GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: היום יום ג', ב' באדר התשע"ח, ה-27 בפברואר 2018.
אורי מקלב: על סדר יומנו שתי הצעות חוק: הצעת חוק ממשל זמין, התשע"ו-2016 של חבר הכנסת דוד ביטן ועוד קבוצת חברי כנסת, והצעת חוק מתן שירות באמצעות דואר אלקטרוני, התשע"ז-2017, של חברת הכנסת שרן השכל.
אורי מקלב: זאת הישיבה הרביעית בהצעת חוק ממשל זמין ואנחנו בישיבת סיכום בהכנה לקריאה ראשונה.
אורי מקלב: הישיבה הזאת באה להשלים ולהסדיר את אותן נקודות שעוד לא הספקנו ורצינו לעשות עבודה להשלים אותן במספר סעיפים בהם נתבקשו מספר בירורים.
אורי מקלב: בהצעת החוק של שרן השכל טרם דנו אבל החלטת ועדת השרים לענייני חקיקה בהצעת החוק הזו הייתה שזה בכפוף להסכמת משרד ראש הממשלה והאוצר ובכפוף לנוסח שהוסכם, ואני לא יודע אם יש הסכמה או לא, וכי היא תוחזר לפני קריאה ראשונה לוועדת השרים, תוצמד להצעת החוק של חבר הכנסת דוד ביטן שתחזור לוועדת השרים לפני הקריאה.
אורי מקלב: אני מציע שמכיוון שאנחנו נמצאים לקראת סוף הדיון בהצעת החוק של דוד ביטן, אנחנו נסיים אותה ואז נראה עושים עם הצעת החוק של שרן השכל.
אורי מקלב: מאחר שנשארו לנו מספר סעיפים בהצעת החוק של דוד ביטן, אני מציע שנסיים אותה ואז נראה.
אורי מקלב: אם הצעת החוק מותאמת, נוכל לקיים הצבעה.
דוד ביטן: היא אומרת על המוסדיים ולמוסדיים הממשלה התנגדה.
אורי מקלב: אנחנו נצטרך לדון על זה.
אורי מקלב: יש לנו כמה דברים קטנים שאנחנו רוצים לסיים בהצעת החוק של דוד ביטן ואחר כך ניתן את כל תשומת הלב להצעת החוק של שרן השכל.
אורי מקלב: לפני ההצבעה אעשה את הסיכום.
אורי מקלב: לפני ההצבעה נאמר היכן אנחנו עומדים.
אורי מקלב: יכול להיות שבאמצע יהיה לנו סרטון קטן ואחר כך נראה.
אורי מקלב: היועץ המשפטי של הוועדה, תקריא לנו את הנוסח הסופי שאנחנו רוצים להציע לפני קריאה ראשונה, בסעיפים הרלוונטיים.
<אייל לב ארי: אני אקריא את הנוסח שמונח בפניכם.
<אייל לב ארי: מקום שיש הערות לגבי הנוסח הסופי כפי שמוקרא, זו ההזדמנות להתייחס.
<אייל לב ארי: אנחנו משנים את שם הצעת החוק והוא יהיה: הצעת חוק זמינות גופים ציבוריים לציבור, התשע"ח-2018.
<אייל לב ארי: הגדרות בחוק זה – "אמצעי קשר דיגיטלי" – אמצעי טכנולוגי נגיש, בהתאם לבחירת הגוף הציבורי, המאפשר לציבור להגיש לגוף הציבורי פניות ולצרף להן קבצים, מכל מקום, באמצעות רשת האינטרנט, לרבות דואר אלקטרוני.
<אייל לב ארי: "גוף ציבורי" – גוף המנוי בתוספת שנותן שירות לציבור.
<אייל לב ארי: "השר" – ראש הממשלה או שר אחר שתקבע הממשלה לעניין חוק זה.
<אייל לב ארי: פניה באמצעי קשר דיגיטלי גוף ציבורי יאפשר לכל המעוניין לפנות אליו לבצע את פנייתו באמצעי קשר דיגיטלי, למעט בעניינים שנקבע בדין או שקבע הגוף הציבורי מטעמים מיוחדים שיירשמו, בנוהל שפרסם באתר האינטרנט שלו, כי הפניה באותם עניינים תתבצע בדרך מסוימת שנקבעה בדין או בנוהל האמור.
יוליה מלינובסקי: יש לי כאן הערה.
יוליה מלינובסקי: שאלה כללית והיועץ המשפטי יאמר לי היכן זה צריך להיות.
יוליה מלינובסקי: פניה באמצעים דיגיטליים לא יכולה להיות במקום האמצעים הרגילים.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אם היום נהוג לפנות בפקס או בכל דרך אחרת, זה צריך להיות בנוסף ולא במקום.
יוליה מלינובסקי: איפה אתה שם את זה.
אורי מקלב: אני רוצה לציין או לחדד.
דוד ביטן: למשל כותבים מכתב.
דוד ביטן: יכתבו מכתב.
יוליה מלינובסקי: אנחנו מכירים.
אורי מקלב: חברת הכנסת מלינובסקי אומרת שהיא מברכת על הצעת החוק אבל היא רוצה לדעת האם זה במקום או שזאת תוספת למה שקיים היום.
<אייל לב ארי: זה בנוסף.
<אייל לב ארי: אפשר לפנות לגוף ציבורי גם באמצעי קשר דיגיטלי.
