ערוץ האינטרנט של הכנסת, הפורטל של אתר הכנסת.
יעל כהן-פארן: אתר הוועדה ושידורי הכנסת.
יעל כהן-פארן: שלמה כהן מנשר.
<שלמה כהן: נשר מלט, לא נשר בירה.
יעל כהן-פארן: נראה לי שנשר בירה זה כבר משהו שאף אחד לא מכיר.
יעל כהן-פארן: רק ותיקינו.
<שלמה כהן: לפי התמונות פה הרבה אנשים מכירים את נשר בירה, אבל אנחנו מנשר מלט.
<שלמה כהן: אנרגיה שאובה זה אנרגיה שהיא אנרגיה בסייסת, פרויקטים מסוג אנרגיה שאובה הם פרויקטים ידועים בעולם, יש סדר גודל של 2 גיגה ואט בעולם בסוג האנרגיה הזה, אנרגיה שאובה.
<שלמה כהן: הבסיס של האנרגיה השאובה זה פשוט מאוד, לוקחים מים, בונים שני מאגרים, מאגר תחתון ומאגר עליון, ממלאים את המים, אתם רואים פה את התמונה בנשר, יש מאגר תחתון שנמצא בצד שמאל של המסך, יש מאגר עליון, מעלים את המים על ידי שימוש בחשמל עודף, אנרגיות ירוקות, יש עודף חשמל, מעלים את המים למעלה, מורידים את המים כאשר יש חוסר בחשמל.
<שלמה כהן: פועלים ככה במשך היום, בסך הכל היכולות שלנו בפרויקט, הפרויקט שלנו מתוכנן לסדר גודל של 320 מגה וואט למשך שמונה עד עשר שעות.
<שלמה כהן: זה פרויקט האנרגיה בנשר.
<שלמה כהן: פה אתם רואים את החתך, יש בכרמל, הפרויקט הוא בנשר חיפה, יש את המחצבה בחלק העליון שאנחנו הולכים לשקם אותה ולבנות את המאגר העליון בתוכה, יש מאגר בחלק התחתון שהוא כבר קיים, צריך לשפץ אותו.
<שלמה כהן: בתוך ההר אנחנו נבנה צינור - - -
יעל כהן-פארן: שבו המים ירדו בעוצמה ויפיקו חשמל.
יעל כהן-פארן: והכל תת קרקעי?
<שלמה כהן: הכל תת קרקעי למעט שני המאגרים.
יעל כהן-פארן: התכנית של המאגר התחתון הוא בעצם באזור המפרץ?
<שלמה כהן: המאגר התחתון קיים כבר, הוא בתוך המפרץ.
<שלמה כהן: הוא קיים כבר כי הוא חלק ממחצבה שהייתה של נשר, היסטורית.
<שלמה כהן: אנחנו נצטרך לטפל בו כמובן, אבל המאגר קיים.
<שלמה כהן: אנחנו בונים על מאגר קיים.
<שלמה כהן: בסך הכל מה שאתם רואים פה זה את החתך, אתם רואים מבט מלמעלה.
<שלמה כהן: שוב פעם פה אנחנו רואים איך ייראה הפרויקט הזה, פרויקט על רקע התצ"א, מאגר עליון, מאגר תחתון.
<שלמה כהן: למטה לא רואים שום דבר.
איתן ברושי: של מי הקרקע?
<שלמה כהן: הקרקע כולה פרטית, כולה של חברת נשר וכלל, אלו שתי חברות ש - - -
יעל כהן-פארן: איפה עומד הפרויקט מבחינת סטטוטוריקה ואישור?
<שלמה כהן: אנחנו תיכף נדבר על זה.
יעל כהן-פארן: אוקיי, אז אם אפשר להגיע לעניינים הפחות טכניים.
<שלמה כהן: דרך אגב, בנשר המפעל בעיר הולך להתבטל משם, המפעל עצמו של נשר מלט, הולכת להיות מוקמת שם שכונה של 5,000 יחידות דיור על המפעל של נשר חיפה.
<שלמה כהן: נשר תישאר רק עם מפעל ברמלה.
<שלמה כהן: שוב פעם, כך ייראה המאגר העליון.
<שלמה כהן: איפה אנחנו עומדים כרגע?
<שלמה כהן: אנחנו בות"ל סיימנו את הכרזה לפי 77-78, כרגע אנחנו עומדים מול הות"ל לקבל היתר אישור לתכנית.
<שלמה כהן: אנחנו מניחים שעד סוף השנה נקבל אישור לתכנית.
<שלמה כהן: לוחות הזמנים שלנו, אישור הות"ל 2018, קבלת היתר בניה 2019, סגירה פיננסית – 2020, תחילת ההקמה 2020, גמר – 2024.
יעל כהן-פארן: יש התנגדויות לפרויקט מבחינת רשויות מקומיות ו- - -?
