GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עתליה אלון: אם הייתה גדר הפרדה בכביש הזה, במקטע הזה, כמו ש'אור ירוק' המליצו, אופיר היה היום בחיים.
<עתליה אלון: צריך להבין את זה.
<עתליה אלון: זאת אומרת התשתיות מצילות חיים ואת זה אנחנו צריכים לשים לנגד עינינו כשאנחנו חושבים על תאונות דרכים ועל הפחתת תאונות דרכים.
<עתליה אלון: כמו שאתם רואים, הפרויקט המדהים הזה באמת מרכז את תאונות הדרכים על גבי מפה ובעזרת הפרויקט הזה אפשר למצוא את המפגעים ואת המקומות הכי מסוכנים שנמצאים.
<עתליה אלון: אני יודעת שלכולם פה יש באמת, ללמ"ס יש את הנתונים, אלה נתונים שבסופו של דבר מגיעים מהמשטרה, אבל פה יש לנו אותם על גבי מפה.
<עתליה אלון: זאת אומרת מהנדסי תנועה, מהנדסי תחבורה, מהרשויות, ממשרד התחבורה - - -
אורי מקלב: הפכתם אותם לנגישים.
<עתליה אלון: בדיוק, וזה נפלא.
<עתליה אלון: כמובן גם הציבור יכול לקחת את זה ולהסתכל על זה ולהעלות בעיות, וגם מהנדסי התחבורה יכולים להיכנס, להשתמש בנתונים האלה.
<עתליה אלון: חשוב לי לתת כמה דוגמאות לדוחות שהוצאנו.
<עתליה אלון: למשל, דוח אחד יצא בתחילת שנת הלימודים הנוכחית, בסביבות ספטמבר, והוא כלל תאונות דרכים של הולכי רגל סביב בתי ספר ברדיוסים שונים וככה יכולנו לדרג את בתי הספר הכי מסוכנים.
אורי מקלב: מה עשו עם הדוח הזה?
אורי מקלב: הגישו את זה למשטרה?
אורי מקלב: פרסמו לציבור?
<גל רייך: הוא גם הגיע למשרד החינוך, שאגב אנחנו הולכים לעשות איתם פיילוט עכשיו, שהתלמידים יחקרו במהלך שיעורי בטיחות בדרכים את האזור סביב בית הספר, ייצאו לראות בעיניים שלהם את הנקודות שלהם, וגם זה התפרסם, כמעט כל המקומונים לקחו את המידע שלנו ופרסמו את בתי הספר ברשות שלהם.
<גל רייך: אגב, משהו אחד על הטלפונים.
<גל רייך: תראו, אין ספק שזה גורם, אבל לזכור שהיו תאונות לפני שהסמרטפונים היו נפוצים ואני מניח שהתפלגות השימוש בסלולר היא כמעט זהה בכל הכבישים בארץ ואם תסתכלו על המפה אתם תראו שההתפלגות של התאונות היא לא בדיוק שווה בכל הארץ.
<גל רייך: אז בואו פחות נעשה לעצמנו הנחות ויותר נתייחס גם ל - - -
<עתליה אלון: ממש בקצרה.
<עתליה אלון: אז בשביל לעשות שינוי אנחנו באמת זקוקים, כמו שאמרת, לרשויות ולמשרד התחבורה שיבחנו את הדוחות האלה.
<עתליה אלון: אנחנו רוצים לשתף איתכם פעולה, בואו ביחד ניקח את הנתונים האלה ונוציא נתונים ודוחות עוד יותר משמעותיים שיעזרו לנו להציל חיים.
<עתליה אלון: משטרה, רשויות מקומיות, אנחנו יכולים להכניס את הדוחות שלהם למפה הזאת ולעשות ניתוח הרבה יותר משמעותי, זאת אומרת ברגע שיהיו לנו לא רק התאונות הקלות, קשות ובינוניות, לא רק את המרקרים של 'שומרי הדרך' על עבירות, אלא גם את הדוחות ואת הסיבה לדוח, אנחנו נוכל לשפר באמת את הדבר הזה ויותר מזה, המשטרה תוכל להשתמש בנתונים האלה ואולי להחליט איפה להציב את הניידות.
<עתליה אלון: אולי בעזרת המפה הזאת אתם תוכלו למצוא מקומות משמעותיים שבהם תרצו לשים ניידות.
<עתליה אלון: יש פה פוטנציאל עצום בטכנולוגיה הזאת ואנחנו באמת מזמינים את כולם לשתף איתנו פעולה ולמנוע את התאונה הבאה, כי בשביל זה באמת אנחנו פה.
אורי מקלב: קודם כל אנחנו מודים לכם על כל הפעילות, ברור שזה מגיע ממקום של כאב וצער וניסיון לתרום ולעשות למען שלא יהיו יותר תאונות דרכים, ואנחנו גם משתתפים בצערכם ומברכים על הפעילות שלכם.
אורי מקלב: אתם באמת עושים דבר מאוד חשוב, אתם בעצם מציפים לנו מה שנקרא, מוכיחים לנו, תוכחה, לא רק נתונים אנחנו רואים בעקבות מה שאתם אומרים פה, שזה לא רק כך וכך תאונות דרכים, יש מאחורי זה נקודה אדומה, נקודה אדומה היא נקודה שגורמת לאסון גדול, לשברון, לשבר של משפחה, לשנות חיים, כל מה שיש בתאונות קטלניות.
