GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רוזה אזהרי: אנחנו חייבים לציין שכדי להיות אטרקטיביים לחברי סגל איכותיים אנחנו חייבים לקיים מערכת תומכת למחקר אחרת לא יגיעו אלינו חברי סגל.
אורי מקלב: זה גם לשמור על רמה מקצועית ואולי גם בשביל הכנסה בתחרות שיש למקומות אחרים מבחינת הסגל, וגם המכללה כמוסד שחשוב לו באופן הכולל להיות במחקר, המחקר שיש בו, פרטני כפרטני וכולם יחד, מרצים שיכולים למנף.
<רוזה אזהרי: נכון.
אורי מקלב: את רואה היום, מבחינתך את יכולה להגיד כאן לפרוטוקול שאת לא רואה שום שוני, בלי לפגוע באוניברסיטאות, אבל במה שיש למכללות ברמה של התוצאה, בוודאי אם אנחנו ניתן יותר נטייה לכיוון המחקר היישומי יותר, שיש משהו שנופל ממחקרים במוסדות אחרים אקדמאים?
אורי מקלב: תגידי את זה בגילוי לב, שנדע.
<רוזה אזהרי: אני רוצה להתייחס לנקודה הזאת, כי אתה גם העלית אותה ואמרת למה שתעשייה או גוף אחר יגיעו דווקא למכללות ולא לאוניברסיטאות?
<רוזה אזהרי: ישנן בעיות לאומיות שאין להן מענה באוניברסיטאות, כיוון שחברי הסגל באוניברסיטאות עוסקים במחקרים שהם בתחומי העניין שלהם ולא בהכרח אלו בעיות שהן קשורות לבעיות המיידיות שקיימות כרגע בתעשייה.
<רוזה אזהרי: לעומת זאת במכללות יש מגוון רחב של חברי סגל עם תחומי עניין אחרים וחלק גדול מחברי הסגל שם כן מעוניינים לעסוק בבעיות מעשיות.
אורי מקלב: אין מענה לכול.
אורי מקלב: לדעתך, היום הוא כן פועל כמוסד אקדמאי בתחום שאתם פועלים, גם בתחום המחקר, אבל עם כל זה את אומרת שנוצרו דברים שלא כולם יכולים להספיק לעשות הכול.
אורי מקלב: אני רוצה שתחדדו את הדברים במה אנחנו מאבדים, איפה נפגע המחקר.
<רוזה אזהרי: קודם כל אנחנו מאבדים אנשים איכותיים, כי אם האוניברסיטאות לא יכולות לקלוט את כל האנשים שמסיימים את תואר הדוקטור באוניברסיטאות בארץ והם יוצאים לחו"ל לפוסט דוקטורט וכשהם רוצים לחזור אין להם לאן לחזור ואם אנחנו לא ניתן להם אפשרויות למחקר כאן הם פשוט לא יחזרו.
<רוזה אזהרי: מה שמניע הרבה מאוד מחברי הסגל זה העניין האישי שלהם במחקר.
<רוזה אזהרי: הם רוצים לחקור, הם יודעים שיש להם את הפוטנציאל, הם יודעים שיש להם מה לתרום ולכן אנחנו כמכללות מאפשרים בעצם קליטה של אנשים שלא הייתה להם אלטרנטיבה אחרת באוניברסיטאות בארץ.
<רוזה אזהרי: זה לא אומר שהם פחות איכותיים, זה לא אומר שהם לא חוקרים טובים, לכן אני חושבת שצריך גם לתת להם את התנאים הנכונים על מנת שיוכלו לבוא ולתרום מהיכולות שלהם כאן.
אורי מקלב: אז אני אבקש עוד התייחסות.
אורי מקלב: בינתיים אני מקבל בברכה את חבר הכנסת חאג' יחיא, שבאת אחרי ליל שימורים שהיינו ביחד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתי בוועדת הכלכלה.