<שלמה כהן: אין התנגדויות.
<שלמה כהן: דרך אגב, הפרויקט הולך להיות מוקם בתוך פארק, אזור שמוכרז, החלק התחתון הולך להיות מוקם בתוך פארק.
<שלמה כהן: יש דיונים על מיקום המאגר התחתון, אולי נזיז אותו לטובת הפארק, אבל באופן עקרוני אין התנגדויות לפרויקט.
איתן ברושי: אם זה פארק אז זה לא קרקע פרטית.
<שלמה כהן: לא, זה פארק, זה סטטוטורית פארק.
איתן ברושי: זה בתחום השיפוט של נשר?
<שלמה כהן: זה בתחום השיפוט של נשר.
איתן ברושי: זה שהמתכנן האזורי היה דמות מגלומנית שלקח את הפרויקט הזה.
יעל כהן-פארן: כי זה היה מחצבה אז אחרי שהמחצבה משוקמת, זה פארק.
איתן ברושי: לקחו שם גם אדמות מיגור.
<שלמה כהן: סטטוטורית באופן עקרוני - - -
איתן ברושי: איך קראו ל - - -
יעל כהן-פארן: בואו - - -
איתן ברושי: לא, זה משנה.
<שלמה כהן: אני יודע על מי אתה מדבר אבל - - -
<קריאה: בואו נעבור לחשמל.
איתן ברושי: אבל אפשר להגיד את השם.
<שלמה כהן: אני לא זוכר את שמו.
איתן ברושי: אני אזכר.
<קריאה: הוא איתנו עדיין?
איתן ברושי: הוא איתנו אבל לא בתפקיד הזה.
<שלמה כהן: הוא בתור יועץ עובד.
<קריאה: אדם קולמן.
איתן ברושי: הוא עשה הרבה נזקים.
<שלמה כהן: סליחה, זו אדמה פרטית שעליה יש סטטוטוריקה של פארק, כרגע זה שטח מגודר שסגור על ידי נשר ואף אחד לא יכול להיכנס אליו.
<שלמה כהן: זה שלב ראשון בפארק שהולך מנשר לאורך כל הקישון לכיוון מערב.
<שלמה כהן: זה שלב ראשון.
<שלמה כהן: תועלות למשק הישראלי, סיוע למערכת החשמל הארצית בוויסות הצרכים והביקושים.
<שלמה כהן: בשעות מחסור בייצור חשמל, לרבות תקלות בתחנות הכוח השונות, יש פה 320 מגה וואט.
<שלמה כהן: בשעות עודף בייצור חשמל אנחנו יכולים לקלוט את החשמל הזה, הפחתת פליטות.
<שלמה כהן: יש פה הפחתת פליטות.
<שלמה כהן: אורך החיים של הפרויקט, לפחות 50 שנה, בעולם מדברים על 100 שנה של אורך פרויקט יצור כזה.
<שלמה כהן: החתימה הסביבתית נמוכה,
יעל כהן-פארן: מה הבעיות?
<שלמה כהן: מה הבעיות?
<שלמה כהן: לא רוצים אותנו.
יעל כהן-פארן: מי לא רוצה?
<שלמה כהן: רשות החשמל.
<שלמה כהן: רשות החשמל קבעה 800 מגה וואט הקצבה.
<שלמה כהן: יש שני פרויקטים בהקמה של 640 מגה וואט.
<שלמה כהן: נשאר 160 מגה וואט לשני פרויקטים אחרים שכרגע בשלבי קידום כזה או אחר, אחד שלנו והשני של מנרה.
יעל כהן-פארן: נשאלת השאלה מי קבע את ה-800 מגה וואט ועל סמך איזו הערכת, עלות/תועלת למשק.
<שלמה כהן: אנחנו חושבים שצריכה להיות כמות בהרבה יותר גבוהה, סדר גודל של לפחות 1,500.
<שלמה כהן: חברת חשמל באיזה דו"ח שהוציאה היא קבעה שצריך 4,000.
יעל כהן-פארן: עבודה שאני עשיתי לפני שנכנסתי לכנסת של הפורום הישראלי לאנרגיה, הערכנו שיש מקום ל-3,400 מגה וואט אנרגיה שאובה בישראל, לפי תכניות של משרד האנרגיה, ומציאת מקומות אפשריים.
יעל כהן-פארן: נשר הייתה ביניהם.
יעל כהן-פארן: כרגע זה לא על השולחן אתה אומר.
<שלמה כהן: כרגע אנחנו מדברים עם רשות החשמל, מנסים להגדיל את ההקצבה, נשארה הקצבה של 160 מגה וואט, ב-160 מגה וואט אנחנו מעריכים שלא יוקם שום פרויקט כי הוא לא יהיה כלכלי.
<שלמה כהן: אנחנו חושבים שנכון להקים 320 מגה וואט.