אורי מקלב: וגם בתאונות של נפגעים ופצועים, אסור לנו לחשוב שזה משהו קל יותר.
אורי מקלב: גם אנשים שיוצאים נכים, אנשים שסובלים כל החיים, מוגבלים כל החיים.
אורי מקלב: יחד כל הדברים האלה נקראים תאונות ומה שאתם עשיתם זה מחייב יותר, שיש פה את הדברים האלה.
אורי מקלב: אז איך זה שלא עושים את זה?
אורי מקלב: אז אנחנו צריכים לחכות חס וחלילה לתאונה הבאה.
אורי מקלב: אנחנו נעבור מכאן ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אורי מקלב: קודם כל אתם משתפים פעולה, זה כבר דבר חשוב, אנחנו מברכים על זה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שיש פערים מאוד גדולים בנתונים, בספירות, איך את מסבירה את זה?
<אורית ילון שוקרון: שלום.
<אורית ילון שוקרון: שמי אורית ילון שוקרון מהלשכה לסטטיסטיקה, אני אסביר שנייה מה אנחנו עושים ואז אני אסביר על הפערים האלה בנתונים.
<אורית ילון שוקרון: דבר ראשון, התפקיד שלנו כלשכה לסטטיסטיקה, על פי חוק, זה לאסוף, לעבד ולהפיץ את המידע בכל מיני נושאים.
<אורית ילון שוקרון: בנושא של תאונות דרכים אנחנו רואים למידע הזה חשיבות עליונה והרבה ערך, בעיניי באופן אישי הרבה יותר מכל שאר הנושאים כי אנחנו מבינים את החשיבות של הנתונים לניתוח ולמחקרים ולמניעה של התאונה הבאה.
<אורית ילון שוקרון: לכן ממש באופן עקרוני וערכי אנחנו משתפים פעולה עם כל מי שרק אפשר.
<אורית ילון שוקרון: אנחנו מקבלים נתונים מהמשטרה כל חודש ומטייבים אותם באמצעים שעומדים לרשותנו.
<אורית ילון שוקרון: חוץ מזה אנחנו מקבלים נתונים מהרבה מאוד מקורות ואנחנו מעשירים את בסיס הנתונים של המשטרה בנתונים שאנחנו מקבלים ממקורות נוספים, למשל בתי חולים, ביטוח לאומי, אנחנו מקבלים מידע על אנשים שנפגעו בתאונות דרכים בדרך לעבודה וממנה, יש לנו נתונים של משרד התחבורה, יש לנו את קובץ הרכב וקובץ הנהגים, ככה אנחנו יכולים להוסיף לנתונים של המשטרה, למשל, מידע על הנהגים ומידע על כלי הרכב, כמה מקומות יש - - -
אורי מקלב: מי מקבל את הנתונים האלה?
<אורית ילון שוקרון: אנחנו מפיצים את הנתונים, כל חודש אנחנו גם מעבירים לרשות לבטיחות בדרכים, למשרד התחבורה, לנתיבי ישראל.
אורי מקלב: אתם רואים נתונים לא שווים?
אורי מקלב: למשל ביטוח לאומי מדווח לכם על תאונות דרכים שלא נמצאות אצלכם בנתוני המשטרה למשל?
אורי מקלב: מה האחוזים שאתם רואים לזה?
<אורית ילון שוקרון: אנחנו רואים שבערך 20% מהכסף ששולם לנפגיע תאונות דרכים בדרך לעבודה, התאונות האלה לא נמצאות ברישום של המשטרה.
<אורית ילון שוקרון: אנחנו מתארים לעצמנו שכנראה ביטוח לאומי לא דורש רישום של המשטרה.
אורי מקלב: לא, מספיק חוקר, צריך לסמוך עליו ש - - - מה עם הנתונים של בתי חולים?
<אורית ילון שוקרון: הנתונים של בתי חולים, כאן יש לנו שתי בעיות.
<אורית ילון שוקרון: דבר ראשון, ההגדרה של תאונת דרכים ושל חומרת פגיעה היא שונה במשטרה ובבתי חולים.
<אורית ילון שוקרון: המשטרה וכל הגופים הבינלאומיים מגדירים פצוע קשה כמי שהיה מאושפז 24 שעות ומעלה בעקבות התאונה שלו לצורך השגחה, בעוד שבבתי חולים יש מדד רפואי לחומרת הפגיעה, לכן קצת קשה להשוות.
<אורית ילון שוקרון: אנחנו משלבים את הנתונים ש - - -
אורי מקלב: מה אתם עושים עם הנתונים של בתי החולים, בהגדרות שלהם?
אורי מקלב: אתם מנסים להדביק את זה לתאונות הדרכים שקיבלתם מהמשטרה?
אורי מקלב: כמה פערים יש פה?
<אורית ילון שוקרון: זה תלוי על איזה מדד רפואי אתה מסתמך.
<אורית ילון שוקרון: כאשר לקחנו מבתי החולים - - -
אורי מקלב: אתם לוקחים מהמשטרה רק את תאונות הדרכים הקשות, או גם על כל תיק - - -
<אורית ילון שוקרון: אנחנו מקבלים מהמשטרה מידע על כל תאונות הדרכים, גם מה שרשום בת"ד וגם מה שרשום בכללי עם נפגעים, אנחנו מקשרים את זה לכל מקורות המידע שהזכרתי, אחד מהמקורות זה בתי החולים.