אורי מקלב: עברת בוועדת הכלכלה לרפורמה על הנושא של מוניות שירות?
עבד אל חכים חאג' יחיא: מוניות שירות.
אורי מקלב: עמדתם על משמרת
אורי מקלב: כם בגבורה.
אורי מקלב: לנו עוד יש משהו מוליך בעניין הזה, אתם, לעמוד בגבורה כנגד הקואליציה, נגדה, אבל נגדה לעמוד על משמר חזק צריך באמת השקעה יותר רחבה ממה שמוביל אותנו.
אורי מקלב: אתגרתם אותנו, אבל בסופו של דבר הכול בא על מקומו בשלום.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מעז יצא מתוק מבחינתך.
אורי מקלב: לפום צערא אגראה, לפי ההשקעה השכר.
אורי מקלב: אתה הולך עם השקעה יותר גדולה אז השכר יותר גבוה.
<רוזה אזהרי: אם יורשה לי רק עוד משפט אחד.
<רוזה אזהרי: אני חושבת שאין מודעות להיקף המחקר שכבר נעשה היום במכללות.
<רוזה אזהרי: זאת אחת הסיבות שאני כאן, כי אני רוצה להגביר את המודעות.
אורי מקלב: וגם בגלל התקציב.
אורי מקלב: כשיש תקציב יותר גדול אני מניח שזה גם - - -
<רוזה אזהרי: בהחלט.
<רוזה אזהרי: והדברים האלה נעשים באמת במסירות של אנשים שהנושא הזה מאוד קרוב לליבם ועושים כל מאמץ כדי להפעיל את הפעילות הזאת גם במשאבים הקיימים, אבל בהינתן תקציבים נוספים כמובן שהמערכת הזאת יכולה להיות הרבה יותר רחבה.
<רוזה אזהרי: ישנם מרכזי מחקר מאוד ייחודיים במכללות שלא קיימים אפילו באוניברסיטאות וחשוב שהדבר הזה ייוודע.
אורי מקלב: אנחנו תיכף נגיע ל - - - אבל בכל אופן, מר סטיוארט הרשקוביץ, סגן נשיא המרכז האקדמי לב.
אורי מקלב: אני צריך גם לציין אתם העליתם את זה בדיונים שהיו פה, אתם משתתפים קבועים בדיונים.
אורי מקלב: אמרנו אז גם כן שנייחד דיון לזה, לא רק כמשאלה, או כקריאת ביניים, או נגיד ככה, כקריאה, כהערה לסדר בדיונים שדיברנו באמת על המחקרים ופיתוח והרחבה והעמקה שלהם ותקצוב של כל נושא המחקרים והחשיבות שאנחנו רואים בזה.
<סטיוארט הרשקוביץ: קודם כל אני באמת רוצה להודות ליושב ראש ולכל הצוות, באמת נושא חשוב.
<סטיוארט הרשקוביץ: אני אנסה לא לחזור על כל מה שנאמר, אבל בתשובה למה שהיושב ראש שאל - - -
אורי מקלב: אולי מילה על מכון לב?
אורי מקלב: מילה, ממש.
<סטיוארט הרשקוביץ: כן, אנחנו היום, מבחינת המחקר, המחקר הכי רציני שיש לנו היום זה בתחום הסרטן, שאנחנו די מקדמים, גם ב-FDA, אנחנו כבר בסטייג' 2, שם ב-FDA, במחקר רציני לגבי הסרטן, שזה דבר שאני מקווה מאוד יישומי.
<סטיוארט הרשקוביץ: אנחנו עובדים חזק בתחום הסייבר, יש לנו לא מעט עבודה בתחום הביטחון, מול מפא"ת, אנחנו די פעילים שם.