<שלמה כהן: בנוסף, ה וועדה לתשתיות לאומיות אומרת בפירוש "תקימו כמה שיותר גדול, אתם מקימים כבר, אז תקימו כמה שאתם יכולים יותר גדול".
איתן ברושי: מי זה המשקיע?
<שלמה כהן: המשקיע הוא נשר.
איתן ברושי: הכל?
<שלמה כהן: בשלב זה זה הכל.
<שלמה כהן: נשר עושה את כל ההשקעה כרגע.
<שלמה כהן: עד שיהיה משהו אחר, הכל נשר.
יעל כהן-פארן: אנחנו נעבור לאבי ברנמילר מברנמילר אנרגיה.
יעל כהן-פארן: תספר לנו, אני יודעת שיש לכם פרויקט בפיילוט ראשון עולמי.
<אבי ברנמילר: אני יזם טכנולוגי, עוסק בתחום אנרגיה מתחדשת משנות השמונים.
<אבי ברנמילר: כולל הקמה של תחנות כוח שעובדות ומחוברות לרשת החשמל.
<אבי ברנמילר: בהיסטוריה הקמתי תחנות כוח סולאריות בארצות הברית, בספרד, שמחוברות לרשת החשמל ועובדות היום בתפוקות מלאות.
<אבי ברנמילר: בשנים האחרונות אני עוסק בפיתוח טכנולוגיה לאגירת אנרגיה, אגירת חום ליצור חשמל.
<אבי ברנמילר: השקעתי במיזם הזה משהו כמו 130 מיליון ₪, עד היום הושקעו בו כ-180 בסך הכל.
<אבי ברנמילר: היה קשה, אבל אנחנו יוצאים לדרך ומקימים פרויקטים ראשונים כמו שאמרת, פרויקט אחד שמכונה "רותם 1" יחובר לרשת החשמל ברבעון הראשון של 2019, אני מקווה שיהיה פרויקט נוסף בעקבותיו שיחובר בשנה אחרי זה.
<אבי ברנמילר: זה פחות או יותר רקע עלינו ועל הטכנולוגיה, אני לא אתיש אתכם פה איך עושים, אבל בגדול מפרידים בין שלב ייצור החום לשלב ייצור החשמל.
יעל כהן-פארן: אתה מדבר על ייצור חום באנרגיה סולארית ואגירה של החום.
<אבי ברנמילר: אני מדבר על ייצור חום בכל דלק שהוא ואחרי זה ניצול החום הזה לפי פרופיל המשתמש.
<אבי ברנמילר: אני חושב שזאת בעצם נקודת המפתח לכל הדיונים והמערכות שמקימים, כי כמו שאמרת לא תמיד יש שמש, לא תמיד יש רוח והיום השיטה היא לעקוב אחרי פרופיל המשתמש, אחרי הצרכים של המערכת, היא פשוט להקים המון אמצעי יצור וכל פעם להפעיל עוד אחד.
<אבי ברנמילר: יש לנו תחנות בארץ שיש להן 12, 14 טורבינות רק כדי לעקוב אחרי עקום הדרישה.
<אבי ברנמילר: התוצאה של השיטה הזאת היא בעצם מערכת שאנחנו משלמים לה הרבה יותר כסף כצרכנים, ייצור החשמל הוא פחות מחצי ממה שאנחנו משלמים, כל השאר זה כל הגיבויים והחלוקות וההולכות.
<אבי ברנמילר: אני אחזור עוד על דבר אחד, מה בעצם אנחנו רוצים?
<אבי ברנמילר: אנחנו רוצים שיהיה לנו תמיד חשמל בשקע, לא מוכנים לוותר במילימטר על העניין הזה, כלומר זמינות.
<אבי ברנמילר: הדבר השני, אנחנו רוצים שהוא יהיה זול ככל שאפשר והדבר האחרון שיהיה נקי ככל האפשר.
<אבי ברנמילר: יש כאלה שאצלם זה הפוך, אבל אצל רובנו, זה סדרי העדיפויות שלנו.
<אבי ברנמילר: האגירה שאנחנו פיתחנו, כל אגירה אחרת, יש המון טכנולוגיות ויבואו עוד הרבה מאוד טכנולוגיות אחרינו ובמקביל לנו, זה כל העולם עובד על זה.
<אבי ברנמילר: היא נכנסת פעם ראשונה בתחנת הכח.
<אבי ברנמילר: כלומר, במקום לנהל את הרשת כדאי היה לנהל את המקום שבו נוצר החשמל ולספק ממנו את החשמל כשצריך אותו.
<אבי ברנמילר: זה רלבנטי למשל, אפילו אם מישהו מחליט שתחנת כוח פחמית היא דבר שמאסט, אם מישהו החליט אסטרטגית שצריך להשאיר, צריך להפוך אותן לגמישות.
