GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ניר פפאי: אם אני מגיע לתכניות שהיום מקודמות - והיום מקודמות למעלה מעשרים תכניות – בחלק הניכר, ואני מדבר בהיבט של בעלי כנף, ועלו כאן כמובן סוגיות נוספות פחות נופיות אבל יותר פגיעה בבריאות הציבור – צריך להגיד שברובן אנחנו סבורים שעל ידי משטר הפעלה, הן יכולות להתקיים אלא שמשטר ההפעלה חייב להיות מחייב בהוראות התכנית כדי שזה יתקיים.
<ניר פפאי: אנחנו יודעים שיש קושי גדול ביישום של זה וביכולת לאכוף את זה וזה צריך להכניס בצורה מפורשת בהוראות, מה שלא נעשה היום.
<ניר פפאי: לגבי החוות שאנחנו מתנגדים, וצריך לומר מתוך אותו סל של תכניות, מעל עשרים, אנחנו מתנגדים קטיגורית לשלוש תכניות שלא ניתן לתת להן מענה עם אמצעי הפעלה.
<ניר פפאי: אחת מהן היא רמות מנשה עין השופט, תכנית שהוועדה המחוזית דחתה לפני כחודש ותל פארס שמופקדת היום להתנגדויות.
יעל כהן-פארן: אי אפשר להפעיל אותן עם משטר הפעלה, עם תצפיתנים, עם צפרים שיתצפתו?
<ניר פפאי: עשינו את ההשוואה.
יעל כהן-פארן: עושים את זה בירדן ובמצרים.
<ניר פפאי: עושים את זה אבל זה לא דומה למה שיש בארץ.
<ניר פפאי: האמצעים האלו טובים לנדידה.
<ניר פפאי: לנדידה ניתן להשבית טורבינות.
<ניר פפאי: לא ניתן לעשות את זה לעופות מקננים.
יעל כהן-פארן: אם יסכימו להשבית את זה?
<ניר פפאי: כמות השעות היא כל כך גדולה.
יעל כהן-פארן: כמות השעות שמגיעים לאזור, לתל פארס?
<ניר פפאי: חוסר היכולת לצפות את זה ולהעריך את זה היא מאוד בעייתית.
<ניר פפאי: אנחנו מדברים על חוות מסוימות.
<ניר פפאי: למשל בעמק הבכא אין התנגדות ברמת הגולן.
<ניר פפאי: לכן מכל אותן עשרים וכמה חוות שמקודמות היום, אנחנו מדברים על שלוש חוות שהן בעייתיות ולא ניתן למצוא להן פתרונות.
<ניר פפאי: יש עוד חודש להתנגדויות וכבר אלפים חתמו עליהן.
<ניר פפאי: מי שעוד רוצה מהאנשים כאן, יוכל לעשות זאת ואתם מוזמנים להצטרף להתנגדות הזאת.
<ניר פפאי: לסיכום.
<ניר פפאי: אנחנו כמובן בעד אנרגיה מתחדשת.
<ניר פפאי: הפתרון האמיתי והמשמעותי הוא על גגות.
<ניר פפאי: צריך לרכז שם את האנרגיה ולא להשחית את זמן כולם על תכניות שספק אם יקומו.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לשמוע את נציג הכבאות, יוסף בן יוסף.
<יוסף בן יוסף: גם אני מצטרף לברכות.
<יוסף בן יוסף: אני רוצה להתחיל ולומר שכאשר אנחנו מדברים על הנושא של טורבינות רוח, בימים אלו הוקמה ועדה בנציבות כבאות והצלה שמגבשת תקינה בנושא.
<יוסף בן יוסף: אני רוצה לדבר על המנדט שניתן לנו ברשות הכבאות ולא להתייחס מעבר לכך כי זה המנדט שיש לנו.
<יוסף בן יוסף: כמובן שכל התיקונים לוקחים בחשבון גם את עבודת הטייסת בזמן אירוע ואנחנו ראינו כאן תמונה מהר חלוץ באירוע שגם אני הייתי בו.
<יוסף בן יוסף: אני יכול לומר שהטייס עצמו, מגיע לו צל"ש כי הוא עבר על הרבה מגבלות טיס שהיה אסור לו לעשות והוא כן עשה שם קו הגנה, הקו האדום שכולנו צפינו בתמונה.
יעל כהן-פארן: ליד חורשים.
<יוסף בן יוסף: נכון.
<יוסף בן יוסף: הוא עשה קו הגנה בניגוד לכל כללי הטיסה עם רוחות בעוצמה שטייסים לא עושים.
<יוסף בן יוסף: הוא הגן שם על הישוב.
<יוסף בן יוסף: בואו לא נשכח שבסופו של יום מי שעושה את העבודה, אלה אותם לוחמים שנמצאים בשטח ומגנים על הבתים ועושים את הקו עצירה הסופי.
<יוסף בן יוסף: בנושא טורבינות רוח.
<יוסף בן יוסף: הטייסת מתנגדת בהפעלה של עד 500 מטרים רדיוס, אבל אני אומר את זה בזהירות מכיוון שאנחנו מכירים את האנשים שפועלים בטייסת, הם לפעמים לוקחים סיכונים ובאירועים גדולים הם כן נכנסים לקווים בתנאי שזה אנכי, תלוי בכיווני הרוח, אם העשן שוכב.
<יוסף בן יוסף: יש טקטיקה שמלמדים אותה.