<סטיוארט הרשקוביץ: יש לנו גם בתחומים שונים, בתחום הביטחוני בעצם במשך 50 שנה שהמוסד קיים אנחנו עובדים חזק מאוד עם הצבא, כל מיני פיתוחים, חבר'ה שלנו היו מעורבים בכיפת ברזל ועוד כל מיני מערכות כי בעצם ספינת הדגל של המקום תמיד הייתה אלקטרו אופטיקה, היה לפרופ' לב את החזון לראות שזה באמת התחום העתידי ולכן בכל מיני מערכות כאלה, אם זה מעיל רוח שמגן על הטנקים, גם כן עזרנו לפתח, כל מה שקורה עם הלוויינים בחלל והכול אנחנו גם כן די פעילים.
<סטיוארט הרשקוביץ: זה מאוד מאוד קשה כי בעצם אנחנו פה, כפי שנאמר פה, להעביר מסר ברור, שיש מחקר רציני והרבה מאוד שמתבצע היום במכללות ואין לנו בכלל את הכלים כדי להרחיב את זה.
<סטיוארט הרשקוביץ: כפי שנאמר עכשיו, חוקר טוב, גם אם הוא בא אלינו מסיבות השקפתיות או משהו אחר, בכל זאת אין לו בכלל את הכלים שיש לו באוניברסיטה, למשל הפחתת שעות, למשל הציוד שיש לו במעבדה, זה לא מתקרב למה שיש באוניברסיטה.
<סטיוארט הרשקוביץ: וזה מין חוזר חלילה, זה גורם לבעיות שאנשים הכי טובים לא ירצו לעבוד.
<סטיוארט הרשקוביץ: אז זה בהחלט בעיה.
<סטיוארט הרשקוביץ: פשוט לסבר את האוזן, אנחנו מאוד מאמינים שהמחקר הוא גם חיוני ללימוד תחום ההייטק, אם לא, זה הופך למשהו תיאורטי.
<סטיוארט הרשקוביץ: אנחנו מנסים להכניס כל אחד מהסטודנטים שלנו למחקרים ובלי זה הם לא יתקבלו.
<סטיוארט הרשקוביץ: יש איזה אפליה שבעצם נרמזה פה, יותר מזה, לגבי או נגד המכללות לעומת האוניברסיטאות.
<סטיוארט הרשקוביץ: עכשיו בדיוק עברה הנחיה חדשה, מימון של 7,000 שקל לסטודנטיות שלומדות מדעי המחשב, שזה רק לאוניברסיטאות משום מה ולא למכללות.
<סטיוארט הרשקוביץ: שרק ללומדי אוניברסיטאות ולא למכללות.
<רוזה אזהרי: תוספת של התקצוב של ות"ת פר סטודנט למקצועות ההייטק, האוניברסיטאות קיבלו תוספת של 7,000 שקלים לכל סטודנט.
עבד אל חכים חאג' יחיא: סטודנטית, הכוונה לא סטודנט?
אורי מקלב: כדי לתמרץ נשים ללמוד?
<רוזה אזהרי: לא, זה לא רק סטודנטיות, זה גם סטודנטים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שמעתי את זה, רציתי להדגיש, כך שהבנתם.
<סטיוארט הרשקוביץ: אצלנו לומדות היום, אחת מתוך חמש נשים במדינת ישראל שלומדות מדעי המחשב לומדות אצלנו, וזה המון.
<סטיוארט הרשקוביץ: זה פחות או יותר אותו מספר שיש בטכניון עכשיו של נשים.
<סטיוארט הרשקוביץ: ואנחנו עם כל מיני מגבלות.
<סטיוארט הרשקוביץ: למה אנחנו לא מקבלים את התקצוב הנוסף אם אנחנו באמת ממלאים תפקיד חשוב מאוד?
אורי מקלב: החברות האזרחיות הגדולות של המשק, המכובדות והנחשבות, קולטות את הבוגרות שלכם.
<סטיוארט הרשקוביץ: נכון, יש לנו השמה של מעל 90% ובכל זאת זו מלחמה כדי להכניס את הסטודנטיות שלנו, בכלל להביא את הסטודנטיות אם אנחנו באמת די מוגבלים במקורות שיש לנו בעניין הזה.
