GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אייל לב ארי: תאגיד מקומי, שלפחות מחצית ההון או לפחות מחצית כוח ההצבעה בו מפורטים במישרין או בעקיפין בידי רשות מקומית או בידי תאגיד מקומי אחר, או שיש לרשות מקומית או תאגיד מקומי אחר במישרין או בעקיפין זכות למנות לפחות מחצית מספר הדירקטורים פה, או את המנהל הכללי שבו, והכול כשהחזקה או זכות המינוי כאמור של הרשות המקומית לבדה או יחד עם אחד או יותר מאלה, רשות מקומית אחרת, אחת או יותר.
<אייל לב ארי: המדינה, תאגיד מקומי אחר או יותר.
<אייל לב ארי: בית חולים ציבורי כללי".
אורי מקלב: מה עם רשויות מקומיות, מועצות אזוריות?
דוד ביטן: רוב הפניות זה לרשות מקומית.
דוד ביטן: אז למי יפנו למשרד המשפטים?
דוד ביטן: אתם הרי השרות לאזרח זה שלכם, לא של הממשלה.
<יוסי אוחנה: מסכימים לגמרי.
אורי מקלב: אני רק מציע בסדר לכתוב רשות מקומית, ואחרי זה תאגיד.
<אייל לב ארי: "בית חולים ציבורי כללי - כהגדרתו בחוק ההתייעלות הכללית, תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018, או קופת חולים כהגדרתה בחוק ביטוח בריאות ממלכתי התשנ"ו-1994.
<אייל לב ארי: תאגיד שהוקם בחוק או לפי חוק חברה ממשלתית".
אורי מקלב: בהצעת החוק - - -
<אייל לב ארי: היא יותר רחבה.
דוד ביטן: אמרתי שיגיעו להסכמה, מה שהגיעו, הגיעו.
אורי מקלב: בסך הכול זה באמת כמעט הדברים שבאמת כואבים לציבור, שמצפים שהציבור מצפה.
אורי מקלב: רק לפי מה שהקראת, ראינו בהצעת החוק שהבאתם אותה, מורגש שהשקיע כאן מחשבה.
אורי מקלב: אני מודה על מה שעשה עד עכשיו בעניין הזה.
<רעות אופק: לעניין התוספת, אבקש לציין את בקשתו של משרד הביטחון, להחריג גם אותו.
<אייל לב ארי: לא, הוא לא הוחרג.
דוד ביטן: לדוגמה נכי צה"ל, מה, הם לא יכולים לפנות?
דוד ביטן: אם את מחריגה את כל המשרד, אז את מחריגה.
דוד ביטן: לגבי המשטרה, מה ששירות לציבור.
<אייל לב ארי: - - - נוסף שירות לציבור.
דוד ביטן: אותה החרגה.
<רעות אופק: נשמע סביר, גם משרד הביטחון ציין בפניי שהם נותנים שירותים דיגיטליים.
<רעות אופק: אני מבקשת ברשות
<רעות אופק: כם להתייחס להחלטת ועדת השרים לענייני חקיקה, וזה גם בא לענות על שאלתך לעניין זמן ההתארגנות הדרוש לממשלה.
<רעות אופק: החלטת ועדת השרים התייחסה לשתי הצעות החוק שהזכרת בפתח דבריך.
<רעות אופק: הוחלט שהצעת החוק תקודם על בסיס הנוסח של שרן השכל, על בסיס הנוסח החדש והמוסכם עם חברת הכנסת המציעה, שהיא תוצמד להצעת החוק של חבר הכנסת דוד ביטן, וששתי הצעות החוק יחזרו לדיון בוועדת השרים בטרם יועלו לקריאה ראשונה.
דוד ביטן: מה יש להעלות, זו שיטה חדשה.
דוד ביטן: כל דבר רוצים להעלות.
אורי מקלב: אנחנו לא נשבור את המילה לוועדת השרים.
אורי מקלב: אנחנו נסיים אותה.
אורי מקלב: אחרי הקריאה הראשונה היא לא תעלה למליאה.
אורי מקלב: בעצם לפי ההחלטה אני יכול להצביע לקריאה ראשונה, לפני שיעלה למליאה, היא לא תעלה לקריאה ראשונה במליאה לפני שתעבור לוועדת שרים.
אורי מקלב: אבל יכול שאנחנו לא נרצה את הפרוצדורה, יש לנו כבר ניסיון לא טוב עם החוק של מיקי לוי בעניין הזה.
אורי מקלב: לכן, יכול להיות שאנחנו נעלה את זה.
<רעות אופק: לעניין זה אבקש להתייחס.
<רעות אופק: אנחנו ניסינו לתכלל את עמדת הממשלה ככל הניתן.
<רעות אופק: אבל אני מניחה שכאשר נגיע לוועדת השרים, אנחנו נקבל את התמונה המלאה והמוחלטת לגבי הנקודות, אולי יש משרד שצריך זמן יותר לבצע.
אורי מקלב: למה צריך לחכות לוועדת שרים?
אורי מקלב: למה שלא נצא בקריאה למשרדים?
אורי מקלב: משרד שרוצה - יהיה לנו עוד דיון עד שנצביע או נהיה מוכנים, מושלמים לקריאה ראשונה.
אורי מקלב: מי שרוצה להתייחס, למה הוא צריך ועדת שרים?
אורי מקלב: עם כל הכבוד, אנחנו פוגעים פה בעבודת החקיקה.
