GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רויטל סויד: נכון, ובאמת כיושבת ראש המרחב הווירטואלי אני רואה איך אנחנו - - - את אומרת שהרגולטור, המחוקקים, הם רצים אחרי הנושא כי אין מה לעשות, הקדמה היא הרבה יותר קודמת, אבל יש לנו פה שלושה מישורים שונים, כשיש לנו בעצם זכות יסוד שהיא הזכות לפרטיות, שהיא אחד הערכים הכי מוגנים שחשוב לנו להגן עליה, שאנחנו לא מצליחים להתמודד איתו, לא כי אנחנו לא רוצים, אלא כי אנחנו לא יודעים ואנחנו לא יכולים.
רויטל סויד: אז בוודאי ובוודאי שהנושא הראשון זה העניין של העלאת המודעות, זה חייב להיות מוטמע, אבל אנחנו חייבים לדאוג לכך שאזרח יוכל, אחרי שיש לו כמובן את המודעות, לרצות ולהגן על עצמו בכך שעם כל הכבוד, חסם כזה של שמונה דולר?
רויטל סויד: 20 דולר?
רויטל סויד: שווה לי להשקיע את זה.
רויטל סויד: לא יכול להיות שבגלל שזה יגרום לאיזושהי הוצאה רבה מאוד על איזושהי חברה שמייבאת או מייצאת או מייצרת, אני כאדם הפרטי, הפרטיות שלי תיפגע, אותי יראו בחדר המיטות, אותי יראו בסלון שלי, אותי יראו מה אני עושה במטבח שלי.
רויטל סויד: לא יכול להיות שזה יימנע ממני.
רויטל סויד: דבר שני זה הנושא של האכיפה, כי אני רוצה שתשימו לב מה קורה עכשיו, ובואו נתחבר רגע לסיפור עכשיו של עדן בן זקן.
רויטל סויד: הסיפור של עדן בן זקן זה הסיפור של שרון פרי, אבל זה הסיפור של הרבה מאוד אנשים שלא מגיע לתודעה.
רויטל סויד: יש לנו את חוק הסרטונים, הפצה של תמונה או סרטון עם תוכן מיני פוגעני או אינטימי היא דבר שאסור על פי חוק כבר ארבע שנים.
רויטל סויד: עונש המאסר על זה הוא עד חמש שנות מאסר.
רויטל סויד: אנשים מגישים על זה תלונות באופן תדיר, בעיקר אגב בני נוער וצעירים, ובכל זאת, אין אכיפה ולא רק שאין אכיפה, גם לא מוגשים כתבי אישום.
רויטל סויד: בשנת 2017 נפתחו כ-400 תיקים והוגשו אולי בערך 50.
רויטל סויד: זאת אומרת שגם אין לנו מודעות, גם המחוקק לא עובד ובטח לא הרגולציה וגם כשכבר יש חוק ומשהו שהוא מאוד ברור וכבר מוגדר אפילו כעבירה פלילית, המשטרה לא יודעת לאכוף אותה כמו שצריך והפרקליטות לא יודעת להגיש כתבי אישום.
רויטל סויד: אז אנחנו נמצאים פה בעיצומה של מהפכה, והמהפכה הזאת בסופו של דבר גורמת לכך שהפרטיות שלנו תיפגע באופן שהוא אל-חזור, והדבר הכי חמור הוא שאנחנו גם לא יודעים איך להגביל את כל ענקיות הרשת, מעצמות הרשת, היום זה כבר חברות, לא רק גוגל, פייסבוק, טוויטר, אלא היום אנחנו כבר מכניסים חברות יצרניות שלהן בוודאי יש גם את האינטרס הכלכלי הזה, לסחור במידע עלינו.
רויטל סויד: זה משהו שמחייב אותנו לעצור כי בסופו של דבר יש להן חובה.
רויטל סויד: אנחנו כל הזמן אומרים שלמעצמות הרשת יש חובה, גם לחברת המסחריות צריכה להיות חובה, וגם לנו, בוודאי, חובה להגן על האזרחים.
אורי מקלב: לאור הדברים, אז בבקשה אני אתן לכם מערך הסייבר.
אורי מקלב: מי? קובי?
<קובי הירש: אני רוצה להגיד לכם, העליתם נושא של פרטיות שהוא מאוד מאוד חשוב.
אורי מקלב: בכל אופן, תציג את עצמך.
<קובי הירש: שמי קובי הירש ממערך הסייבר.
<קובי הירש: דיברתם פה רק על נושא של פרטיות.
<קובי הירש: אנחנו מזהים פה דברים נוספים, גם סיכון חיי אדם.
<קובי הירש: אנחנו יכולים באמצעות מכונית אוטונומית לגרום לאיבוד חיי אדם, אנחנו יכולים להדליק את הגז וליצור איזה זיק חשמלי.
<קובי הירש: אני אומר שהנושא הוא הרבה יותר מורכב ומחולק להרבה יותר דברים ואנחנו נרצה קצת להעשיר את מה שיורם אמר.
<קובי הירש: מבחינת הסטטיסטיקות אנחנו מדברים שאם ב- 2013 יש 13 מיליארד, ב-2020 20 מיליארד התקנים, ב-2035 אנחנו מדברים על כטריליון התקנים.
<קובי הירש: איך אפשר לנהל זהויות של טריליון התקנים?