אורי מקלב: קצת מספרים אתה יכול לתת לנו?
אורי מקלב: מה אתם משקיעים, כמה אתם מקבלים?
אורי מקלב: שנדע קצת.
<סטיוארט הרשקוביץ: דבר אחד, מספר שמאוד מעניין, שבמדינת ישראל 58% מהסטודנטים בכלל המוסדות להשכלה גבוהה הם נשים.
<סטיוארט הרשקוביץ: לומדות במדעי המחשב רק כ-20% נשים, אצלנו זה 53% שבמספרים אבסולוטיים זה פחות או יותר מה שיש בטכניון.
<סטיוארט הרשקוביץ: כפי שאמרתי, אחת מתוך חמש שנים במדינת ישראל לומדות אצלנו.
אורי מקלב: אנחנו מודעים לבעיות האלה, זה הדיונים שהשתתפנו פה, איך אנחנו מתגברים ואיך אנחנו מעודדים את הלימודים האלה כבר בשלב בתי הספר התיכוניים, אנחנו יכולים בגני הילדים כבר לחשוף את הלימודים האלה, הטכנולוגיים מה שנקרא, במגמות האלה, ואחרי זה בבגרויות לתת - - - אנחנו יודעים שיש מחסור בדברים האלה, אנחנו עושים מאמצים, משרד החינוך פועל בעניין הזה.
אורי מקלב: הדברים ידועים לנו, שהנתונים לא מחמיאים.
אורי מקלב: במגזר הערבי יש אולי נתונים קצת יותר טובים, מבחינתנו, לפי הנתונים שיש - - - יותר במגזר הכללי לגבי נשים, ראינו את זה גם בתוצאות - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה כמה במדעי מחשב וכמה במחקר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי יש הרבה סטודנטיות - - -
אורי מקלב: לא, אני מדבר בכלל על הלימודים, שפחות הולכות למקומות האלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, נשים עכשיו יותר, עכשיו יותר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: נשים יותר, במיוחד אם אנחנו ניקח את המספר של הכשרת מורים, ואז שם זה קופץ.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היום, בגלל הנסיבות, זה כבר נסיבות כלכליות, שלא נקלטים וגבר לא יכול להתחיל את החיים שלו כשהוא מקבל משרה של 8 שעות, שליש משרה, ולבנות בית ואז זה יותר נשים, כי עד היום הנשים פחות עובדות והעול של לפרנס את המשפחה זה עדיין על הגבר, לכן גבר לא יכול להתחיל את החיים שלו עם שליש משרה של 3,000 שקל, 2,000 שקל, ונשים שעד היום התפיסה היא תוספת למשק הבית הן מתחילות ואז הרוב שהולכים - - - זה נושא שכשלעצמו מחייב גם בדיקה ומחקר ושינוי בתפיסה בכלל במשרד החינוך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היום יש בעיה של אבטלה, יש 11,000 בוגרים שעדיין לא שובצו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם ירשה לי, אני הגשתי מכתב עם תכנית איך לקלוט אותם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם ירשה לי, זה בשני משפטים, האחד זה להגיע למצב של אותו ממוצע של תלמידים בכיתה בבתי ספר יהודיים כמו בתי ספר ערביים, אז כל שתי כיתות אני מקבל עוד כיתה, או לכל היותר כל שלוש כיתות אני מוסיף עוד כיתה וזה אומר שאני מוסיף לפחות שליש ממספר המורים, כי אותה כיתה תלמד את כל המקצועות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שתיים, העניין של אלה שבאים ואומרים 'אנחנו יותר מ-30 שנים, אנחנו שחוקים, תשחררו אותנו לפנסיה' ולרוב יש להם משרה פלוס, אז בשלב ראשון יכולים לקלוט גם שניים במקום כל מורה פורש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: את זה שלחתי בכתב לשר האוצר ושר החינוך.