אורי מקלב: את עושה את זה בחודשים האחרונים, אבל לפעמים משרד ממשלתי לא - - - השר שלו בעניין הזה.
אורי מקלב: רעות אומרת בצורה שקופה שנתכונן לכך שמשרד שלא קיבל עכשיו, שהיה לו ויכוח עם משרד המשפטים, או שלא הסכים עם מה שאנחנו מובילים, יבואו בוועדת שרים, יבוא השר, יגיד, אני לא מתנגד, אני רוצה להחריג ככה.
דוד ביטן: אבל למה צריך להחזיר?
דוד ביטן: אז תודיעי לשרת המשפטים, במקום להחזיר, תודיעי לשרת המשפטים שהנוסח מוסכם על משרד המשפטים ועל משרדי הממשלה, ובזה הסתיים העניין.
דוד ביטן: אין מה להחריג בזה.
דוד ביטן: מה, הם עכשיו הם אובר-רולינג על הוועדה?
דוד ביטן: אין סיבה פה, זאת החלטה סתמית, אז תודיעו להם.
דוד ביטן: הרי אנחנו לא מאשרים היום כלום.
דוד ביטן: תגידי שהמשרד הסכים והנוסח מתואם אתכם, אז אין בעיה.
דוד ביטן: אם היא תגיד למרות זאת, אז בסדר, נראה מה לעשות.
דוד ביטן: אבל תודיעי לה.
אורי מקלב: תוציאי הודעה שוועדה רואה על עצמה עכשיו את המקום לדון בתוך הוועדה ולא דרך ועדת שרים ששם יעשו דיון.
דוד ביטן: אין שום סיבה, הכול מתואם אתכם ומסוכם.
אורי מקלב: יבוא משרד יסביר משהו בוועדת השרים, למשל, משרד הביטחון יגיד, אני לא רוצה - - -
דוד ביטן: יש חוקים שיש היגיון להחזיר לוועדת שרים, פה איזה הגיון?
דוד ביטן: ההיגיון היה בזמנו שלא יכולים לחייב משרדים לעשות דברים על הראש, מה שנקרא.
דוד ביטן: אבל פה הכול מסוכם אתכם.
דוד ביטן: תודיעו שמסוכם מה הבעיה?
אורי מקלב: בהצעת חוק שנניח עוד לא ידעו את כל ההשלכות, באו לראות אם יש הסכמה.
אורי מקלב: הם רצו לראות, היא אומרת, התכנסנו לתוך איזה מסגרת.
דוד ביטן: יש מסגרת, אין בעיה.
דוד ביטן: גם לא תהיה בעיה בוועדת שרים לדעתי.
דוד ביטן: תודיעי לשרה שהגעתם להסכמה על רוב הדברים, על 99% הדברים לגבי הניסוחים, לגבי הכול.
דוד ביטן: אם היא תגיד בכל זאת שהיא רוצה אז אנחנו נדבר.
דוד ביטן: אנחנו לא הולכים נגד סתם, אין סיבה פה כי הכול מוסכם.
אורי מקלב: אני לא מדבר על החוק הזה.
אורי מקלב: למחות על הדבר שזה נוהל - - -
דוד ביטן: אני מבין את הבעיה.
דוד ביטן: יבוא משרד הביטחון – אבל פה זה לא המצב.
דוד ביטן: החרגנו את מה שרציתם, הלכנו לפי הנוסחים שרציתם.
דוד ביטן: נתנו זמן, לא צריכה להיות בעיה.
דוד ביטן: לא באים אליך בטענות, רק מסבירים.
אורי מקלב: החלטה כזו, זה לא באחריותך, רק היא פוגעת בעבודת הכנסת.
אורי מקלב: להחזיר לוועדת שרים, פוגע.
אורי מקלב: לא במקרה הזה, אני יודע, אלא באופן כללי.
<עמית יוסוב עמיר: בהמשך לדברים של רעות, אנחנו פה מייצגים עמדה מקצועית, וכמובן לא את העמדה של הממשלה, עוד לא אושרה על ידי ועדת שרים.
<עמית יוסוב עמיר: בדיון הקודם הבענו את העמדה המקצועית שלנו לגבי הנושא של פנייה לעובד ציבור ספציפי והיא לא התקבלה על ידי חברי הכנסת, אני לא רואה מקום לחזור על הנושא הזה, אלא אם כן, אתם רואים צורך בכך.
<עמית יוסוב עמיר: אנחנו לא חשבנו שנכון לאפשר פנייה לעובד ציבור.
אורי מקלב: אבל הגענו להסכמה בזה.
אורי מקלב: כשבאנו לקבל החלטות – תגדירו יש הגדרה ממשלתית למי עונה בתוך קבוצה של כמה עובדים.
<עמית יוסוב עמיר: זאת לא הייתה עמדתנו המקצועית.
<עמית יוסוב עמיר: היא לא התקבלה.
דוד ביטן: הנוסח שהתקבל הוא מוסכם עליך?
<עמית יוסוב עמיר: אני לא יכול להביע הסכמה, עד שאין החלטה של ועדת השרים.
אורי מקלב: אני לא רוצה לשמוע ועדת שרים - תתייחסו עכשיו מקצועית.
דוד ביטן: אתם לא רציתם את החוק בכלל.
דוד ביטן: אז מה, ברור.