<קובי הירש: וכשדיברנו מקודם שזה בין ארבעה דולר לשמונה דולר, זה לא העניין של המחיר, זה עניין של יכולת ההתקן עצמו לעשות עיבוד.
<קובי הירש: לא תמיד הוא יוכל לעשות עיבוד.
<קובי הירש: ההתקן עצמו, שגם אם אני אשים לו סים אוטומטי, ואתה רוצה לדוגמה לעשות לו איזה שינוי של חתימה דיגיטלית, אתה לא יכול לשים כי אין לו עוצמת מעבד וזיכרון.
<קובי הירש: לכן אנחנו באים ואומרים בפתרונות שאנחנו צריכים לשקול, זה אומר הגנה סביבתית.
<קובי הירש: אם אנחנו מדברים על כך שיהיו לנו טריליון, ולכל בן אדם יהיו בסביבות 20-25 סנסורים עליו, משקפיים, חולצה, שרוכים, חגורה שנפתחת ודברים כאלה, זו ישות וירטואלית.
<קובי הירש: הרי, בואו ניקח גם מכונית.
<קובי הירש: מבחינת מידע, מכונית אוטונומית מעבירה היום בסביבות ארבעה פטה מידע בתוכה ביום.
<קובי הירש: מגה – ג'יגה – טרה – פטה.
<קובי הירש: עכשיו מתוך זה, 170 יעלו לענן.
<קובי הירש: אנחנו מדברים על כמויות מידע שאנחנו עדיין לא יודעים איך להתמודד איתן.
<קובי הירש: בתפיסה שאנחנו מדברים, אנחנו מדברים על גידול בדאטה, כמו שיורם אומר, ה-IPV6 לא יעזור לנו.
<קובי הירש: רוב ההתקנים הם לא התקני IP, הם Bluetooth Low Energy, הם NFC, הם RFID - - -
<קובי הירש: שלא יהיה אפשר לעבוד איתם ב-IPV6 כמו שיורם אמר.
<קובי הירש: זה אומר שאני צריך היום עולם הולך למקומות שהוא אומר - - -
<קריאה: ואי אפשר לשמור עליהם בשפה של - - -
<קובי הירש: אפשר לשמור עליהם.
<קובי הירש: אני אומר, כעיקרון, אם היינו בענן ציבורי אחד גדול, אנחנו אומרים שאנחנו לא יכולים להגיע, את כל התעבורה להגיע עד הענן הגדול, אנחנו עוברים לדבר שנקרא fog, ערפיליות, עננים קטנים בדרך לענן.
<קובי הירש: בואו ניקח דוגמה מאוד פשוטה, עמוד תאורה ב"עיר חכמה" – הוא מכיל 14 סנסורים, מד הצפה, מד רעש, מצלמה, push-to-talk, סימן, בסוף הוא גם מאיר, גם יש לו יכולת תאורה.
<קובי הירש: אבל תחשבו שבן אדם שמגיע לשם באמצע הלילה, לוקח סנסור, מכניס סנסור אחר שלו, אתה ברשת שלי.
<קובי הירש: לכן פה הנושא - - -
רויטל סויד: ומה הפוטנציאל לתקיפות סייבר, אפילו חיצוניות?
<קובי הירש: זה אומר, קודם כול, כשאני בא ומחליף, באתי, אני עכשיו גורם עוין - - -
רויטל סויד: לא, תקיפות סייבר ממש של גורמים עוינים, לא רק של אדם פרטי.
<קובי הירש: נכון.
<קובי הירש: אני הלכתי לרמזור, הוצאתי את הסנסור, הכנסתי סנסור שלי פרטי, אני בתוך הרשת.
<קובי הירש: אז יש דברים - - -
אורי מקלב: למה צריך להכניס סנסור?
אורי מקלב: אתה יכול מרחוק להשתלט על מערך הרמזורים של עיר ולשבש את כל העיר ולסכן חיים מרחוק.
<קובי הירש: זה יותר קשה להשתלט על רמזורים - - -
אורי מקלב: אם אין הגנה.
<קובי הירש: אני אומר, אם אין הגנה.
<קובי הירש: יש פתרונות - -
אורי מקלב: אם יש הגנה אז זה משהו אחר.
<קובי הירש: - - הפתרונות נבנים.
<קובי הירש: יש קבוצות עבודה ו-NIST, ומכון התקנים האמריקאי, ו-EU ו-NISSA שאנחנו שותפים להם בכל המחקרים, שבאים ואומרים, נכון, אי אפשר להגן ממש על כל אחד בנפרד, אבל בואו נעשה רכזות מקומיות שדרכן ננהל.
<קובי הירש: בבית, את צודקת, את לא יכולה לבדוק.
<קובי הירש: אבל אם בזק, שמתחילה לעשות את זה בראוטרים החדשים שלהם, היא תחסום גישה החוצה של נתונים שאתם לא תסכימו, זה כבר פתר לך.
<קובי הירש: אם הרשת לא נותנת לך להיכנס - - -
<קריאה: זה קורה היום?
אורי מקלב: קובי, אם אנחנו מבינים בשפה פשוטה מה שאתה מציע, הוא בעצם אומר, אנחנו לא נלך על המכשירים האחדים, על כל מכשיר באופן פיזי, ההגנה צריכה להיות הגנה מקומית, זאת אומרת על הבית שלך.