אורי מקלב: מוסיפים את המילה "גם".
דוד ביטן: תוסיף את המילה "גם", כדי שהיא תהיה מרוצה.
אורי מקלב: שכולנו נהיה מרוצים.
אורי מקלב: היא צודקת.
אורי מקלב: היא מייצגת ציבור ואני חושב שזה מאוד חשוב.
אורי מקלב: יש ציבורים שלא יוכלו להיכנס ואנחנו רוצים לאפשר להם בדרך הרגילה, בדרך שהייתה עד עכשיו אותה הם מכירים.
דוד ביטן: למרות שהרוב פונים בדרך האחרת.
אורי מקלב: אבל יש עדיין ציבורים לא קטנים שלא יודעים.
יוליה מלינובסקי: המילה "גם" היא לא מספיק טובה.
יוליה מלינובסקי: צריך לציין שלא יבוא גוף ויגיד שכך נוח לו.
דוד ביטן: כאן כתוב יאפשר.
דוד ביטן: המילה יאפשר, הוא ייתן להם את האופציה הזאת.
יוליה מלינובסקי: למה לא לכתוב גם בדרכים המקובלות בעבר?
יוליה מלינובסקי: לדייק קצת יותר.
אורי מקלב: זה ניסוח.
אורי מקלב: בניסוח, מה שהמשפטנים אומרים, אני מקבל.
אורי מקלב: אני סומך על המשפטנים שכאשר הם אומרים "גם", הכוונה לתוספת.
דוד ביטן: "גם", זה בסדר.
אורי מקלב: זאת תוספת.
דוד ביטן: אל תדאגי, זאת תוספת.
יוליה מלינובסקי: אני מטבעי דואגת.
דוד ביטן: בגלל שכתוב "יאפשר".
אורי מקלב: גם חרבונה זכור לטוב, זה במקום או תוספת?
דוד ביטן: המילה "יאפשר" פותרת את הבעיה כאן אבל בסדר.
<רעות אופק: משרד המשפטים.
<רעות אופק: כמובן שבעינינו צריכות להינתן - - -
אורי מקלב: מתי יהיה זמן לברכות להצעת חוק שאושרה אתמול במליאה בקריאה שנייה ושלישית?
אורי מקלב: חוק בו את הופעת בוועדה, חתימה אלקטרונית.
<רעות אופק: אני אנצל את ההזדמנות.
דוד ביטן: שם כתבנו את המילה "גם"?
אורי מקלב: שם כל החוק הוא "גם".
<רעות אופק: החוק באמת מאפשר גמישות ואני מאוד מודה לך ולכל העוסקים במלאכה בוועדה.
<רעות אופק: אנחנו נדאג לכך שנפתח את השוק ושנעשה דברים טובים.
אורי מקלב: המסלול הירוק בוועדת המדע והטכנולוגיה לחוקים, הוא באמת ראוי לציון.
אורי מקלב: בחוקים שמונחים לפנינו, אנחנו יודעים לעשות את העבודה מהר.
אורי מקלב: התייחסות למילה "גם".
<רעות אופק: התייחסות למילה "גם".
<רעות אופק: אני רוצה לשתף אתכם בזה שהשיח שלנו בממשלה באופן כללי הוא לאפשר גם אמצעים דיגיטליים וגם אמצעים בעולם של נייר לאוכלוסיות שלא נוהגות לעשות שימוש באמצעים דיגיטליים.
<רעות אופק: יחד עם זאת יש שירותים או חובות שמוטלות על גורמים מסוימים בציבור, למשל ציבור של אנשים מקצועיים כמו כל מיני דיווחים לרשות המסים בהם יש שירותים ספציפיים שהעוסקים מחויבים להגיש דיווח רק בדרך ממוחשבת.
<רעות אופק: לכן נראה לי שמהנוסח הקיים גם ללא המילה "גם", אין כאן שלילה של העולם הישן בנייר ועדיין למי - - -
אורי מקלב: את אומרת שגם בלי "גם", זה בסדר.
<רעות אופק: אני אומרת אבל אם אנחנו נוסיף "גם", יכול להתפרש שכל מיני פרויקטים קיימים בממשלה, למשל רשות המסים מחייבת להגיש דיווח למע"מ לעוסקים באופן מקוון בלבד, לא לנישומים שהם פרטיים אלא לנישומים שהם עוסקים, ובעינינו זה איזון סביר מפני שמדובר בבעלי מקצוע שממילא אנחנו יודעים שהם עושים שימוש יום יומי.
אורי מקלב: אפשר לעשות איזה ניסוח.
יוליה מלינובסקי: לצרכים הפרטיים.
יוליה מלינובסקי: אני מתכוונת לאזרח.
<רעות אופק: אני מבינה.
<רעות אופק: אני אומרת שבאופן כללי נוסח הקיים גם ללא המילה "גם" מאפשר.
דוד ביטן: כתוב "יאפשר", אבל בסדר, נוסיף גם את המילה "גם".
יוליה מלינובסקי: במס הכנסה, בן אדם פרטי שרוצה להגיש דוח, הוא יכול להגיש אותו בנייר.
<רעות אופק: הוא יכול להגיש אבל מייצג, למשל רואה חשבון, נדרש להגיש באופן מקוון.
יוליה מלינובסקי: יש לי פשרה.
יוליה מלינובסקי: בן אדם שהוא מגיש את זה או עושה משהו לצרכים האישיים שלו, יש לו אופציה, גם וגם.