אורי מקלב: הרי אתם מוסרים הודעה מכאן ולהבא, שכל מה שאתם אומרים עכשיו מסכים, לא מסכימים כפוף לוועדת שרים, הבנו, מכאן ואילך תדברו חופשי.
דוד ביטן: אז ישבו אתך ארבעה חודשים, ועכשיו, אתה תבוא לוועדת שרים ותגיד, הכול מוסכם חוץ מהסעיף הזה, והיא תגיד הכול - ועכשיו הם יגידו, אנחנו מסכימים בתנאים אלה.
דוד ביטן: אז בואו תחוקקו את החוק במקום הוועדה, זה לא דבר שמקובל.
דוד ביטן: ההיגיון היה שלא נפיל עליכם את הכול על הראש.
דוד ביטן: זאת אומרת, שאנחנו נבוא ונגיד, שאנחנו לא מסכימים לכלום, כולם צריכים לעשות, לא, זה לא המצב בפועל היה, לכן המציאות השתנתה.
דוד ביטן: זה לא בדיוק המצב שהיה מהחשש של ועדת השרים.
דוד ביטן: אתם צריכים לחזור לוועדת שרים, זה התפקיד שלכם לא שלנו, ולהגיד, שסך הכול הוועדה ישבה אתכם, הגעתם איתם להסכמות לגבי הניסוחים, לגבי המהות, לגבי הדרך, לגבי הכללים, ולכן במצב הזה אין צורך להחזיר.
דוד ביטן: אם הם התעקשו, זה חוזר אלינו, ואז התפקיד שלנו לדבר עם שרת המשפטים שהיא יושב ראש הוועדה, זה מה שמבקשים מכם.
דוד ביטן: לא אמרנו כרגע שאנחנו מבקשים את החלטת ועדת שרים.
אורי מקלב: אנחנו מסכמים.
אורי מקלב: כולכם מכריזים שכל מה שאתם אומרים זה בכפוף לוועדת שרים, מכאן ואילך, אל תזכירו.
אורי מקלב: נדבר חופשי, כל משפט בכפוף – אני מסכים, לא מסכים.
<עמית יוסוב עמיר: נושא נוסף יחיד שאני מעוניין להתייחס אליו אבל הוא חשוב, נושא שעלה פה בין השיטין הנושא של המענה.
<עמית יוסוב עמיר: יש הבדל ובכוונה בנוסח היום זה לא נכתב.
<עמית יוסוב עמיר: יש הבדל בין פנייה של אדם מהציבור אל הרשות, לבין מענה של הרשות על האדם מהציבור.
<עמית יוסוב עמיר: הנושא של המענה הוא נושא קצת יותר מורכב, מאחר שהוא מצריך זיהוי בוודאות שאכן עונים לאדם הנכון בכל אותם מקרים שלא מדובר במידע פומבי וכללי שאפשר להנגיש אותו.
דוד ביטן: בשביל זה יש את הנוהל.
אורי מקלב: אדם יפנה במייל לפניה, מה יעשו יקראו לו?
דוד ביטן: אז לא יענו לו.
אורי מקלב: בצורה פרקטית מה אומרת ההערה שלך?
<עמית יוסוב עמיר: בגלל שהנושא הזה עלה, חשוב לי להבהיר.
דוד ביטן: יש לך נוהל, בנוהל אתה צריך לציין שכל מענה שמתייחס לעניין אישי בין הפונה למשרד צריך זיהוי, תכתוב את זה, מה בעיה?
דוד ביטן: ותמצא את הדרכים לזהות.
דוד ביטן: למה הכנסנו את הנוהל?
דוד ביטן: כדי לאפשר לכם לעגן את הדברים בצורה מסודרת.
אורי מקלב: המענה, נניח אתה רוצה להגיד קופת חולים, איפה הבעיה?
דוד ביטן: תמצאו את השיטה איך לעשות את זה?
אורי מקלב: הוא צריך מענה אם מגיע או לא מגיע, ואחרי שיש לנו אמצעי זיהוי שיהיה סטנדרטים.
<עמית יוסוב עמיר: אחרי שיש אמצעי זיהוי, אז אין מניעה לענות.
<עמית יוסוב עמיר: העניין הוא שכרגע אמצעי הזיהוי הוא בפיתוח.
דוד ביטן: מה אתה רוצה שניתן 20 שנה עד שיהיה פיתוח?
אורי מקלב: איך אמצעי הזיהוי בטלפון?
<עמית יוסוב עמיר: יש מערכת שלמה שנועדה לזהות לפי מספר ערוצי הקשר.
<עמית יוסוב עמיר: יש כמה אמצעי זיהוי בהתאם למדיניות הממשלתית בנושא הזדהות.
<עמית יוסוב עמיר: כרגע בנוסח כמו שהגענו אתו לסיכום היום - - -
דוד ביטן: תכתוב את זה בנוהל, שהנוהל התייחס גם לזה.
<עמית יוסוב עמיר: אין התייחסות לנושא המענה, רק לנושא הפנייה.
אורי מקלב: זה לא יכול להיות גורף, זה רק לדברים מסוימים - לא בכל המענים.
דוד ביטן: לא בכל המענים – תכניס את זה לנוהל, שהנוהל התייחס גם לשאלה הזאת - אז מתקנים את זה.
<עמית יוסוב עמיר: כרגע הנוהל מתייחס רק לפנייה של האזרח – ואין התייחסות למענה.
<עמית יוסוב עמיר: כרגע יכול להיות שיהיו מקרים בגלל נושאים של פרטיות.
