GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איריס אליאסיאן: שמעתי פה את הדיון, אני רק רוצה ליידע ולעדכן, שאנחנו כבר היום מעל שנתיים מאפשרים כלי דיגיטלי לשליחת מסמכים לערוצי פנייה למוסד לביטוח לאומי באמצעות מאובטחים.
<איריס אליאסיאן: זאת אומרת, גולש נכנס לאתר שלנו, ממלא טופס שולח, הוא מחליט אם הוא רוצה רק שאלה כללית, אם הוא רוצה בירור אישי, או רוצה לפנות לפקיד בסניף.
<איריס אליאסיאן: אנחנו, מבחינת אמצעי הזיהוי גם לנו יש שיטות מענה שונות ומגוונות בגלל כל האילוצים שאנחנו באמת לא יודעים מי פונה אלינו.
<איריס אליאסיאן: אז יש לנו נוהל שבא ואומר, קיבלתי פנייה אישית, או שאני מתקשרת לבן-אדם בטלפון, מזהה אותו, נותנת לו תשובה, או שאני שולחת לו תשובה ב-אס.
<איריס אליאסיאן: אם.
<איריס אליאסיאן: אס, או בדואר ישראל - כל טיפול של פנייה כזאת מקבל סטטוס.
אורי מקלב: המענה שלכם הוא כמו הפנייה, תמיד באותו דרך?
<איריס אליאסיאן: לא.
<איריס אליאסיאן: אדם פונה אלינו בדואר דרך האינטרנט בטופס מאובטח ומוצפן דרך האתר.
<איריס אליאסיאן: הפקיד שלנו יכול להתקשר לבן-אדם, יש אצלנו גם איזושהי מגמה שנקרא שזה כן לטלפון, יותר מעודדים פקידים למבוטחים בטלפון, ולתת להם את התשובה בטלפון.
<איריס אליאסיאן: כמובן, רוצים אמצעי זיהוי, קוד סודי, תעודת זהות, כתובת, תאריכי לידה וכל סוגי מידע לאמת, ואז נותנים, אבל לא רק, גם סוגרים פניות ב-אס.
<איריס אליאסיאן: אסים, סוגרים פניות במכתבים, במעטפה.
<איריס אליאסיאן: בפקסים אנחנו לא שולחים תשובות, אבל כל הערוצים האחרים בהחלט קיימים.
<איריס אליאסיאן: אני יכולה להגיד דיי בגאווה משום כשאני מסתכלת על הנתונים, הגידול בכמות הפניות של הציבור דרך האתר היה גידול של 25% בין 2016, ל-2017, זאת אומרת, שהציבור גם לומד, גם צריך לרכוש את האמון בגוף הזה, ולא תמיד אפשר לסמוך על גופים כמו שלנו.
<איריס אליאסיאן: אני מאוד שמחה לשבת פה ולהיות מעורבת.
אורי מקלב: אנחנו שמחים שגופים כמו הביטוח הלאומי, ושהמחוקק ראה, או המציע ראה לנגד עיניו, דווקא ראינו את הביטוח הלאומי - - - אני שמח לשמוע שזה אחרת.
אורי מקלב: אתם נותנים את הקוד האישי באמצעות אס.
אורי מקלב: אס, כמו שבנקים עושים.
אורי מקלב: בנקים מצאו אלטרנטיבה לאלה שאין להם אס.
אורי מקלב: אס.
<יוסף פולסקי: חבר הכנסת ביטן, המוסד לביטוח לאומי הוא תאגיד שהוקם מכוח חוק.
<יוסף פולסקי: הוא נכנס בפנים.
<יוסף פולסקי: אני בביטוח הלאומי כארבע שנים במחלקה המשפטית.
<יוסף פולסקי: חבר הכנסת ביטן, אנחנו בפנים, אנחנו משני פנים אנחנו בפנים – גם תאגיד מבוקר וגם תאגיד שהוקם מכוח חוק, אנחנו בפנים חזק.
דוד ביטן: צריכים לכתוב בחוק שהתשובה שאתם תתנו תהיה במיעוט שאתם עושים את העיקולים, אתם מספר אחד בארץ.
דוד ביטן: תוך שעה אתם מעקלים, אז גם תשובה שתהיה מהירה.
אורי מקלב: יש אנשים, אוכלוסייה גדולה שאין להם את המענה ה-אס.
אורי מקלב: אסים.
<יוסף פולסקי: אני אולי אכוון.
<יוסף פולסקי: אנחנו כבר שוחחנו בנושא זה.
<יוסף פולסקי: אני מניח שאדוני מכוון לכך שיש מגזרים שהם לא מקבלים את ה-אס.
<יוסף פולסקי: אם.
<יוסף פולסקי: אסים, אנחנו שוחחנו על זה גם בעבר.
<יוסף פולסקי: כרגע צריך למצוא לזה פתרונות של אבטחה וזיהוי, אנחנו נשתדל לתת לזה מענה.
אורי מקלב: הבנקים מצאו.
<יוסף פולסקי: כמובן, הוא יכול לקבל את קוד הזיהוי כאשר הוא מגיע לסניף.
<יוסף פולסקי: מי שכמובן לא רוצה להגיע לסניף, זה מובן.
<יוסף פולסקי: אנחנו נשתדל למצוא את הפתרונות הטכנולוגיים והאבטחתיים לתת מענה גם למגזרים האלה.