אורי מקלב: יש דיון גם עכשיו עם שר המדע והטכנולוגיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא בדיוק התחום שלו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אני אומר, כשמדברים על סטודנטים, הרוב של הסטודנטיות, במיוחד, הן נמצאות שם, במכללות להכשרת מורים, אני רואה פחות בתחום המחקר, למרות שאני רואה יותר עכשיו שבנושא ההיי טק נכנסים יותר ויותר ערבים.
אורי מקלב: גם בתחום הסייבר?
עבד אל חכים חאג' יחיא: בתחום הסייבר, במיוחד נמצאים שם.
אורי מקלב: תודה על הדברים שהחכמת אותנו, חבר הכנסת חאג' יחיא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל על הדברים ששמעתי, והגעתי מאוחר כי הייתי במקום אחר וכל הלילה הזה, העניין של המחקר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בשביל הגילוי הנכון, אני בוגר הטכניון, אני הנדסה אזרחית והנדסה גיאודטית, אז אני מכיר מה זה מחקר ובמיוחד בטכניון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שואל, במכללות, ולא באוניברסיטאות, כמה אתם משתפים פעולה במחקר עם גופים פיננסיים, כאילו שהם באים להשקיע כי בסופו של דבר התוצאה של המחקר הזה, הם ייהנו ממנה כלכלית ועל זה יפתחו גם דברים אחרים.
אורי מקלב: פרופ' כרמלה יעקובי וולק בדיוק דיברה על הדברים האלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, אז - - -
אורי מקלב: לא, בסדר, אתה שאלת שאלה מאוד חשובה.
אורי מקלב: בעצם אותה שאלה שאני שאלתי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, אז אני אומר, איחרתי.
אורי מקלב: אני שאלתי קצת הפוך, למה החברות באות, כי שמעתי שהן באות, ושאלתי למה הן מוצאות לנכון לבוא למכללה ולא לבוא למוסד אקדמאי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ושתיים, גם שיתוף פעולה עם מוסדות ומכוני מחקר עולמיים, לא רק פה, כי יש הרבה דברים שיכולים להיות משותפים גם עם העולם, לא רק לפה.
אורי מקלב: דרך אגב, הדברים הם מאוד מאוד נכונים.
אורי מקלב: דיברנו על כך שאם אנחנו רוצים לכוון, לעשות איזה חלוקה, לא ממש עשו את החלוקה, שהמכללות יילכו יותר על מחקרים יישומיים יותר, מטבע הדברים, שהחברות מחפשות את ה - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני באופוזיציה ואני לא בא להגן על הממשלה, אבל אני יודע מה זה תקציב ואיך מעבירים את התקציב ולכולם יש את המגבלות כי מסדרים את זה לפי סדר העדיפויות שלהם ולא לפי הצורך, לפחות לפי מה שאני חושב.
אורי מקלב: בחדר הזה, בוועדה הזו, עדיין, אנחנו כבר שלוש שנים פה, לא הצלחנו לייצר קואליציה-אופוזיציה, כולם קואליציה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אני מדבר בסופו של דבר על התקציב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: התקציב זה משרדי ממשלה ולמשרדי ממשלה יש - - -
אורי מקלב: גם אופוזיציה עכשיו.
אורי מקלב: בחלק של התקציב, שהוא לא מספיק, אנחנו בחלק הזה אופוזיציה.
אורי מקלב: מטבע הדברים.
<סטיוארט הרשקוביץ: פשוט לענות, חבר הכנסת, יש לנו עשרות שיתופי פעולה עם גופים בחוץ לארץ, גם אקדמיים, גם בתי חולים, יש לנו מחקר מאוד מאוד רציני שאני מקווה שגם יגיע לשלב היישומי בקרוב, עם קליבלנד קליניק, שזה הרשת הכי גדולה בארצות הברית של בתי חולים, ועוד כל מיני מקומות שהכול רשום פה ואני אשמח להעביר.