<אורית ילון שוקרון: לבית חולים יש כל מיני מדדים רפואיים, יש מדד שנקרא ISS, יש מדד שנקרא MAIS, לפי המדדים הרפואיים יש יותר פצועים קשה מאשר מה שדווח למשטרה, כשבדרך כלל רוב הפצועים קשה הם כן רשומים במשטרה, אבל הם מופיעים כפצועים קל.
<אורית ילון שוקרון: מה שאנחנו צריכים לעשות זה פשוט להפוך אותם לפצועים קשה.
<אורית ילון שוקרון: יש לנו בעיה מאוד רצינית עם הנתונים של בתי החולים, זה שפשוט אנחנו לא תמיד מקבלים אותם.
<אורית ילון שוקרון: אנחנו משלבים את הנתונים ומפרסמים את זה כל שנה, אבל כדי שנעבור לפרסום של נתונים של בתי חולים כסדרה עיקרית אנחנו צריכים להיות בטוחים שאנחנו מקבלים אותם.
<אורית ילון שוקרון: כרגע ההגעה של הנתונים של בתי החולים תלויה במימון של הרשות לבטיחות בדרכים כאשר הרשות חותמת הסכמים עם מכון גרטנר לפרק זמן של שנה, שנתיים, שלוש, ואנחנו אף פעם לא יודעים אם כשנגמר ההסכם יחודש הסכם לשנה הבאה ואם אכן נקבל את הנתונים.
<אורית ילון שוקרון: הנתונים ל-2017, לדוגמה, לא קיבלנו, ביום חמישי האחרון רק הגיעו אלינו הנתונים, פעם ראשונה הנתונים של 2017.
אורי מקלב: אין חוק שמחייב לתת את הנתונים האלה?
<אורית ילון שוקרון: הבעיה זה שההכנה של הנתונים עולה כסף, הלשכה לסטטיסטיקה לא יכולה לחייב את הגופים להשקיע כסף בהכנה של הנתונים.
אורי מקלב: אני חושב שהדבר הזה הוא דבר חשוב, רק אני חושב שבתי חולים הם אחד המקומות, האינדיקציות המאוד חשובות - - -
<אורית ילון שוקרון: מאוד מאוד חשוב.
אורי מקלב: מגן דוד גם, אבל בית חולים, אני חושב שבסופו של דבר זה מרכז, כדי שאנחנו נתייחס גם בתאונה, גם תאונות של רכבים, אבל גם אם לא היה פינוי גם היו פגיעות, מגן דוד אדום, עושים חבישות, אבל ניקח כאן בסיס נתונים גדולים.
אורי מקלב: אני לא הבנתי, כמה נתונים בבתי חולים יש, שאתם לא יודעים, אין לכם תיק כזה, לא נפתח עדיין תיק, זאת אומרת תאונות שמתבררות כחדשות, מה הפער, כן קל, קשה, מה זה משנה, תאונות דרכים, מדברים איתך על תאונות דרכים, הם הרי לא יודעים למספר את התאונה, הם יודעים להגיד אנשים, אז איך אתם בכלל משווים לתאונת דרכים?
אורי מקלב: מהמשטרה אתם מקבלים גם את השמות?
<אורית ילון שוקרון: כן, גם מהמשטרה, גם מבתי חולים וגם מביטוח לאומי, מכל הגופים אנחנו מקבלים גם שמות וגם מספרי תעודות זהות וגם מידע על התאונה עצמה.
<אורית ילון שוקרון: אנחנו מצליבים את המידע של המשטרה ושל בתי החולים לפי תעודת זהות ואנחנו בודקים גם שזה נכון לפי השמות ולפי התאריכים והכול.
<אורית ילון שוקרון: רוב התאונות נמצאות גם במשטרה וגם בבתי חולים.
<אורית ילון שוקרון: אחרי שאנחנו עושים את הקישור, רוב התאונות נמצאות בשניהם, אבל נשאר לנו זנב של תאונות שרשומות רק במשטרה ולא רשומות בבתי חולים, ונשאר לנו רשומות של נפגעים שרשומים רק בבית חולים ולא במשטרה.
<אורית ילון שוקרון: מדובר על מעל 1,000 נפגעים בשנה.
אורי מקלב: באחוזים?
<אורית ילון שוקרון: זה קצת קשה לי להגיד באחוזים בגלל שזה תלוי לפי איזה מדד מסתכלים על זה, אבל יכול להיות שסדר גודל של 20% אולי נמצאים.
אורי מקלב: אתם מתעסקים רק במספרים, כמה פצועים, קל, קשה, לא מעבר לזה.
אורי מקלב: הניתוח שלכם לא מעבר לזה.
<אורית ילון שוקרון: אנחנו נותנים פילוח מאוד מאוד גדול, את כל המידע שקיים על התאונה, אנחנו מכינים את בסיס הנתונים, אנחנו מעבירים את זה לרשויות שאמורות לטפל בזה.
<אורית ילון שוקרון: אני חייבת להגיד שלפני פחות מחודש הצלחנו לקבל, אחרי עשר שנים של מאבק, נתונים גם מחברות ביטוח, שזה נתונים מאוד מאוד חשובים ואנחנו עכשיו נשלב אותם בבסיס הנתונים שלנו וגם נאפשר מחקר עם הנושאים האלה.