<איריס אליאסיאן: אני רוצה להשלים את הדברים שיוסף אמר בעניין הזה שהתחלנו עם כל השרות האישי שבן אדם יכול להיכנס ולעקוב אחר התיק האישי שלו למעשה.
<איריס אליאסיאן: הוא יכול לעקוב אחרי עבודה של פקיד.
<איריס אליאסיאן: הגשתי את התביעה, תוך כמה זמן מטפלים לי בתביעה בצבע אדום, ירוק, כל הדברים האלה שקופים וחשופים.
<איריס אליאסיאן: המבוטחים היו חייבים להגיע לסניף כדי להזדהות בפני פקיד.
<איריס אליאסיאן: לא יכולתי להוציא עבור בעלי אפילו, הייתי חייבת להזדהות אחד מול אחד.
<איריס אליאסיאן: אנחנו בתהליכים כל הזמן להנגיש את זה יותר, לעשות את זה זמין יותר.
<איריס אליאסיאן: הנתונים שיש על כל אחד מאתנו במאגרים של ביטוח לאומי - - -
אורי מקלב: אני פחות שומע מאנשים – איפה היית לפני הצהריים, הייתי בביטוח לאומי, היום כבר פחות שומעים את זה, וזה נכון.
אורי מקלב: אני שמח לתת מחמאות לביטוח לאומי.
אורי מקלב: היה איזה ביקורת על ביטוח לאומי בנושא המחשוב, זה ככה נשמע.
אורי מקלב: אני באמת שמח, יש ודאי שיפורים ניכרים בביטוח לאומי.
אורי מקלב: בעצם לכם זה יקל הדבר הזה, אתם לא תעשו את הבעיות למשרד המשפטים.
אורי מקלב: מתי יהיה לכם תשובה בקשר לאס.
אורי מקלב: אסים, עד הישיבה הבאה?
<יוסף פולסקי: אני לא יכול להתחייב בזמן.
<יוסף פולסקי: אני עוד לא אחראי על תכניות העבודה בביטוח הלאומי.
<יוסף פולסקי: יש מנכ"ל חדש בשעה טובה.
<יוסף פולסקי: תחזרו אליי.
<יוסי אוחנה: אני מהמרכז לשלטון המקומי.
<יוסי אוחנה: לא בכדי שהיועץ המשפטי הקריא את הנוסח החדש והוא השמיט את הרשויות המקומיות, וזאת מכיוון שנכון להיום אנחנו כבר כפופים לחוק.
<יוסי אוחנה: בפקודת העיריות סעיף 248(ג) כל ההוראות והסייגים שהיועץ המשפטי קרא בתחילת הדיון חלות כבר עלינו, אנחנו לא צריכים חוק נוסף.
<יוסי אוחנה: יש חוק סעיף 248(ג) לפקודת העיריות שמחייב אותנו לתת כתובת, שמחייב אותנו לתת שרות באמצעות הדואר האלקטרוני, לקבל שרות, למסור מסמכים וכן הלאה.
<יוסי אוחנה: יש חוק קיים, אנחנו כבר כפופים לחוק מעל לשנה.
<יוסי אוחנה: לכן, בצדק הוא עשה, השמיט את השם שלנו מהצעת החוק הנוכחית כי אי אפשר להחיל עלינו שני חוקים אם חלילה תהיה סתירה.
<יוסי אוחנה: בכל הסייגים וההוראות שהוא מנה בתחילת הדיון לגבי הנוהל כבר כתובים בחוק שחל עלינו.
<יוסי אוחנה: אנחנו כבר כפופים לחוק מכל הגופים שיושבים פה, לרבות המשטרה, לרבות כולם, אנחנו כבר חל עלינו חוק, ואנחנו פועלים על פי חוק.
<אייל לב ארי: החוק חל לגבי דואר אלקטרוני.
<יוסי אוחנה: אתה יכול לראות את סעיף 248(ג), החוק חל מכל הכיוונים, לרבות דואר אלקטרוני והכול.
<יוסי אוחנה: אומר מהשלטון המקומי יוסי אוחנה, אומר שיש חוק שנכנס לתוקף לפני שנה בערך - - -
<יוסי אוחנה: אני אסביר לאדוני מה זה מפריע לי.
<יוסי אוחנה: אני לא יכול ששני חוקים יחולו עליי בו זמנית.
דוד ביטן: מה ההבדל בין החוק ההוא לחוק הזה?
<יוסי אוחנה: יפה, סעיף 248(ג) לפקודת העיריות, מחיל עליי כבר את ההוראות שהיועץ המשפטי קרא בתחילת הדיון, מחיל עליי, אני חייב דואר אלקטרוני, אני חייב לתת מענה, צריך לקבל מסמכים - חל עליי, פשוט חל עליי.
אורי מקלב: מבחינה משפטית, יש חוק חל – אתה יכול לחייב בצורה מפורשת.
<יוסי אוחנה: זה מה שאמר קודם חבר הכנסת ביטן, זה אובר רולינג, שני חוקים באותו נושא שחלים עליי?
<יוסי אוחנה: רבותיי, כשהוא הזכיר את התאגידים העירוניים, אני מילאתי את פי מים, אני מסכים, אני לא אמרתי מלה על זה, זה בסדר.
<יוסי אוחנה: לעניין הרשויות המקומיות, הוא השמיט את השם שלנו מהצעת החוק שהוא הקריא, והיושב-ראש אמר רשויות מקומיות – מה, שני חוקים יחולו עליי בו זמנית?