דוד ביטן: הטענה שלך מקובלת, בשביל מה להמשיך?
דוד ביטן: אנחנו נכניס את זה לנוסח.
דוד ביטן: אין נוסח כרגע.
דוד ביטן: שהנוסח שיונח זה יהיה.
<עמית יוסוב עמיר: אנחנו פועלים להקמת מערכת שתאפשר מענה מזוהה ומאובטח.
דוד ביטן: זה לא ידחה את תחילת החוק, חבל לך על הזמן.
דוד ביטן: בנוסח של הנוהל - - -
<עמית יוסוב עמיר: אין כוונה.
דוד ביטן: אין כוונה, יש כוונה, אני לא יודע, הרי תגידו שזה לוקח זמן, יכול לקחת עשר שנים.
דוד ביטן: בנוהל עצמו יהיה כתוב בחוק שהוא ייתן התייחסות גם לשאלות האלה.
אורי מקלב: יש כבר אמצעי זיהוי.
<עמית יוסוב עמיר: כרגע רק לגבי לספק שירות אחד.
<עמית יוסוב עמיר: פה מדברים על ערוצי תקשורת מכל משרדי הממשלה, זה שני דברים שונים.
אורי מקלב: יש חלק גדול - - -
דוד ביטן: אם אתה נותן מידע כללי מה זה משנה למי אתה נותן אותו?
<עמית יוסוב עמיר: אם אני רוצה מידע כללי לא צריך לזהות, ואפשר לשלוח – לצורך העניין כתובת דואר אלקטרוני או אמצעי אחר.
<עמית יוסוב עמיר: אם מדובר במידע שבהתאם למדיניות הממשלתית בנושא הזדהות, ייקבע שצריך זיהוי ברמה כזו או אחרת של הפונה.
דוד ביטן: קיבלנו את העמדה.
דוד ביטן: אתה ממשיך לקרוא את אותה טענה.
דוד ביטן: אתה רוצה לדבר שעה, דבר שעה.
דוד ביטן: אנחנו מקבלים את הטענה, ומכניסים את זה לחוק בנושא של הנוהל.
<אייל לב ארי: - - - של הגוף הציבורי, בהתאם לנושא דרישות זיהוי, הגנת הפרטיות של הפונה.
דוד ביטן: תכניס מה שאתה רוצה.
<עמית יוסוב עמיר: אני מבקש להבהיר, שכרגע בנוסח הנוכחי - - -
דוד ביטן: אין לך נוסח.
אורי מקלב: מה קורה עם רשות התקשוב – לנו או לצרנו?
אורי מקלב: כל הזמן היה לנו, נראה לי שאתם אלה - - -
<עמית יוסוב עמיר: אני חושב שדווקא בגלל שאנחנו עוסקים בפועל יום יום בכל התהליכים שנוגעים להפיכת ערוצים פיזיים ביורוקרטיים מתישים לערוצים דיגיטליים לטובת שיפור השירות, אנחנו יודעים מה התהליכים שנדרשים לכך, ולכן אנחנו מציגים אותם בפני חברי הוועדה.
דוד ביטן: אבל קיבלנו את הטענה.
<איה שוורץ: אני מרשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון הלשכה המשפטית.
<איה שוורץ: אני רוצה לשאול שאלת הבהרה לגבי התחולה לגופים מוסדיים וחברות מנהלות שמופיע כן בהצעה של חברת הכנסת שרן השכל.
דוד ביטן: מה שהכנסנו הכנסנו, היא חייבת להיות מותאמת להצעה שלנו.
<איה שוורץ: זה אומר שלא יחולו על - - -
אורי מקלב: יש לך תשובות מה זה חברות מנהלות?
<אייל לב ארי: קופות הגמל זה החברות שמנהלות.
<אייל לב ארי: כרגע המגזר הפרטי בהם בנקים - - -
דוד ביטן: את כל המגזר הפרטי שהיה בהצעה שלי גם כן הוזזנו הצידה.
אורי מקלב: אם לא אמורים להכניס את זה, אני לא אתייחס לזה.
אורי מקלב: אם יהיה, נקרא לכם ותבואו ותתייחסו.
<רעות אופק: אם אפשר להתייחס להערתו של עמית.
<רעות אופק: היה לנו חשוב לשים את הדברים על השולחן.
<רעות אופק: הסיבה שעמית העלה את הערתו הייתה להבהיר שהצעת החוק בנוסחה עד עכשיו היא רק לכיוון אחד.
<רעות אופק: זה היה חד-כיווני, וכעת אתם הצעתם להוסיף לנוהל גם את הכיוון השני.
<רעות אופק: אני רוצה להביא לידיעת
<רעות אופק: כם שהצד השני עד עכשיו לא דובר והוא מעורר עוד שיקולים כמו למשל הנושא של הפרטיות.
אורי מקלב: מה אתם רוצים שיפנו ולא יתנו תשובה?
<רעות אופק: אני רוצה להכניס אתכם לעולם שלנו.
אורי מקלב: תרגישי חופשי לדבר, מותר לך.
אורי מקלב: אנחנו לא הולכים לבלוע אתכם.
<רעות אופק: תודה.
דוד ביטן: הבנו שהחוק מחייב לתת תשובה תוך 14 יום, יש חוק.