<קובי הירש: נכון, כן.
<קובי הירש: לא על כל התקן.
אורי מקלב: אבל הוא אומר, יש לי כאן בעיה, יש מכשירים שלא יוכלו להיקלט בזה, שלא תהיה להם השפעה, זה מה שאתה אומר?
<קובי הירש: לא, תהיה השפעה.
<קובי הירש: אנחנו נוכל למצוא תמיד את - - - השפעה המרכזי.
אורי מקלב: זאת אומרת שצריך התאמה בין המכשירים, מכאלה למערך ההגנה.
<קובי הירש: לא.
<קובי הירש: בדרך כלל, כשמשדרים יש לי כבר interface מסוים, יש לי כבר ממשק.
אורי מקלב: אז למה חיברת את זה, והגבלת את זה שלא בכל מערכת היא יכולה לפעול?
<קובי הירש: לא על כל התקן אפשר להגן עליו ספציפית.
<קובי הירש: הגנה מרחבית כמו בית, כמו כל עמוד התאורה שיש לו 14 סנסורים אני אקח - - -
אורי מקלב: הוא מקבל הגנה אחת על כל 14 הסנסורים.
<קובי הירש: אנחנו שותפים במספר פרויקטים כבר מאוד גדולים פה במדינה של IOT, למשל עם חברת חשמל, "מונים חכמים" - - -
אורי מקלב: קובי, אני יודע שאתה מדבר במושגים כללים של ממשלה, של אתרים, של דברים שאתה - - - אבל האזרח, בוא תתמקד על האזרח.
אורי מקלב: אנחנו יודעים פחות או יותר עכשיו שהרשויות המקומיות יודעות להגן על עצמן ויידעו להגן על עצמן והם נמצאים אתכם בקשר, שם יש מי ששואל ומי שעונה.
אורי מקלב: אנחנו, ההיבט שלנו בישיבה הזו שאנחנו לא תמיד עושים, אנחנו הולכים יותר על לא מוצרים ולא על משהו ציבורי, אלא הדברים הפרטיים.
אורי מקלב: איך הפרטיים, אנחנו, יכולים להגן על עצמנו?
<קובי הירש: עינב, ידידתי ממערך הסייבר תמשיך.
<עינב חיים סייג: שמי עינב חיים סייג, גם ממערך הסייבר הלאומי.
<עינב חיים סייג: אני רוצה לומר רגע בתחילה שאכן מהפכה, אכן הרבה כשל שוק, מה שנקרא כשל שוק, המוצרים המפותחים נכנסים לשוק מאוד מהר, מאומצים מאוד מהר על ידי צרכנים, מאוד אוהבים אותם, מייעלים, חוסכים, עושים שכל גם בתעשייה וגם בבית, והם בעצם מפותחים בצורה לא מאובטחת.
<עינב חיים סייג: חוסר האבטחה הזה גורם גם לבעיות בפרטיות וגם לסיכונים שיש גם בבתים הפרטיים.
<עינב חיים סייג: אנחנו במערך עוסקים בנושא כמו שזה משהו שאנחנו עוסקים, לא לבד אלא עם רשויות נוספות, עם רמו"ט, עם התקשוב הממשלתי, עם משרד האוצר, משרד התחבורה ומשרדים נוספים.
<עינב חיים סייג: ללא ספק זה אירוע לאומי.
<עינב חיים סייג: אנחנו מתכננים להוציא איזושהי אסטרטגיה והמלצה למדיניות לאומית בנושא הזה השנה.
<עינב חיים סייג: אבל אם אני רגע רוצה להתייחס לנושא של האדם הפרטי, אני מאוד מסכימה עם מה שאמרתם פה.
<עינב חיים סייג: אנשים פרטיים, חמי שהתקין דוד וביקש ממני להפעיל את האפליקציה, הסתכלתי עליה והייתי בהלם, היא לא מאובטחת בכלל והאנשים הפרטיים לא מבינים.
<עינב חיים סייג: אחת, יש לנו בעיה של מודעות ואחרי שנטפל בסוגיה של המודעות אני מאוד מתחברת לאמירה שהצרכן צריך לדעת לבחור, לתת לו את היכולת של הבחירה, ולבחור טוב, ויכול להיות שהוא מחליט לשלם עוד קצת כסף או פחות כסף, אבל לבחור נכון את המוצרים היותר מאובטחים, ובזה אנחנו צריכים לעזור לו, כמדינה.
<עינב חיים סייג: אנחנו צריכים לעזור לו לבחור נכון.
<עינב חיים סייג: המילה תקנים ורגולציה היא קצת קשה לעולמות האלה, אבל - - -
אורי מקלב: מי לדעתכם המשרד - - - אני אשאל אתכם שאלה אחרת, איפה עובר הגבול בין התחום שאתם מטפלים בו לבין התחום הפרטי של כל אחד ואחד?
אורי מקלב: האם באמת אתם שמים את ההבדל הזה או שאתם אומרים שאתם מטפלים בכל הנושא של האבטחה וההגנה?
<עינב חיים סייג: אנחנו מתייחסים לכלל המרחב, אבל אנחנו לא לבד - - -
אורי מקלב: רק אתם אומרים "אנחנו מטפלים בכול, רק יש דברים שאנחנו מנחים, דברים שאנחנו ממליצים, אנחנו נותנים את ההסברה".