<אורית ילון שוקרון: קיבלנו נתונים גם מהשירות המטאורולוגי.
<אורית ילון שוקרון: כשקיבלנו את הנתונים אנחנו התעניינו יותר בימי גשם וכל מיני דברים כאלה, אבל גילינו משהו נורא חשוב, שמתקשר למה שאמרת בתחילת הישיבה, גילינו משהו על הזווית של השמש, זווית של סנוור בשעות מסוימות, אז גם את זה גילינו דרך הנתונים שאנחנו קיבלנו ואנחנו נוסיף גם אותם.
אורי מקלב: צריך לנתח אותם, את הנתונים האלה.
אורי מקלב: אתם גם מנתחים?
<אורית ילון שוקרון: אנחנו עושים גם איזה שהוא סוג של ניתוח, אבל יותר אנחנו מעבירים את זה לחוקרים ולגורמים המקצועיים, לרשות לבטיחות בדרכים, נתיבי ישראל קובעים תכניות עבודה על בסיס מוקדי סיכון שאנחנו מגדירים.
אורי מקלב: אני מרגיש שכל נושא שיש לנו כאן
אורי מקלב: אנחנו יכולים לפתח אותו ולהרחיב אותו, אבל גם הזמן קצר לנו.
<אורית ילון שוקרון: אני רק רוצה להגיד שאנחנו נשמח, כל מקור מידע שמישהו יכול להציע לנו אנחנו נשמח לקבל אותו.
אורי מקלב: הביטוח, למשל, יש דרישות.
אורי מקלב: טוב את אומרת את זה, היום כל חברות הביטוח מעבירות לכם את הנתונים?
<אורית ילון שוקרון: כן, אנחנו מקבלים דרך המאגר הסטטיסטי של חברות הביטוח, התחלנו לקבל את זה לפני פחות מחודש.
אורי מקלב: הם גם מציגים את זה בצורה טובה, חברות הביטוח?
אורי מקלב: לפי תאונות דרכים, לפי מה?
אורי מקלב: איך הם מציגים לכם את זה?
אורי מקלב: בצורה שזה מתאים לכם?
<אורית ילון שוקרון: לא כל כך.
אורי מקלב: לכל אחד יש את האינטרסים שלו, לאו דווקא את האינטרסים שלכם.
<אורית ילון שוקרון: נכון.
אורי מקלב: אני לא יכול להרחיב בעניין הזה, יכול להיות שבפעם הבאה אנחנו נרצה יותר להרחיב.
אורי מקלב: אני חושב שאין מודעות מספיק לנתונים שיש לכם, או שאני לא יודע אם משתמשים בזה.
אורי מקלב: הרשויות המקומיות משתמשים בנתונים שלכם?
אורי מקלב: הם שואבים את זה מכם, אתם שולחים להם את זה?
<אורית ילון שוקרון: חוץ מזה שכל הנתונים מפורסמים באתר אינטרנט שלנו, לרשויות המקומיות אנחנו שולחים פעמיים בשנה, לכל רשות, ספציפית יש לנו אנשי קשר בכל רשות ואנחנו שולחים לכל רשות את כל המידע.
<אורית ילון שוקרון: וכל מי שרוצה ולא מוצא יכול להתקשר - - -
אורי מקלב: תודה, אנחנו ודאי נרצה יותר להרחיב, אבל הזמן לא פועל לטובתנו.
אורי מקלב: איתוראן.
<שחר שרצקי: שלום.
<שחר שרצקי: שחר שרצקי מאיתוראן.
<שחר שרצקי: מה שעולה פה בדיון זה שתי בעיות עיקריות, אחת זה לזהות תאונה בזמן אמת, ופעם שנייה, זה לנתח את כל הדאטה של התאונה.
<שחר שרצקי: יש מוצר שנקרא חיישן תאונה, אף אחד לא דיבר עליו פה, מוצר שהוא לא חדש, הוא קיים, יש גם תקינה אירופאית, באיחוד האירופי, שהוא הולך להיות באירופה, או השנה או בשנה הבאה.
<שחר שרצקי: זה מוצר שכבר עבר גם תקינה ישראלית, יש לנו תו תקן על המוצר הזה, לאיתוראן.
<שחר שרצקי: יש עוד חברות שעושות את זה, לא רק אנחנו עושים את זה.
<שחר שרצקי: זה מוצר מאוד פשוט, אתה מתקין ברכב רשם תאונה, בעלות מאוד מאוד נמוכה, המוצר הזה יודע לזהות תאונה בזמן אמת, הוא יודע להגיד מה קרה לרכב, כמה כוחות ג'י פעלו עליו, איפה הבן אדם קיבל את המכה, באיזה מהירות, באיזה מקום ובעצם אתה יודע את כל המידע על תאונה בזמן אמת.
<שחר שרצקי: גם איפה הייתה התאונה, באיזה מהירות נסע הנהג.
אורי מקלב: חברות משתמשות בזה?
<שחר שרצקי: הצבא משתמש בזה, המשטרה משתמשת בזה, השב"כ משתמש בזה, חברות ביטוח קונות את זה, רכבים פרטיים קונים את זה.