<רעות אופק: בדיוק בגלל זה היה לנו חשוב בגלל שמהדברים שלכם משתמע שאתם תופסים את הצעת החוק ככזו שחלה דו כיווני, ואנחנו רואים אותה ככזו שמטילה חובה חד-כיוונית, ולכן אני רוצה להתייחס עכשיו גם לצד השני, ברשותכם.
<רעות אופק: אני רוצה לקחת צעד אחורה.
<רעות אופק: אנחנו בעבודה הממשלתית שלנו מטפלים בשני הכיוונים האלה.
<רעות אופק: הייתה החלטת ממשלה שעסקה בחלופה לפאקסים, ואנחנו דנים בדברים האלה גם לגבי שירותים ומוצרים ספציפיים וגם באופן רוחבי.
<רעות אופק: רשות התקשוב מפתחת מוצרים שונים בשביל לאפשר את זה בצורה בטוחה.
<רעות אופק: יש כל מיני שיקולים שמתעוררים וקשיים רבים יותר כשאדם פונה לרשות.
<רעות אופק: הוא בוחר לפנות לרשות, והוא בוחר את האמצעי, ואם הוא בוחר למשל לפנות דרך ג'ימל, אז הוא יודע, או צריך לדעת שהמידע שהוא מעביר לרשות בפנייה שלו בין אם היא שאלה כללית, ובין אם יש בו מידע פרטי, הוא בוחר בזה ויש יסוד הסכמה.
<רעות אופק: הנוהל שמתייחס לאופן הפנייה, כמובן משקלל גם את הנושא של יסוד ההסכמה שלו בעצם היוזמה של האזרח אל מול הרשות.
<רעות אופק: לעומת זאת, כשאנחנו הולכים לצד השני ומדברים על איך הרשות משיבה לאזרח, יכול להיות שמערכת השיקולים תהיה שונה.
<רעות אופק: אנחנו כמובן רוצים להקל על האזרחים ככל היותר, ויש הרבה מאוד החלטות ממשלה שיבהירו שזאת עמדת הממשלה ואנחנו פועלים ככה גם בייעוץ המשפטי.
דוד ביטן: זה נכון שהחוק לא מתייחס למה אתם משיבים.
דוד ביטן: התשובה זה עניין שלכם – מה להשיב ואיך להשיב, מה נכתוב איך תשיבו?
<רעות אופק: נכון, וזה מה שאנחנו רצינו להבהיר מפני שלא תמיד ערוץ הפנייה מהאזרח לרשות זהה למענה.
דוד ביטן: זה לא לחינם לא כתוב מה אתם משיבים.
דוד ביטן: אתם צריכים להשיב, תוכן התשובה לא יכול להיות כתוב בחוק.
אורי מקלב: אופן התשובה לא תוכן התשובה.
אורי מקלב: אופן - איך זה מגיע, איך נשלח.
אורי מקלב: תוכן - זה מה שכתוב בתוך המכתב.
דוד ביטן: התוכן ברור שלא, האופן גם ברור שלא, אבל אתם צריכים להשיב באינטרנט.
אורי מקלב: גם אם אנחנו מקלים באופן הפנייה, התשובה היא לא תמיד יכולה להיות בהתאמה.
דוד ביטן: התשובה תהיה לפי ההחלטה שלהם, אין לי בעיה.
<רעות אופק: רק רציתי להבהיר את זה שיהיה ברור.
אורי מקלב: רק בגלל לחץ של זיהוי, לא מעבר לזה.
<רעות אופק: סייבר, פרטיות, אבטחת מידע.
<עמית יוסוב עמיר: אם אני שולח הודעה על מידע מאוד רגיש לתיבת הדוא"ל הפרטית של אזרח, היא יכולה להיפרץ והמידע יכול להיגנב.
<עמית יוסוב עמיר: השיקול הוא גם זיהוי, אבל לא רק זיהוי.
אורי מקלב: אם אתם יודעים לזהות את השולח, אז דווקא השליחה בצורה מקוונת יכולה להיות הרבה יותר מאובטחת.
<רעות אופק: אבל לכך מתווסף שיקול נוסף שהוא - - -
דוד ביטן: הם בתשובה יכולים להשיב איך שהם רוצים, זה לא מעניין.
דוד ביטן: זו החלטה שלכם, תעשו מה שאתם חושבים.
<רעות אופק: אנחנו באמת עובדים על זה.
אורי מקלב: אבל מחויבים בתאריכים וזמנים.
<אייל לב ארי: לא בהכרח.
דוד ביטן: לא צריכים להשיב איך שהוא פנה.
דוד ביטן: אם הוא פנה במכתב, אתם צריכים במכתב.
דוד ביטן: אם הוא פנה באינטרנט, באינטרנט, זהו, תשיבו איך שאתם רוצים.
<לינור דויטש: אני מלובי 99, אנחנו מקדמים יחד עם דוד את הצעת החוק.
<לינור דויטש: שאלה ספציפית רק להבין, זה הכול.
<לינור דויטש: יכול להיות מצב שבו עכשיו אנחנו פונים במייל ותבקשי להשיב בפקס, או זה יכול להיות גם מצב כזה – יש לך פקס, אנחנו נענה לך בפקס, זה קורה לי כל הזמן עם טיפת חלב.
<לינור דויטש: אז נחזיר לך בפקס, אין לי פקס, מה עושים?
<עמית יוסוב עמיר: יש מגוון דרכים, ואנחנו מפתחים מערכות כדי שיהיה אפשר להשיב לכל אזרח ותושב באופן מקוון כיום.