<יהודה מונסוניגו: לא, ההסדר הזה צריך להיות שיעורי כמו בחופש המידע.
אורי מקלב: יש מושג שאין אישור חל על אישור.
דוד ביטן: לא צריכים פעמיים.
<יוסי אוחנה: ממה נפשך?
<יוסי אוחנה: שאתם רוצים להיות בטוחים ושני החוקים חלים עליי.
<יוסי אוחנה: לימים באחד החוקים עושים שינוי, איזה מהם יחול עליי.
דוד ביטן: זה שונה.
דוד ביטן: אתם בעיריות מכניסים את הנושא של האגף לפניות הציבור, ושם כולם פונים.
דוד ביטן: כאן אנחנו מדברים שבכל מקום יהיה מישהו שייתן מענה.
דוד ביטן: קראתי עכשיו – "העירייה תפרסם דרכי פנייה או קבלת שירות מהעירייה".
דוד ביטן: אנחנו לא רוצים את הנושא של שמונה איש שהם אחראים על פניות הציבור.
דוד ביטן: אנחנו רוצים שהפנייה תהיה ספציפית למקום שרוצים, ולכן יש הבדל בין החוקים, אני מאוד מצטער.
<יוסי אוחנה: אני רוצה להפיס את דעתך, סעיף 248(ג)(א) לפקודת העיריות.
<יוסי אוחנה: חוק שחל – "עירייה תאפשר לכל פונה אליה בכתב לשלוח את פנייתו או כל טופס לקבלת שירות מהשירותים שהיא מספקת באמצעות דואר אלקטרוני".
דוד ביטן: אני קראתי.
דוד ביטן: הדרך שאתם עושים את זה שיש בכל עירייה כתובת לפניות הציבור שהיא אחת בכל העיר, ואתם פונים רק אליה, זה לא החוק שלנו, אני מאוד מצטער, ולכן יש הבדל, זה לא אותו דבר.
<יוסי אוחנה: אבל זה בדיוק מה שאדוני אמר לגבי הכנסת, שאתה רוצה - - -
אורי מקלב: לא מחריגים את הכנסת.
דוד ביטן: יש הבדל גדול בין החוק הזה לחוק שלכם.
אורי מקלב: זה גם חל על הכנסת החוק שלנו.
אורי מקלב: השאלה היא האם השר מוסמך או יושב-ראש הכנסת מוסמך.
דוד ביטן: יש הבדל גדול בין החוק הזה לחוק הזה.
דוד ביטן: הרי גם למס הכנסה יש מחלקה לפניות הציבור, גם למשרד הבריאות, גם למשרד התקשורת, גם למשרד החינוך, לפי זה לא צריך את החוק, יש חמישה איש שעונים, זה בדיוק מה שרוצים לבטל, אז אתה מחזיר אותנו לזה בעיריות.
<יוסי אוחנה: החוק הקיים לא מגוף לפנייה לציבור, אומר כל עובד, אתה רוצה לפנות למחלקת המים, למחלקת החינוך - - -
דוד ביטן: יש שתי פניות ברשויות.
דוד ביטן: יש נושא של אגף לפניות הציבור, ויש את הנושא של המוקד העירוני.
דוד ביטן: אומרים לבן-אדם תפנה למוקד העירוני, הוא פונה למוקד העירוני, משאיר הודעה, ואז אתם פונים לאגף ומבקשים לטפל, זה משהו אחר.
דוד ביטן: זה דרך שהעירייה עובדת, כי ככה היא מטפלת בעניינים, במיוחד בכל מה שקשור לטכני, לזבל, לדברים מהסוג הזה.
<יוסי אוחנה: אני אומר, שני חוקים יחולו עליי בו זמנית שני חוקים זהים בו זמנית.
דוד ביטן: מוקד עירוני זה נוהל פנימי.
אורי מקלב: אנחנו נעשה משהו אחר, בחוק הזה נבטל סעיף - - -
דוד ביטן: לא יחולו עליך שני הוראות, אין מה לדאוג.
דוד ביטן: יש הבדל בין החוקים.
<יהודה מונסוניגו: אני רוצה להמשיך בקו של חברי.
<יהודה מונסוניגו: אנחנו מקדמים חקיקה ספציפית בנושא של מסירת - - -
דוד ביטן: אבל אין חוק עדיין.
<יהודה מונסוניגו: אני אסביר הכול.
<יהודה מונסוניגו: אנחנו מקדמים ספציפית בנושא של אזור אישי והזדהות אישית כדי להעביר הודעות לנישומים מצד אחד.
<יהודה מונסוניגו: מצד שני, אנחנו גם מנהלים מערכת מאוד מתקדמת של קבלת מכתבים מקוונים מהאזרחים, אנחנו מדברים פה על 136 אלף פניות בשנה האחרונה, כשגם פה אנחנו מפתחים זיהוי אישי.
<יהודה מונסוניגו: כל מה שאני מבקש, שהסעיף הזה בדומה לחוק חופש המידע, סעיף 20 לחוק חופש המידע שהוא קובע שההסדר הזה הוא שיעורי, ואם יש הסדר ספציפי למסירת מידע, אז הוא גובר, מבחינת דין ספציפי גובר הדין כללי.
<יהודה מונסוניגו: אני מבקש שזה גם מה שיהיה כאן.
דוד ביטן: אמרת שאתם מקדמים חקיקה.