יעל כהן-פארן: מורכבת לדיון כרגע.
<יוסף בן יוסף: מאוד מורכב וזה לא לכאן.
<יוסף בן יוסף: יחד עם זאת, רדיוס של 500 מטרים, זה אומר שכוחות קרקעיים, במקרה של שריפה, יצטרכו לפעול.
<יוסף בן יוסף: לכן כאן אנחנו נותנים איזושהי חליפה, היא נקראת חליפת בטיחות, לאותם מתקנים.
<יוסף בן יוסף: אותה חליפת בטיחות שאנחנו נותנים, כי הוא גם בתקנה שקיימת היום כבר כטיוטה, זה אומר שאנחנו מדברים על מאגרי מים, על כיבוי אוטומטי וכפי שידוע לנו בעולם בתוך בין טורבינה, על מערכות ספרינקלרים של גז ויתר הדברים, כולל ניכוש עשבייה למעבר של רכבים, כמה מטרים יהיו בשיחים ועד כמה מטרים נהיה באזור שהוא מיוער.
<יוסף בן יוסף: זה המנדט שניתן לנו וכאן אנחנו נמצאים.
<יוסף בן יוסף: כולנו כמובן רוצים לקדם את האנרגיה המתחדשת.
<יוסף בן יוסף: כמו שנציב באות והצלה דיבר על הפחתת הרגולציה, אנחנו כן בעד קיצור הליכים בנושא הזה.
<יוסף בן יוסף: כל מי שמגיש לנו את הבקשות, אנחנו נותנים לו תעדוף ואני חושב שזאת משימה לאומית.
<יוסף בן יוסף: אני חייב להתייחס לאותה אנרגיה פוטו וולטאית מהשמש.
<יוסף בן יוסף: אני רוצה לומר לכם שנכון, זה דבר שמקדם ומוסיף.
<יוסף בן יוסף: יחד עם זאת, זה ברמה שלנו, לוחמי האש, יש סיכון לא פשוט באותה אנרגיה פוטו וולטאית ואנחנו כבר נתקלנו בשריפות.
<יוסף בן יוסף: מדובר באירועים שקרו לנו ואירועים בהם טיפלנו.
<יוסף בן יוסף: יש הוראת נציב 543.
<יוסף בן יוסף: יחד עם זאת, הלוחם מסכן את עצמו בהתחשמלות באירועים מהסוג הזה שזה משהו שגם אתו אנחנו מתמודדים ביום יום.
<יוסף בן יוסף: אנחנו מוכנים להתמודד עם כל אתגר בתנאי שזה מיטיב עם מדינת ישראל.
<יוסף בן יוסף: זה המנדט שניתן לי מבלי להיכנס ליתר הפרטים.
יעל כהן-פארן: האם אתם העברתם המלצה כלשהי למינהל התכנון לגבי מרחקי בטיחות כדי לאפשר מרחקי בטיחות לטיסה, לטייסים?
<יוסף בן יוסף: אנחנו עובדים על זה בוועדה.
<יוסף בן יוסף: זה עדיין לא קיים.
יעל כהן-פארן: כי אני זוכרת שהיה משהו.
<יוסף בן יוסף: יש אמירה של 500 מטרים.
<יוסף בן יוסף: נקודה.
<יוסף בן יוסף: רשות התעופה מדברת על מאתיים מטרים אבל הטייסת האווירית מדברת על 500 מטרים.
יעל כהן-פארן: 500 מטרים מקו בתים שלא יהיו טורבינות.
<קריאה: מגבול הישוב.
יעל כהן-פארן: חברים, זמננו תם ואני יודעת שיש עוד אנשים שרצו להתייחס.
<קריאה: הרשויות לא נשמעו.
יעל כהן-פארן: אני יודעת שכולם הגיעו מהצפון ומהדרום.
יעל כהן-פארן: אני מבקשת מכל דובר להתייחס בדקה.
יעל כהן-פארן: נסר סנעאללה, ראש המועצה המקומית דיר אל אסד, בבקשה.
<נסר סנעאללה: שלום לכולם.
<נסר סנעאללה: אני חושב שמן הראוי היה לשמוע קודם כל את ראשי הרשויות כי הם בעלי העניין בנושא הזה.
יעל כהן-פארן: בדיון הקודם שהתקיים ביולי ראשי הרשויות דיברו ראשונים.
יעל כהן-פארן: היום נתנו קודם למי שלא דיבר בדיון הקודם.
<נסר סנעאללה: הם אלה שעשויים להרוויח, כפי שחלק טוען.
יעל כהן-פארן: להרוויח או להפסיד.
<נסר סנעאללה: הם עלולים להיפגע כפי שאני טוען.
<נסר סנעאללה: לכן היינו צריכים לשמוע אותם קודם.
<נסר סנעאללה: מבלי להיכנס לכל הוויכוח שמתקיים בין אנשי המקצוע, אני אומר שהריבון בעניין הזה הוא הרשות המקומית.
<נסר סנעאללה: הרשות המקומית היא זו שאמורה להיות אמונה על טובת התושבים שלה והיא יודעת מה טוב להם ומה לא טוב להם.
<נסר סנעאללה: מה הצרכים שלה ומה לא.
<נסר סנעאללה: הצרכים שלי באזור תעשייה שייתן פרנסה לתושבים שלי ולא הפרנסה בארבע או חמש אנטנות שייקחו לי אלף דונם מהשטח שלי ולא ייתנו פרנסה.