אורי מקלב: השאלה היא אם אתם באמת היום הגורם וגם בסמכות שלכם וגם ביכולות שלכם וגם בתחום תכניות העבודה שלכם, לקחת את הנושא, כל מה שאנחנו מדברים עכשיו אני יודע שאתם הכתובת, אנחנו יודעים שאתם הכתובת ואיתכם אנחנו צריכים להתקדם, או שמחר זה יכול להיות משרד המשפטים או משרד אחר, אני לא יודע.
<עינב חיים סייג: אנחנו לא לבד פה.
<עינב חיים סייג: זה שיתוף פעולה - - -
אורי מקלב: ודאי, אבל אתם מתכננים, אתם מובילים את - - -
<עינב חיים סייג: אנחנו עובדים איתם.
<קובי הירש: יחד עם רשות הפרטיות.
<קובי הירש: ביחד.
<עינב חיים סייג: אנחנו עובדים עם כולם.
<עינב חיים סייג: גם עם התקשוב הממשלתי, גם עם חברות פרטיות גם עם התעשייה - - -
אורי מקלב: אנחנו יודעים מה הבעיה.
אורי מקלב: מה המסקנה?
אורי מקלב: מה היעד שלכם בעניין?
<עינב חיים סייג: יש לנו שני יעדים.
<עינב חיים סייג: אחת, למצות את ההזדמנות ואת הפוטנציאל למשק.
<עינב חיים סייג: גם לחברות, גם להייטק, יש פה פוטנציאל אדיר לעולם ההייטק שצריכים למצות, גם את ההתפתחות והצמיחה הכלכלית בעקבות האימוץ של החדשנות הטכנולוגית הזאת, וגם להצביע, לרכז, לגדר את הסיכונים ולהמליץ על תכנית פעולה ממשלתית ביחד עם כל הגופים.
<עינב חיים סייג: זאת ההמלצה שלנו.
אורי מקלב: יצאה ממכם המלצה לאזרחים?
אורי מקלב: יש לכם תכנית למודעות הזאת, איך עושים את זה?
אורי מקלב: יש איזו תכנית שנתית, להגיד שאנחנו רוצים לטפל במודעות צריך לזה תכנית, תכנית עבודה.
אורי מקלב: אנחנו יוצאים במסע הסברה, אנחנו מייצרים סרט או סרטון או - - - צריך בשביל זה תכנית עבודה.
אורי מקלב: ודגש, אני יודע שאתם מתעסקים הרבה במתקנים חשובים והכרחיים, יש לכם הרבה עבודה, בסך הכול מערך חדש שעובר גם שינויים, עושים עבודה נפלאה, אבל אנחנו היום מייחדים את הדיון הזה בשביל האזרח הפשוט, שהדברים הקטנים האלה, שאולי נבלעים מתחת לרדאר ונראה ש'בסדר, המצלמה כזו, המכשיר כזה'.
אורי מקלב: מה תחום האחריות?
אורי מקלב: צריך להיערך בשביל זה וצריך לתכנת ולתכנן.
אורי מקלב: מה התכניות שלכם?
אורי מקלב: את יכולה להגיד לנו במשפט קצר?
אורי מקלב: אם אין לכם אז את גם יכולה להגיד 'אנחנו מתכוננים להביא'.
<עינב חיים סייג: אני יכולה לומר שאנחנו פועלים במספר צירים אנחנו כבר עובדים עם מספר צירים עם השותפים שלנו.
<עינב חיים סייג: גם בעולמות של שיתופי פעולה ומחקרים עם NIST וה-DHS, השותף האמריקאי ומעוד מדינות שאני לא יכולה כרגע להתייחס, גם עובדים להקים תשתיות של מחקר ופיתוח וכבר התחלנו מחקרים גדולים בתעשייה ובאקדמיה בתחומים האלו.
<עינב חיים סייג: יש לנו כבר כמה פרויקטים שאנחנו מתעסקים, למשל שיתוף פעולה עם משרד האנרגיה ומעבדה לעולמות של SCADA ומבנים חכמים, גם עולם שמתחזק, ו-IOT שאנחנו כבר בשלבי הקמה, נכנסים גם לעולמות התחבורה התעופה.
<עינב חיים סייג: זאת אומרת אנחנו עובדים בכל הצירים בעולמות המו"פ.
<עינב חיים סייג: צריכים כמובן לייצר פה חשיפה יותר גדולה כלפי האזרח - - -
אורי מקלב: עינב, זה כותרות, זה בסדר, אבל אנחנו צריכים יותר לרדת לפרטים.
אורי מקלב: אולי ברשות
אורי מקלב: כם נצא רגע לאותו מקרר חשמלי.
אורי מקלב: ניקח את אותן חברות שאוספות מידע עלינו, מידע רפואי ומידע אחר.
אורי מקלב: מישהו היום עוקב ואוכף מה הם עושים בשימוש?
אורי מקלב: איך הם משתמשים?
אורי מקלב: לא שיש להם מאגר מידע והם שומרים את מאגר המידע, אלא מה הם עושים עם מאגר המידע הזה?
אורי מקלב: האם הם גם אוספים נתונים שהם לא צריכים לאסוף?
אורי מקלב: הם לא היו צריכים.