דוד ביטן: כשיהיה חוק, אז מי שיחוקק את החוק ההוא, הצטרך להתייחס לעניין הזה.
דוד ביטן: אי אפשר על משהו עתידי שלא קיים.
<יהודה מונסוניגו: אדוני, בדרך כלל כאשר מדובר בהסדר כללי לכל משרדי הממשלה, הדעת נותנת שזה יהיה הסדר שיעורי.
<יהודה מונסוניגו: שזה יהיה הרשת הגנה המינימלית.
<יהודה מונסוניגו: אבל אם באה הרשות ומגדילה ראש ורוצה לתת מענה יותר טוב, אז למה לא לתת לה?
דוד ביטן: אז כל משרדי הממשלה יגידו רוצים - - -
<יהודה מונסוניגו: אבל שמעת גם את הביטוח הלאומי.
דוד ביטן: הם בפנים אבל.
<יהודה מונסוניגו: בסדר, אני חוזר ומבקש.
<יהודה מונסוניגו: אני חושב שההסדר הזה צריך להיות שיעורי ולא ספציפי, לא להכריח אותנו להיכנס - - -
דוד ביטן: אתה מתחיל מה שקרה בהתחלה, זה בדיוק היה הדיון ההתחלתי, אנחנו עברנו את השלב הזה.
דוד ביטן: גם לגביך אין חוק.
דוד ביטן: כשיהיה חוק, אם המטלות שאתם הטלתם בחוק יותר גדולות מאלה, ודאי שהחוק שאתם תגישו יחריג אתכם מהחוק הזה, אין בעיה, ברור, על זה אין ויכוח, אבל אין אפילו חוק.
אורי מקלב: הרשות המקומית גם רוצים אולי שזה ההסדר הכללי, נתאים את זה לכל משרד.
דוד ביטן: בשביל זה יש את הנוהל, הנוהל הוא רחב, אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים.
דוד ביטן: יש נוהל פנימי, רשות המסים תעשה נוהל פנימי דרך משרד האוצר ונגמר הסיפור.
<יוסי אוחנה: חבר הכנסת ביטן, בדיוק לפי הנוהל גם סעיף 248(ג) קובע שהשר, שר הפנים יכול להחליט שנושאים מסוימים בנושא - - -
דוד ביטן: שר הפנים עשה משהו?
<יוסי אוחנה: לא.
<יוסי אוחנה: לכן אני נותן שרות באמצעות - - -
דוד ביטן: חבר'ה אתם סתם מתעקשים פה.
דוד ביטן: החוק הזה יותר רחב מהחוק השני, לא תשכנע אותי.
דוד ביטן: לגבי רשות המסים, אם היא תרחיב את החוק שלה שיהיה יותר רחב מזה, אז ודאי שהחוק שלה יחול במקום זה, אין ויכוח על זה, אבל אין חוק עדיין.
<עדי שטיין: אני מקרן אברהם.
<עדי שטיין: אנחנו עוקבים בשנים האחרונות אחרי הנגשה של אתרים ממשלתיים ושירותים דיגיטליים אחרים של הממשלה לדוברי השפה הערבית.
<עדי שטיין: סך הכול, צריך להגיד שבאמת יש שיפור, ועוד אתרים מנגישים את המידע לשפה הערבית.
<עדי שטיין: אני רוצה לבקש, אם מייצרים איזשהו שרות חדש לאזרחים, צריך לשים דגש על מתן מענה בשפה הערבית.
<עדי שטיין: מלבד שזה נכון וצודק, ובוודאי הכרחי, יש הרבה מחקרים שמראים שהשפה מהווה חסם מאוד משמעותי עבור הציבור בכלל לגשת לרשויות שיהיה איזשהו מענה בשפה הערבית.
<עדי שטיין: שיהיה דגש לתת מענה בשפה הערבית.
דוד ביטן: זה לא קשור לחוק שלנו.
דוד ביטן: אנחנו מדברים על אפשרות לפנות ושישיבו.
דוד ביטן: לא מדברים על שפות, זה גם עניין תקציבי.
<עדי שטיין: אני אומרת צריך לדבר שפות.
<עדי שטיין: בשפה הערבית יש עניין ייחודי שזה לא דומה.
אורי מקלב: נבדוק את המשמעויות האלה.
דוד ביטן: יש הגיון במה שאת אומרת, אבל זה גם עלויות תקציביות, וצריך להחזיר לוועדת שרים.
דוד ביטן: זה יעכב את החוק.
<עדי שטיין: אבל יש לזה חשיבות, אי אפשר להתעלם מזה.
דוד ביטן: אבל זה לא החוק שצריך להכניס לעניין.
דוד ביטן: אופן השירות כתבנו שיינתן גם בנוהל.
דוד ביטן: משרד האוצר צריך להתייחס לעלות תקציבית.
<עדי שטיין: יש החלטת ממשלה - - -
דוד ביטן: יש לזה עלויות בוועדת שרים, מספר הצעות חוק שהיו בעניין הזה דחתה אותם לגמרי - מה זה קשור לחוק הזה?
דוד ביטן: אז בוא ניקח כל החלטות הממשלה הקיימות בעשרים השנה האחרונות - - - זה לא דבר שצריך לתקן במסגרת החוק הזה.
<עדי שטיין: זו מדיניות שכן מקדמת הנגשה לדוברי שפה ערבית.
<יוסף הירש: אני מבקש לחזור ברשות
<יוסף הירש: כם להערות של נציגי משרד המשפטים שנתפסו, לפי דעתי, בטעות כהערות שוליות.