<נסר סנעאללה: לא זה מה שאנחנו צריכים.
יעל כהן-פארן: בבקשה, בלי מחיאות כפיים.
<נסר סנעאללה: בקצרה.
<נסר סנעאללה: דיר אל אסד, כפר עם 12 אלף תושבים ולפי התכנון אמור להיות ב-2040 עם 24 אלף תושבים.
<נסר סנעאללה: אני מאמין שלא בכוונה אפילו על המפה כאן המקום לא נראה.
יעל כהן-פארן: ממש לא נראה לי בכוונה.
<נסר סנעאללה: לא רואים את המקום על המפה, מול קישור ולפידות.
<נסר סנעאללה: כל האזור הזה מול לפידות וקישור, הוא תחום שיפוט של דיר אל אסד.
<נסר סנעאללה: השכן שלי שם הוא במקרה גם שכן שלי כאן.
יעל כהן-פארן: שכנות טובה.
<נסר סנעאללה: שכנות טובה ואנחנו ביחסים טובים.
<נסר סנעאללה: לדיר אל אסד אין כל כיוון התפתחות חוץ מאשר לכיוון הזה, היכן שהטורבינות האלה מונחות, מול לפידות ומול קישור.
<נסר סנעאללה: זה בתחום השיפוט שלי.
<נסר סנעאללה: אני סגור מצד דרום ב-בני, מצד מערב במשגב ורק האזור הזה.
<נסר סנעאללה: כל שטח השיפוט שלנו, 5,000 דונם.
<נסר סנעאללה: אם אני לוקח את ה-500 מטרים או את ה-2,500 מטרים, אם אני לוקח ממוצע בין זה לזה, הטורבינות האלה משעבדות לי לפחות אלף ומשהו דונם מתחום השיפוט שלי שהוא 5,000 דונם.
<נסר סנעאללה: חוץ מהעניין הטופוגרפי שלוקח לי יותר מרבע מתחום השיפוט שלי שאי אפשר לנצל אותו.
<נסר סנעאללה: היכן אני אתפתח?
<נסר סנעאללה: מי ידאג לתושבים שלי?
יעל כהן-פארן: הנימוק ברור.
<נסר סנעאללה: לכן אנחנו באופן ברור, אני לא מסתכל אם זה מבחינה בריאותית, הרעש, האם זה מפריע או לא, אבל לפי הנתונים האלה, הורסים את הישוב שלי.
<נסר סנעאללה: לכן אנחנו מתנגדים בכל תוקף לכל טורבינה שתונח בתחום השיפוט שלנו ואפילו במרחק של 500 מטרים, המרחק המינימלי, מתחום השיפוט שלנו כי אני לא רוצה שיפריעו לתושבים שלי.
יעל כהן-פארן: גרשון שמואל מלפידות.
<גרשון שמואל: יושב ראש המושב.
יעל כהן-פארן: אחד מהישוב.
<אמנון בן עמי: אבל אנחנו אחד בעד ואחד נגד.
<אמנון בן עמי: לזה גורמות הטורבינות.
<גרשון שמואל: המושב שלנו מכיל 37 משפחות בלבד ואנחנו בשנים האחרונות, לאור הכישלון שהיה לנו בגידולי החקלאות למיניהם, פנינו ב-2012 וביצענו מערכות סולריות על כל הגגות שלנו של הלולים, דבר שנותן פרנסה לתושבים.
<גרשון שמואל: 24 אחוזים מהישוב לצערנו אלה גרושות ואלמנות וזה מהווה מקור פרנסה עבורן.
<גרשון שמואל: לאור ההצלחה בקטע הזה של המערכות הסולריות, ביקשנו גם ללכת לכיוון של פרויקט הטורבינות.
<גרשון שמואל: התחלנו את התהליך לפני שנתיים-שנתיים וחצי וזה באמת אמור לתת לנו פרנסה כי בסך הכול מדוב באנרגיה נקייה ואנחנו מצדדים בה, כמו שהצלחנו בנושא הזה של המערכות הסולריות.
<גרשון שמואל: הוצאתי לך מכתב בנושא.
<גרשון שמואל: קיימנו אסיפה כללית והיזם הגיע למשך ארבע-חמש שעות ופרס את הכול.
<גרשון שמואל: כולם היו, שאלו שאלות וקיבלו תשובות.
<גרשון שמואל: חשוב לנו להשאיר את הנושא הזה לטובת הפרנסה של החברים.
<גרשון שמואל: אין לנו משהו אחר.
<אמנון בן עמי: גברתי, גם אני הייתי יושב ראש ועד עשר שנים בישוב הזה והקמתי את חוות הלולים ואזור התעשייה בתפן.
<אמנון בן עמי: אני רוצה להתייחס לשני דברים.
<אמנון בן עמי: האחד, הגורם הלאומי.
<אמנון בן עמי: מבחינת תעסוקה, אזור תעשייה תפן עתיר תעשייה ולא חסרה שם תעסוקה.
<אמנון בן עמי: מבחינת פרנסה עליה מדבר ידידי גרשון שמואל, היא לא נותנת פרנסה לאף אחד.
<אמנון בן עמי: אני אעביר ליושבת ראש הוועדה את ההסכם שעכשיו מתגלה בכל הישובים כאשר לקחו כמה בעלי השפעה, סגרו אתם עסקאות תוך הונאת הציבור שפתאום מתגלה לו מה באמת נחתם.