אורי מקלב: האם, באמת, החוזה שלהם עם האזרח הוא הסכם שהאזרח היה מודע והוא עומד בתקנים בחקיקה שלנו?
אורי מקלב: בנוהל שלנו?
אורי מקלב: האם אנחנו אחרי זה משתמשים בזה לגופים אחרים?
אורי מקלב: האם יש היום, וידוע לי שחברות לוקחות את הנתונים האלה וממסחרים איתם.
אורי מקלב: הן מוכרות את זה לחברות אחרות שמציעות לנו כאלה ואחרים.
אורי מקלב: דרך אגב, בתחומים המסחריים, הרבה פעמים הנתונים הם משמשים לרעתנו, זה לא רק לטובתנו.
אורי מקלב: את אמרת קודם שהם יודעים עלינו הרבה, הם יודעים עלינו יותר ממה שאנחנו יודעים על עצמנו.
אורי מקלב: הם מנתחים את סוג ההרגלים שלנו שאני לא מודע לעצמי מה שהם כבר יודעים עליי ובאותו ציר זמן, למשל, הם יכולים לדעת אם אני משלם יותר כשאני לחוץ, או הולך לרגע האחרון, ואז הם מציעים מחיר אחר.
אורי מקלב: היום, אותו חדר בבית מלון באיטליה, לשלושה אנשים בארץ, יינתן לכל אחד מחיר אחר.
אורי מקלב: מי שבא פעם ראשונה, והם יודעים שהכרטיס שלו בעוד הרבה זמן, הוא יקבל מחיר יותר זול.
אורי מקלב: מי שכבר היה ויצא וחזר חזרה, הם יודעים והוא יקבל מחיר.
אורי מקלב: מי שהטיסה שלו והביקור שלו בעוד כמה ימים, המחיר שהוא יקבל יהיה יותר יקר.
אורי מקלב: זאת אומרת זה לא מידע שרק בא לטובתנו.
אורי מקלב: זה מידע שמשתמשים לרעתנו.
אורי מקלב: כך כל דבר ברכב ובכל מכשיר אחר.
אורי מקלב: אותו מוצר, אותו חדר, אותו יום שרוצים להשתמש בו, "אני כבר מדבר איתך קודם, אני אדבר איתך אחר כך, לי יש כבר כרטיס, לי יש כבר רכב, לך אין", כבר הזמנת עוד משהו בסביבה אז הם יודעים שאתה כבר שבוי – אז המחיר שתקבל הוא מחיר אחר.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שיש דברים שהם לא רק בילוי ופנאי בחוץ לארץ, דברים שנעשים בארץ, דברים בהקשרים מסחריים, גם בצרכים רפואיים, איפה אנחנו נמצאים בעניין הזה?
<לימור שמרלינג מגזניק: אז כן, אני אענה לאדוני.
<לימור שמרלינג מגזניק: בוודאי שאתה גם מכיר את הפעילות של הרשות להגנת הפרטיות.
<לימור שמרלינג מגזניק: זו בפירוש תהיה עבירה על חוק הגנת הפרטיות לעשות שימוש במידע של אדם למטרות אחרות ובניגוד להסכמה שלו, או בהיעדר הסכמה שלו.
<לימור שמרלינג מגזניק: אנחנו עושים פעולות פיקוח ואכיפה על הנושא הזה, אנחנו גם מחדדים את ההנחיות שלנו לאורך כל הזמן בהקשרים ספציפיים של למשל חברות שנמכרות, חברות שמתמזגות או מתפרקות, מה מותר ומה אסור לעשות במידע של אנשים שנמצא אצלם.
<לימור שמרלינג מגזניק: אנחנו עשינו לאחרונה פיקוח בהקשר של חברות שידורי תוכן, טלוויזיה.
<לימור שמרלינג מגזניק: אנחנו נפרסם בקרוב את ממצאים ואת הדו"ח שלנו.
אורי מקלב: אני מציע שלוועדה יגיע איזה דו"ח של כמה הועמדו לדין, כמה עמדו, מה היה.
אורי מקלב: דו"ח של כל - - - כדי שנוכל לתת לאחרים.
<לימור שמרלינג מגזניק: יש דו"ח שנתי שלנו.
<לימור שמרלינג מגזניק: הדו"ח השנתי שלנו, אדוני יודע, מפורסם כל שנה.
<לימור שמרלינג מגזניק: הצגנו אותו גם בוועדה.
<לימור שמרלינג מגזניק: הדו"ח של סיכום שנת 2017 יהיה בסביבות מאי ואנחנו נשמח גם להגיש אותו לוועדה.
אורי מקלב: בהזדמנות הראשונה תגישי לוועדה - - -
<לימור שמרלינג מגזניק: בוודאי.
<יורם הכהן: אני רוצה רגע להעיר משהו, בתור מי שהקים את הרשות להגנת הפרטיות, שנקרא אז רמו"ט, כדאי לבדוק את התקציב שמדינת ישראל מקציבה לנושא של הגנת פרטיות אל מול ההקצבה שלה בנושאים אחרים, וגם הכנסת צריכה לשאול את עצמה לגבי זה שאנחנו נמצאים היום עם חוק הגנת הפרטיות לשנת 2018 שלאחרונה תוקן בשנת 1996 אל מול זה.