<יוסף הירש: יש לזה משמעות, אמנם אלה הערות טכניות, אבל יש לזה השלכה מהותית.
<יוסף הירש: מה שנאמר כאן, שלא כל מוסד ערוך לזהות את הפונים אליו, זה אומר שזה עלול לסכל את כוונת המחוקק.
<יוסף הירש: לכן, אני חושב שכדאי לעגן את זה בחקיקה, לתת לוח זמנים עד מתי כל מוסד יהיה ערוך לזהות את הפונים אליו.
<יוסף הירש: למשל, יש גופים שמתמחים בזה - בנקים, קופת חולים, הם שואלים אותי שאלות מאוד מתוחכמות שאני בעצמי לא זוכר את התשובות עליהן, ויש גופים שלא.
<יוסף הירש: גוף שלא ערוך לזהות את זה, הוא לא יוכל לתת את התשובה, לכן כדאי לעגן את זה.
<יוסף הירש: לעגן את זה בלוח זמנים.
<עמית יוסוב עמיר: זה פרויקט שהוא לא קשור עכשיו ליישום החוק.
דוד ביטן: הכנסנו את זה לנוהל.
דוד ביטן: הנוהל גם הצטרך להתייחס לנושא הזיהוי.
<יוסף הירש: שיהיה לוח זמנים מוסכם, אחרת זה לא ייעשה.
דוד ביטן: הם אומרים בעצמם שהם עובדים על זה, לא יודעים כמה זמן זה ייקח.
<יוסף הירש: זה לא טוב שלא יודעים.
<אייל לב ארי: התחילה כרגע היא שנה מיום הפרסום.
דוד ביטן: בנוהל הכנסנו, שהם הצטרכו להתייחס בנוהל לאמצעי הזיהוי.
<יוסף הירש: יש גם בדברי ההסבר, שהפנייה יכולה להיות באמצעות דואר אלקטרוני או טלפון, וצריך לתת דואר אלקטרוני או טלפון.
דוד ביטן: בינתיים עלו בעיות אחרות.
<יוסף הירש: אני מציע דואר אלקטרוני וטלפון.
<יוסף הירש: זאת אומרת, שני האמצעים יחד.
<אייל לב ארי: הממצאים הם מאוד פתוחים פה.
<אייל לב ארי: ההגדרה של אמצעי קשר דיגיטלי הורחבה, היא לא רק דואר אלקטרוני, בעצם חוזה פני עתיד, ככל שיהיה אמצעי קשר דיגיטלי אחר ונוסף.
דוד ביטן: אתם יכולים לתת תאריך לגבי הזיהוי?
<עמית יוסוב עמיר: יש לנו כבר היום מערכת זיהוי - - -
אורי מקלב: אנחנו נשתדל שבחודש הקרוב אנחנו נעשה עוד ישיבה.
דוד ביטן: מה שהוא מציע שלגבי הזיהוי ניתן שני מועדים לתחולת החוק.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה, היום יום שלישי, ז' בשבט תשע"ח, 23.1.18.
אורי מקלב: אמרתי בוועדה ראשונה שישבתי היום, ועדת הכלכלה, היושב ראש אמר יום שלישי שנכפל בו פעמיים כי טוב ואם ירצה ה' אז יהיה לנו שלוש פעמים כי טוב, אמרתי שזה יום שלישי מיוחד שיש נוהגים לקרוא בו פרשת המן, סגולה לפרנסה.
אורי מקלב: זה יום שלישי מיוחד.
אורי מקלב: אז בחרתם ביום שנכפל בו לא רק פעמיים, אלא שלוש פעמים כי טוב.
אורי מקלב: אנחנו מקיימים את הישיבה במסגרת כנס מנהלים ארצי של החינוך הממלכתי הדתי, בנושא קיבוץ גלויות ב-70 שנות מדינת ישראל בראי מערכת החינוך.
אורי מקלב: היוזם הוא חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ.
אורי מקלב: על סדר יומנו מצוינות ואתגרים בתחום המדעים ושילוב הטכנולוגיה בחמ"ד, החינוך הממלכתי דתי.
אורי מקלב: אני באמת מסכים שבחרתם נושא שמאוד מאוד חשוב ומאוד ייחודי, הנושא הזה של מצוינות או נתחיל באתגרים בתחום המדעים והטכנולוגיה בשילוב מערכת החינוך, בוודאי גם בחינוך הממלכתי דתי, הוא תחום שראוי לדון בו ויש בו הרבה הרבה נושאים והרבה אתגרים והרבה, אפשר להגיד, שימושים נכונים ומועילים מאוד ומשכילים מאוד לכולם, גם בתחום ההוראה וגם בתחום הלמידה ובכלל בקשר שבין מורה ותלמיד.
אורי מקלב: אנחנו כוועדה, אנחנו לא ועדת חינוך, ועדת חינוך וטכנולוגיה, אבל כוועדת מדע וטכנולוגיה שלפתחה הרבה נושאים שהם נראים יותר נושאים של חולין, חוץ מהנושא של האקדמיה, נושאים בתחום המסחר, בתחום הממשל, ואנחנו, לא נגררים, אלא אנחנו דנים לא מעט גם בנושאים החינוכיים בכמה היבטים.
אורי מקלב: ראשית קודם כל בהרחבה, העמקה ותמרוץ החינוך הטכנולוגי, המדעי, זה גם בא לידי ביטוי בעידוד לימודים של מתמטיקה ופיזיקה, גם אצל בנים ואולי בדגשים אצל בנות.