אורי מקלב: באמת מנהלת הוועדה כתבה לי, האם את הנתונים האלה, לא על בסיס שם אישי, אפשר לקבל את זה ולהכניס, למשל, ללמ"ס.
<שחר שרצקי: אני חושב שהפתרון - - -
אורי מקלב: אתם תהיו מוכנים להעביר את הנתונים האלה, בלי שלמות, ללמ"ס?
<שחר שרצקי: אני לא יודע, צריך לראות, ככל שזה חוקי ואפשר להעביר.
אורי מקלב: אני פונה אליכם לבדוק את זה.
<שחר שרצקי: אנחנו נבדוק.
אורי מקלב: אתם הבאתם עניין אזרחי חשוב ולתת נתונים שיכולים לעזור להם בניתוח.
<שחר שרצקי: קודם כל נבדוק את זה, אבל אני חושב שאם תהיה תקינה במדינה שלכל רכב יהיה חיישן תאונה זה פותר את כל הבעיות האלה.
<שחר שרצקי: אתה גם יודע איפה יש תאונה כל זמן וגם הלקוח, עצם העובדה שהוא יודע שיש לו חיישן תאונה ברכב, זה גורם לו לנהוג יותר טוב, הוא יודע שאחר כך ינתחו את זה.
אורי מקלב: זה אותם המכשירים שנותנים את ההנחות בחברות הביטוח, הקופסה הירוקה.
<שחר שרצקי: אגב, מה ש'אור ירוק' הציגו, הם הציגו את הקופסה הירוקה, זה של איתוראן, מה שדיברו מובילאיי, ה - - - שהוא עשה בניו יורק, זה יחד עם איתוראן.
<שחר שרצקי: אנחנו עושים שיתופי פעולה עם הרבה חברות.
אורי מקלב: כדי שלא יחשבו שאנחנו מבקרים או רוצים דווקא בחברה אחת, יש לנו גם חברת טרפילוג.
<אהוד לוי: צהריים טובים.
<אהוד לוי: בהמשך לדברים ששחר אמר, אני בעצם יושב פה ושומע מהבוקר את הדברים המאוד מעניינים שקורים פה ויש פה איזה שורה שרצה לי בראש ואומרת שאנחנו יודעים בוועדת המדע ושאלת מיליון הדולר היא איך אנחנו רותמים את הטכנולוגיה בכדי למזער את הכמות של תאונות הדרכים בישראל.
<אהוד לוי: ברוך ה' מדינת ישראל התברכה בהמון המון מוחות מבריקים ויש פה המון המון טכנולוגיות שמפותחות במדינת ישראל שקשורות לנושאים של פיתוחים שונים שקשורים לתחום הרכב.
<אהוד לוי: בעצם בטרפילוג אנחנו מפתחים את הקופסאות הירוקות האלה ואני רוצה לדבר קצת על אספקט שונה ממה ששחר דיבר עליו.
<אהוד לוי: פרט לזיהוי של התאונות יש נושא חשוב מאוד של ניטור.
<אהוד לוי: אנחנו נמצאים בכלי רכב מסחריים ופרטיים ובעצם אנחנו מנטרים את מה שקורה ברכב מבחינת תקינות כלי הרכב ומבחינת הצורה שבה מי שנוהג ברכב, איך הוא נוהג בו.
<אהוד לוי: בפירוט של הגורמים לתאונות הדרכים דיברנו על תשתית.
<אהוד לוי: תשתית זה משהו שלוקח יחסית המון זמן לשנות אותו, ושני הגורמים האחרים, הנושא של אי תקינות הרכב והגורם האנושי, לפחות איך שאני רואה אותו, יותר קל לתקוף אותם כאשר פונים בעצם לאוכלוסיות שמשתמשות בדרך שרמת הסיכון בהם גבוהה יותר, לדוגמה מובילים משאיות, מוניות או נהגים צעירים.
<אהוד לוי: שם, באספקט של הניטור, בעצם אנחנו יודעים, אחת, לתת לנהג ציון, איך הנהג נוהג, ויודעים, חלילה אם קרתה תאונה, בהמשך לדברים שידידי, מר בקר, אמר, על תחקור תאונות, אז כמו שמתחקרים תאונות בסקטור התעופתי, עם קופסאות שחורות ויודעים מה גרם ואיך נגרמה התאונה, אם הייתה קופסה כזאת, כמו ששחר אמר, בכל רכב, היה אפשר לתחקר את התאונה ולתת לחוקרי התאונה, שאולי יש להם מידע חסר בכדי למנוע את התאונות הבאות - - -
אורי מקלב: זה יכול להשלים.
אורי מקלב: זה לא הכול, אבל זה יכול להשלים.
<אהוד לוי: נכון.
<אהוד לוי: ושתיים - - -
אורי מקלב: תשתיות סביבתיות, איך הוא יכול לדעת?
אורי מקלב: איך הוא יכול לדעת את ההתנהגות האנושית?