יוליה מלינובסקי: אם זה משהו ממוסד, רואה חשבון לצורך הדוגמה, הוא יעבוד על פי הכללים, אם זה לא עניין אישי שלו.
אורי מקלב: השאלה איך מנסחים את זה.
<אייל לב ארי: אתם רוצים שזה בעצם יהיה יחיד?
אורי מקלב: אתם תראו בניסוח הסופי איך לנסח את זה.
דוד ביטן: חברה פונה, היא לא זכאית לתשובה באינטרנט?
דוד ביטן: עמותה.
<רעות אופק: גם יחידים מעל מחזור מסוים צריכים להגיש באופן מקוון.
<רעות אופק: אני מנסה לומר שבכל נושא ונושא ובכל חוק וחוק אנחנו שוקלים את כל השיקולים ואת היכולות של הציבור הפונה ואת המאפיינים של הציבור וכך אנחנו בוחרים באיזה אופן תתבצע ההגשה.
אורי מקלב: מה שהחוק מאפשר היום.
<רעות אופק: אנחנו מסכמים את זה לפרוטוקול.
דוד ביטן: בקריאה ראשונה מוסיפים דברי הסבר בנוסח.
דוד ביטן: יש דברי הסבר בקריאה ראשונה.
דוד ביטן: נוסיף את זה בדברי ההסבר, שמה שהיה, האפשרויות ימשיכו.
דוד ביטן: זה פותר את הבעיה.
יוליה מלינובסקי: זה לא פותר את הבעיה כי אם זה לא כתוב בחוק אחר כך יבוא אליך איזשהו חכמולוג ויגיד שהוא מבטל את כל מה שהיה.
דוד ביטן: הפרשנות של החוק בבית משפט מתייחסת גם למה שנאמר בוועדה וגם למה שנאמר בדברי ההסבר.
אורי מקלב: היועץ המשפטי ידע איך לסדר את זה.
יוליה מלינובסקי: כולנו עם כוונות טובות אבל באיזשהו שלב אנחנו נגלה מישהו שיבטל את כל מה שהיה ויגיד שעכשיו הוא עובד רק כך.
אורי מקלב: חברת הכנסת מלינובסקי, אני לא יכול לעשות תיקון שיכול להזיק למקומות שחייבים להגיש לא בדרך של נייר.
אורי מקלב: אנחנו נמצא את הניסוח.
<מירה פיירשטיין: ראש אגף בכיר משאבי אנוש, הכנסת.
<מירה פיירשטיין: לא ראיתי מה זאת ההגדרה לנותן שירות.
<אייל לב ארי: אם אני מבין נכון, מירה רוצה ללבן את השאלה מה זה נותן שירות.
<מירה פיירשטיין: בתקשי"ר, שאלה תקנות שירות המדינה, יש התייחסות לפניות שנעשות למשרדי הממשלה וכך גם לכנסת בשינויים המחויבים.
<מירה פיירשטיין: איך אנחנו נדרשים להשיב לפונה ובאיזה פרק זמן.
<מירה פיירשטיין: אנחנו פועלים וכל פנייה שנעשית אלינו, אנחנו מחויבים בתוך 14 ימים להשיב לפונה, כל אחד כמובן בתחום העיסוק שלו.
<מירה פיירשטיין: אני מדברת כרגע בכובע שאני מייצגת, את אגף בכיר משאבי אנוש שהוא חלק ממינהל הכנסת.
<מירה פיירשטיין: לא ראיתי כאן הגדרה של נותן שירות וגם פרק הזמן שבו אתה נדרש להשיב.
אורי מקלב: החוק עוסק במי שפונה לכנסת וזאת השאלה המרכזית.
אורי מקלב: אנחנו לא מדברים כאן על הדרך שהממשלה נותנת את התשובות.
אורי מקלב: אנחנו מדברים עכשיו על האפשרות של הפניה של הציבור לנותן שירות.
<מירה פיירשטיין: שהוא מוגדר?
אורי מקלב: בהחלט תכף נראה.
דוד ביטן: כבר ניהלנו כמה דיונים על זה.
אורי מקלב: הממשלה מחויבת לתת.
אורי מקלב: לכנסת אפשר לפנות לכל המחלקות, לכל האגפים ולכל נותן שירות בדרך מקוונת?
אורי מקלב: במיילים?
אורי מקלב: יש כתובות לכל מי שרוצה?
<מירה פיירשטיין: ממה שבדקתי היום באתר הכנסת - - -
אורי מקלב: אני לא מדבר עכשיו על אזרחים.
אורי מקלב: אפילו ספקים.
אורי מקלב: מישהו שמקבל שירות או רוצה לתת שירות כאן ורוצה להציע משהו.
<מירה פיירשטיין: קודם כל, יש את היחידה לפניות הציבור, לשם אפשר לפנות.
<מירה פיירשטיין: אבל יש גם פניה ישירה לכל אחת ואחת מהמחלקות בכנסת.
<מירה פיירשטיין: אם נכנסים לאתר הכנסת, לגופים והמחלקות, אין בעיה.
<מירה פיירשטיין: הדבר הזה קיים.
אורי מקלב: עכשיו נהיה מחויבים לפי החוק.
אורי מקלב: הכנסת מבקשת להחריג את עצמה?
<מירה פיירשטיין: ממש לא.