<יורם הכהן: אלה שני נושאים מרכזיים שאם רוצים לעשות בהם שינוי דרמטי זה בשני האזורים האלה, לתקצב, פרסומת, האם ראיתם לאחרונה או אי פעם פרסומת של הרשות להגנת הפרטיות בטלוויזיה?
אורי מקלב: אז אם נעלה למודעות, ככה תהיה גם - - -
<יורם הכהן: אם רוצים מודעות, זה רק עובר דרך הדבר הזה.
אורי מקלב: אנחנו עכשיו באמת מעלים את הנושא הזה ואז זה דורש באמת פרסום, דרישה לפרסום.
אורי מקלב: היום, בהכנה שלכם, גם תקציב אז גם האוצר נמצא פה וגם כולם יודעים.
אורי מקלב: יש מודעות ויש דרישה בעקבות כך.
אורי מקלב: רשות החדשנות, ד"ר אביב זאבי.
<אביב זאבי באלאסיאנו: תודה רבה.
<אביב זאבי באלאסיאנו: טוב, אנחנו כאן כנראה על תקן הסנגור של הטכנולוגיה כאן.
<אביב זאבי באלאסיאנו: הטכנולוגיה, כמו שכבר אמרו הקולגות שלי, היא כן חלק מהצורך של האזרח הקטן.
<אביב זאבי באלאסיאנו: זאת אומרת שזה לא משהו שאנחנו יכולים להתעלם ממנו ונושא ה-IOT הוא לא הנושא היחיד שמפר את הפרטיות שלנו.
<אביב זאבי באלאסיאנו: למעשה כל מידע שלנו שעובר דיגיטציה הוא מאפשר לעשות מניפולציה על המידע שלנו.
<אביב זאבי באלאסיאנו: חלק גדול מהמניפולציה בכלל לא נמצאת בישראל.
<אביב זאבי באלאסיאנו: זאת אומרת לא משנה כמה ישראל תעשה אכיפה, הרוב נעשה בכלל בשרתים שלא נמצאים בארץ, רוב הטכנולוגיה לא מיוצרת בארץ, אנחנו שחקן קטן מאוד.
<אביב זאבי באלאסיאנו: לא רק שחקן קטן בפיתוח הטכנולוגיה, גם שחקן קטן ברמת התקינה כי בסופו של דבר אנחנו בדרך כלל מאמצים את התקינה האירופאית או האמריקאית עם התאמות כאלה ואחרות.
<אביב זאבי באלאסיאנו: אז הדגש צריך להיות באמת על האכיפה על השימוש הלא תקין במידע ולא על הניסיון לחסום את הטכנולוגיה.
<אביב זאבי באלאסיאנו: כי בעצם בסופו של דבר בטכנולוגיה עצמה יש הרבה יותר דבר טוב מאשר סכנה לאזרח הקטן.
<אביב זאבי באלאסיאנו: זה כמו לנסות להגיד, 'אנחנו נעצור פיתוח של תרופות כי יכול להיות שהיא יכולה להרוג כמה אנשים', זה לא רלוונטי.
<אביב זאבי באלאסיאנו: זאת אומרת צריכה להיות מודעות וצריך להבין וצריך לעשות באמת אכיפה מול מי שעושה באמת שימוש רע, אבל בסופו של דבר אם - - -
אורי מקלב: אבל על כל תרופה שמייצרים שגורמת לתופעות אנחנו גם מרכיבים, או בתוך התרופה או נותנים תרופה נוספת שהיא נותנת למערכת את האיזון הזה.
אורי מקלב: כאן באמת, אולי כאן המקום שלכם כרשות החדשנות, איך אנחנו מטמיעים את ההגנה בתוכו.
אורי מקלב: זה לא רק - - -
<אביב זאבי באלאסיאנו: נכון.
<אביב זאבי באלאסיאנו: אז א', אנחנו כן מטמיעים מכיוון שחלק גדול מהפרויקטים שלנו ופרויקטים שרשות החדשנות היא הרי שותפה בפרויקטים אירופאים, חלק גדול מהפרויקטים האלה שהזכירו כאן של NISA וכדומה, אנחנו שותפים אליהם, שזה פרויקטים שעוסקים בפיתוח של ממשקים למשתמש שמאפשרים לו להגן על הפרטיות שלו.
<אביב זאבי באלאסיאנו: זאת אומרת שהם נותנים לו להחליט איזה מידע ייצא החוצה ואיזה מידע לא ייצא החוצה.
<אביב זאבי באלאסיאנו: זה פרויקטים שכבר היום נמצאים בהרבה מאוד דברים.
<אביב זאבי באלאסיאנו: אנחנו לא רשות שתאכוף את השימוש בהם, אבל אנחנו רשות שתאפשר את הפיתוח שלהם ואת הכול.
<אביב זאבי באלאסיאנו: אבל אני אתן דוגמה לחלק מהפרויקטים הגדולים שאנחנו מפתחים בתחומי ה-IOT שהם לטובת האזרח, כדי לתת לפחות את האיזון.
<אביב זאבי באלאסיאנו: לדוגמה, מאגד של המזון שיושבים בו, "תנובה" ו"שטראוס" ו"אסם" ביחד, המטרה העיקרית שלו זה ליצור שקיפות במערך המזון לאזרח הקטן.