<עמית יוסוב עמיר: יכול להיות שהיום יהיה צורך להשיב באמצעים שהם לא האמצעים שבהם את פנית.
<עמית יוסוב עמיר: את תוכלי לפנות באופן מקוון, ישיבו לך באמצעים פיזיים.
אורי מקלב: התשובה תהיה בכתב, הרי את פונה בצורה מקוונת דרך האינטרנט ודרך המייל, אבל התשובה הזאת תבוא דרך המייל – אבל התשובה הזאת תבוא שוב - - - אנחנו חושבים שהמאובטח יותר שמגיע ואני רוצה לדעת בבירור רק אם אני שולח לתיבת המכתבים שלו.
<ישראל גולדנברג: אני ממונה על הגנת המידע בשירותי בריאות כללית.
<ישראל גולדנברג: דיברת על החרגה של מידע רפואי, בהקראה אני לא שמעתי התייחסות.
אורי מקלב: למה אתם חושבים שצריכים להחריג אותו?
<ישראל גולדנברג: יש פה שתי בעיות.
<ישראל גולדנברג: החוק בהתחלה דיבר על נושא של פנייה במייל, וכבר דיברו על כל העניין הזה שלא ניתן לזהות בעצם את המטופל או את הלקוח כשהוא פונה במייל, ובטח שאי אפשר להחזיר לו במייל מידע רפואי כשלא מזהים אותו.
דוד ביטן: את זה הם פותרים.
אורי מקלב: יש הצעה של מציע החוק, של חבר הכנסת ביטן, להפריד בין המידע הרפואי לבין האינפורמציה המנהלית.
<ישראל גולדנברג: אז אני מסכים.
<ישראל גולדנברג: אם לא, אפשר כמובן לפנות באמצעות פורטל, כמו שאמרו אחרי הזדהות.
דוד ביטן: אמרו שיפתרו את הבעיה של ההזדהות.
<ישראל גולדנברג: צריך לקחת בחשבון שיש גם דברים שאי אפשר לענות עליהם, יש למשל, תשובות ובדיקות מעבדה מסוימות שהרופא לא יכול לענות במייל, אלא רק פנים אל פנים.
אורי מקלב: ישראל, אני רוצה שזה יהיה גם נכון לגבי קופות החולים האחרות.
אורי מקלב: אני מבין שזה מאוד מטריד אתכם, ואני מבין את ההגנה שלכם על מידע רפואי, ובאמת זה דבר שכרוך במתן שירותים להרבה אנשים.
אורי מקלב: אני חושב שההגדרה של מציע החוק, של חבר הכנסת דוד ביטן, היא הגדרה נכונה, רק צריך לעבד אותה טוב.
אורי מקלב: אייל, רעות, עמית, להפריד – צריך לעשות הפרדה בין מידע רפואי לבין תקשורת מנהלי שזה לא קשור – שילמתי, לא שילמתי, על מה גביתם, למה לא נתנו לי את ההנחה של קשיש?
<חן וונדרסמן: אבל ההפרדה תיעשה בחוק?
אורי מקלב: כן, החוק יחייב דווקא מנהלי.
דוד ביטן: אף אחד לא מתכוון שמידע רפואי יהיה נגיש, תנסחו את זה אתו.
אורי מקלב: תנסחו את זה בצורה כזו שתיעשה הפרדה.
אורי מקלב: רק שיידעו איך להפריד את זה ואיפה אצלכם עובר הקו בין המידע הרפואי לבין המידע המנהלי.
אורי מקלב: תשלומים, למה אין את התרופות האלה בבית מרקחת?
אורי מקלב: שואלים שאלה כללית, למה יש מחסור?
אורי מקלב: למה זה תחליף?
אורי מקלב: או עוד דברים כאלה, מה הצפי בהשתתפות שלכם, וכן שאלות כלליות.
אורי מקלב: גם אם אתם רוצים את הזיהוי, אין לי בעיה בזיהוי של האדם שלכם בצורה שוטפת וסבירה שתעשו את זה.
אורי מקלב: לגבי מידע רפואי - מציע החוק אמר נעשה קו בין הדברים האלה.
<חן וונדרסמן: לגבי הנושאים הפרטניים אני מבינה שאת זה אנחנו כמובן יכולים להכניס לנוהל, אבל לגבי ההפרדה היותר רחבה זה יהיה בחוק.
אורי מקלב: יהיה ניסוח שיפריד בין המידע הרפואי.
דוד ביטן: ברגע שיפתרו את הבעיה של הזיהוי, גם מידע רפואי אתם יכולים לתת, גם יותר טוב לכם, לא יהיה בחוק.
דוד ביטן: אבל אם הם פותרים את הבעיה של הזיהוי מבחינה טכנית, אני לא יודע איך עושים את זה, אני לא מומחה לזה, אז יכול להיות שכדאי לכם גם לתת מידע רפואי, זה פחות בלגן מבחינתכם.
דוד ביטן: זה לא יהיה כתוב.
אורי מקלב: משרד הבריאות לשעבר, אני מקווה גם לעתיד, הודיע שעל כל נושא של רשומה רפואית, המידע הרפואי הספציפי, ברגע שתדעו לעבד אותו עם אמצעי זיהוי אתם הולכים, אתם הולכים על זה.
אורי מקלב: דהיינו, אדם מקבל רשומה רפואית אישית רחבה מאוד, ולכן אתם הולכים בחלק הזה.