<מירה פיירשטיין: רק ביקשתי להבהיר.
<מירה פיירשטיין: ממש לא להחריג.
אורי מקלב: להבהיר, בסדר.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שהכנסת מקדימה את כולם.
<מירה פיירשטיין: אנחנו תמיד קדימה.
<קריאה: זו אפשרות של ממשל זמין מקוון ושקוף.
אורי מקלב: אנחנו דוגמה.
אורי מקלב: אני לא חושב שיש בעיה.
אורי מקלב: יש משרדים שאומרים שנושאים מסוימים הם לא רוצים.
אורי מקלב: נניח המשרד לביטחון פנים אומר שהוא יכול רק למי שנותן שירות ולא לכל דבר.
אורי מקלב: אנחנו מדברים כאן על הציבור.
<אייל לב ארי: לגבי החלק השני של השאלה.
<אייל לב ארי: פרקי הזמן שהכנסת מחויבת להשיב לפי החוק או לפי התקשי"ר, בזה הצעת החוק לא דנה ולא קובעת מסמרות.
<אייל לב ארי: מה שהיה, הוא שיהיה.
<מירה פיירשטיין: לא הקצבתם זמן?
<אייל לב ארי: הכוונה כאן היא רק לפתוח אמצעי תקשורת נוספים לגוף הציבורי.
<אייל לב ארי: זה הכול.
<אייל לב ארי: לגבי מתן השירות, ההתייחסות כאן היא לתחום של מינהל הכנסת וזה יכול להיות רחב, זה יכול להיות מפניות בנושא של כוח אדם וגם מידע לצורך העניין.
<אייל לב ארי: התקשורת היא עם הציבור הרחב והיא לא בקשר לתקשורת שבין הציבור לבין חברי הכנסת, שהכנסת נותנת אותה כדבר שבשגרה, כנתינת שירות לציבור.
אורי מקלב: אין שום בעיה בזה.
אורי מקלב: הכנסת נמצאת לבד.
אורי מקלב: משרדי הממשלה והכנסת.
דוד ביטן: הכנסנו את הכנסת לבד.
אורי מקלב: כמו מבקר המדינה.
דוד ביטן: מינהל הכנסת.
דוד ביטן: שאר הדברים לא.
אורי מקלב: ממשיכים לסעיף (ב).
<אייל לב ארי: בקביעת נוהל כאמור בסעיף קטן (א), יישקלו בין היתר שיקולים של אופן זיהוי הפונה, הגנה על פרטיות והגנת סייבר, ולעניין משרדי הממשלה, שיקולי הגנת סייבר כאמור יישקלו בהתאם להנחיות שיינתנו לפפי החלטות הממשלה בנושא הגנת סייבר.
<אייל לב ארי: זה חלק שנוסח על ידי הממשלה אחרי תיקונים שהיו בוועדה בדיון הקודם.
<אייל לב ארי: לגבי הסיפה "וכן אופן מתן המענה של הגוף הציבורי לפנייה", ביקשה הממשלה למחוק את התוספת הזאת שהתווספה בדיון הקודם, לעבות את הסיבה למה אתם מבקשים להוריד את זה.
יוליה מלינובסקי: את מה להוריד?
<אייל לב ארי: את אופן מתן המענה של הגוף הציבורי לפנייה.
דוד ביטן: את זה אתם רוצים להוריד?
אורי מקלב: התוספת והשינוי היו בעקבות דרישה של המציע או של אחרים, שזה גם יעמוד בהגנת הסייבר, בכל הפרמטרים שאנחנו מבקשים בנושא שמירה על הסייבר ותקלות של סייבר או בדרישות של סייבר.
אורי מקלב: הסיכום הוא שכל המשרדים יעמדו וכל ההנחיות יהיו בכפוף לרשות הסייבר שהיא תנחה את כל הגופים הממשלתיים בעניין הזה.
אורי מקלב: יותר נכון, מה אי אפשר או מה אפשר.
דוד ביטן: מתחילים את הדיון מחדש?
אורי מקלב: רק הבהרות.
<רעות אופק: האמירה כאן היא שהשיקולים שיישקלו יהיו בהתאם להחלטת הממשלה לרבות ההחרגות שמופיעות בהחלטת הממשלה.
אורי מקלב: לגבי סייבר.
<עמית יוסוב עמיר: רשות התקשוב.
<עמית יוסוב עמיר: בדיון הקודם אנחנו פירטנו למה יש הבדל בין הציר שבו עוסקת הצעת החוק הזאת של הפנייה של הציבור אל הגופים הציבוריים, ועל זה הסכמנו, לבין הנושא השני של המענה של הגופים הציבוריים.
<עמית יוסוב עמיר: לכן ביקשנו להוריד את הסיפה שמדברת על אופן מתן המענה של הגוף הציבורי לציבור שפנה אליו.
<עמית יוסוב עמיר: אני רק אומר שכמובן אין הכוונה שלא יענו אלא יענו.
יוליה מלינובסקי: בטח שלא יענו.
יוליה מלינובסקי: ברגע שזה לא יהיה ותיקבע תקופה מסודרת, לא יענו.
<עמית יוסוב עמיר: החוק לתיקון סדרי המינהל, החלטות והנמקות, מחייב כל גוף ציבורי להשיב תוך פרקי זמן שקבועים בחוק.
<עמית יוסוב עמיר: אין חידוש ואין שינוי.