אורי מקלב: זה בעצם מקור המימון?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שיש מקום אחד שהוא קרוב אלינו ואנחנו גם יכולים ליהנות קצת כלכלית, זה גם הרשות הפלסטינית, אפשר להיעזר ואפשר גם לשווק לשם ואז גם נוכל לקבל עוד פרי לתוצאות המחקר.
<סטיוארט הרשקוביץ: עוד שני משפטים.
<סטיוארט הרשקוביץ: אני רוצה שמי שממונה על המחקר אצלנו תציג ממש בשתי שורות איפה אנחנו באמת די נחותים.
אורי מקלב: לפני זה, אם אתה יכול להגיד קצת מספרים.
אורי מקלב: כמה אתם מקבלים?
אורי מקלב: אתה לא רוצה, תגיד, אבל אם כן, כמה אתם מקבלים היום?
אורי מקלב: מה התקציב שלכם למחקר ומה אתם, שזה מגיע ממקורות חוץ, אני מבין.
אורי מקלב: יש לכם בעיה בעניין הזה, אנחנו אוהבים מספרים.
אורי מקלב: אם את יכולה להגיד זה בסדר.
<שרה סמט: אני אשמח להציג.
אורי מקלב: להציג את השם.
<שרה סמט: שרה סמט, אני ממונה על תחום המחקר במרכז האקדמי לב.
<שרה סמט: אני אנסה לא לחזור פה על קודמיי.
<שרה סמט: מבחינה מספרית, אין איזה שהיא הקצאה למחקר מצד מל"ג, המוסד, כמובן לפי התזרים שלו, נותן הקצאה לפי היכולות שלו.
<שרה סמט: לצערנו בשנים האחרונות יש הפחתה משמעותית למרות הצמיחה במחקר, זה המצב שהביא אותנו לפה למעשה.
<שרה סמט: אם אתה רוצה מבחינת מספרים, אז זה מספרים מתוך המוסד - - -
אורי מקלב: מתוך המוסד קודם כל וגם בכמה אתם מתוקצבים כן על ידי ות"ת.
<שרה סמט: בין תשע"ב לתשע"ד רוב הסכום - - -
אורי מקלב: 2012 עד 2014.
<שרה סמט: כן.
<שרה סמט: מרבית הסכום הלך למה שנקרא מענקים פנימיים, שזה בעצם איזה שהוא סיד מאני, כמו שבאוניברסיטאות מקבלים תקצוב להקמת מעבדות ולמנהל מחקר, אז זה בא כתחליף, זה פר פרויקט, זה היה 600,000 שקל.
<שרה סמט: זה ירד מתשע"ד באופן הדרגתי, היום זה פחות מ-300,000 שקל.
<סטיוארט הרשקוביץ: זאת אומרת ש-300,000 שקל זה כל מה שאנחנו לוקחים מהכיס שלנו לממן או לעודד את המחקר הפנימי אצלנו.
<סטיוארט הרשקוביץ: זה כל מה שאנחנו יכולים להרשות לעצמנו.
<סטיוארט הרשקוביץ: אין לזה תקצוב.
אורי מקלב: אין לכם בכלל תקצוב - - -
<סטיוארט הרשקוביץ: לא, במחקרים הפנימיים אין בכלל.
<שרה סמט: אין תקצוב ות"תי.
אורי מקלב: במקום ות"ת זה נהיה 'תת' תקצוב?
<כרמלה יעקובי וולק: אם אפשר להגיד משהו לעניין הזה, אחד הדברים שחוקרים עושים היום - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: כאילו שאתה היית צריך לקבל גם את התוספת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא בדיוק ה-300, כי היית צריך לקבל עוד תוספת.
<כרמלה יעקובי וולק: אחד הדברים שחוקרים עושים היום, הם פונים לרשות החדשנות.
<כרמלה יעקובי וולק: רק מה-20 פרויקטים שאני דיברתי איתכם, בשנה האחרונה 4.4 מיליון הגיעו מרשות החדשנות לפרויקטים האלה.