<אמנון בן עמי: אין כאן שום פרנסה לאף אחד חוץ מאולי לאותם אלה שחותמים על ההסכם.
<אמנון בן עמי: אני מדבר כאן על עובדות.
<אמנון בן עמי: הדברים האלה כנראה יגיעו לוועדת חקירה.
יעל כהן-פארן: זה לא מול הוועד של היישוב?
<אמנון בן עמי: זה מול ועד היישוב שכרגע חולק לשניים.
<אמנון בן עמי: אנחנו חצי-חצי, כאשר חצי מתנגדים.
<אמנון בן עמי: כנראה זה יגיע בסופו של דבר לוועדות חקירה הבאות אבל אין כאן פרנסה אלא יש כאן ממש הולכת שולל של ציבור שיום אחד מתעורר ויראה את מגדלי עזריאלי 500 מטרים מהבית שלו.
יעל כהן-פארן: שני דוברים אחרונים.
יעל כהן-פארן: מופיד מרעי, ראש הרשות המקומית חורפש ואחריו איתן פרנס.
<קריאה: מה עם נציג בעלי הקרקעות?
מופיד מרעי: חבל לי שניסו להציג כאן נתונים שמטעים.
יעל כהן-פארן: אנחנו נבדוק את הנתונים.
מופיד מרעי: צריך לעשות הבחנה בין טורבינות בשטח מינהל, מה שנקרא שטח ציבורי, לבין אדמות פרטיות.
מופיד מרעי: מרבית הישובים הדרוזים הם באדמות פרטיות ואף אחד לא יכול למנוע מבן אדם פרטי להקים טורבינה לייצור חשמל בשטח שלו.
יעל כהן-פארן: זה לא שאי אפשר למנוע אבל צריך לאשר את זה ברשויות התכנון.
יעל כהן-פארן: אי אפשר להקים את זה בלי אישור.
מופיד מרעי: תנו לי להשלים את המשפט.
יעל כהן-פארן: אבל אמרת משהו לא נכון.
מופיד מרעי: בהתאם לחוק.
יעל כהן-פארן: בהתאם לחוק.
מופיד מרעי: בהתאם לחוקים, לנהלים ולתקנות.
מופיד מרעי: ללא זה הוא לא יקבל היתר.
מופיד מרעי: חשוב מאוד שההבחנה הזאת תהיה.
מופיד מרעי: אם הדבר הזה מזיק לבריאות, אנחנו נהיה הראשונים שנתנגד לזה.
<קריאה: תקרא את המאמר לגבי גרמניה.
מופיד מרעי: מאחר ונאמר כאן גם על ידי קודמי, אני רוצה לומר.
מופיד מרעי: מדינת ישראל היא מדינה קטנה.
מופיד מרעי: לפרוס בה עכשיו סולרי לכל האורך, הרי היא תיגמר.
מופיד מרעי: , אם יש כמה נקודות שיש בהן מקום ויש בהן רוח שאפשר להפיק אנרגיית רוח, כן צריך לאשר את זה בהתאם לנהלים שאמרו אנשי המקצוע.
מופיד מרעי: אני מסכים גם עם המרחקים כפי שבא לידי ביטוי בדוח של אנשי המקצוע.
מופיד מרעי: אסור לנו לתקוע.
מופיד מרעי: אנחנו רוצים להיות ייחודיים כמדינה אבל לא לתקוע ולטרפד מהלכים.
מופיד מרעי: אנחנו באמת צריכים לעמוד בתקנות, צריכים לעמוד במה שמחייב אותנו.
יעל כהן-פארן: איתן פרנס, בבקשה.
יעל כהן-פארן: מאחר שאף אחד מנציגי היזמים לא דיבר, איתן פרנס, איגוד אנרגיות מתחדשות.
יעל כהן-פארן: הוא לא מדבר בשם היזמים אלא בשם איגוד האנרגיות המתחדשות בארץ.
<איתן פרנס: למען הגילוי הנאות, רוב החברות בארגון שלנו עוסקות באנרגיה סולרית.
<איתן פרנס: בואו אני אגלה לכם משהו קצר.
<איתן פרנס: תמיד התנגדו לאנרגיה ירוקה, לא משנה מה, וביום שהתחילו להרוויח אנשים מאנרגיה ירוקה, משהו טוב קרה.
<איתן פרנס: זה לנושא עליו דיבר חבר הכנסת חיים ילין.
<קריאה: מי בדיוק מרוויח?
<איתן פרנס: אני מבקש לא להפריע לי.
<איתן פרנס: מי שמתנגד לאנרגיית רוח, הוא שם במוקד את הטורבינות הלא נכונות.
<איתן פרנס: הוועדה הזו, כשמה, צריכה לעסוק בהפחתת פליטות גזי חממה וזיהום וזו בעיה גלובלית.
<איתן פרנס: מי שתקוע לו, לא רוצה להגיד בצורה לא נעימה - - -
יעל כהן-פארן: אל תגיד שום דבר בצורה לא נעימה.
<איתן פרנס: אני לא אגיד.