<אבי ברנמילר: כלומר שיתנו חשמל בבוקר ובערב כשצריך ולא ישרפו 100% פחם ויזרקו את העודפים לים.
<אבי ברנמילר: יש לנו היום פרויקט שאנחנו מתכננים אותו בשלבים מתקדמים מול חברת החשמל האיטלקית לוונציה, נכנסים לתחנה פחמית וגורמים להוריד את צריכת הפחם שלה ב-50% ולתת 100% תפוקה בשעות שהם דורשים בוקר וערב.
<אבי ברנמילר: וזה צרכים שמשותפים לכולנו כאזרחים.
<אבי ברנמילר: זו דוגמה אחת ליישום של אגירת חום.
<אבי ברנמילר: דוגמה שניה, אתה יכול להפעיל את המחז"מים, את תחנות הכוח שמופעלות בגז, אתה יכול להפעיל את טורבינת הגז בהספק מסוים מסביב לשעון, לאגור את החום הנפלט מטורבינת הגז ולהפעיל שוב את טורבינת הקיטור בהתאם לעקום הדרישה, ביום מוציאים פי 2.5 יותר חשמל מהלילה, וזה בעצם הדוגמה הנוספת איך אפשר להקים ואין עלויות עודפות בדבר הזה, להיפך, נחסכות המון עלויות.
<אבי ברנמילר: הדבר האחרון ובעיני הכי חשוב זה כמובן שילוב של אנרגיה מתחדשת עם אגירה.
יעל כהן-פארן: ככה בעצם התחלתם את כל הפיתוח, לא?
יעל כהן-פארן: התחלתם מאנרגיה מתחדשת.
יעל כהן-פארן: אבי הגיע מסולל.
<אבי ברנמילר: נכון.
<אבי ברנמילר: וזה הויז'ן שלי, ושם אני רוצה להגיע אבל אני כן מכיר שיש שלבי מעבר.
<אבי ברנמילר: אי אפשר לעבור ל-80% אנרגיה נקיה בלי שיהיו טכנולוגיות שעושות את העבודה מסביב לשעון ובלי גם שאם יש שבוע גשם, שיהיה מישהו שיספק את החשמל, לא נוותר על הזמינות הזאת.
<אבי ברנמילר: לכן צריך לשלב את הכל, תוך כדי שכל הזמן מגבירים את האנרגיה המתחדשת ומאטים את האנרגיה הפוסילית.
<אבי ברנמילר: אז עם אנרגיה מתחדשת הסיפור הוא באמת לקחת שיש את המשאב ולספק אותו כשצריך, כלומר לאגור וכל זה במחירים שמשתלמים כי אף אחד לא רוצה היום לשלם יותר עבור החשמל, להיפך, רוצים להוזיל את המחירים.
<אבי ברנמילר: שילוב נכון של אגירות גם במקום היצור, גם בין רשת ההולכה לרשת החלוקה, כלומר פה יש גם השקעות מאוד גדולות שלרשת ההולכה, אנחנו כל פעם מדברים וזה עובר מתחת למסך, כל ההשקעות האדירות שכרוכות ברשת ההולכה.
<אבי ברנמילר: גם בין רשת ההולכה לרשת החלוקה צריכים למקם יחידות אגירה שמסוגלות לווסת ולקחת חשמל בשעות שיש עודפים ולתת אותו בשעות שיש שיא צריכה, וזה לעשות את זה לפני שמרחיבים כל הזמן את פיק המערכת.
<אבי ברנמילר: בגדול, האגירה מאפשרת לתכנן את מערכת החשמל לפי ממוצע הצריכה ולא לפי שיא הצריכה.
<אבי ברנמילר: וזה הבדל ענק.
איתן ברושי: אתה יכול להגיד לי איפה אתם עובדים בארץ?
<אבי ברנמילר: אמרנו, אנחנו היום מקימים תחנה ראשונה ליד דימונה לפארק תעשיות רותם, שם התחנה הראשונה.
איתן ברושי: מה זה - - -
<אבי ברנמילר: שם יהיה מגה וואט וחצי של חשמל, זו תחנה ראשונה, פיילוט שקיבלנו בתור פרויקט חלוץ ממשרד האנרגיה שמאוד מאוד תומך ומשתף פעולה איתנו בעניין הזה, פרויקט חלוץ, ויש שם אגירה של 90 מגה וואט שעה תרמית.
<אבי ברנמילר: כלומר האגירה שם תהיה אגירה מסחרית - - -
איתן ברושי: איך תייצר את האנרגיה?
<אבי ברנמילר: מהשמש.
איתן ברושי: מה זה סולארי?
<אבי ברנמילר: כן.
<אבי ברנמילר: מערכת סולארית, פרבולות, דומה לפרויקט אשלים אם אתה מכיר את הפרבולות.