<עמית יוסוב עמיר: העניין הוא אמצעי המענה.
<עמית יוסוב עמיר: כאשר ניתן לענות באמצעי מקוון, אדרבה, אנחנו ברשות התקשוב מקדמים ותומכים בזה.
<עמית יוסוב עמיר: לא תמיד אפשר לענות באותו אמצעי.
<עמית יוסוב עמיר: נכון.
<עמית יוסוב עמיר: דיברנו על זה ולכן רק ביקשנו את הסיפה הזאת.
יוליה מלינובסקי: אני אפנה אליך במייל ואתה תענה לי בעוד חצי שנה במכתב.
<עמית יוסוב עמיר: לא.
<עמית יוסוב עמיר: לא בעוד חצי שנה.
<עמית יוסוב עמיר: אם אני לא טועה, תוך 45 ימים.
<עמית יוסוב עמיר: במועד שקבוע היום בחוק ובתקשי"ר.
<עמית יוסוב עמיר: אנחנו לא משנים כאן את המועדים.
אורי מקלב: התשובות צריכות להיות הרבה יותר חד-ערכי או הרבה יותר מחודד.
אורי מקלב: לכן לא בכל מקום אפשר לענות ולא בכל מקרה.
יוליה מלינובסקי: הממשלה כאן בורחת מאחריות.
אורי מקלב: אדם מבקש אחוזי נכות או כל מיני דברים או תוצאות של בדיקה רפואית בעקבות ועדה רפואית, אין לו אמצעי זיהוי.
אורי מקלב: הוא שלח במייל ועוד לא בטוח שאפשר להחזיר לו באותו מייל בלי שיזהו אותו.
דוד ביטן: בסופו של דבר כן תסגרו את הבעיה הזאת.
<עמית יוסוב עמיר: אנחנו עובדים בימים אלו על מערכת שכל מי שירצה יוכל להירשם אליה ולקבל.
אורי מקלב: יש מקום שאפשר ויש מקום שאי אפשר.
דוד ביטן: הם יסגרו את הבעיה.
דוד ביטן: הם עדיין לא סיימו את העבודה בעניין הזה.
יוליה מלינובסקי: מה שהם אומרים, זאת דרך מילוט.
יוליה מלינובסקי: לא, אנחנו לא נענה כך.
יוליה מלינובסקי: זה כסת"ח.
דוד ביטן: לא נענו כך, אבל הם יענו.
יוליה מלינובסקי: הם לא יענו.
דוד ביטן: למה הם לא יענו?
יוליה מלינובסקי: כי אף פעם הם לא עונים.
אורי מקלב: לא נעשה דו שיח בינינו.
אורי מקלב: טליה, משרד הבריאות.
<טליה אגמון: משרד הבריאות.
<טליה אגמון: בהקשר של מענה ותשובות, יש דברים מסוימים שצריך, כמו שנאמר, להזדהות.
<טליה אגמון: יש סוגים של מידע שהרשות לא יכולה למסור חזרה למי שלא הזדהה בפניה בצורה מספיק טובה כי אלה דברים שהם כפופים לחובות סודיות מסוימות ויש גם דברים שכרגע לפי הנחיות אבטחת המידע, יש מגבלות על משלוח שלהם בדואר אלקטרוני למשל.
<טליה אגמון: צריך למצוא דרך אחרת.
<טליה אגמון: לכן להטיל היום חובה מפורשת - - -
אורי מקלב: אנחנו לא מטילים.
<טליה אגמון: הערה נוספת לגבי זה.
<טליה אגמון: בתוספת יש הפרדה בין משרדי הממשלה לבין בתי החולים ומוסדות רפואיים.
<טליה אגמון: חלק גדול מבתי החולים הציבוריים הם גם ממשלתיים והשאלה היכן הם נופלים בתוך הקטגוריה הזאת כאשר ההחרגה של מידע רפואי ומידע שהוא כפוף לסודיות רפואית ומידע שהוא התייעצות רפואית מוחרג בתוספת רק לגבי בתי חולים ממשלתיים ומשרד הבריאות וגורמים שונים בתוך מערכת הבריאות הממשלתית גם הם מקבלים סוגים כאלה של מידע.
<טליה אגמון: ההחרגה הזאת צריכה להיות יותר רחבה.
<טליה אגמון: אנחנו נותנים היום שירות מאוד דיגיטלי במשרד הבריאות.
<טליה אגמון: יש הרבה ערוצי תקשורת אל משרד הבריאות, דיגיטליים ולא דיגיטליים, לכל מי שרוצה.
<טליה אגמון: אני חושבת שקודם כל אם ההחרגה של הפנייה שכוללת מידע רפואי תחול לא רק על בתי חולים ומוסדות רפואיים אלא גם על משרדי ממשלה שמקבלים מידע כזה, כמו הביטוח הלאומי ומשרד הבריאות ועוד גורמים אחרים שמקבלים מידע רפואי ולא יכולים לשלוח מידע רפואי בדואר אלקטרוני כרגע, או לפחות חלק גדול ממנו.
דוד ביטן: אנחנו לא מתחילים דיון חדש.
דוד ביטן: לזה אני לא מסכים.
אורי מקלב: אנחנו לא מבקשים מאף אחד לשלוח.
אורי מקלב: אני לא רואה בפנייה מה זה משנה.
אורי מקלב: ההחרגה בתוספת היא לגבי תיקים רפואיים?