<אביב זאבי באלאסיאנו: זאת אומרת שעצם העובדה שיש מערך IOT שהוא גם עוקב ברמת שיטות החקלאות, וגם בזמן החליבה של הפרה וגם במהלך הייצור, ועוקב אחרי חומרי הגלם והכול מאפשר לצרכן לקבל מידע מאוד מאוד ברור על ההרכב המלא של המזון, וזה בעזרת רכיבי IOT.
<אביב זאבי באלאסיאנו: אם לא היו רכיבי IOT לכל אורך הדרך שאוספים את המידע ועושים מניפולציה למידע והכול, לא היה אפשר לתת את השקיפות לצרכן בשום צורה אחרת.
<אביב זאבי באלאסיאנו: ולכן לטכנולוגיה הזאת יש חשיבות מאוד מאוד גדולה.
<אביב זאבי באלאסיאנו: ככל שנחסום יותר מידע, נוכל גם ליהנות ממנו פחות.
<אביב זאבי באלאסיאנו: אז באמת, צריך לתת לאזרח הקטן את המודעות ואת היכולת לחסום חלק מהמידע, אבל גם לא להגיע למצב שאנחנו עכשיו מונעים מכירה של סנסורים אם הם לא מאפשרים לי לחסום באופן מלא את יציאת המידע, כי בזה אנחנו יוצרים לעצמנו גול עצמי ואנחנו עוצרים את הפיתוח הטכנולוגי.
<לימור שמרלינג מגזניק: אדוני, אם רק יורשה לי להוסיף משפט אחד, באמת הדגש והדאגה מכיוון הפרטיות היא על סנסורים שאוספים מידע אישי של אנשים, כמובן, כמו שגם נאמר קודם, ויכול להיות שאם אנחנו רוצים להתרכז רק בנושא האבטחה והביטחון האישי אפשר היה לקבל מהתעשייה ומהחברות שמציעות את השירותים ואת המוצרים לתת איזושהי הצהרה והתחייבות שהם לא יעשו שימוש למטרות רווח במידע של האנשים, הם יעשו שימוש במידע רק לצורך מתן השירות.
<לימור שמרלינג מגזניק: ופה כבר עשינו צעד אחד מאוד גדול.
אורי מקלב: צריך התחייבות.
<לימור שמרלינג מגזניק: וזאת צריכה להיות התחייבות שהתעשייה תהיה מוכנה לקחת על עצמה.
אורי מקלב: זה חלק מהדברים.
<יוני חמו: שלום לכולם.
<יוני חמו: שמי יוני חמו, מנהל פיתוח עסקי בסלקום ואני מרכז את הפעילות של IOT ו"ערים חכמות" ושאר הפעילויות של סלקום בתחום הזה.
<יוני חמו: אחת, אני חייב להגיד שאני שמח לראות את רמת ההתעניינות שהשוק הזה מייצר.
<יוני חמו: אנחנו חלק מהתעשייה הזאת למעלה משנתיים.
<יוני חמו: שאלת, אדוני, את כמות ההתקנים בשנת 2020 במדינת ישראל, אז כמובן הערכות וצפי של מעל 40 מיליון, סדר גודל של מעל 50 מיליון ציודי קצה מחוברים במדינת ישראל.
<יוני חמו: תבין את המספרים, המספרים הם רק עולים וגדלים מדי שנה.
<יוני חמו: 2020 זה מאחורי הגדר, כמו שאומרים.
<יוני חמו: ושוכחים להגיד פה, כמובן, שכולם לא ממעיטים בחשיבות של הגנת פרטיות, מידע ושאר הנושאים החשובים לכל אחד ואחד מאיתנו כאזרח, אבל צריך להראות את התמונה המלאה, שהמידע הזה שאנחנו מדברים עליו, המידע האישי של כל אחד ואחד מאיתנו הוא בעצם הקטליזטור של כל השוק הזה.
<יוני חמו: אם אנחנו מדברים, ובואו ניתן דוגמה פשוטה, אנחנו מדברים על מכונת אספרסו או דוד חשמלי או כל דבר אחר שבעצם מספר הפעמים שאתה פותח וסוגר את המקרר, או בן אדם שקם מהמיטה או לא קם מהמיטה, בעצם כל המידע הזה הוא מידע שבא לשרת בסופו של יום את השוק ובא לשרת את הצרכן הסופי.
<יוני חמו: אם אני יודע להציע לו קפסולה חדשה של אספרסו, או אני יודע להתריע שהבן אדם לא קם מהמיטה כשהוא רגיל לקום כל יום בשעה 8:00 בבוקר ופתאום הוא לא קם בבוקר, בעצם זה כל הסיפור של התעשייה הזאת.
<יוני חמו: וכמו שנאמר פה, המודולים הופכים להיות הרבה יותר קטנים, הרבה יותר פשוטים, הרבה יותר חלשים, ובסופו של יום זה הסיפור.
<יוני חמו: אז אם, ברשותכם, אני מנסה שנייה לסכם את הדברים, יש היום רגולציה מאוד כבדה בנושא הזה מבחינתנו, שזה מפעילי התקשורת, שזה חברות התקשורת.
<יוני חמו: משרד התקשורת בא וקובע איך אנחנו מכניסים ציוד קצה לתוך מדינת ישראל, הוא בא לדבר בעצם על פרוטוקולים שאנחנו יכולים לעבוד איתם, רמת אבטחת מידע שאנחנו עובדים איתם, רשתות הסלולר מצילות חיים.