<אבי ברנמילר: אנחנו מחממים שמן, השמן הזה מחמם את האגירה שלנו שמורכבת, האגירה שלנו היא אגירה נקייה.
איתן ברושי: מה הקושי להקים את הפרויקט הזה?
<אבי ברנמילר: הקושי שמי המשוגע שירצה לתמוך בתנאים מסחריים - - -
איתן ברושי: לא, אני שואל איפה המדינה מפריעה.
איתן ברושי: בדרך כלל היא לא עוזרת מספיק, אבל איפה פה הבעיה?
יעל כהן-פארן: זה לא עומד כלכלית על שתי רגליים.
<אבי ברנמילר: הפרויקט, קיבלנו את תעריף אשלים, הוא כלכלי בזכות האגירה ובזכות הטכנולוגיה שפיתחנו, אנחנו מנצלים את הטורבינה ל - - - יותר שעות ביממה.
<אבי ברנמילר: בזכות זה הוא כלכלי, גבולי אבל כלכלי, ולכן אנחנו גם בשלבי מימון מול בנק מאוד מתקדמים, למימון הפרויקט הזה אבל כרגע אנחנו מממנים אותו ממקורות עצמיים שלנו.
<אבי ברנמילר: כרגע הפרויקט הזה, רבעון אחרון השנה או לכל המאוחר רבעון ראשון 2019 מחובר לרשת החשמל במדינת ישראל ומייצר חשמל 20 שעות ביממה ולא שש שעות ביממה - - -
איתן ברושי: בלי קשר לאגירה.
<אבי ברנמילר: דרך האגירה, בזכות האגירה.
איתן ברושי: יכולה להיות גם פעילות שקשורה ללא אגירה?
<אבי ברנמילר: כן, אבל זה יש הרבה אחרים שעושים.
איתן ברושי: ואת זה כן קידמתם?
<אבי ברנמילר: זה עושים הרבה אחרים.
<אבי ברנמילר: אני לא מבין את השאלה.
איתן ברושי: אז איפה הממשלה מפריעה?
<אבי ברנמילר: לא אמרתי שהיא מפריעה.
איתן ברושי: - -
<אבי ברנמילר: אני לא באתי לפה להתנגח.
<אבי ברנמילר: אני חושב שכל אחד, גם בממשלה עשה מה שהוא יכול כדי שזה יקרה.
<אבי ברנמילר: אני מוכרח להגיד אבל שנוצר מנגנון של מתקן חלוץ, שזה ביוזמה של משרד האנרגיה - - -
יעל כהן-פארן: זה עוזר.
<אבי ברנמילר: היתוו מסלול.
<אבי ברנמילר: נאלצו לצעוד במסלול הזה פעם ראשונה.
<אבי ברנמילר: אז כל דבר שעושים פה פעם ראשונה הוא ארוך, מסובך, לאף אחד אין כללים, זה לוקח שנים עד שזה קורה.
איתן ברושי: בשביל זה אני שואל מה אפשר לעזור.
<קריאה: אבי, תעריף לאגירה.
יעל כהן-פארן: תעריף לאגירה.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לשאול אותך, אתה אמרת שמקבלים תעריף אשלים.
<אבי ברנמילר: זה היה הפרויקט הראשון.
<אבי ברנמילר: הפרויקט השני - - -
יעל כהן-פארן: אבל תעריף אשלים לא יהיה יותר.
<אבי ברנמילר: אני אגיב, אין בעיה.
<אבי ברנמילר: אני שמח לדבר על זה.
<אבי ברנמילר: אני כבר עשר שנים טוען בכל מקום שבו מישהו רוצה לשמוע, "תגידו מה התעריף שזה שווה לרשת החשמל" לא התעריף שאני רוצה, אלא מה הוא שווה.
<אבי ברנמילר: מה התועלות שאנחנו מביאים עם האגירה והסולרי וכל הדברים האלה, מה אנחנו מחליפים, טכנולוגיות אחרות שאנחנו מחליפים, ולפי זה שייקבע התעריף שישלמו לפרויקטים הבאים, אם זה שני או עשירי.
<אבי ברנמילר: אני יודע שדברים קורים ברשות החשמל, אולי - - - ידבר על זה, וזה בשלב מתקדם שמגיעים לתוצאות שאני מאוד מקווה שנוכל לעמוד ולהקים פרויקטים במחיר שיגיעו אליו, אבל אני מחכה לתוצאות האלה.
יעל כהן-פארן: אבל בעצם היום אין תעריף לאגירה, ואתה בעצם מקיים את הפרויקט גם על סמך זה שיש מתקן חלוץ, יש לזה תמיכות.
<אבי ברנמילר: לפי החלטת ממשלה התעריף צריך להיות כמו אשלים.
<אבי ברנמילר: התעריף המסחרי האחרון שקם.