<טליה אגמון: לגבי מידע רפואי.
דוד ביטן: מידע רפואי, אמרנו.
<אייל לב ארי: טליה, יש לך הצעה לנוסח?
<טליה אגמון: במקום ההחרגה של מידע רפואי, רק בפריט 9 לתוספת.
<טליה אגמון: ההחרגה של מידע רפואי - -
אורי מקלב: אני רוצה להסביר למה באמת אנחנו צריכים להחריג.
אורי מקלב: לעניין פנייה שאינה כוללת מידע שחלה לגביו סודיות רפואית.
אורי מקלב: אם אנחנו מדברים על משהו שהאדם שולח ולא על משהו שצריך לשלוח, למה בכלל צריך את ההחרגה הזאת?
דוד ביטן: לגבי המידע הרפואי?
אורי מקלב: לא צריכים.
אורי מקלב: אם אנחנו לא מבקשים שהמשרד ישלח אלא הוא עצמו רוצה לשלוח, אז המידע אצלו ולמה אנחנו צריכים להחריג?
אורי מקלב: בכל דרך מקוונת.
אורי מקלב: כל מידע שהוא מידע פרטי של האדם שהוא מעוניין לשלוח למשרד ממשלתי, זה באחריותו הבלעדית ולמה שנחריג את זה?
אורי מקלב: אני חושב שכל ההחרגה הייתה כי חשבנו שהוא רוצה תשובות, אבל אם זה בפניות, אנחנו היום נכנסים לפניות, גם את זה צריך להוריד.
דוד ביטן: אתה צודק.
<קריאה: לעניין פנייה שאינה כוללת.
דוד ביטן: הוא יכול לכתוב מה שהוא רוצה.
דוד ביטן: אתם לא חייבים להשיב.
<טליה אגמון: אני כן רוצה להתייחס.
<טליה אגמון: כאשר אדם פונה בדואר אלקטרוני למשל לביטוח לאומי או למשרד הבריאות או לבית חולים, הוא יכול להעביר מידע שהוא מידע רגיש ואנחנו אחראים לשאלה מה קורה אצלנו.
<טליה אגמון: לפעמים הוא לא יגיע אלינו.
<טליה אגמון: הוא כתב מייל לרופא שלו והרופא לא ראה את המייל הזה.
<טליה אגמון: אחר כך יש אחריות בנזיקין על כך שהוא לא שלח אותו לבדיקה הנכונה.
שרן השכל: אבל אותו דבר קורה היום גם עם הפקסים.
שרן השכל: אנחנו שולחים את הפקס והוא לא מגיע.
שרן השכל: מחכים עוד, מחכים לתורים, לא מתקשרים בחזרה.
שרן השכל: המצב הוא הרבה יותר אבסורדי היום.
דוד ביטן: מה שאת טוענת, קורה גם היום.
דוד ביטן: אני יכול לכתוב מכתב עם הדברים הרפואיים.
שרן השכל: על אחת כמה וכמה כשיש תביעת נזיקין במצב הנוכחי.
אורי מקלב: משלוח פקס, הם לא אומרים שמישהו אחר לקח אלא אומרים לא התקבל ובכל לא קיבלנו.
אורי מקלב: היום במייל קשה להגיד שלא קיבלו אותו.
יוליה מלינובסקי: אני שולחת פקס ואחר כך אני מתקשרת לוודא שהפקס הגיע.
אורי מקלב: ואומרים לך כן, התקבל.
יוליה מלינובסקי: זה בסדר מבחינת
יוליה מלינובסקי: כם, כי האחריות כביכול לא שלכם.
יוליה מלינובסקי: כאן זה בטוח שזה הגיע.
אורי מקלב: אומרים לך שהוא התקבל ואחרי כן, כשאת רוצה לפנות, את אף פעם לא מקבלת את אותה פקידה או אותו פקיד ואז עונה לך מישהו אחר.
יוליה מלינובסקי: כאן לא תוכלו להגיד שלא קיבלתם.
<טליה אגמון: אנחנו מדברים על היקף אחר ועל כמויות אחרות ועל סיכונים מסוגים אחרים.
<טליה אגמון: מערכות התקשורת הממוחשבות של משרד הבריאות חוסמות מטעמי הגנת סייבר עשרות אלפי מיילים בחודש.
יוליה מלינובסקי: אתם הולכים לקיצוניות.
יוליה מלינובסקי: זה לא עובד כך.
אורי מקלב: אני עוד לא הבנתי את טליה.
אורי מקלב: בבקשה, תמשיכי.
<טליה אגמון: האמירה היא שלי חשוב שגם המחוקקים וגם הציבור יבינו את המגבלות שהן קצת שונות בכל זאת ממשלוח פקס, על משלוח של דואר אלקטרוני במיוחד אם הוא מכיל מידע דחוף, מידע רגיש ולא תמיד אפשר לוודא באופן מיידי שהוא הגיע והציפיות של הציבור הן שונות ביחס למהירות ההגעה, ביחס למהירות התגובה וביחס לאופן התגובה ואנחנו לא מתייחסים אליה במפורש בחוק.
<טליה אגמון: צריך להבין את המגבלות האלה.
<טליה אגמון: להבין אותן ולהתייחס אליהן באיזושהי דרך.
<טליה אגמון: ביחס למידע רפואי.