אורי מקלב: אנחנו, לצורך העניין, גם אכסניה לתחרות מאוד יוקרתית של מדענים ומפתחים צעירים במסגרת בתי ספר של הממ"ד.
אורי מקלב: לחמ"ד יש ייצוג מאוד מאוד בולט וחשוב וגם, לא מפתיע, הייתי אומר, אבל ודאי שהוא הפתיע אותנו, מדענים צעירים שהציגו בפנינו יוזמות, פיתוחים ויישומים של דברים מאוד מופלאים, שבחלקם חברות גדולות מתעניינות.
אורי מקלב: אבל לא רק בתחום הזה, אנחנו דנים לא מעט, נניח, בתופעות שקורות בעקבות הטכנולוגיה החדישה.
אורי מקלב: אם אנחנו מדברים, למשל, על שיימינג ברשת, אז כשזה מגיע לילדים, בני נוער, התופעות הן הרבה יותר רחבות.
אורי מקלב: מדברים על פגיעות, מדברים על בריונות.
אורי מקלב: היום אלה משימות ואתגרים שאנחנו צריכים להתמודד, אם זה בכלל הציבור, קל וחומר כשמדובר בתלמידים, בנוער, במסגרת החינוך.
אורי מקלב: לא זו אף זו, אני רוצה להגיד, במאמר מוסגר, שהשיימינג והפגיעה, ואולי אפילו הבריונות, הם לא רק כלפי הנערים, הם גם כלפי מנהלים וגם כלפי מורים.
אורי מקלב: זו תופעה חדשה שאני יודע ובטוח שאתם יודעים ומכירים אותה יותר טוב ממני.
אורי מקלב: הנושאים האלה ודאי מעסיקים אתכם והם מתרחבים ואני לא צריך להביא דוגמאות למה קורה כשמישהו מההורים מחליט על תובנה שיש לו, או מסקנה שיש לו או עימות או דיבור, או כל מפגש שהיה לו, שהיום יש לזה משמעות מאוד - - - אנחנו דנים הרבה גם בפערים טכנולוגיים שקיימים היום, גם בפריפריה, גם במרכז, לא רק זה, אבל גם בתלמידים, אנחנו מעודדים היום פרויקט להב"ה, למשל, שבא לתת מענה לתלמידים שבית הספר לא יכול לתת להם את זה, מכמה סיבות, לא נרחיב.
אורי מקלב: אנחנו דנו לא מכבר על הפערים שנוצרים בין התלמידים, בין הילדים, בין הנוער לבין ההורים.
אורי מקלב: אולי המורים זה קצת פחות, בגלל שהם יותר מודעים, אבל היום לא תמיד ההורים מכירים את השיח שקורה, מה קורה היום במרחב הפרטי של הילדים, או במרחב היותר רחב, החברתי, של הילדים.
אורי מקלב: אלה דברים שאנחנו דנים ומציפים את זה ואלה דברים שאנחנו יודעים שצריכים הרבה השקעה וחשיבה וגם עשייה.
אורי מקלב: כמו שאמרתי בהתחלה, השימוש היום המיטבי ומקסימלי בשיפור, ויכול להיות הרבה יותר משיפור, בתחום דרכי ההוראה וגם דרכי הלמידה, אמצעי הלמידה, ודאי שהוא חשוב מאוד.
אורי מקלב: זה גם נכנס היום, שהשיפור וההתאמה בקשר הבית ספרי עם ההורים ועם התלמידים, היום הוא נעשה הרבה, בעידן הטכנולוגי, דרך הדיגיטציה, ואלה דברים שאנחנו דנים בהם.
אורי מקלב: אבל אתם בחרתם בחלק העיקרי, של שיפור אמצעי הלמידה ודרכי ההוראה ואלה דברים שהם מאוד חשובים.
אורי מקלב: אני רק רוצה לאחל לכם הצלחה בנושא הזה.
אורי מקלב: אתם גם מייצגים כמנהלים את הדבר שהכי חשוב לנו, נושא החינוך.
אורי מקלב: יש לכם אתגר חינוכי ומאוד אחראי ואני רוצה לאחל לכם שהיום הזה יהיה לכם יום מוצלח.
אורי מקלב: כשיגיע חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ אני אודה לו באופן אישי על היוזמה ואני שמח באמת ורואה כבוד להיות חלק, לארח אתכם ולהיות שולחן שבו תוכלו להעלות את הדברים ולהתקדם.
אורי מקלב: זה מביא אותנו לפתיחה, כדי לעמוד בלוח הזמנים, של מר גיל ברדוגו, מפקח במנח"י, בחינוך דתי במחוז ירושלים, דברי הפתיחה הם שלך.
אורי מקלב: העדפנו לעשות את זה בחדר הזה, על אף הצפיפות, כדי לשמור על האינטימיות בדיון.
אורי מקלב: לפעמים כשהאולם מתפזר מי כמוכם יודעים שקומוניקציה תלויה מאוד באווירה ולכן אתם מבינים אותי ודאי.
אורי מקלב: אז אני מתנצל על הצפיפות אבל רציתי לשמר את האווירה.
<גיל ברדוגו: תודה רבה, הרב אורי, על הפתיחה החמימה.