<איתן פרנס: מי שזווית הספקטרום שלו היא החלון של הבית שלו, אני מציע לו שנזמין לדיון הבא לכאן את מי שגר ליד טורבינות אמיתיות, כאלה ששורפות ומזהמות את הסביבה הקרובה שלהן, אנשי שכונת חפציבה שגרים ליד תחנות כוח, אנשי אשקלון שגרים ליד תחנות כוח ואלה שיגורו ליד עוד הרבה מאוד תחנות כוח שמשרד האנרגיה מקדם.
<איתן פרנס: אני אומר במיוחד לגברת שיושבת מולי שאני מוכן לפגוש אותה בכל עת ולהסביר לה מה הן טורבינות רוח ולילדים הקטנים שלי שמקבלים מרשות הטבע והגנים, עוד מעט תחלקו דפי ציור, בטלטביס יש טורבינות רוח אבל בישראל טורבינות רוח הן אויב הציבור.
<איתן פרנס: לא המצאנו שום דבר.
יעל כהן-פארן: אני מבקשת לא לתקוף את רשות הטבע.
יעל כהן-פארן: זכותם להחזיק בעמדות שלהם.
<איתן פרנס: רק שלא יחלקו לילדים חומרי פרופגנדה.
<איתן פרנס: כארגון מקצועי שעוסק בתחום האנרגיה המתחדשת, כבר עשר שנים נלחם בכל תחנות הרוח הלא נכונות האלה שהן נגד התחום, אני אומר לכם שבלי אנרגיית רוח לא יהיה אפשר לקדם בישראל יותר מדי אנרגיה סולרית, אנחנו נעצור בעשרה אחוזים אנרגיה סולרית.
<איתן פרנס: כאשר השמש שוקעת, צריך אנרגיה אחרת.
<איתן פרנס: איזה אנרגיה אחרת נעשה?
<איתן פרנס: נשרוף דלקים או שנשים בטריות עצומות ואז יבואו מתנגדי הבטריות.
<איתן פרנס: כשיבואו מתנגדי הבטריות, ישלחו לנו מיילים שבואו תעזרו נגד הבטריות ושיעזרו נגד תחנות הכוח וכולנו נשב ונסתכל על הנוף ונגיד איזה יופי מדינת ישראל שלנו, הילדים שלנו באמת מחנכים אותם נכון.
<איתן פרנס: אז לא.
<איתן פרנס: צריך לעשות אנרגיה ירוקה ואנרגיית רוח נקבע כבר מזמן במדינות אחרות שכן בודקות וחוקרות ולומדות ויש להן גם תארים אקדמיים ויותר מומחי רעש מאשר בישראל, וגם יותר מומחי ריצוד מאשר בישראל וכך גם בכל תחום אחר שקשור לטורבינות רוח.
<איתן פרנס: לא צריך לאבד את הפרמטרים - -
<קריאה: הם העבירו את הטורבינות לים.
<איתן פרנס: תנו לוועדה המחוזית ולמומחים שיושבים בה, שגם כך נמצאים כל הזמן במוקד המתנגדים ושומעים הכול.
<איתן פרנס: זה המקום הנכון, הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה ויש דרכים לקבל פיצוי מפרויקטים שפוגעים.
<איתן פרנס: מדינת ישראל לא התמוטטה עדיין.
<איתן פרנס: בנינו כבישים, כביש 6, נבנה מתקני תשתית של אנרגיה ירוקה.
<איתן פרנס: כל מי שמחפש במה להתנגד, יבוא אלינו ויקבל רשימה של פרויקטים מזהמים באמת ויוכל להתנגד להם.
<איתן פרנס: הוא ימצא בהם קצת יותר תעסוקה מאשר באנרגיה ירוקה.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שזה לא המקום להעביר ביקורת.
יעל כהן-פארן: הם מתנגדים גם לפרויקטים מזהמים.
יעל כהן-פארן: חברים, אני שוב מתנצלת בפני מי שלא דיבר.
יעל כהן-פארן: אנחנו מסכמים עכשיו את הדיון.
יעל כהן-פארן: הדיון כאן הוא סוער ולא בכדי.
יעל כהן-פארן: שמענו כאן שני אנשים מאותו ישוב עם 37 משפחות והם לא מסכימים.
<אמנון בן עמי: נעצרה לו ההרחבה.
יעל כהן-פארן: יצא סיכום מסודר של הוועדה ואני אעביר אותו.
יעל כהן-פארן: מאחר שדוח מרכז המחקר והמידע הגיע רק השבוע, אני אתן לכל חברי הכנסת זמן להגיב על הסיכום המסודר של הוועדה ואנחנו נגיש אותו כדוח לוועדת המדע כסיכום ועדת המשנה.
יעל כהן-פארן: קודם כל, אני לא מקבלת את הקביעה שאין מקום לאנרגיית רוח וטורבינות לייצור חשמל מאנרגיית רוח בישראל.
יעל כהן-פארן: אני לא מקבלת את הקביעה הזאת.
יעל כהן-פארן: אני גם לא מקבלת קידום טורבינות בכל מחיר תוך ביטול חשיבות של בחינה אמיתית של היבטים סביבתיים וציבוריים ובלי לנקוט באמצעי זהירות.
יעל כהן-פארן: במיוחד באזור של אי ודאות.
יעל כהן-פארן: בוודאי צריך לקדם אנרגיה סולרית והוועדה הזאת עושה הרבה מאוד.
יעל כהן-פארן: כמעט חצי מהחוקים שאני מגישה הם בתחום הזה של אנרגיה סולרית וזה ללא קשר לאנרגיית הרוח וללא קשר לקידום שגם צריך להיות לאנרגיה מרוח.