<חן וונדרסמן: כן, אבל אנחנו רק רוצים לוודא שנושא החיסיון הרפואי בנושאים שהם קצת יותר רגישים, למשל, בריאות הנפש ונושאים כאלה, זה לא יהיה ביחד.
דוד ביטן: תכתוב גם שבכל מקרה המידע לא צריך לפגוע בחיסיון הרפואי של אותו אדם, תכתוב במפורש.
<אייל לב ארי: מה שאני מציע, זה בעצם לעניין פנייה או תשובה שאינן כוללות מידע רפואי או מידע רפואי שנדרש בו חיסיון רפואי אנחנו - - -
<יהודה מונסוניגו: חיסיון מכל סוג, למה רק חיסיון רפואי?
<יהודה מונסוניגו: אני בא מרשות המסים, אני יכול לתת לך הודעת שומה במייל, זה הגיוני?
דוד ביטן: לא הודעות רשמיות.
<יהודה מונסוניגו: אני היום מתכוון להצעת חוק ספציפית לרשות המסים עם אזור אישי וזיהוי אישי, לדוגמה, כדי לפתור את הבעיה הזאת, כדי להתמודד עם מה שאמרת, כי זה באמת לא נכון, לשלוח הודעת - - - ולכן אני חושב שחשוב שבהצעה הזאת - - -
דוד ביטן: לגבי הודעה פורמלית אתה מדבר.
דוד ביטן: אם הוא דורש מידע מסוים על רשות המסים או למה זה ככה – אז אין בעיה עם זה.
<יהודה מונסוניגו: זה משהו אחר.
<יהודה מונסוניגו: יש לזה מענה 136 אלף פניות בשנה.
דוד ביטן: אם אתם חושבים שאתם צריכים להחריג את עצמכם ממידע מסוים, תשבו עם היועץ המשפטי, אין בעיה.
<בר לוי: אנחנו מבקשים להוסיף לתוספת את הרשות הארצית לכבאות ולהצלה, בדומה למשטרה ולשב"ס שזה יהיה לעניין יחידות שנותנות שירות לציבור.
אורי מקלב: הפירוש הוא גם פניות ציבור, גם אם זה לא מובנה.
<בר לוי: נכון, זה גוף שמאופיין בפעילות מבצעית, בדומה ליתר הגופים המבצעיים.
אורי מקלב: בסדר, אנחנו רואים את זה כמקשה אחת.
<שרון ימינחה: אני ממשטרת ישראל, דיגיטל וניו-מדיה של המשטרה.
<שרון ימינחה: אני רוצה לומר כמה דברים בהתייחסות לא כאיש משטרה, אלא כצרכן במדינה.
<שרון ימינחה: אני חושב שהגיע הזמן במסגרת הוועדה הזאת להוציא את הפקס לפנסיה קומפלט.
<שרון ימינחה: אני חושב שגם הזכירו קודם את התוכן שהבן-אדם מקבל ברגע שהוא שולח ויקבל מענה, אז יכול להיות שהרבה מהתוכן נכתבו, בעיקר גופים ממשלתיים יכתבו, מצוין, תתקשר אלינו, או תשלח פקס.
<שרון ימינחה: לדעתי, גם צריכים להיות מחוברים גם לתוכן שיגיע לשם.
<שרון ימינחה: אני פותח סוגריים ואומר, שאנחנו מנהלים היום למעלה מ-15 פלטפורמות חברתיות שאנחנו מנהלים דו-שיח עם הציבור, בכל פלטפורמה שהיא – יו-טיוב, טוייטר, אינסטגרם בערבית ממש.
<שרון ימינחה: אני מנחה את האנשים שלי שלא ישלחו לתחנות את האנשים, אלא שיפתרו את הבעיה מידית ברשת.
<שרון ימינחה: זאת אומרת, שאם אני נכנס פה גם למונחים של SLA, לא כמו שכבודו אמר 40 יום, צריכים להוריד למטה כמה שיותר שהאזרח פשוט ישלח מייל ויקבל תשובה כמה שיותר מהר.
אורי מקלב: אני רק אציין שהמשטרה עשתה איזה שינוי בתקופה האחרונה, אבל זה יותר בנושא של המוקדים.
אורי מקלב: פתיחת תיקים, אישורים כאלה ואחרים.
<שרון ימינחה: המיילים שלנו – הזכירו פה גם את הצעת החוק שהייתה לפני חצי שנה בערך.
<שרון ימינחה: היום לכל מפקד תחנה יש כתובת מייל שאפשר לפנות אליו.
<שרון ימינחה: יש לנו יחידת תלונות הציבור עם כתובת מייל.
<שרון ימינחה: יש לנו את הניו מדיה שלנו - מי ששולח הודעה אפילו עכשיו תוך שנייה הוא מקבל כבר תשובה, שנייה לא, 10 שניות כן.
<שרון ימינחה: אבל אנחנו מאוד מתקדמים, ותשימו גם את העניין שהולך להיות מוקד 100 דיגיטלי תוך איקס זמן.
<שרון ימינחה: זה מוביל אותי לדבר הנוסף שאני רוצה לומר, זה אולי יישמע קצת מוזר, אבל המיילים גם הולכים להיעלם עוד מעט.
<שרון ימינחה: מה שקרה לאס.
<שרון ימינחה: אם.
<שרון ימינחה: אס, הולך לקרות למייל.