<גיל ברדוגו: כיוון שנמצא איתנו ראש מינהל החמ"ד, הרב אברהם ליפשיץ, ביקשתי ממנו שיפתח בכמה מילים לפני שהוא מדלג לעוד ועדות.
<אברהם ליפשיץ: שלום, קודם כל, כבוד הרב.
<אברהם ליפשיץ: זה היה יוצא מן הכלל.
<אברהם ליפשיץ: לא יודע אם מותר להגיד את זה בישיבות רשמיות, אבל - - - אני לא רוצה לגזול את הזמן, אני רק רוצה לומר משפט שמחבר את מה שאנחנו נמצאים בו היום לאופרציות שעכשיו אנחנו נעסוק בהן.
<אברהם ליפשיץ: נס קיבוץ גלויות, אנחנו בתוך ההשראה הזאת, זה הדבר.
<אברהם ליפשיץ: שם הקדוש ברוך הוא מתבטא.
<אברהם ליפשיץ: אבל כשהגענו ארצה הסיפור עוד לא נגמר, הסיפור מתחיל.
<אברהם ליפשיץ: הסיפור מתחיל ואני חושב שהעובדה שיש לנו מדינת ישראל, גם על זה צריך להגיד תודה רבה לקדוש ברוך הוא.
<אברהם ליפשיץ: שבמדינת ישראל הקומה השנייה, הנוספת, שאנחנו כמדינה וכעם, כאומה בארצה, התכנסנו, הגענו עם הגלויות כולן, הרב סבתו ממצרים ויוסף מנדלביץ מרוסיה וסבתא שלי ממרוקו וסבא שלך מצנעא, קרה משהו כשהגענו לארץ ואנחנו צריכים, תפקידנו ושליחותנו להיות נס, סגולה, לכל העמים.
<אברהם ליפשיץ: הסגולה לכל העמים זה בעולם המוסרי שלנו, בישרות שלנו ובפריצות הדרך בכל תחומי החיים.
<אברהם ליפשיץ: התקופה היפה ביותר של עם ישראל בהיסטוריה העולמית הייתה בימי שלמה המלך, בית ראשון, הוא היה בשיאו, הטכנולוגיה הייתה בשיאה, הצבא היה בשיאו, הכלכלה הייתה בשיאה, עם ישראל בשיאו.
<אברהם ליפשיץ: התכנסנו ועכשיו אנחנו נמצאים במקום של השיא הגדול ביותר.
<אברהם ליפשיץ: ההתמודדות או האמירה הטכנולוגית שלנו כתפיסת עולם ציונית דתית, כחמ"ד, זה לא תוספת בדרך אגב, אני בן תורה ואני גם רוצה להיות טכנולוג.
<אברהם ליפשיץ: יש אומן אחד ואחת - - - חדשה, לא, לשם אנחנו מכוונים.
<אברהם ליפשיץ: הרמב"ם, אם הוא היה יושב פה היום, הוא היה נשיא העולם, כיוון שהוא הרופא הכי גדול, בתורה הכי גדולה, במדינה הכי גדולה.
<אברהם ליפשיץ: את האמירה הזאת, מה שאנחנו עושים כאן, אני מבקש בהתרגשות לומר, עם ישראל חזר חזרה לציון והתפיסה שלנו, הישרותית, במשך של תורה, תורה זה תורה ועבודה במשמעות העמוקה שלה, טכנולוגיה, התפתחות, מצוינות, חלק מתפיסת העולם של החינוך הממלכתי דתי ועכשיו מתוך זה יורדים, או עולים, למציאות היומיומית.
<אברהם ליפשיץ: תודה רבה על ההזדמנות, זה בהחלט מרגש.
<אברהם ליפשיץ: תודה לכם.
אורי מקלב: תודה על הדברים, זה מחזק את מה שאנחנו תמיד אומרים פה בוועדה.
אורי מקלב: רואים אותי בכל אופן כיושב ראש עם כיפה וחושבים, יש איזה דימוי שיש סתירה בין המדע לאמונה, הפוך, אין סתירה בין אמונה למדע.
אורי מקלב: מהמדע אפשר להגיע לאמונה ולא מעט עשו את זה, מהמדע ראו והגיעו לאמונה והחינוך הזה הוא לא בסתירה.
אורי מקלב: הפוך, הוא יכול להעצים את האמונה, הוא יכול להשתלב טוב בתוך ההלכה, אנחנו רואים את החדשנות.
אורי מקלב: גם חדשנות היא לא דבר שאסור, היא דבר שמשתלב, דבר שאנחנו צריכים להקים אותו ויש את הדרכים ואין ממש סתירה, הפוך, זה רק מעצים את העניין.
<גיל ברדוגו: אז תודה רבה, אנחנו באמת הולכים לחיבורים עצמם.
<גיל ברדוגו: אני רוצה קודם כל לפתוח ולומר שזכות גדולה היא לכל מנהלי בתי הספר היסודיים של החינוך הדתי, שאנחנו מתארחים היום בכנסת, בוועדה הזו, ואנחנו כאן בסימן 70 שנה למדינה, וגם לכבודה של הכנסת שחוגגת בשבוע הבא את יום הולדתה, בט"ו בשבט.
<גיל ברדוגו: כפי שאתם יודעים, התכנסנו כאן כ-400 מנהלים מכל הארץ, יסודיים, וזאת הפתיחה שלנו.
<גיל ברדוגו: אני רוצה לצטט קודם כל בפתיח את דברי דוד בן גוריון, וכה אמר: 'תפארתה האמיתית של ירושלים', אני כמחמ"ד ירושלים רוצה להנכיח את זה, 'תהיה בטיפוח רוח האומה בת האלמוות בכל ענפי התורה והדעת והמחקר, בהקמת בתי חינוך ומדרש ומדע שיעשו את ירושלים למרכז החוכמה והתרבות של עם ישראל ומקור של השראה רוחנית, כיאות לעם הספר'.
<גיל ברדוגו: החינוך הממלכתי דתי, על כל צוותי החינוך וצוות הפיקוח, מחויבים קודם כל לחינוך ילדי ישראל לאור הדברים שאמרתי מקודם, רוח האומה, כפי שאנחנו מבינים את הביטוי הזה.
<גיל ברדוגו: הדברים באים לידי ביטוי ביראת שמים, חיי תורה ומצוות והכול מתוך אהבה.
<גיל ברדוגו: החינוך הממלכתי דתי הציב לעצמו את חמש אבני החמ"ד ואותם הוא שם על מצב שקראנו לו בחוכמה בית חינוך כמשפחה ואנחנו בחמש אבני הדרך שמנו, טיפוח זהות ציונית דתית, אנחנו מדברים על קידום אקלים חינוכי מיטבי, על ללמוד וללמד, שתיכף נחזור אליו, בו נתמקד, ועל לכל אדם משנה ואחרון, חמ"ד וקהילה.
<גיל ברדוגו: אנחנו תיכף נגיע לסיפור שלנו, שאנחנו נתמקד בו, אנחנו מדברים על אבן דרך ללמוד וללמד, שהיא תהיה במרכז הדיון היום, כפי שננכיח תיכף, אבל לפני כן כדאי עוד להוסיף כמה דברים.
<גיל ברדוגו: החינוך הממלכתי דתי קודם כל פועל לקרב ולהתקרב אל אבינו שבשמים מתוך אמונה עמוקה והשקפת עולם מגובשת ושקולה והיא מביאה לידי ביטוי מגוון דברים שידועים לכל מנהל בחמ"ד, העניין של בית חינוך כמשפחה, בתים של תורה ויראת שמים, טיפוח זהות ציונית דתית ועוד ועוד, שלא נמנה את כל הדברים.
<גיל ברדוגו: את הדברים האלה היטיב לבטא הרב מאיר גץ, דמות החמ"ד לשנת הלימודים הזו במשפטים קצרים שהוא הביא.
<גיל ברדוגו: וכה אמר הרב גץ, היסוד הבולט ביותר של אורח החיים הציוני דתי, ובכללו של החינוך הציוני דתי, מתאפיין בו"ו החיבור המחברת ושוזרת את הקודש והחול, התורה והעבודה, התורה והמדינה, היחיד והציבור, הדתיות והלאומיות, המסורת והמודרנה.
<גיל ברדוגו: דרך חיים זו מאופיינת במתח ערכי מתמיד שיש בו חתירה למחויבות מלאה לכל העולמות תוך מציאת האיזון הנכון.
<גיל ברדוגו: אלה דברים שהם גם בהמשך למה שאמר הרב אברהם מקודם.
<גיל ברדוגו: היום ביקשנו, כפי שאמרתי, להתמקד רק באבן אחת, באבן השלישית, ללמוד וללמד.
<גיל ברדוגו: האבן, שכפי שידוע למנהלים, יש לה מספר זוויות, הראשונה שביניהן זו אהבת תורה.
<גיל ברדוגו: אהבת תורה, שהיא אבן יסוד, אבן בסיס שבאה לידי ביטוי במגוון פעולות שאנחנו מקיימים, אם זה הרמב"ם היומי, אם זה ספר המצוות לבנות, 'רצים למשנה', דברים שמוכרים לרוב המנהלים שנמצאים כאן, אם לא לכולם, החידון בפרקי אבות, התכנית החדשה 'היינו כחולמים', הסוגיה היומית, התלמוד הישראלי.
<גיל ברדוגו: כל אלה תכניות שהן מעבר לתכנית הלימודים הסטנדרטית, תכניות שכשאנחנו מדברים על ללמוד וללמד רוצות להנכיח בראש ובראשונה את אהבת התורה.
<גיל ברדוגו: נשים את אהבת התורה במרכז ועל גביה את הדבר הבא בתור והוא עניין של 'לב לדעת' מושג שמוכר לכל המנהלים, המנהלים שיושבים כאן.
<גיל ברדוגו: אנחנו מבקשים, ברוח דברי הרב קוק על הפסוק 'והערב נא ה' אלוהינו דברי תורתך בפינו ובפי כל עמך בית ישראל', כשהדברים הם ערבים, כשהדברים הם מתוקים, הם חודרים נכון ללב, הם מקשרים בין המוח, בין הידע, לבין הלב, לבין איפה שנמצא הילד באותו מקום.
<גיל ברדוגו: זו נקודת ציון חשובה מאוד מבחינתנו בללמוד וללמד, על גבי מה שאמרתי מקודם, אהבת תורה.
<גיל ברדוגו: על גבי נקודה זו אנחנו מדברים גם על מימוש הפוטנציאל של כל תלמיד ובקיצור נאמר שאנחנו מדברים גם בפירוש על מצוינות, אבל בראש ובראשונה, כפי שאמרתי, הדברים הם נדבך על גבי נדבך, כשמה שמוביל את הכול, אבן בסיס, אבן הראשה של כל הדברים, זאת אהבת תורה.