<טליה אגמון: בכל הנושאים שקשורים לאדמיניסטרציה, להתחייבויות, לכל מיני דברים כאלה, זה הרבה יותר פשוט אבל אני רוצה שיהיה ברור לכולם שמערכת התקשורת בין נגיד מטופלים למטפלים שלהם היא לא יכולה להיות מחויבת בחוק שתהיה אלקטרונית.
<טליה אגמון: זה לא מעשי מבחינת כמויות המידע וזה לא מעשי מבחינת וידוא קבלה.
<טליה אגמון: זה יוצר סיכונים חדשים ומחריף סיכונים שכבר היום קיימים בסדרי גודל.
<טליה אגמון: חשוב להבין את זה, חשוב להתייחס לזה.
<טליה אגמון: בין היתר למשל אם אנחנו מדברים על הצעת נוסח, ההחרגה שיש למידע רפואי בסעיף שמתייחס לבתי חולים בתוספת צריכה לדעתי להיות החרגה שחלה על כלל הגופים בגוף החוק עצמו ולא בתוספת בהתייחסות ספציפית כי יש עוד הרבה מאוד גופים שמקבלים מידע רפואי וצריכים להתייחס לזה.
אורי מקלב: מי שירצה לשלוח בפקס, ימשיך לשלוח בפקס כל זמן שהמשרד מקבל את זה.
אורי מקלב: אבל כאן בנוסף הוא יכול לשלוח במייל ועל אחריותו הוא שולח את זה.
אורי מקלב: אנחנו לא יכולים להבין את ההבדל.
דוד ביטן: הטענה היא טענה שהיא לא רצינית ואני אגיד לך למה.
דוד ביטן: היום כל אדם יכול לשלוח פקס עם המידע שקשור אליו.
דוד ביטן: מה שאת מבקשת זה שהחוק הזה ימנע ממנו לשלוח את זה באופן אחר.
דוד ביטן: לכן הטענה שלך היא לא טענה שצריך להתייחס אליה.
דוד ביטן: מה שאת מבקשת, זאת חסינות לדברים כאלה במסגרת החוק הזה וזה לא דבר שצריך לעשות ולא דבר שהתכוונו אליו.
דוד ביטן: ביטלנו את הנושא של התשובה.
דוד ביטן: בסדר, התשובה תמשיך לפי החוק הקיים.
דוד ביטן: לכן כשדאתם משיבים, אל תשיבו על דברים שיש בהם סודיות.
יוליה מלינובסקי: אבל לא תוכלו להגיד שלא קיבלתם.
<טליה אגמון: לפעמים לא קיבלנו וזאת התשובה האמיתית.
<טליה אגמון: יש הבדל בין מצב שבו מאפשרים מתן שירות לבין מצב שמחייבים.
אורי מקלב: כל משרד ממשלתי יכול לומר את זה.
שרן השכל: יש כאן שני טיעונים כאשר הראשון הוא באמת לעניין הסודיות הרפואית, שאין שום הבדל בין המשלוח של הפקס שמגיע לידיים שם לבין משלוח מייל שמגיע לידיים האלו.
שרן השכל: אני כמטופלת מוותרת על הסודיות הרפואית גם כשאני שולחת אותה בפקס וגם כשאני שולחת אותה במייל.
שרן השכל: אני רוצה לגעת בטיעון המגוחך הזה שמדברים על מגבלות למענה.
שרן השכל: אף אחד לא פונה לקופת חולים שלא צורך שירות.
שרן השכל: אם אני חולה, אני אפנה לקופת חולים ואני מצפה לקבל תשובה.
שרן השכל: עצם העובדה שהיום כאשר פונים בפקס ולא מקבלים את המענה, היא חמורה.
שרן השכל: במידה ועכשיו יש ציפייה כאילו יגיעו אלפי פניות, אז סוף כל סוף אזרחים יקבלו טיפול ראוי שהם היו אמורים לקבל אותו בצורה נורמלית לפני כן.
שרן השכל: הטענה הזאת מבחינתי היא פשוט מגוחכת.
שרן השכל: לא תהיה אפשרות לתת מענה לחולה שזקוק לטיפול?
יוליה מלינובסקי: בגלל שזה הגיע במייל.
<טליה אגמון: זה לא מה שנאמר.
שרן השכל: יהיה סיפור של מישהו שהלך לקבוע תור לניתוח ולא קיבל אותו.
דוד ביטן: התייחסנו לכל הדרישות במסגרת החוק.
דוד ביטן: כאן הטענה היא לא טענה.
דוד ביטן: מצטער.
<טליה אגמון: צריך להבין את ההבדל בין מצב שבו גוף נותן שירות בדרך הכי טובה שהוא יכול לבין מצב שבו הוא חייב לתת את השירות בדרך הזאת ולא בדרך אחרת ויש עליו מגבלות אחרות.
שרן השכל: אנחנו אומרים שהכי טוב של היום זה לא מספיק כי אנשים לא מקבלים את הטיפול הרפואי הראוי.
<קריאה: ביקור רפואי לא מקבלים באמצעות מייל.
אורי מקלב: טליה, יש לך עוד מה להוסיף?
<טליה אגמון: סיימתי.
אורי מקלב: ממשיכים בהקראה.
<אייל לב ארי: פרסום דרכי התקשרות עם גוף ציבורי גוף ציבורי יפרסם באתר האינטרנט שלו לגבי יחידות הנותנות שירות לציבור את פירוט עיקרי סוגי השירותים הניתנים ביחידות אלה, פרישתן הגיאוגרפית, מענן ודרכי התקשרות עמן, ובכלל זה בכפוף לסעיף 2 אמצעי קשר דיגיטלי באמצעותו ניתן לפנות לגוף הציבורי או ליחידותיו, ובכלל זה התקשרות עם עובד הגוף או היחידה הנותן שירות לציבור, כפי שיקבע מנהל הגוף הציבורי או היחידה לפי העניין.
<אייל לב ארי: ביצוע ותקנות השר ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי לקבוע תקנות לביצוען או לשנות את התוספת, בצו, באישור ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת.
יוליה מלינובסקי: כל שר בנפרד?
<אייל לב ארי: יש הגדרת שר.
יוליה מלינובסקי: השר זה ראש הממשלה.
<אייל לב ארי: או שר אחר שתקבע הממשלה לעניין חוק זה.
<אייל לב ארי: לגבי מינהל הכנסת, לצערי הרב עדיין אין לי תשובה מבחינת הנוסח.
<אייל לב ארי: ברשות הוועדה, אני מבקש להסמיך אותנו לנסח את העניין הזה.
דוד ביטן: מוסמכים.
<לינור דויטש: אפשר שאלת הבהרה לגבי סעיף 3?
<לינור דויטש: לגבי המטרה המקורית.
<לינור דויטש: אני רואה ששינו כאן ליחידות.
<לינור דויטש: בעצם המטרה המקורית של ממשל זמין הייתה בעצם לפרסם את רשימת העובדים במשרדים השונים כדי שידעו מי האנשים העובדים ומי הדמות הרלוונטית אליה אפשר לפנות.
<לינור דויטש: דיברנו על קשר כלשהו, מייל או טלפון, כדי שאפשר יהיה לדעת איך להגיע אליו.
<לינור דויטש: כאן אני רואה שהנוסח הפך להיות ליחידות הנותנות את השירות לציבור.
דוד ביטן: התקשרות עם עובד הגוף או היחידה הנותן שירות.
דוד ביטן: הכוונה שאם יש יחידה שיש בה 200 עובדים ולאנשים יש כל מיני תפקידים, לא יפנו לכל ה-200 עובדים אלא יפנו למי שנותן שירות במסגרת אותה יחידה.
<לינור דויטש: אני רוצה שזה יובהר לפרוטוקול שבעצם בכל משרד ממשלתי, בכל רשות ממשלתית, יהיה.
אורי מקלב: כל בעל תפקיד.
דוד ביטן: אמצעי קשר.
דוד ביטן: ניתן לפנות לגוף ציבורי, או ליחידותיו ובכלל זה התקשרות עם עובד הגוף.
דוד ביטן: ובכלל זה.
דוד ביטן: זה גם.
דוד ביטן: זה בנוסף.
<לינור דויטש: בסדר.
<לינור דויטש: היה לי חשוב שזה יובהר לפרוטוקול.
יוליה מלינובסקי: בן אדם מתחלף, אז תוך כמה זמן חייב המשרד לשנות את הכתובת?
יוליה מלינובסקי: זו שאלה מאוד חשובה כי אנשים מתחלפים.
אורי מקלב: מדברים על משרד שהוא מסודר.
יוליה מלינובסקי: בוא נגיד שהמשרד חייב פעם בחודש לעדכן את הפרטים.
אורי מקלב: בחוק?
דוד ביטן: אמרנו שיהיה נוהל.
דוד ביטן: בנוהל הם יכניסו גם את זה.
יוליה מלינובסקי: בסדר, אבל אני מבקשת הערה לפרוטוקול לפיה המשרדים ייקחו את זה בחשבון.
דוד ביטן: כבר שיקבע מנהל הגוף הציבורי, היחידה.
יוליה מלינובסקי: אני מבקשת שישימו לב לנקודה הזאת במשרדי הממשלה כי יש תחלופה של הפקידים.
יוליה מלינובסקי: אני מבקשת שבנוהל שייקבע על ידי השר, ייתנו התייחסות לנקודה הזאת.
אורי מקלב: יעדכנו גם את כתובת המייל.
יוליה מלינובסקי: שזה יהיה עדכני.
אורי מקלב: גם יעדכנו את כתובת המייל.
אורי מקלב: אני מניח שזה צריך להיות מובן.
<רעות אופק: כללי מינהל תקינים מחייבים.
יוליה מלינובסקי: אם לא הייתי מכירה, לא הייתי מעלה את הנקודות האלו.
יוליה מלינובסקי: אני מעלה אותן מתוך ניסיון.
<אייל לב ארי: שמירת דינים אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מתוקפו של חיקוק האוסר גילוי או מסירה של מידע שבידי גוף ציבורי.
<אייל לב ארי: זה בא לשמור על חופש המידע.
<אייל לב ארי: תחילה תחילתו של חוק זה שנה מיום פרסומו.
<אייל לב ארי: תוספת (ההגדרה "גוף ציבורי" בסעיף 1) משרדי הממשלה, לרבות יחידותיהם ויחידות הסמך שלהם, למעט צבא הגנה לישראל, שירות הביטחון הכללי, המוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים, הוועדה לאנרגיה אטומית, משרד הביטחון ויחידות הסמך שלו – למעט יחידות ואגפים של המשרד הנותנים שירות לציבור, הרשות להגנה על עדים.