<אהוד לוי: אתה יודע את הכוחות האינרטיים שפועלים על הרכב מבחינת הבלימה, התאוצה, התאוטה, אתה יודע, כיוון שאתה מאזין לרשת תקשורת הנתונים של הרכב, אתה יודע בזמן התאונה האם הנהג לחץ על דוושת התאוצה, לחץ על דוושת הבלם, מה הכוח שהוא הפעיל על גלגל ההגה, כל מיני נתונים שמאוד מאוד חשובים לנתח את התאונות האלה - - -
אורי מקלב: מה שיש לכם היום, בהיקפים שיש לכם מוכנים, יכול להיות שזה גם לעזור לכם, אני רוצה לפתות אתכם לעשות את זה, שאחרי שיידעו שזה מועיל ויידעו שיש לזה נתונים חשובים, יכול להיות שבאמת נוכל לקדם חקיקה שתחייב את זה, להעביר את הנתונים האלה ללמ"ס או לגורם מקצועי ש - - -
<אהוד לוי: התשובה היא כן ובתנאי שהגורמים המשפטיים יגידו שזה בסדר.
<אהוד לוי: בסופו של דבר יש לנו לקוחות, אנחנו חברות מסחריות וזה מידע פרטי.
אורי מקלב: אוקיי, בלי שמות, לא מזוהה.
אורי מקלב: עוד דבר, שם המשחק הוא, כמו שאמרתם פה, איסוף הנתונים, לקבל כמה שיותר מידע ולעבד אותו ומשם ל - - -
<אהוד לוי: לגמרי.
אורי מקלב: תיכף נגיע למשרד התחבורה בעניין הזה.
אורי מקלב: דיאנה קוגן, את רוצה להוסיף משהו בעניין?
<דיאנה קוגן: עדיין לא.
אורי מקלב: אז רק תודות לכם על כל הדברים שאתם עושים בעיריית ירושלים.
אורי מקלב: עיריית ירושלים שלחה אותך לייצג פה, אבל נתת לקובי.
אורי מקלב: אני מגיע מעיריית ירושלים, לכן אני קצת מכיר.
אורי מקלב: זק"א, בבקשה, מר חיים ויינגרטן.
<חיים וינגרטן: אני רוצה לברך את היושב ראש על הדיון.
<חיים וינגרטן: מבחינתי זה דיון חירום.
<חיים וינגרטן: 362 הרוגים, 15 הרוגים פחות השנה, מבחינתי זה 362 הרוגים יותר מדי.
<חיים וינגרטן: אני לא מדבר על עשרות אלפי הנפגעים.
<חיים וינגרטן: אני חושב שמדינת ישראל השקיעה, טילים עפו מהדרום והקימו כיפות ברזל ויש כיפות ברזל למנהרות ויש פה 362 הרוגים בשנה, חייבים למצוא פתרון לדבר הזה.
<חיים וינגרטן: אני לא מהנדס, לא בוחן תנועה, אבל אני מאמין שעם הראש היהודי, עם הטכנולוגיה וחיבור של מהנדסים ובוחנים, שכולם ביחד, לקבוע איזה תאריך יעד שאיכשהו נוכל לראות שבאמת משהו מתקדם ועוד דיון ועוד דיון, אבל צריך תאריך יעד, שכולם יתכנסו, שכל החומרים, ייקחו אחד מהשני, שידברו כולם אחד עם השני, בתקווה שלא - - -
אורי מקלב: קודם כל תודה שבאת, הדברים מרגשים, זה טוב, אתם לא מתקהים בפעילות שלכם, באכפתיות.
אורי מקלב: אתם נפגשים עם זה, עם ההרוגים, אתם יודעים מה המשמעות.
אורי מקלב: אתם גם מטפלים בהרוגים של תאונות דרכים, זק"א?
אורי מקלב: כשיש תאונת דרכים בשטח, נניח מגן דוד מפנה אותם או אתם מפנים?
אורי מקלב: כשיש הרוג.
<חיים וינגרטן: אנחנו מטפלים בכבוד המת.
<חיים וינגרטן: אחרי הטיפול של בוחני התנועה בשטח, אנחנו מנקים את הרכב.
<חיים וינגרטן: יש זירות קשות מאוד של תאונות, קינמטיקה קשה ביותר.
אורי מקלב: בתאונות דרכים עם הרוגים אתם נמצאים בשטח?
<חיים וינגרטן: טיפול ברכב עם הרוגים יכול לקחת שעות, אחר כך שעות במוסך, המתנדבים נחשפים להרבה, לצער של המשפחות, לאבל, הם מלווים אותם עד הסוף ובאמת ב - - -
אורי מקלב: את ה - - - עצמם אתם גם מפנים?
<חיים וינגרטן: הפינוי זה לא נושא - - -
אורי מקלב: עצם הטיפול בכול הוא טיפול קשה.
אורי מקלב: כן, זה רק מחייב אותנו, כשאנחנו שומעים את הדברים האלה.
אורי מקלב: זה מחזיר אותנו למציאות האמיתית, זה לא מספרים, זה אנשים, בסופו של דבר.
אורי מקלב: שי סופר, משרד התחבורה.
אורי מקלב: לא האחרון, כמעט אחרון, אבל מה אתה עונה לכל הדברים האלה?
אורי מקלב: אתה איש מקצוע, אתה מדען, אתה יודע מה זה איסוף נתונים, אתה יודע מה זה עיבוד נתונים, אתה יודע מה זה מו"פ, אתה יודע מה זה מרכז מחקר.
אורי מקלב: מה אתה אומר על הדברים?
<שי סופר: אני שי סופר, אני המדען הראשי של משרד התחבורה - - -
אורי מקלב: ד"ר שי סופר, נכון?