<יוני חמו: כבר היום, לאחרונה הרי סלקום הודיעה בעצם על רשת IOT, שבאה לתמוך באותם מודולים שעולים דולר, שניים, שלושה.
<יוני חמו: שלגבי אבטחת מידע - - -
אורי מקלב: אתם נותנים את השירות הזה לחברות או לאנשים פרטיים?
<יוני חמו: לכולם.
<יוני חמו: גם וגם.
<יוני חמו: גם ללקוחות פרטיים, גם לחברות שנותנים שירותים ללקוחות פרטיים ובעצם זה בא ליישר את - - - אם אני מנסה לראות איפה הבעיה המרכזית, הבעיה המרכזית בשוק הזה היא שיש הרבה מאוד שחקנים קטנים שפועלים בצורה אינדיבידואלית, עצמאית ובלי רגולציה, אז שם יש את הפרצות.
<יוני חמו: זה גם ברמת היידוע מול הלקוח.
<יוני חמו: בסופו של יום כשאני מגיע ללקוח ומוכר לו מוצר או שירות אני בעצם מחתים אותו, צריך ליידע אותו, אותיות קידוש לבנה, בדיוק כמו - - -
אורי מקלב: אתה עומד בכל התנאים, אתה אומר שיש חברות שלא עומדות בכל התנאים של הרגולציה, של הדרישות, של השקיפות.
<יונן חמו: בוודאי,.
אורי מקלב: ד"ר תהילה שוורץ אלטשולר?
<תהילה שוורץ אלטשולר: שלום, תודה רבה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: נעים כמו תמיד להיות כאן ובאמת הדיון חשוב.
אורי מקלב: רק תציגי את עצמך, מאיפה את.
<תהילה שוורץ אלטשולר: ד"ר תהילה שוורץ אלטשולר, אני מהמכון הישראלי לדמוקרטיה, אני עוסקת בתפר שבין זכויות אדם לבין טכנולוגיה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: ראשית, אדוני היו"ר, שאלת כמה פעמים מי אמור לדאוג לדבר הזה, אני רק אעיר, בתכנית העבודה של משרד התקשורת לשנת 2016 כתוב במפורש שהמשרד יכין מסמך מדיניות לעניין IOT.
<תהילה שוורץ אלטשולר: זה לא נעשה, זה היגר לתכנית העבודה של 2018- 2017, בדקתי את זה היום, וכתוב שם שעד דצמבר 2018 משרד התקשורת יכין מסמך ראשוני של התייחסות ל-IOT.
<תהילה שוורץ אלטשולר: כן?
<תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו כבר מדברים על דבר שהוא - - - אז כנראה הם היו עסוקים בדברים אחרים במשרד התקשורת בשנתיים האחרונות, לא הספיקו לטפל ב-IOT.
אורי מקלב: אנחנו לא מערבים פוליטיקה בדיונים האלה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: לא, אבל חשוב להגיד את זה כי מי שאמור היה לתכלל את הסיפור הזה נמצא שם, ותכניות העבודה נמצאות שם, רק אף אחד לא עשה שום דבר.
<תהילה שוורץ אלטשולר: הדבר השני שאני רוצה להעיר - - -
אורי מקלב: התוכנית כבר הייתה ב-2015?
<תהילה שוורץ אלטשולר: 2016, זה היה בתוכנית העבודה של 2016 ואז - - -
אורי מקלב: כלומר ב-2015 החליטו על 2016.
<תהילה שוורץ אלטשולר: כן, ואחר כך זה עבר ל-2018-2017.
<תהילה שוורץ אלטשולר: הדבר השני שאני רוצה להעיר פה, אתה דיברת קודם עם עורכת הדין שמרלינג מהרשות להגנת הפרטיות וגם ידידי יורם הכהן הזכיר את זה, רשויות הגנת הפרטיות במדינת ישראל נאלצות להשתמש באמצעי ימי הביניים כדי לטפל בפרטיות שהיא בכלל פרטיות שלא נמצאת שם.
<תהילה שוורץ אלטשולר: לפני שנה וחצי אנחנו התחלנו מסע, יוזמה שאנחנו משקיעים בה גם משאבים, הקמנו קבוצת מומחים, שיורם כמובן חבר בה, לכתיבה מחודשת של חוק הגנת הפרטיות במדינת ישראל.
<תהילה שוורץ אלטשולר: חוק הגנת הפרטיות לא עוסק בפרטיות בדאטה, הוא לא עוסק בפרטיות במידע , הוא לא עוסק בכל אותם נושאים שהדירקטיבה האירופית החדשה, ה-GBPR שנכנסת עכשיו לתוקף, עוסקת בהם.
<תהילה שוורץ אלטשולר: בשאלות של עיבוד מידע, בשאלות של חזרה מהסכמה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: כל מיני שאלות שהן מאוד מאוד רלוונטיות ובעצם רשויות האכיפה מגמגמות כאן לפניך, אדוני היושב ראש, כי אין להן מסגרת חוקית כדי לטפל בזה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: הדבר השני הוא שאין במדינת ישראל מדיניות פרטיות חוצת ממשלה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: במדינת ישראל יד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה.