GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גיל ברדוגו: היום, בפני חברי הוועדה והאורחים, כפי שאמרתי, אנחנו נציג שני גופים ושתי תכניות חינוכיות שעוסקות בתחום הלמידה.
<גיל ברדוגו: הראשונה, שתיכף עליה תרחיב ד"ר מירי שליסל, לדעת, אני כבר מפנה אליה את הדברים, אחר כך אנחנו נשמע דברים מהרב משה אגוזי, בנושא של גוגיה, שחלק מוכר לכם ומה חדש שם, ואת השאר נביא בהמשך.
<גיל ברדוגו: קודם כל נפתח בשני המסלולים הראשונים.
<גיל ברדוגו: ד"ר שליסל, בבקשה.
<מירי שליסל: תודה רבה.
<מירי שליסל: המרכז שלנו עוסק בעיקר בפיתוח מקצועי של המורים, כשהמטרה שאנחנו מציבים לנגד עינינו זה לוודא שהמורה יודע ויכול לקבל יותר כלים לעבוד על מנת להיות מסוגל להפיק את כל הדברים האלה מהתלמידים שלו.
<מירי שליסל: אנחנו, במרכז שלנו, מדברים על כך, המשפט שחשוב לנו זה לומר שאיכות מערכת החינוך אינה יכולה לעלות על איכות מוריה ולכן ההשקעה במורים היא ההשקעה האמיתית במערכת החינוך, היא מה שתגרום למערכת החינוך להיות טובה יותר ולקדם את כל המטרות הבאות.
<מירי שליסל: כיוון שמורים הם הדבר המרכזי שיכול לקדם את המערכת, העבודה שאנחנו משקיעים היא בעבודה עם המורים וקהילות המורים.
<מירי שליסל: קהילות מורים זה דבר שקיים היום בכל המרחבים, בכל בתי הספר, אבל לנו חשוב במיוחד, במרכז שלנו, לקדם את הכלים שניתנים למורה על מנת שמורים יוכלו לעשות את עבודתם יותר טוב.
<מירי שליסל: כלומר הטכנולוגיה שאנחנו מדברים עליה, החידוש שאנחנו מדברים עליו, הוא בהפקת כלים למורה העובד בתוך קהילה מקצועית וממילא משפר את ההוראה שלו מתוך עבודה עם החברים שלנו.
<מירי שליסל: הכלים שמדברים על איך אתה מסתכל על שיעור, שיעור הוא בדרך כלל דבר סגור, מורה נמצא לבד בכיתה, אנחנו שואלים איך פותחים את הדלת של הכיתה, איך מאפשרים דרך צילום, דרך תיעוד, להסתכל על מה שקורה בכיתה וללמוד מכך, אנחנו בונים מערכות לאיסוף נתונים של תלמידים כדי שנוכל להסתכל בתוצרים של התלמידים וללמוד מהם מה התלמידים מתקשים בהם וכתוצאה מכך מה אנחנו, כמורים, יכולים לעשות יותר טוב כדי שהתלמידים יבינו יותר.
<מירי שליסל: מבחן לא נועד רק בשביל להגיד לתלמיד מה מצבו, הוא הרבה נועד למורה לומר מה הפער בין הלמידה שהוא מנכיח בכיתה לבין ההוראה שהוא לימד.
<מירי שליסל: הפערים האלה הם חובתו ואחריותו של המורה.
<מירי שליסל: מורה לא יכול לעשות את זה לבד, לכן אנחנו מדברים על עבודה במרכז שלנו, שיש בה גם פיתוח, גם הכשרה וליווי.
<מירי שליסל: אנחנו עובדים בצמוד עם חמ"ד בתכנית שקוראים לה 'מובילי למידה ולב'.
<מירי שליסל: זו תכנית שמפתחת את הרכזים בבתי הספר, שמובילים את תהליכי הלמידה והפדגוגיה.
<מירי שליסל: לרכזים האלה אנחנו מעניקים ביחד שפה פדגוגית, מושגים פדגוגיים מקצועיים כדי שהם יוכלו להוביל את הקהילות המקצועיות שלהם.
<מירי שליסל: אני רואה פה הרבה אנשים שהם מנהלים שהרכזים שלהם משותפים בתכנית הזו.
<מירי שליסל: מובילי הלמידה ולב האלה מקבלים ליווי בהטמעה של תהליכי הקהילה המקצועית, מקדמת למידה בבתי הספר.
<מירי שליסל: בנוסף אנחנו עובדים בתוך מערכת החינוך עם החמ"ד בארבעה מישורים משום שחשוב לנו לעבוד ישירות עם בית הספר, חשוב לנו לעבוד עם בתי תפקידים בבית הספר, לעבוד עם המטה של החמ"ד דרך תחומי הדעת ועבודה עם מפקחים.
<מירי שליסל: לאורך כל הדרך צריכה להיווצר שפה פדגוגית אחידה שאומרת את אותם דברים, שיודעת להסתכל על אותם דברים, מנהל שנכנס לקהילה מקצועית של מורה יודע במה המורים עוסקים ויודע איך לקדם את הקהילה שלהם.
<מירי שליסל: מורה ששותף בקהילה מקבל תמיכה מהחברים שלו לקדם את העבודה והרכז יודע איך להוביל את העבודה על מנת ליצור מערך שמטרתו האמיתית היא להסתכל על התלמידים בכלים יותר איכותיים, יותר משמעותיים, בלי לאבד, וזה חשוב לציין, בלי לאבד את המגע האישי בין מורה לתלמיד.
<מירי שליסל: דווקא לפעמים בעידן של טכנולוגיה נראה שיש אובדן של הקשר הזה ומאוד חשוב לנו לחזק אותו.
<מירי שליסל: אז אנחנו מאמינים שהדברים צריכים לבוא מן המורים ולחזור אל המורים, זה התהליך שאנחנו עושים.
אורי מקלב: לפני שנעבור לדובר הבא, אנחנו נבקש מחבר הכנסת סמוטריץ, יוזם היום הזה וגם שותף בדיון הזה, ותרשה לי גם להגיד לכם, המנהלים, שחבר הכנסת סמוטריץ הוא חבר כנסת חדש, אבל מאוד מהר השתלב בעבודת הכנסת, חבר כנסת חרוץ, מבריק - - -
בצלאל סמוטריץ': תשאיר משהו ל-120.
אורי מקלב: זה רק חצי.
אורי מקלב: אני רוצה לומר, גם יוזמתי, אבל גם יצירתי וכושר הביטוי שלך, יחד עם כושר העשייה שלך, באים לידי ביטוי כאן בכנסת וכחלק מהפעילות אנחנו מברכים ומעודדים אותך ושמחים להיות שותפים בעשייה שלך הזו.
בצלאל סמוטריץ': בגלל שיש לי זקן לא רואים שאני מסמיק.
בצלאל סמוטריץ': קודם כל באמת תודה ליושב ראש, חבר הכנסת מקלב.
בצלאל סמוטריץ': אומרים אצלנו, אורי לא היסס לרגע.
בצלאל סמוטריץ': אז באמת ביקשתי ממנו, פנינו לכל יושבי הראש, אחד הראשונים שלא התלבט אפילו דקה ונענה לבקשה.
בצלאל סמוטריץ': אני מתנצל שאני לא יושב איתכם כל הדיון, אני פשוט מדלג לי פה בין כל הוועדות כדי לברך את כולם.
בצלאל סמוטריץ': אגב, אני לא יזמתי את היום הזה, את היום הזה יזמו אנשי החמ"ד, אני בסך הכול נעניתי לאתגר הגדול הזה והסכמתי.
בצלאל סמוטריץ': מבחינתי זו הייתה זכות מאוד גדולה.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהדיון הזה משקף הרבה מאוד את התפיסה הכי בסיסית שגדלנו עליה בבתי המדרשות שלנו, של תורה ועבודה, תורה עם דרך ארץ.
בצלאל סמוטריץ': אז יש לנו דיונים כאן בוועדת חינוך על תורה ועל קליטת עלייה ועל פריפריה ויש לנו כאן גם דיון עכשיו על סוגיית המדעים.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לומר משפט אחד קטנטן, שאני הקטן אולי יכול להוסיף בדיון הזה.
בצלאל סמוטריץ': מדברים היום הרבה על מצוינות, ושר החינוך מעלה על ראש שמחתנו מתמטיקה ואנגלית ומדעים, צריך לזכור שבסוף מצוינות זו תכונה ומי שמצוין בדבר אחד מצוין בכול.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו צריכים וחייבים לחנך את עצמנו, ואם נצליח את עצמנו אז אולי נהיה גם דוגמה אישית טובה לתלמידינו, לחנך למצוינות.
בצלאל סמוטריץ': בשום פנים ואופן לא להסתפק בבינוניות ובכל דבר שאנחנו עושים לשאוף תמיד להכי טוב.
בצלאל סמוטריץ': זה נכון בלימודים, נכון בעשייה, כל אחד במשבצת שבה ריבונו של עולם שותל אותו, את השליחות שהוא מטיל עליו לעשות הכי טוב שרק אפשר.
בצלאל סמוטריץ': מי שהוא טוב, אז הוא יהיה טוב בגמרא, הוא יהיה טוב בתושב"ע והוא יגדל טוב בתורה ויראת שמים ומצוות, והוא יהיה גם טוב, בעזרת ה', במדעים ובאנגלית ובמתמטיקה, כי בכל מקום ובכל תחום ובכל שיעור ובכל כיתה הוא מנסה להיות הכי טוב, ואז אין סתירה בין הדברים ואנחנו רוצים ושואפים להיות מצוינים בכול.
בצלאל סמוטריץ': שוב, תודה רבה לאורי ותודה באמת לכל המנהלים על עבודת הקודש שאתם עושים כל יום ועל זה שזיכיתם אותנו כאן ביום הזה בכנסת.
אורי מקלב: יש לנו כאן כמה דוברים והם מציגים שני פרויקטים, שמשתדלים בתוך כמה אתגרים ששמו להם השנה.
אורי מקלב: אני חושב שזו פעילות מאוד מאוד חשובה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שגם בתחום המדעים, למצוינות צריך את הכלים, צריך לתת גם את האפשרות לזהות את אלה שיכולים - - - לפעמים אדם אפילו לא מזהה את עצמו, אנחנו יודעים שיצירת הכלים והאווירה והאתגרים שאנחנו - - - הם באמת יכולים למשוך קדימה למצוינות ולכן אנחנו נמצאים פה ושמחים לשמוע ומאוד נפעמים לשמוע את האתגרים שלהם.
<גיל ברדוגו: אז אנחנו באמת נבקש להמשיך.
<גיל ברדוגו: דיברנו על שתי תכניות והצגנו כאן את מרכז 'לדעת'.
<גיל ברדוגו: אני כבר עובר למרכז השני, לגוף השני, לגוגיה.
<גיל ברדוגו: נמצאים איתנו שניים, הגב' הילית והרב משה אגוזי ואני מעביר אליכם את השרביט, משה והילית.
אורי מקלב: בשביל הפרוטוקול, ד"ר הילית פינקלשטיין.
אורי מקלב: הרב משה אגוזי, בבקשה.
<משה אגוזי: אדוני היושב ראש, תודה, אברהם, גיל, אני וגיל גדלנו יחד, אני שמח פה להיות איתכם בוועדה הזאת.
<משה אגוזי: כמו שגיל אמר, הרשת מובילה תהליך כבר כחמש שנים, של התחדשות פדגוגית שאנחנו מכנים אותו גוגיה, על שם המילה השנייה במילה פדגוגיה, שפירושו מנהיגות, שפירושו הובלה, חתירה לדברים גדולים ונשגבים והתהליך הזה כבר חמש שנים הווה ופועל ברשת בהנהגתו של אמנון, המנכ"ל שלנו, ובאנו לכאן לדבר קצת על הפרויקט הזה יחד עם הילית ולספר מה שאנחנו עושים.
<משה אגוזי: כמו שאמרתי, יצאנו לדרך לפני חמש שנים כשהמטרה היא להיענות לאתגרי התקופה.
<משה אגוזי: כל אחד מאיתנו שעוסק בחינוך מבין ומרגיש עד עומק לבו שמה שאנחנו עושים חייב להשתנות, חייב להיראות אחרת, חייב להיעשות אחרת.
<משה אגוזי: מה שדיברת, בצלאל, על מצוינות כתכונה, לגעת במקום הזה, לפתח אותו לאורך כל שדרת העבודה ממנכ"ל הרשת ועד התלמידים, או מהתלמידים ועד מנכ"ל הרשת, יותר נכון לומר, לשנות את הכול.
<משה אגוזי: ליצור דפוסי עבודה חדשים צורת עבודה חדשה שקושרת ומחברת את התלמידים שלנו אל העולם שמתפתח בצורה מהירה מאוד סביבנו.
<משה אגוזי: אחד העקרונות הכי חשובים שליוו את התהליך הזה הוא עיקרון של שיתופיות.
<משה אגוזי: לא ישבה איזה חבורה של אנשים באיזה שהוא קוקפיט וכתבה תורה.
<משה אגוזי: יצאנו לדרך שיתופית.
<משה אגוזי: היו חברים, אפשר לומר קרוב ל-500 איש.
<משה אגוזי: הרשת היא מעל 100 בתי ספר, 500 איש זה מנהלים ותלמידים והורים ומורים, זה אנשי מטה ואנשי מקצוע שבעצם יצאו לתהליך שמנסה להגדיר לאן אנחנו רוצים ללכת, מה המטרה ואיך נעשה את זה.
<משה אגוזי: מה שמונח כאן בפניכם זה עקרונות העבודה של הרשת, דברים שלמעשה נוסחו על ידי 500 איש בתהליכים מאוד מורכבים של זיקוק, ממש 13 נפות ניפו את אלף אלפי הדברים שנאמרו והתנקזו אל תוך השקופית הזאת, שהיא המצפן שלנו.
<משה אגוזי: איתו אנחנו עובדים, לפיו אנחנו חיים והוא מנהל את כל התהליכים שלנו בכל שדרות העבודה.
<משה אגוזי: אנחנו מתחילים עם התשתיות.
<משה אגוזי: התשתיות שלנו הן שלושה ערכים, תורת חיים במרכז, כמו שאברהם דיבר, גיל ובצלאל דיברו על זה וגם יושב הראש דיבר על זה, זה עיקר העבודה שלנו.
<משה אגוזי: משם אנחנו יונקים ולשם אנחנו חוזרים.
<משה אגוזי: מחויבות לכלל ישראל ומיצוי ומצוינות, כמו שנאמר כאן.
<משה אגוזי: אלה הם שלושת עקרונות העבודה שאיתם אנחנו פועלים ובעצם איתם אנחנו מחוללים את התהליך באמצעות עקרונות פעולה ועבודה, שאני לא ארחיב כאן, אבל הרביעי שבהם - - -
בצלאל סמוטריץ': ייחודיות הקהילה.
<משה אגוזי: נכון, זאת הנקודה.
<משה אגוזי: יש מנהיגות מאפשרת, יש פה למידה התנסותית, רשתית וקהילתית, אבל ייחודיות הקהילה.
<משה אגוזי: בעצם הרשת נמצאת עכשיו במעבר מבתי חינוך לקהילות חינוכיות לומדות.
<משה אגוזי: זו התפיסה הכללית שלנו כאשר 100 בתי ספר, 100 קהילות, 100 מנהלים, 100 קבוצות מורים, 100 קבוצות תלמידים, 100 קבוצות הורים.
<משה אגוזי: אתה לא יכול לבוא עם תורה ולהגיד להם 'זה מה שאתם עושים'.
<משה אגוזי: אז יש פה עקרונות עבודה, אבל יש פה חופש פעולה לכל בית ספר להוביל את התהליך על פי הזהות האישית שלו.
<משה אגוזי: יש פה מפגש בין זהות רשתית, זהות כללית לזהות פרטית של בתי ספר.
<משה אגוזי: כל אלה הולכים, שישה מרכיבים, שלמדנו מחוכמות אחרות.
<משה אגוזי: עסקנו המון בלמידה של חוכמות בארץ ובחוץ לארץ, זיהינו שישה מרכיבים שאם אתה רוצה לעשות שינוי אתה חייב לגעת בכל שישה המרכיבים האלה.
<משה אגוזי: ולא רק לגעת בכל אחד בפני עצמו, אלא גם כקבוצה, כמכלול, שלם.
<משה אגוזי: שישה המרכיבים, זהות וערכים, אקלים ושיח, תכנים שהולמים את השינוי הזה, דרכי למידה, סבירויות וסביבה.
<משה אגוזי: נורא חשוב לנו, כמו שאתה אמרת בתחילת הדברים, בחרת לשבת כאן כדי ליצור את האינטימיות, ברור לנו שלא ייתכן שהכיתה יכולה להמשיך הלאה, אותה כיתה של 30 תלמידים שיושבים אחד בעורפו של השני כשמולם עומד אחד שיודע הכול ומדבר ללא הפסקה, זה לא יכול להימשך.
<משה אגוזי: ככה זה צריך להיראות, לשבת בעיגול, רואים אחד את פניו של השני, את אור פניו של השני, שבת אחים יחד, אומר הזוהר הקדוש, שזה בעיגול.
<משה אגוזי: ככה רבי שמעון אומר שם, זה בעיגול, יושבים בעיגול, מדברים אחד עם השני.
<משה אגוזי: מרחבי הלמידה חייבים להשתנות, חייבים לאפשר זרימה, פתיחות, מידע שעובר במהירות, קשר עם החוץ, חלונות של בית כנסת, ועוד כהנה וכהנה הדברים.
<משה אגוזי: כמובן דרכי הערכה.
<משה אגוזי: התעודה הזאת שבסוף המחצית אתה שווה 7 או 8 או 9, היא נורא מקומית, היא נורא צדדית ובוודאי לא משקפת את כל הסיפור האמיתי של התלמיד וכל זה הולך אל התוצאות.
<משה אגוזי: אלה הן שש התוצאות שזיקקנו מתוך התהליך הארוך הזה שעשינו.
<משה אגוזי: אנחנו רוצים לראות תלמיד שהוא לומד ומתפתח כדרך חיים, תלמיד שחש שותפות, משמעות, שייכות בקהילה שבה הוא נמצא וחי, נוהג על פי תורת חיים, יהדות וישראליות.
<משה אגוזי: שימו לב לנוסח הרך, משום שיש לנו 100 בתי ספר שונים ומשונים, כל אחד נמצא במקום אחר, חלקם אפילו מסורתיים ויש לנו גם שבעה בתי ספר כלליים בתוך הרשת.
<משה אגוזי: לכן הניסוח מאפשר לאנשי הישיבות לפרוץ בדרכם ולאנשים שבאים במקיפים לפרוץ כדרכם, וגם הממלכתיים, לפרוץ כדרכם.
<משה אגוזי: חש אחריות, מעורבות, מדינה, מה שאברהם אמר קודם, הנס הגדול הזה של הקמת המדינה, איך אני לוקח חלק.
<משה אגוזי: שליטה במיומנויות של המאה ה-21, גם עליהם נעשתה עבודה מאוד מאוד גדולה.
<משה אגוזי: וכמובן תחושת מסוגלות, מיצוי והישגים.
<משה אגוזי: אנחנו ממלכתיים, אנחנו לא מוותרים על מה שהמדינה דורשת מאיתנו, אנחנו נעמוד בצורה הטובה ביותר בכל ההישגים.
<משה אגוזי: וכל הדבר הזה הולך לאן?
<משה אגוזי: אל התלמיד, אל המנהל, אל המורה, אל העובד שלנו, לבית הספר וכמובן אל המקום שבו התלמיד פועל וחי.
<משה אגוזי: זה הסיפור שלנו.
<משה אגוזי: עכשיו אני אעביר את רשות הדיבור להילית, אולי כאן צריך להגיד ד"ר הילית פינקלשטיין, אחת מהמוחות המבריקים שלנו שבעצם אמונה על המפגש שלנו עם כל חזית הידע העולמי וגם פיתוח בתוך הרשת.
<משה אגוזי: הילית, בבקשה.
<הילית פינקלשטיין: שלום, תודה.
<הילית פינקלשטיין: אני רוצה לעשות את החיבור לטכנולוגיה, כי אנחנו נמצאים בוועדת מדע וטכנולוגיה.
<הילית פינקלשטיין: כמו שקודמיי דיברו, בעצם כולנו עדים לאיזה שהוא שיח מתמשך בשנים האחרונות ששותפים לו אנשי חינוך, רגולטורים, חוקרים, אנשי שטח, כולנו הורים, מנהלים, תלמידים, באמת בצורך של שינוי מערכת החינוך והתאמת מערכת החינוך למאה ה-21.
<הילית פינקלשטיין: אני מניחה שיש ציניקנים שאומרים אוקיי, נוריד את הראש ועוד גל של רפורמות ושינויים יעבור, בסוף בית הספר נשאר, אבל אני חושבת שהשינוי המהותי, או שיש איזה שהוא גורם משמעותי שבאמת יכול לאפשר את השינוי הזה ולדרוש את השינוי הזה זה באמת הסיפור של הטכנולוגיה.
<הילית פינקלשטיין: אני מניחה שאם אני אשאל כל אחד מכם אם שמע פעם ילד, נכד, או תלמיד בבית ספר שאמר 'בשביל מה אני צריך לבוא בבית הספר, אם הכול כתוב בוויקיפדיה?' או 'אם אני אשאר בבית אני אלמד טוב יותר בכוחות עצמי', ואני חושבת שאותו מנוף של טכנולוגיה, אותו גורם של טכנולוגיה שבאמת יצר את הצורך הזה הוא גם אחד המנופים הגדולים בהובלת השינוי ואנחנו צריכים לשים אותו לנגד עינינו ובאמת לפתח דברים שיאפשרו לשינוי הזה להתחולל.
<הילית פינקלשטיין: יש כמה נקודות שמביאות את זה לידי ביטוי, זאת אומרת טכנולוגיה כמקדמת תהליכי פדגוגיה חדשה כי בלעדיה לא נוכל.
<הילית פינקלשטיין: כל מה שהרב אגוזי ומירי תיארו קודם, זאת אומרת הם באמת מחוללים משהו אחר בכיתות מורה יכול להחזיק את זה עם 30 ילד, עם שכבה לכל היותר, אבל כשזה הופך להיות משהו שהוא בית ספרי אז אנחנו חייבים את הכלים האלה.
<הילית פינקלשטיין: דבר ראשון, שיטתיות ורשתיות.
<הילית פינקלשטיין: מורים בזכות הטכנולוגיה יכולים להחליף מידע, להעביר חומרים אחד לשני, כי באמת אין שום סיבה שכל אחד ימציא את הדבר הזה, ודאי כשאנחנו רוצים שמורים יתפתחו ויהפכו להיות ממעבירי למידה למחוללי למידה וכן הלאה.
<הילית פינקלשטיין: כל הסיפור של תהליכי למידה חדשים, של פריצת גבולות כיתה, שאני יכול לשבת במרכז הארץ וללמוד ממורה מדהים בחצור או בירוחם, או ללמוד בכלל מדברים אחרים בעולם.
<הילית פינקלשטיין: אתם מכירים את כל הסיפור של המוקים וכו'.
<הילית פינקלשטיין: למידה מותאמת אישית של פיתוח טכנולוגי.
<הילית פינקלשטיין: אני חושבת שזה הסיפור, אנחנו מדברים הרבה על פרסונליזציה והתאמה של תהליכי למידה ובלי מערכת תומכת שבאמת תאפשר למורה לעקוב, ולילד, מדברים על ממשקי מוח-מחשב וכל מיני דברים כאלה.
<הילית פינקלשטיין: אף אחד לא באמת יודע לאן זה יילך, אבל אנחנו כאנשי חינוך צריכים להיות שם ולחשוב מה הצרכים שלנו ולפתח כדי לתת לזה מענים.
<הילית פינקלשטיין: הערכות חלופיות, שאנחנו כבר רואים שהמשרד נמצא שם מאוד חזק וצריך לקדם אותן מאוד, כי אם תהליכי הלמידה אחרים, אז גם ההערכה צריכה להיות שונה ולא להישאר כזו שבוחנת שינון.
<הילית פינקלשטיין: וזה קישור שאנחנו רואים בין הטכנולוגיה לבין כל הרצון להתאים את מערכת החינוך למאה ה-21 ולאפשר לבוגרים שלנו בסופו של דבר להשתלב בצורה הטובה ביותר בעולם שמחכה להם בחוץ.
<גיל ברדוגו: תודה רבה.
<גיל ברדוגו: עד פה הצגנו, כפי שאמרתי, שני גופים שעשו את החיבור בין הטכנולוגיה לבין הפדגוגיה בדרכם הם וביקשנו גם להנכיח שתי תכניות, לרדת כרגע לרזולוציה של תכניות בבתי הספר עצמם.
<גיל ברדוגו: אני מבקש להזמין את גב' אסנת פרנס שתציג לנו תכנית אחת, בבקשה.
<אסנת פרנס: המיזם שלנו מדבר על מדע וטכנולוגיה בראי היהדות, בעיקר ביהדות ובהלכה, שהוא נועד להתניע תרבות מדעית טכנולוגית בשיתוף ההלכה ביהדות בבתי הספר היסודיים בחינוך הממלכתי דתי.
<אסנת פרנס: המיזם הוא יוזמה של המינהל בחינוך דתי של החמ"ד יחד עם המזכירות הפדגוגית והפיקוח על הוראת מדע וטכנולוגיה ואוניברסיטת תל אביב.
<אסנת פרנס: אוניברסיטת תל אביב נרתמה, לצורך העניין, כליווי אקדמי, לפיתוח תכניות ויחידות הוראה שמתאימות ומשלבות מדע, יהדות והלכה.
<אסנת פרנס: ההנחה היא שההתנסויות בכל הפעילויות שרלוונטיות לעולם התרבותי של הלומדים וזה עתיד להגביר את המוטיבציה של המורים והתלמידים לעסוק בלימודי מדע וטכנולוגיה לאור ההלכה ביהדות ולהביא לשיפור בהישגי הלומדים וקידום לומדים מהמקום של 'בכל דרכיך דעהו'.
<אסנת פרנס: מטרות המיזם: הגברת סקרנות ומוטיבציה של תלמידים מהחינוך הממלכתי דתי להרחבה והעמקה של הידע בתחומי המדע והטכנולוגיה והקשרם ליהדות, להביאם לקידום בהישגי התלמידים.
<אסנת פרנס: יש לנו מטרת על ברמה מדינית.
<אסנת פרנס: אנחנו יודעים שאנחנו הולכים לפתח דור עתידי שיוביל את הכלכלה, החברה והביטחון במדינת ישראל תוך מענה לסוגיות הלכתיות טכנולוגיות ברוח ההלכה ביהדות.
<אסנת פרנס: אנחנו רוצים לפתח מודעות והכרה בחשיבות ידע מדעי טכנולוגי כפתרון לבעיות הלכתיות, אנחנו הולכים למקום של חיבור קיום המצוות בעולם הטכנולוגי שלנו, טכנולוגיה בהלכות שבת.
<אסנת פרנס: אם אנחנו רוצים לפתח, אנחנו מדברים על מאכלות אסורים, בפן הביולוגי ובפן ההלכתי, עושים את ההשקה.
<אסנת פרנס: אנחנו רוצים שהתלמידים פשוט יבינו שכל מצווה שהם מקיימים, מה מהותה ומה הקשרה.
<אסנת פרנס: אנחנו כתבנו יחידות הוראה על נושא של הבדלה בנושא של בשמים, ההבדלים של עשבי בשמים - - - וכו' בפן של - - - לקחנו את תכנית הלימודים ביהדות ובהלכה ולקחנו את תכניות הלימודים במדעים ועשינו שילוב ביחד לכיתות א' עד ו'.
<אסנת פרנס: אנחנו מאמינים שבהפוך בה והפוך בה דכולה בה.
<אסנת פרנס: אנחנו מדברים על אבני יסוד של החמ"ד, כמו שגיל הראה קודם, יש לנו ללמוד וללמד בכל נושא החקר.
<אסנת פרנס: אנחנו מאמינים, אנחנו אומרים כל בוקר 'ותן בלבנו בינה', אנחנו אומרים לשמוע את התלמיד, ללמוד אותו ורק אז אנחנו יכולים ללמד.
<אסנת פרנס: לשמור, לעשות ולקיים בכל דברי תלמוד תורתך באהבה מעולמו של הילד ולאורך החיים והתרבות שאנחנו רוצים להנחיל לתלמיד שלנו שנתקל היום, בעידן הטכנולוגיה, בהמון בעיות הלכתיות מתרבות הבית, כמו שאמרנו, נושא של שמירת שבת וטכנולוגיה בעזרת קיום המצוות.
<אסנת פרנס: אנחנו כתבנו יחידת לימוד על נושא של שעטנז, על נושא של ציצית, אפילו בנושא גוף האדם, ללמד את ברכת אשר יצר את האדם לאור מערכת העיכול.
<אסנת פרנס: לעשות את כל ההשלמות האלה שאפשר.
<אסנת פרנס: אתם רואים פה דוגמאות למה שפיתחנו, כבר דיברתי על זה.
<אסנת פרנס: יושב כאן מנהל בית ספר, בית הספר ביבנה, אנחנו בונים שם מטבח לאור ההלכה, מדע וטכנולוגיה בכשרות המטבח, ממש בצורה שילמדו מדעים, הלכה, מתמטיקה בתוך המטבח הזה, עם הילדים, עם אוכלוסייה לא פשוטה.
<אסנת פרנס: אנחנו בונים את התכנית ומתחילים להריץ אותה.
<אסנת פרנס: יש לנו עיר שהקימו בתוך בתי הספר, צוותים מובילים שכוללים את רב בית הספר, את המורה למדעים, מורת שפה ומחנכת ואנחנו בחרנו נושאים, אפילו את הנושא של חמשת מיני דגן, עכשיו לפני פסח, אנחנו מסתכלים על הפן הבוטני, מה זה מחמצת וכו'.
<אסנת פרנס: ככה לתת את הדברים.
<אסנת פרנס: אנחנו מאמינים שבחיי היומיום של התלמיד זה מה שהוא צריך לדעת ומתוך זה הוא ילמד לחבב, יחקור ויעשה.
<אסנת פרנס: איך נאמר?
<אסנת פרנס: כשאתה עושה אתה לומד.
<אסנת פרנס: זה הפיתוח שלנו.
<אסנת פרנס: בעצם התוצר והתפוקות שלכל בית ספר תהיה תכנית לימודים משולבת מדע, טכנולוגיה, יהדות ושפה.
<אסנת פרנס: אנחנו מכניסים המון מיומנויות של חשיבה מסדר גבוה ובסוף יהיה מיני פרויקט, כבר בתי ספר בחרו לעצמם נושאים, הכול מתוך תכנית הלימודים, אנחנו רק עושים את החיבור.
<אסנת פרנס: אתם יודעים שלעבודת צוות יש שלוש רמות, יש את רמת היידוע, רמת תיאום ורמת מיזוג.
<אסנת פרנס: אנחנו מדברים על המיזוג, שהתלמיד, הוא אותו תלמיד, אנחנו, המורים המתחלפים, שיידע את המיזוג ואת המושגים ברמה רוחבית.
<אסנת פרנס: אז רצינו לסיים, ממש בקיצור, הפוך בה והפוך בה דכולה בה, זה להיפך, אנחנו רוצים שילדים ילמדו וגם אם ילדים בכיתה ב' ילמדו מה זה שעטנז וילמדו מה זה כלאיים ואחר כך אנחנו נעבור לנושא הציצית והם יישבו עם הרב ויחברו בדיוק את כל שמונת החוטים וחמשת הקשרים ויבינו מה זה תרי"ג מצוות וכו', אולי הוא גם ילבש ציצית גם כשהוא עוזב את בית הספר ויקיים את זה מתוך אהבה, כמו שהחמ"ד תמיד אומר, והכול תשמעו מפי אל, הכול מתוך אהבה.
אורי מקלב: מרגש, נמשך לעסוק בדברי תורה.
<אסנת פרנס: ברור, זה הכיוון.
<גיל ברדוגו: תודה, תודה רבה.
<גיל ברדוגו: עוד פן של חיבור נכון בין טכנולוגיה לפדגוגיה, במקרה שלנו בנושא של הלכה, הלכה למעשה, כפי ששמענו עכשיו.
<גיל ברדוגו: ביקשנו לחתום את הפרק בתכנית נוספת מבית רשת עתי"ד, לרוב המנהלים כאן יש קשר לעתי"ד, בדרך כלל דרך תכנית 'משננים', שהיא מוכרת יותר.
<גיל ברדוגו: אנחנו מבקשים לחשוף תכנית חדשה, תינוקות של בית רבן, הרב יואל כהן נמצא פה לידי, בבקשה.
<יואל כהן: שלום לכולם, תודה על ההזדמנות.
<יואל כהן: כיף לפגוש את המנהלים.
<יואל כהן: תשב"ר, תינוקות של בית רבן, זו תכנית שמיועדת לכל בתי הספר בחמ"ד.
<יואל כהן: הרעיון הוא להביא תורה מפוארה בכלי מפואר, ילדים יסיימו חמישה חומשי תורה בשנה על ידי לימוד פרשת שבוע יומי, על ידי עלייה בכל יום.
<יואל כהן: הם עושים את זה בשעות אחר הצהריים בבית דרך תוכנה שפותחה.
<יואל כהן: לכם כמובן יש את האפשרות לעקוב, תיכף נדבר גם על זה.
<יואל כהן: הרעיון הוא שהילדים לומדים עלייה ביום בנוסח הביתי שלהם, כל נוסח של בית אבא ראוי ואפשרי נמצא בתוכנה שלנו ואז הילד מסיים חומש בשנה.
<יואל כהן: אם המשפחה יצאה לחופשה, לא נורא, זה מותאם לסלולרי, אפשר לעשות את זה עם המשפחה גם כשהיא יוצאת לחופשה.
<יואל כהן: בנוסף רצינו מאוד מאוד לגעת בנושא של שניים מקרא ואחד תרגום.
<יואל כהן: הנושא של פרשת שבוע בחמ"ד, ראינו שהוא נושא שצריך חיזוק, בצורה המלאה שלו, לא כל בתי הספר מגיעים לזה ללימוד וגם לא בתפיסה המלאה והראויה שלו, אז פה יש התעסקות עם פרשת השבוע כל יום ולמעוניינים יש אפשרות ממש לשניים מקרא ואחד תרגום, כי בתוכנה, שאתם רואים מצד שמאל בתמונה, יש למטה את תרגום אונקלוס, כאשר כל מילה שמסומנת למעלה באדום מסומנת למטה באדום באונקלוס, ואז הילד גם יכול לקרוא את האונקלוס ואז לראות איך זה בפסוק וגם לקרוא את הפסוק ולראות איך זה באונקלוס ועל ידי זה ללמוד את שניהם גם יחד.
<יואל כהן: הרעיון הוא שממש ממש שניים מקרא ואחד תרגום.
<יואל כהן: לא רצינו קריאה לבד, סתם קריאה של ילד שרק משנן את הפסוקים בלי להבין אותם, בלי לדעת מה קורה בהם.
<יואל כהן: יש במהלך הלמידה הזאת לילד, שתוך כדי, זה המסך שיש לו מול העיניים, אם מורן תלחץ עוד לחיצה אחת אז תוך כדי הלימוד קופץ חידון ששואל אותו שאלות בדרגות קושי משתנות, בהתאם לגיל הילד, שאלות שכבר קיימות במערכת וגם לכל מורה ולכל בית ספר יש אפשרות להוסיף שאלות משלו על החומר הנלמד, כך שהילד בעצם לא רק משנן כמו תוכי, אלא יש לו ממש אפשרות להבין את מה שהוא לומד, משאלות של רמה בכיתה א' ועד לשאלות של כיתה ו' ו-ח', בהתאם לבתי הספר היסודיים שיש לנו בתוך כל המערכת הזו.
<יואל כהן: החידונים קיימים בתוך המערכת ויש גם לכל בית ספר ולכל מורה אפשרות להשלים את החידונים בפני עצמם.
<יואל כהן: זו עוד נקודה שמאוד רצינו.
<יואל כהן: רצינו לחבר את אהבת התורה של הילד כפשוטו, מעבר לזה שהוא לומד תורה בשעות הפנאי, כשהוא רוצה בכך.
<יואל כהן: רצינו להגיד לו שגם לתורה שהוא לומד יש כוח, כוח לעזור וכוח להועיל, ולכן יש אפשרות להקדיש את לימוד התורה של הילדים להצלחה, אם הילד רוצה להצלחה של מישהו שפתח עסק במשפחה או כל דבר אחר, לרפואה כמובן ולא עלינו גם לעילוי נשמת.
<יואל כהן: ואז הילד יודע שהתורה שהוא לומד עכשיו, בזמן שהוא לומד עכשיו, מוקדשת עבור מישהו שקרוב אליו כדי שיקרה לו משהו בעקבות לימוד התורה שלו.
<יואל כהן: זה לא סתם לימוד תורה לעצמו.
<יואל כהן: רמת ההקדשה של לימוד התורה מורכבת בצורה כזו, הילד יכול להקדיש רק ורק הוא רואה את מה שהוא מקדיש, זה קופץ לו והוא יודע שלימוד התורה מוקדש למה שהוא קבע.
<יואל כהן: מורה יכולה להקדיש ברמת כיתה ומה שהיא מכינה קופץ לכל תלמידי הכיתה כשהם לומדים את התורה והם יודעים שזה עכשיו מוקדש, נגיד אם יש ילד חולה בכיתה או הורה חולה של אחד הילדים והכיתה עסוקה בזה.
<יואל כהן: ומנהל בית ספר יכול לעשות את זה ברמה בית ספרית, מה שמנהל בית הספר מכניס להקדשה רואים כל התלמידים הלומדים באותו יום בתוך המערכת.
<יואל כהן: למערכת הזו יש מערכת מעקב של המורים, כל מורה יכול לראות בכל זמן נתון מי לומד, כמה לומד, כמה חידונים הוא עשה, איזה תשובות הוא קיבל.
<יואל כהן: המורה גם יכול לראות איזה שאלות היו שאלות שהרבה לא הבינו, אז הוא יודע לשנות את הנוסח.
<יואל כהן: יש אפשרות להכניס לזה את לימוד התורה הרגיל של בית הספר, לתוך כל הסיפור הזה, בתי הספר שלנו משתמשים בזה במסגרת הלימוד הרגיל שלהם, ואלה שעושים את זה במסגרת - - - בהתאם לחומש הנלמד.
<יואל כהן: אבל יש פה אפשרויות גם לחזרה וגם לשאלה ויש פה רצף של לימוד תורה לאורך כל הדרך וכמובן כמובן כמובן זה נעשה אחר הצהריים, זה נעשה בבית, זה נעשה מרצונו של הילד, על חשבון זמן המחשב שלו, במקום לעשות משהו אחר הוא לומד תורה.
<יואל כהן: התגמול על לימוד התורה של הילדים, מה שמדרבן אותם, גם מחולק לשניים.
<יואל כהן: יש דרבון פנימי שלהם, הם רואים כל הזמן מי בכיתה משיג אותם בלימוד, יש להם דרייב בתוך הכיתה לראות מי מקום ראשון.
<יואל כהן: זה כמו במשחקי המחשב, שהם רואים מי מקדים אותם במשחק, וגם יש מערכת תגמולים של בית הספר, מורה שיודעת להתקשר, מורה שיודעת לציין את זה בבוקר בבית הספר, בכינוס יום שישי ובכל דרך אחרת שבית הספר בוחר לעשות את זה, יש לנו מורים שמתקשרים להורים ואומרים להם שיש פה עכשיו ילד שאנחנו יודעים שהוא לומד, אנחנו רואים עכשיו בתוכנה שהוא לומד והילדים הולכים לחדר ורואים שהוא לומד ואומרים לו 'כל הכבוד.
<יואל כהן: התקשרו מבית הספר להגיד לך כל הכבוד'.
<יואל כהן: אז המערכת הזאת נמצאת עכשיו לרשות כל בתי הספר של החמ"ד.
<יואל כהן: היא לא קשורה רק לתכנית עתי"ד או לקרן חירות, פתחנו את זה לכל החמ"ד.
<יואל כהן: כמובן שהיא נכנסת לכם בניהול העצמי תחת יוזמות פדגוגיות, אז אין שום בעיה גם לממן אותה בתוך תקציב בית הספר.
<יואל כהן: וזהו.
אורי מקלב: מאוד התחברתי לדבר הזה.
<יואל כהן: וזה גם יכול להיות במגזר החרדי, אורי.
אורי מקלב: אני באמת חושב, אנחנו מצד אחד כאלה, שיטת זילברמן, קוראים לזה, שזה חלק מהתכנית הזאת.
אורי מקלב: כשאני רואה בוגרים שם, אני באמת - - - קנאת סופרים, אני מקנא בילדים ובנערים ובמבוגרים שככה שולטים בחמישה חומשי תורה.
אורי מקלב: אבל מצד שני זה לא לכולם מתאים ולא כולם רואים את זה כדרך בלעדית.
אורי מקלב: אני אומר, זה שהיום השילוב, שאפשר לעשות את זה בלי לפגוע במערכת הלימודים הרגילה, המסורתית, שיש בה יתרונות - - -
<יואל כהן: זה מה שרצינו, שזה יהיה בנוסף ולא במקום.
אורי מקלב: אני רואה באמת כלי יפה מאוד וטכנולוגי שיכול לקדם את זה באופן בלתי רגיל.
אורי מקלב: וגם אם זה לא מתאים למאת האחוזים, אבל אלה שיכולים להשתמש בזה ויש להם משיכה, ואנחנו יודעים שיש כאלה.