<שי סופר: אני מסכים, דרך אגב, עם ד"ר בקר בלא מעט מהדברים.
<שי סופר: אני חושב שאחד החטאים הקדמונים שלנו במדינה הוא שלא הקמנו מרכז תחבורתי, ממשלתי או לאומי, כמו שיש את ה-VTT בפינלנד, את ה - - - ההולנדי, יש לנו לא מעט כאלה מחקרים, אבל אין מה לעשות, אנחנו היום בנקודת זמן שמה שעשינו זה הקמנו ברשות לבטיחות בדרכים מרכז מידע ומחקר.
<שי סופר: הם לא כאן, אז אני קצת אספר על המערכת שלהם, שבעיניי היא מערכת מצוינת, מערכת של בינה עסקית שלמעשה בנתה קובייה, קובייה של DRA, זאת קובייה שיש בה לא מעט מידע, שכבות מאוד גדולות של מידע.
<שי סופר: אורית סיפרה על זה קצת, אז כל המידע שמגיע, גם מהמשטרה, והמידע שמגיע מהמשטרה הוא מצוין, מגיע ללמ"ס, כולל מכון גרטנר, שיש לו 20 רשמות בבתי חולים, נותנים את המידע הזה ואנחנו מתכוונים לאותה קובייה להכניס כמה שיותר מידע לגבי תאונות דרכים.
אורי מקלב: שי, אבל הניתוח של הדברים.
אורי מקלב: יש להם מספרים, יש להם מקומות, יש להם שעות, מי מנתח?
<שי סופר: הניתוח אצלנו קיים, יש לנו מערכות שלנו למוקדי סיכון, יש גם נציג של חברת נתיני ישראל כאן, הוא יכול לספר על המערכת שלנו שנקראת מערכת מנ"ב, מערכת ניהול של בטיחות, שאנחנו עובדים איתה לא מעט, מנתחים כל הזמן את התאונות - - -
אורי מקלב: שי, דווקא ד"ר בקר דיבר על זה, לקחת שניים-שלושה מקומות ששם, נניח, אתם בוחרים אותם מסיבות כאלה ואחרות, לעשות תחקיר עומק, אמרת?
<משה בקר: חקירה לעומק.
אורי מקלב: חקירה לעומק.
אורי מקלב: חקירה לעומק זה לדבר עם אנשים גם, זה לתחקר, זה להגיע לסיבות, להגיע הרבה יותר.
<שי סופר: אני מסכים עם זה.
<שי סופר: כמו שד"ר בקר אמר, זאת מטרה של הרשות לבטיחות בדרכים - - -
אורי מקלב: אבל אתם יכולים לחבר אותם, אתם רגולציה עליהם.
אורי מקלב: הרשות, אני לא בא ומבקר, אבל אני לא חושב שבחלק הזה זה הדגל שלהם.
אורי מקלב: מה לעשות, אני מאוטד מעריך את ה - - -
<דיאנה קוגן: סליחה, אני הייתי שותפה לפחות בשני תחקירים של הרשות הלאומית, הם כן עושים את זה.
<דיאנה קוגן: בשנה האחרונה אני בעצמי הייתי חברה בשתי ועדות כאלה, מעורבים שם לא מעט מומחים.
אורי מקלב: מה עושים שם?
<דיאנה קוגן: הם באמת - - -
אורי מקלב: חוקרים?
אורי מקלב: מה, ועדות עירוניות?
<דיאנה קוגן: לא, זו הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, היא מעסיקה חוקר מקצועי ושם הם חוקרים את כל האנשים שמעורבים, את כל - - -
אורי מקלב: טוב, הם לא נמצאים פה, אני ארצה לשמוע מהם יותר.
אורי מקלב: הם לא אמרו את זה פה.
אורי מקלב: אני מניח שזה לא מה שאנחנו מתכוונים.
<שי סופר: המשמעות היא שהכוונה של תחקיר עומק, בניגוד לחקירה משטרתית, שההכוונה שלה היא פלילית, המטרה של תחקיר עומק, בדיוק כמו שד"ר בקר אמר, היא פשוט למנוע את התאונה הבאה בעלת מאפיינים דומים.
<שי סופר: הם באים ולומדים את השטח, רואים אם יש בעיות תשתיתיות, בעיות כאלה ואחרות, ועושים בכיוונים הללו.
<דיאנה קוגן: כולל פסיכולוג, שאמרת.
<שי סופר: אז באמת יש לנו כאן לא מעט דברים.
אורי מקלב: אז מה הבשורה, שי?
<שי סופר: הבשורה שלנו, כמשרד, אני אחלק אותה למעשה לשתיים, ובאמת הבאתי איתי שני נציגים, שהם מבחינתי נושאי הבשורה.
<שי סופר: האחד זה פעילות מאוד משמעותית בתחום הרכב, הטמעה של טכנולוגיות מתקדמות בתחום הרכב.
אורי מקלב: בשביל העתיד?
<שי סופר: במצגת ששלחתי לך, אדוני, אנחנו רואים, למשל, נושא של התקנת מערכות בטיחות באוטובוסים ומשאיות.
<שי סופר: אנחנו הראשונים שחייבנו אותם.
<שי סופר: אנחנו רואים ירידה משמעותית בחודשים האחרונים בתאונות.
<שי סופר: זה מופיע לך בגרפים במצגת ששלחנו.