יעל כהן-פארן: אבל התעריף המסחרי האחרון שקם זה אשלים וזה די פרויקט ייחודי, אי אפשר לדעת אם יהיו תעריפים כאלה בעתיד או לא, זה כרגע void כזה, מן חלל.
<אבי ברנמילר: זה פיילוט שכולם יראו שמה שאבי ברנמילר מספר זה באמת עובד ומקיים וחי והוא נכון - - -
יעל כהן-פארן: מבחינת עלויות של המערכת שלך, אתה מאמין שזה יעמוד בתעריפים שהם סבירים למשק שהם לא יעלו בצורה דרמטית את מחירי החשמל?
<אבי ברנמילר: אני לא מאמין, אני בטוח.
<אבי ברנמילר: אני רק אוסיף עוד דבר, שבקטע של גיבוי רשת החשמל, תחנות קיימות, אמרתי יש לנו פרויקט באיטליה, יש לנו פרויקטים בארצות הברית שבהם אנחנו לוקחים עודפים של חשמל ומחזירים אותם בשעות אחרות של היממה, או טוענים את המערכת בלילה ומעבירים את החשמל ביום.
<אבי ברנמילר: אנחנו מדברים על פרויקטים בניו יורק סיטי, בניו יורק סטייט, עם חברות החשמל הכי גדולות בעולם, אנחנו בשלבים מתקדמים של מכרזים גם בגרמניה, עם חברת החשמל הרביעית בגודלה בגרמניה על פרויקט הזה שלוקח שוב תחנה פחמית ומשדרג את היכולות שלה.
<אבי ברנמילר: כלומר, הם בדקו אותנו, עשו דיו דיליג'נס, הם לא היו מתקדמים איתנו אם לא היו בטוחים שטכנולוגיה כזאת עושה את העבודה, ושם אנחנו נמצאים היום.
יעל כהן-פארן: ועם חברת חשמל הישראלית?
<אבי ברנמילר: בדרך.
יעל כהן-פארן: הם פתוחים לנושא?
<אבי ברנמילר: אני חושב שטכנולוגית הם מאוד פתוחים לנושא אבל הם כל הזמן מטלטלים מה כן ומה מותר/אסור בקטע הזה בשלב הזה.
<אבי ברנמילר: בחו"ל הם כבר זיהו את הצורך הזה באגירה, מאוד מאוד כואב להם, היום תחנות בגרמניה, נורא חשוב להגיד את זה, יש שעות מסוימות שיש 90% מהאנרגיה אנרגיה מתחדשת, אבל הזיהום לא פחת בקילו אחד של CO2, כי כל התחנות הפחמיות ממשיכות לעבוד לאותו רגע שייכנס ענן או העוצמה של השמש תרד או הרוח תרד.
<אבי ברנמילר: אז בלי לפתור את הנושא הזה של הזמינות של האגירה של האנרגיה המתחדשת יותר שעות ביממה, אנחנו לא חוסכים זיהום.
<אבי ברנמילר: רק הצרכנים ישלמו יותר.
יעל כהן-פארן: אנחנו עוברים עכשיו לאורח מכובד שיש איתנו כאן, לא שכל האורחים האחרים לא מכובדים, אבל דב רביב, מי שידוע כאבי פרויקט החץ הישראלי.
יעל כהן-פארן: אני שמחה לתת לך את הבמה להציג מה שגם הצגת בפגישתנו.
יעל כהן-פארן: אני רוצה להגיד שאני בקשר עם דב גם שהיה לו פרויקט אחר בקנה, אבל מאז השתנו קצת דברים של ריכוז אנרגיה למה שנקרא concentrated pv, מה שאני אוהבת אצל דב זה שהוא חושב הכל בגדול ובקנה מידה לאומי ואיך המדינה נערכת למצב חדש בעולם.
יעל כהן-פארן: בבקשה דב, אני רק נתתי הקדמה.
<דב רביב: אני הגעתי לנושא של אגירה ממחשבה של להציג תכנית להשגת עצמאות אנרגטית של מדינת ישראל על בסיס אנרגיה סולארית.
<דב רביב: כי היום שר האנרגיה חושב שבעצם עצמאות אנרגטית על גז היא מספיקה.
<דב רביב: אני חושב שאנחנו צריכים להגיע ל-80% על ידי אנרגיה סולרית עד שנת 2050.
<דב רביב: הדבר הזה לא מתאפשר ללא התקנה מסיבית של תחנות אגירה כמו שגם הסבירו לפניי.
<דב רביב: אם כן, המטרות של הפרויקט, זה בעצם תכנון של פרויקט שהמטרה שלי היא להביא למצב שמדינת ישראל מאמצת תכנית פיתוח אנרגטית ל-2050 בהיקף של 80%.
<דב רביב: זו בעצם המטרה של הדבר הזה.
<דב רביב: אנחנו רוצים להגיע לייצור של 80% אנרגיה סולארית עד 2050, זה יביא להגברת הביטחון האנרגטי של רשת החשמל, זה יביא ליצירת מנוע צמיחה ארוך טווח כפי שנסביר בהמשך, על ידי הקמת כושר ייצור מקומי של תת מערכות.
<דב רביב: זה יביא ליצירת מקומות עבודה בפריפריה בהיקף של מעל 20,000 מקומות עבודה וזה ייתן בסיס כלכלי לפתרון בעיות שדורשות מימון גדול והן לאו דווקא קשורות באנרגיה, כמו נושא התמיכה בבעיות הפנסיות שהיא בעיה גדולה מאוד של המדינה.
<דב רביב: אני אראה שהתכנית הזאת מייצרת עודף מזומנים כזה שמאפשר לתמוך וכנראה גם לפתור את בעיית הפנסיות.
<דב רביב: בנוסף לזה אפשר גם להקציב מעודפי הכספים תקציבים למחקר ופיתוח שהוא דבר מאוד בסיסי ומאוד יקר במדינה.
<דב רביב: המטרה של ההצגה שלי פה היא קודם כל להביא למודעות של הפורום הזה על קיום תכנית כזאת, להביא למודעות של הפורום על התרומה הכלכלית הפוטנציאלית בתחומים כלכליים שונים, להראות שלאורך זמן התכנית היא בעלת תפוקות כלכליות לא פחותות מפרויקט הגז ולכן זכאית לתמיכה בהתאם, לגרום לפורום לפעול לשינוי גישת הממשלה בנושא אנרגיה במטרה לאמץ את תכנית העצמאות האנרגטית, זאת אומרת 80% ב-2050 ולסייע במימוש הפרויקט, במימוש הפיתוח של מערכת אגירה שהיא בעצם אלמנט מפתח בתכנית הזאת.
<דב רביב: אני השגתי מימון של כ-20 מיליון דולר כדי לפתח מערכת CPV שבזמנו הייתה תחרותית עם המערכות הסולאריות בעולם אבל כאשר המחיר של הפנלים הסולאריים סיליקון ירדו אל מתחת ה-1,000 דולר המערכת CPV הפכה להיות לא רלוונטית, לא רק מה שאני פיתחתי אלא גם בעולם.
<דב רביב: היום בעצם אפשר להתקין מערכות סולאריות במחירים נמוכים כשבע
<דב רביב: צם אין צורך לפתח מערכות חדשות והפרויקט שאני מציג הוא שימוש במערכות קיימות כדי להקים תחנות כוח סולאריות והדבר המשלים, מה שנדרש, זה בעצם תחנות אגירה שאני אגיע לזה.
<דב רביב: אם כן השיטה היא על ידי קודם כל התקנה של תחנות כוח סולאריות בהיקפים הנדרשים, אני אגיד על מה אני מדבר, התקנה של מערכות אגירה בהיקפים כנ"ל.
<דב רביב: יש צורך בהרחבה של רשת החלוקה בגלל ההיקפים הגדולים שנדרשים ל-2050 ויש צורך בהרחבה והתאמה של תכנית ניהול הרשת של חברת החשמל מפני שבעצם המערכת תהפוך להיות למערכת מבוזרת על ידי איים אנרגטיים בארץ, שינוהלו על ידי מנהל הרשת.
<דב רביב: מערכות האגירה הן קריטיות כי הן האלמנט היחידי ברשת שהוא גמיש, ובעל זמן תגובה של מילי/שניות.
<דב רביב: אני אגיד למה אני מתכוון, אני מדבר על מערכות אגירה שההיקף שלהן הוא 114 מגה וואט/שעה לאורך ארבע שעות.
<דב רביב: זאת אומרת שבעצם ניתן יהיה עם כל אלמנט כזה לכסות הספק של 28 מגה וואט לאורך ארבע שעות.
<דב רביב: זמני התגובה של המערכות האלה הן מילי/שניות.
<דב רביב: אני מדבר, כפי שתראו בהמשך, על מערך אגירה - - -
יעל כהן-פארן: תתקדם למערך האגירה.
<דב רביב: אני מגיע.
<דב רביב: המערכת מבוססת על מערך אגירה, על גלגל תנופה של חברת צ'קרטק, חברה ישראלית.
יעל כהן-פארן: נמצא כאן אילן בן דוד מצ'קרטק?
יעל כהן-פארן: לא הגיע.
יעל כהן-פארן: אגב, חייבים להגיד מילה, זו חברה ישראלית שהפיתוח שלה, ונמצא כאן נועם אילן מקפיטל נייצ'ר, פיתוח שעודד על ידי היוזמה הזאת שנקראת קפיטל נייצ'ר בערבה, והיא עובדת.
<דב רביב: המערכת הנוכחית מיועדת לתת תשובה לטעינה של רכבים חשמליים.
יעל כהן-פארן: טעינה מהירה.
<דב רביב: כאשר אני פגשתי את אילן בן דוד שהוא המנכ"ל, ביררתי איתו אפשרות להגדיל את ההיקף ולהוריד את המחיר של המערכת לצורך הקמה של מערכות לתמיכה באנרגיה סולארית, ובעצם הפיתוח המשלים הוא הבסיס למה שאני אציג עכשיו.
<דב רביב: אם כן, אנחנו מדברים, כל גלגל כזה זו בעצם מערכת ששוקלת 650 קילו, יש לה הספק של 1.5 קילוואט ויש לה כושר אגירה של 6 קילוואט שעה.
<דב רביב: המחיר של המערכת, של הגלגל בהיקפים גדולים הוא 250 דולר לקילווואט שעה.
<דב רביב: אני מדבר על התקנה של 19,000 גלגלים כאלה במבנה כאשר הגלגלים יהיו מותקנים בתוך קונסטרוקציות מפלדה.
<דב רביב: אם תעשו חשבון, 19,000 יחידות כאלה בעצם נותנות הספק של 28 מגה וואט כפול ארבע שעות שזה 114 מגה וואט שעה, אין מערכות כזאת בעולם.
<דב רביב: היום בעולם כשמדברים על מערכות אגירה, מדברים על מכולות של 40 רגל, שיש להן בין 500 קילוואט שעה ל-1,000 קילוואט שעה שזה בעצם לא רלבנטי בהיקפים שאני מדבר.
<דב רביב: מצד שני, כשמדובר על מערכת בהיקף סולארי של כ-67,000 מגה וואט שזה מה שצריך בשביל להגיע ל-80% ב-2050, נדרשות פה מערכות בהיקף של כ-500 יחידות כאלה של 114 מגה וואט שעה.
<דב רביב: מבחינת מחירים, כמו שאמרתי המחיר של הגלגל בפיתוח הוא 250 דולר לקילוואט שעה.
<דב רביב: אם מגדילים את זה להקטנה פלוס המערכת פלוס החיבור לרשתות, זה מגיע ל-300 דולר לקילוואט שעה.
<דב רביב: כאשר מוסיפים רווח בלתי נצפה, אפשר לדבר על מערכת של 350 דולר לקילוואט שעה כאשר היא ברמה של פרויקט, זאת אומרת לספק פרויקט שלם.
<דב רביב: המערכת דורשת פיתוח נוסף בקטע של הגלגל, נדרשת השקעה של עשרה מיליון דולר, שלושה מיליון דולר נדרשים כדי להקים פיילוט בדרום ועוד חמישה מיליון דולר כדי לתכנן ולהקים פיילוט של המערכת הגדולה.
<דב רביב: עד כאן.
יעל כהן-פארן: מה הקשיים?
יעל כהן-פארן: אין לנו שום תכנית כזאת במדינה.
<דב רביב: הקשיים זה שלמדינת ישראל אין תכנית ארוכת טווח ל-2050 מבחינה אנרגטית.
<דב רביב: דיברתי עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, הוא אמר שיש תכנית עד 2030 וזה מספיק, לא צריך יותר.
<דב רביב: אז בסדר, לפי דעתי התפקיד, בהמשך לשאלה של חבר הכנסת הנכבד, מה הפורום הזה או מה הכנסת יכולה לעזור, לפי דעתי הדבר המהותי זה לגרום לכך שהממשלה תחליט שתהיה תכנית ארוכת טווח לאנרגיה ל-2050 עם תכולה של 80% אנרגיה מתחדשת.
איתן ברושי: היא לא עושה את זה בשום תחום, למה דווקא בזה.
יעל כהן-פארן: חבר הכנסת איתן ברושי בבקשה.
יעל כהן-פארן: אני חייבת לומר, יו"ר השדולה לקידום אנרגיה מתחדשת שעושה עבודה מאוד יפה וקידם הצעת חוק ראשונה של אנרגיה מתחדשת, להגדיר את היעדים.
יעל כהן-פארן: דב, אתה לא יודע איזה מלחמות היו אם יהיה כתוב שם מספרים או לא יהיה כתוב שם מספרים.
יעל כהן-פארן: מלחמות עולם.
יעל כהן-פארן: בבקשה איתן.
איתן ברושי: אנחנו כבר בפורום משפחתי, פורום שמתכנס לעתים קרובות ובדרך כלל מסגרת של אנשים מוכרים פחות או יותר, נכון שיש פה חידוש ברעיונות.
איתן ברושי: אני רוצה להגיד שני דברים.
איתן ברושי: אתה יכול לשמוע דב, זה יותר פשוט מהדברים שעשית עד עכשיו.
<קריאה: זה לא הנדסת חלל.