יעל כהן-פארן: לאנרגיית רוח יש יתרונות ויש איכויות משלה מבחינת היקף ייצור חשמל לשטח ומבחינת הפחתת פליטות פחמן ומחיר והשארת שטח פתוח חקלאי סביבה.
יעל כהן-פארן: אי אפשר לחכות לשיפור של הסוללות.
יעל כהן-פארן: אני בטוחה שהן ישתפרו בעשור הקרוב אבל ישראל לא יכולה להישאר בשניים וחצי אחוזי אנרגיות מתחדשות.
יעל כהן-פארן: אני בטוחה שזה מקובל על כל מי שיושב כאן בחדר, שישראל לא יכולה להישאר שם.
יעל כהן-פארן: לכן אנרגיות הרוח מאזנות מבחינת שעות היום את ייצור החשמל הסולרי וחייבים לשים את זה על השולחן.
יעל כהן-פארן: אם אנחנו לא רוצים ללכת לכיוון של רק גז וקצת שמש, חייבים להכניס תמהיל של אנרגיות מתחדשות ורוח בתוכן.
יעל כהן-פארן: אבל אנחנו צריכים באמת לשים לדיון את תשומת הלב לחששות ולפגיעה אפשרית.
יעל כהן-פארן: הדברים האלה, אני מקווה שהם כבר נעשים, כמו ששמענו, בוועדות תכנון כמו בצפון כאשר מתחילים להפנים ולחשוב על הדברים ואיך הם משפיעים ולא ליצור בעיה חדשה כדי לפתור בעיה קיימת.
יעל כהן-פארן: יש כאן פערי רגולציה בישראל, למשל בתחום של ריצוד שאין בכלל שום רגולציה.
יעל כהן-פארן: אז נכון, יש איזו הנחיה אולי באיזשהו קובץ הנחיות אבל ראינו במדינות שקידמו את הדברים האלה בעולם, שיש הנחיות מאוד ברורות ויש תקנות בחוק של כמה ריצוד מותר בשנה ויותר מזה אין בטורבינות.
יעל כהן-פארן: יכול להיות שהבעיה הזאת שונה בדנמרק שנמצאת צפונה מאתנו ואנחנו מדינה יותר מרכזית מבחינת כדור הארץ אבל עדיין הדברים האלה צריכים לקבל מענה בכל התחומים.
יעל כהן-פארן: ברעש יחסית יש מענה מבחינת תקנות הרעש.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לקרוא כאן קודם כל ליזמים ולמינהל התכנון להטמיע כבר בהוראות התכנית בשלב התכנוני הנחיות מפורטות ומחייבות בדבר משטר הפעלה שיוסכם באתרים רגישים.
יעל כהן-פארן: זה נוגע לנושא של הציפורים ותצפיתנים, כמו שאני מבינה מקובל על היזמים שנמצאים באזורים רגישים כמו בגולן, וזאת כתנאי לאישור התכנית.
יעל כהן-פארן: לא להמתין עם זה לשלבים רחוקים יותר באישור התכנית כי מה לעשות, זאת אחת הבעיות.
יעל כהן-פארן: ככל שהגורמים שיושבים בוועדות התכנון העבירו הלאה את התכנית, בשלב השני שלה אין להם שום נגיעה.
יעל כהן-פארן: ואם יש פתרונות, ואני מאמינה שיש פתרונות של משטר הפעלה שיכולים להיות יעילים ויכולים לפתור בעיות של חשש לפגיעה בציפורים ומניעתם, וראינו, ויש לזה ניסיון בעולם, אנחנו צריכים לבוא וליישם את זה ולהכריע בעניין כבר בשלב של כתיבת התכנית ולא רק בשלב מאוחר יותר.
יעל כהן-פארן: רשות החשמל צריכה לשקול גם פיצוי ליזם בעת השבתה, אם מדובר בשעות רבות.
יעל כהן-פארן: כמובן אם מדובר בשעות ספורות וזניחות, אולי אין על מה לדבר אבל אני יודעת שיש נכונות מצדכם בנושא משטרי הפעלה בעניין הציפורים לפצות ואתם צריכים להתחיל לפעול בעניין כדי שזה יהיה ברור ומובן שהולכים לכיוון הזה.
יעל כהן-פארן: הדרך הקצרה היא הארוכה.
יעל כהן-פארן: בסוף עם כל הבג"צים ועם כל הליכי ההתנגדויות בוועדות, לשבת עם הציבור, לשבת עם המתנגדים ולהגיע אתם לפתרונות, גם אם זה לוקח קצת זמן, זאת בעיני הדרך גם הנכונה וגם בסופו של דבר הקצרה ביותר.
יעל כהן-פארן: אנחנו כוועדה, ובוודאי הכנסת כרגע, לדעתי אנחנו לא ניכנס להמלצות לגבי מרחקי הפרדה כאלה ואחרים ככללי אצבע לאיסור או להיתר של הקמה של תכנית אבל בוודאי שצריך לקחת בחשבון את מכלול השיקולים.
יעל כהן-פארן: כל ועדה שבאה לגבש את עמדתה בתכנית מסוימת, אם זה הנושא של כבאות והצלה שכבר שמענו כאן היום, 500 מטרים מהקו של הישוב, אם זה הנושא של הרעש שגם עליו שמענו שהוא מצביע על מרחק של 500 מטרים ואז כמעט בוודאות לא להקים אלא אם יש איזו גבעה באמצע ועד אלף מטרים לבדוק במסורה את ההשפעות של הרעש.
יעל כהן-פארן: אני כן ממליצה למינהל התכנון לתת תוקף מחייב להמלצות של משרד הבריאות בהנחיות להכנת התסקירים וכבסיס להוראות של התכנית וגם כמובן של רשות הכבאות שבדרך כלל מקבל תוקף הרבה יותר מחייב ממשרד הבריאות.
יעל כהן-פארן: כמו כל מפעל, חשוב וצריך לתת לרגולטור לבצע מעקב וניטור רציף של השפעתם האפשרית על הסביבה.
יעל כהן-פארן: במקרה הזה אנחנו מדברים על רעש, על ריצוד ועל השפעה על ציפורים.
יעל כהן-פארן: אני קוראת למשרדי הבריאות והגנת הסביבה להסדיר אפילו בחקיקה חוק שהוא גם מחייב לערכים של תדרים נמוכים ותת שמיעתיים כמו שנעשה בדנמרק וגם תקן יומי ושנתי למגבלת זמן ריצוד.
יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים גם להסדיר בחקיקה את הסמכות לפיקוח ולאכיפה בהיבטים של רעש וריצוד כי אני יודעת שכבר היום, כמו הדוגמה של מירב, יש עם זה בעיות ולא קל לבוא ולמדוד כשאתה כבר כפוף לקיומו של מפעל, של חוות טורבינת רוח, וכאן צריך להיות מאוד ברור שאם הרגולטור רוצה לבדוק, כולם עומדים דום ונותנים לו לבדוק.
יעל כהן-פארן: אני אומרת שוב ואמרתי את זה קודם שאם מירב תהיה הדוגמה כאן של כל התושבים מדוע לא לעשות טורבינות רוח, מירב היא באמת דוגמה מאוד רעה.
יעל כהן-פארן: תעזרו למירב, לתושבים באזור מעלה גלבוע, לפתור את הבעיות ולא להוות דוגמה רעה להמשך הדרך.
<קריאה: למה הכוונה?
<קריאה: להרוס את החיים?
יעל כהן-פארן: צריך לבדוק את מצב הרעש ולהתמודד אתו.
יעל כהן-פארן: כרגע, אם עוברים על חוקי הרעש, כן צריך לראות איך סוגרים שם בחלק מהזמן את הטורבינות כי הרעש הוא בלתי נסבל.
יעל כהן-פארן: אם היום המצב הוא שאפילו אי אפשר לעשות או קשה לבצע בדיקות רעש, זה לא בדיוק עוזר לנו לכאן או לכאן.
יעל כהן-פארן: זה לא עוזר ליזמים אם לא פותרים את הבעיות וזה כמובן רק מרתיע את הציבור כשרואים בעיה כמו מירב.
<קריאה: אבל זה ב-1,100 מטרים.
<קריאה: למה מדברים על 500 מטרים?
יעל כהן-פארן: ב-1,100 מטרים, על אחת כמה וכמה.
יעל כהן-פארן: הוועדה מוצאת שנכון לקדם אנרגיית רוח לשם עמידה ביעדי הפחתת פליטות גזי חממה ולמניעת זיהום אוויר ממנו סובלים תושבים במישור החוף, במרכז הארץ, בדרום, אבל צריך להשלים את הרגולציה שנוגעת לאופן הפעלת החוות וצריך לדאוג לשיתוף הציבור וגם לפתיחה באמת של כל התכניות מול הציבור שנמצא סביבן לדיון משותף כדי לבוא עם פתרונות.
יעל כהן-פארן: האמינו לי שהדרך הארוכה, שנראית ארוכה וקשה, היא בסוף תתברר כקצרה ביותר.
יעל כהן-פארן: אני מקווה שהסיכום שיצא מהוועדה יהיה מקובל וירגיע את הרוחות.
אורי מקלב: היום יום שני, ל' בכסלו, ראש חודש טבת, 18.12.2017, נר שישי של חנוכה.
אורי מקלב: יש לנו הרבה דברים שמסמלים לנו את היום הזה.
אורי מקלב: אנחנו מבקשים היום לדון בנושא: "צרכנות נבונה" – טכנולוגיות ליצירת שקיפות במחירי פירות, ירקות ומוצרי צריכה.
אורי מקלב: תיכף נגיע לכותרת, אבל כפתיחה - - המטרה שלנו בכותרת להיום היא ללמוד על טכנולוגיות חדשות שיש היום ויוצרות שקיפות, בעיקר מחירי פירות וירקות, אולי גם בעוד מוצרים, לראות איך השקיפות הזאת מיושמת הלכה מעשה, משפיעה על האפשרות שלנו לצרכנות נכונה, צרכנות זולה יותר, משפיעה על המחירים.
אורי מקלב: אנחנו גם רוצים היום בוועדה לראות טכנולוגיה וחדשנות.
אורי מקלב: כשדנו שנים רבות במחירי פירות וירקות, היינו מקבלים הרבה פעמים תשובות בסגנון של "אי אפשר לעשות את זה", "קשה לעשות את זה", "אין את האפשרויות לעשות את זה", "אין את הטכנולוגיה לעשות את זה".
אורי מקלב: היום, כשהטכנולוגיה והחדשנות מפותחות בהרבה הרבה נושאים, עושים את זה.
אורי מקלב: כשאנחנו רואים מהפכים בנושאים רבים שבאופן ישיר משפיעים על הצרכנות, אז אנחנו שואלים: אם כך, איך אנחנו יכולים להשוות את זה ולהפעיל את זה גם בנושא של פירות וירקות.
אורי מקלב: אנחנו מתמקדים בנושא של פירות וירקות, כי כאן יש איזה כשל שוק, משהו שאנחנו סוחבים איתנו הרבה זמן - אם בפער התיווך של פירות וירקות, אם במחירים הגבוהים באופן יחסי למחירי העלות שלהם.
אורי מקלב: על העלות אנחנו מסתכלים במחיר שהחקלאי מוכר אותם.
אורי מקלב: את הפערים האלה אנחנו מנסים להוריד, אבל לא באמת מצליחים.
אורי מקלב: שנים רבות אנחנו מדברים על כך - אם בהצעות חוק, פעילות, דיונים, אבל באופן אמיתי זה כמעט בלתי מורגש.
אורי מקלב: מדברים הרבה שצריך לרדת גשם, אבל לא משפיעים על זה.
אורי מקלב: צריכים להתפלל יותר.
אורי מקלב: יכול להיות שאם היו מתפללים היה יותר.
אורי מקלב: גם על המחירים אנחנו לא מצליחים להשפיע.
אורי מקלב: ידוע שבנושא של פירות וירקות יש בלבול גדול מאוד, יש פערים מאוד גדולים, יש חוסר ביטחון צרכני מובהק.
אורי מקלב: אנשים לא יודעים, לא יודעים באמת למה הם משלמים מחירים כאלה גבוהים - האם זה רק פערי תיווך, האם זה באמת עלויות, האם באמת יש בשוק חסר.
אורי מקלב: אולי יותר מכל מוצר אחר יש בלבול ואנדרלמוסיה גדולה מאוד בנושא של המחירים.
אורי מקלב: לא זו אף זו, הממשלה יודעת להפעיל רגולציה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים להפעיל.
אורי מקלב: בואו ניקח את השטחים הקרובים לחקלאות.
אורי מקלב: אם זה מחירי החלב, אנחנו יודעים על 10 אגורות לעמוד מול הרפתן, מול היצרן, מול בעלי רפתות, יודעים איך לפקח עליו, לכוון אותו, לדעת מה אנחנו משלמים לו, כמה הוא יקבל על כל ליטר חלב.
אורי מקלב: אנחנו יודעים לעשות את זה בביצים, במכסות.
אורי מקלב: אנחנו מפעילים רגולציות בלולים, בעופות.
אורי מקלב: גם על החקלאים עצמם אנחנו יודעים להפעיל את זה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים להפעיל עליהם מכסות, מחירים של מים, מה מגדלים, רגולציה שלמה, כדי להשפיע שהמחירים יהיו בהתאם, סבירים, משקפים את העלויות.
אורי מקלב: כשמגיע הנושא של מחיר הפירות והירקות שהצרכן בקצה משלם, שם יש הפקר, אין לנו שום שליטה.
אורי מקלב: אנחנו משאירים את זה לכוחות חזקים, לכוחות חלשים.
אורי מקלב: אנחנו לא מצליחים להוביל את זה, להשתלט ולהשפיע.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שהדבר הזה הוא לא רק דבר אחד, צריך כמה וכמה דברים.
אורי מקלב: זו לא רק מלחמה אחת.
אורי מקלב: יש כמה פעולות שאני חושב שהן פעולות מבורכות שנעשו.
אורי מקלב: אני רוצה לשמוע אם האפליקציה החדשה שמשרד החקלאות השיק והוציא, האם זה שימושי, האם אנשים מודעים לזה.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לדעת אם יש שקיפות של מחירים, אם יש נגישות למחירים, אם יש מודעות לאפשרויות כך שניתן להשפיע על הדברים.
אורי מקלב: אני חושב שהמודעות היא גם חלק מהבעיה.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לדעת מה אנחנו יכולים וצריכים לעשות כדי לשלב בין השקיפות, בין המודעות, בין הרגולציה על מנת לעשות במכלול הזה שינוי.
אורי מקלב: אני חושב שהגיעה העת לעשות את השינוי הזה עם הטכנולוגיה, עם המודעות הצרכנית הגדולה, עם האווירה, עם הפתיחות שיש במשרד החקלאות לעשות דברים בנושא הזה.
אורי מקלב: את כל זה אנחנו מבקשים לשמוע.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים בישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה.
אורי מקלב: הטכנולוגיה היא זאת שיכולה להיות הפלטפורמה האמיתית לקדם את העניין.
אורי מקלב: מה שבעבר אולי היה קשה, היום זה אפשרי.
אורי מקלב: אנחנו צריכים את כל זה לשלב.
אורי מקלב: אני לא מדבר על חקיקה רבה שיש בעניין הזה.
אורי מקלב: אני לא מדבר רק על הצעות חוק של פיקוח, שזה לא פשוט, או על פיקוח חלקי על כמה מוצרים.
אורי מקלב: אנחנו יודעים את המחיר שהחקלאי מקבל, את המחיר שרשתות השיווק קונות את זה.
אורי מקלב: אני לא דיברתי על זה.