אורי מקלב: זה בתחום האנושי, אבל זה יכול לעזור גם במשהו לתחום התשתיתי?
אורי מקלב: שילוב של תשתיות עם גורם אנושי?
אורי מקלב: לתחקר את הדברים האלה לאחר ש - - -
<שי סופר: אם אנחנו יכולים - - -
אורי מקלב: בסדר, גורם ההתרעה הוא גורם, אבל לראות למה כל כך הרבה פעמים מתריעים לכל כך הרבה משאיות בקטעים האלה?
אורי מקלב: שי, אתה מומחה, אני רואה אותך ככתובת.
<שי סופר: אז אני רוצה באמת, בהקשר הזה - - -
אורי מקלב: לקחת את הנתונים האלה.
אורי מקלב: סליחה, שנייה, לקחת את האוטובוסים והמשאיות, שיש לכם היום כבר התקנה, לקחת את זה ולראות מה קרה כאן.
אורי מקלב: היו כאן הרבה התרעות בעניין הזה, מנענו את זה, יפה מאוד, אבל אנחנו רוצים לראות מה, ברכבים פרטיים אין את זה, לאלה שלא מותקנים, איפה הבעיה, למה זה קורה פה.
אורי מקלב: כפי שאמרו כאן גופים מקצועיים אחרים שעשו את זה.
<שי סופר: אדוני היושב ראש, אז באמת אני רוצה לספר על הבשורה היותר משמעותית מבחינתנו וזה הקמה של מרכז לניסויים לתחבורה חכמה.
<שי סופר: יושב איתי כאן יוסי מרגלית, הוא סמנכ"ל טכנולוגיות של חברת נתיבי איילון, שהיא זרוע הביצוע שלנו, והייתי שמח אם יוסי יספר על המרכז כי למרכז יש יכולות אדירות, בעיניי, בתחום של למידה של חקר בטיחות ותאונות דרכים.
<יוסי מרגלית: בשלושה משפטים קצרים אני אעשה את זה, לא אלאה אתכם.
אורי מקלב: אני מכיר אותך שאתה יודע לעשות את זה טוב.
<יוסי מרגלית: יוסי מרגלית, סמנכ"ל טכנולוגיות.
אורי מקלב: זה לא פעם ראשונה שאתה מופיע.
<יוסי מרגלית: זו פעם ראשונה שאני פה בוועדה.
<יוסי מרגלית: הייתי בוועדות אחרות, הייתי ראש תכנית כיפת ברזל במשרד הביטחון בעברי, אז אני ראיתי באירוע הזה, לבוא להתעסק בתחבורה כסוג של כיפת ברזל חברתית במדינת ישראל, לא פחות חשוב.
<יוסי מרגלית: אני אביא את זה דרך שתי דוגמאות של ניסויים שבוצעו במרכז לתחבורה חכמה, מרכז ניסויי.
<יוסי מרגלית: המטרה שלו היא להנגיש לחברות הסטארט אפ את תשתיות הכבישים של מדינת ישראל דרך הרגולציה, זאת אומרת לא למנוע, כי אנחנו כשלוחים של משרד התחבורה, חברת נתיבי איילון היא חברה בבעלות משרד התחבורה, אלא להנגיש להם את התשתיות של מדינת ישראל.
<יוסי מרגלית: שתי דוגמאות.
<יוסי מרגלית: דוגמה אחת, חברה בשם נקסטר, אנחנו לא משווקים את החברות, אנחנו מנגישים את זה לכל החברות בצורה שווה.
<יוסי מרגלית: חברה שעוסקת במערכת התראה על סכנות, שהיא מבוססת על מידע מהמובייל, מהרשת הסלולרית, בעצם היא עושה היתוך מידע ועל ידי היתוך מידע, זה משהו די דומה לווייז, אבל במקום וייז של פקקים, וייז של סכנות, ובהיתוך מידע היא מנגישה לנהג את הסכנות שיש לו בכביש.
<יוסי מרגלית: בוצעו ניסויים בכביש 20 בנתיבי איילון, בחלק הצפוני של הכביש, לפני פתיחתו באזור מחלף - - -
אורי מקלב: אם הבנתי אותך נכון, הנתונים של הווייז עצמו, שהוא מדווח על תאונות, אפשר לדעת על תאונות דרכים, על החומרה שלהן, לפי אולי העיכובים הגדולים.
אורי מקלב: זה למשל גם כן נתונים שאפשר לקבל אותם?
<יוסי מרגלית: חברת וייז, אני לא מייצג את חברת וייז, צריך לשאול את חברת וייז, אל"ף, יש להם המון דאטה, אבל האפליקציה הזאת של החברה הזאת מתבססת על היתוך של מידע סלולרי מהרבה מאוד נהגים על הכביש והנגשתו על נושא של סכנות, לא נושא של פקקי תנועה וטיוב נתיב הנסיעה.
<קריאה: צריך לסמוך על הנהג שיפתח את האפליקציה?
<יוסי מרגלית: כרגע לא אפליקציה, זה סוג של ניסיון שלהם.
<יוסי מרגלית: זו לא אפליקציה קיימת, זה פיתוח.
<יוסי מרגלית: אני לא נכנס כרגע להיבטים עסקיים.
<יוסי מרגלית: אנחנו לא משווקים, אנחנו - - - אני אומר את זה על הרעיון המסדר.