<שרון ימינחה: יש היום פלטפורמות חדשות, רשתות חברתיות, צ'ט בוטים, אני חושב שגם צריכים לחשוב לא על שנה קדימה, אלא על כמה שנים קדימה - חמש ועשר.
אורי מקלב: דיגיטליים כולל הכול.
<שרון ימינחה: מצוין, כי דיברנו כעת רק על מייל.
<שרון ימינחה: מה שאני מנסה להגיד שצריכים להבין שיש פה גם תרבות אינטרנטית בארץ, ואנשים היום לא נמצאים הרבה במייל, היום אפשר להעביר דרך הוואטס-אפ, כולל מסמכים, ואנחנו רואים את ההתנהלות שלנו היום.
<שרון ימינחה: נכון שלוואטס-אפ קשה להתחבר היום, אבל מאמין שבעוד מספר חודשים יהיה אפשר.
<שרון ימינחה: צריך לקחת את זה לאזורים יותר קדימה לדעתי.
<שרון ימינחה: דרך אגב, אפשר להתייחס למשטרת ישראל דרך הוואטס-אפ.
<שרון ימינחה: יש לנו מספר טלפון אפשר להתכתב אתנו מתי שאתם רוצים וכמה שאתם רוצים להתייחס למשטרה דרך הוואטס-אפ.
אורי מקלב: מקבלים חברי כנסת?
אורי מקלב: בעוד שבוע עורכים יום הצדעה למשטרה.
<רון שולויס: אני מקופת חולים מאוחדת.
<רון שולויס: חשוב לי להגיד דבר אחד בניגוד לשאר הגופים שנמצאים בתחולת החוק.
<רון שולויס: קופות החולים הם הגופים שפועלים בשוק תחרותי.
אורי מקלב: אמרתי קופות החולים עצמן רוצים לנהל את עצמן ולהוביל.
אורי מקלב: מקובל עליך הניסוח עכשיו?
<רון שולויס: כן, אני חושב שלהחריג מידע רפואי זה בסדר אבל זה לא מספיק.
<רון שולויס: אני חושב שראוי להחריג את קופות החולים בכלל מהעניין הזה.
<רון שולויס: הקופות כבר היום מעמידות המון אמצעי קשר.
<רון שולויס: אפשר לפנות בצ'ט.
דוד ביטן: כל הציבור נמצא בקופות חולים, שדווקא בזה לא יוכלו לפנות ולברר?
אורי מקלב: כתוב במקורות אצלנו – "גדול המצווה ועושה, מי שאינו מצווה ועושה".
אורי מקלב: מי שמצווה ועושה, השכר שלו יותר גדול.
אורי מקלב: הלכנו לקראתכם מאוד יפה שהחרגנו, שמנו חומה, ולא נכנסנו לחלק ממידע רפואי ומידע כזה, באמת דבר שיכול להקל על הציבור.
אורי מקלב: אתם תחרותיים, ואתם גופים מתקדמים בעניין הזה גם כן, יש לכם הרבה מה לשפר, התשובה שלילית ניתנת בין אם באופן דיגיטלי, בין באופן ישיר, אז ככה שאתם דוחים אנשים, ולקבל היום תור לרופא מקצועי צריך לחכות כמה חודשים, ולטיפול כזה – אולטרסאונד, ופיענוח MRI לוקח חודש, אז יש מה לשפר בעוד דברים בעניין הזה.
<רון שולויס: זה לא קשור לחוק.
דוד ביטן: האמת שהדבר היחיד, אם אתה תסתכל שיש קשר ישיר לכל תושבי המדינה, זה לקופות החולים.
דוד ביטן: כל השאר, אז יש קבוצות שפונות לעירייה, אז רק לכם, אז דווקא אתכם נחריג?
דוד ביטן: אין הגיון.
אורי מקלב: ויש קשר, גם נותנים את השרות וגם הרבה קשר.
<רון שולויס: יש המון ערוצי קשר.
דוד ביטן: אתם ממש קשורים לכל תושבי המדינה קומפלט.
אורי מקלב: לרוב האזרחים קופת חולים הקשר הוא הרבה יותר חזק, ודווקא שם צריך להקל עליהם.
אורי מקלב: אני מבין שאתם עושים הרבה בעניין הזה.
<לינור דויטש: אנחנו בסופו של דבר מייצגים את הציבור הרחב שמאוד צמא לרפורמה הזאת ולשינוי הזה, ואנחנו רוצים לחזק את ידיו של דוד ביטן, וגם את ידיך שחתומים על החוק.
<לינור דויטש: מה שכן היינו מאוד שמחים אם הקצב קצת יעלה.
<לינור דויטש: הדיון האחרון היה ביולי, בעצם עברה כמעט שנה מאז שההצעה עברה בטרומית.
<לינור דויטש: אנחנו כן חושבים שעם כל הקשיים המדוברים, אפשר להגיע להסכמות ולקדם את החוק בצורה קצת יותר מהירה, כי בסופו של דבר, הצורך בו הוא גדול מאוד, הרעב אליו הוא גדול.
<לינור דויטש: עצם זה שאנחנו באמת מדברים על זה שאי אפשר לגשת לחלקים גדולים בממשלה, ברשויות – תודה.
דוד ביטן: תשימי לב, שההבדל בין ראשונה לשנייה ושלישית מאוד קצר.
אורי מקלב: אנחנו צריכים להאיץ את התהליך.
<איריס אליאסיאן: אני מביטוח לאומי.