אורי מקלב: נפגשתי איתו השבוע.
אורי מקלב: הוא אמור להגיע לוועדה.
אורי מקלב: נרשום אצלנו שאנחנו רוצים לדבר איתו על הדברים האלה.
<כרמלה יעקובי וולק: אם אני יכולה להגיד עוד משפט אחד לגבי המכללות.
<כרמלה יעקובי וולק: יש משהו במכללות שהוא מאוד גמיש, כלומר הזיהוי של צרכים של התעשייה מביא גם לפיתוח תחומים אקדמיים חדשים וזה צריך להבין שקורה הרבה מאוד במכללות, במקום הזה.
<כרמלה יעקובי וולק: למשל תל חי במזון, זה דברים נפלאים שקורים שם.
<כרמלה יעקובי וולק: או רופין בעניין של מים.
<כרמלה יעקובי וולק: דברים מהסוג הזה.
אורי מקלב: בגלל שהמכללות הן ייחודיות - - -
<כרמלה יעקובי וולק: בדיוק, הן ייחודיות, הן מהירות, הן קטנות, הן לא רובסטיות, יושבות וזה.
אורי מקלב: כמו בהרבה דברים של ה - - - הדברים הקטנים והייחודיים, יש להם פוטנציאל מאוד גדול.
<סטיוארט הרשקוביץ: אם במספרים עסקינן אנחנו הצגנו - - -
אורי מקלב: זו לא בדיוק הדוגמה הנכונה, אבל לפעמים אני אומר שעירוי לפעמים האחות עושה יותר טוב מהפרופסור.
אורי מקלב: לא ברמה, אני אומר שבן אדם שיש לו מיומנות במשהו מסוים, יש לו פוטנציאל ויש לו עדיפות וערך מוסף.
<סטיוארט הרשקוביץ: הצגנו בחברת סנה מעל 65 פרויקטים בשנה וחצי האחרונה.
אורי מקלב: למה היא לא מנתה אתכם בתוך ה - - -
<כרמלה יעקובי וולק: מניתי אותם, JCT, הם שחקן ראשי אצלנו.
אורי מקלב: אולי בשלב הזה, אחרי זה נוכל לחזור עוד פעם למכללות.
אורי מקלב: אפרת זהב, ממונה תחום תקצוב מכללות.
<אפרת זהב: צהריים טובים.
<אפרת זהב: אני אתייחס קודם כל בכללי לגבי הנושא של מחקר והחלוקה בין מכללות לאוניברסיטאות.
<אפרת זהב: זה נושא שנמצא היום בדיונים ושיח משותף בין המכללות והאוניברסיטאות בשיתוף ועל דעת ור"מ, כך שזה כן נושא שנידון, גם מהצדדים האקדמיים שלו, לא רק מהצדדים התכנוניים תקציביים שיש.
<אפרת זהב: בכל הנוגע לתקצוב מחקר, ות"ת למעשה, התקצוב שלה למחקר זה עבור מחקר בסיסי, גם באוניברסיטאות, כי באמת המשאבים מופנים לאוניברסיטאות מתוך תפיסה של לרכז תשתיות ולהפיק מהן את המרב ובאמת התפיסה היא שהמכללות עצמן, כמוסד, לא יתוקצבו עבור תשתיות מחקר, אבל כן סגל המכללות מתוקצב למעשה עבור מחקר בדרכים שונות, בין אם זה באמצעות הסכמי השכר שמאפשרים הפחתת שעות הוראה של הסגל לטובת מחקר, בין אם זה מה שנקרא עידוד השתלמויות, שעכשיו גם בעקרונות ההסכם החדש של הסגל הבכיר במכללות יש הרחבה של התקציב הזה, וגם למעשה - - -
אורי מקלב: זאת אומרת הם מתוקצבים על הפחתת השעות האלה?
<אפרת זהב: כן.
אורי מקלב: זאת אומרת בהנחה שמישהו עושה מחקר, אתם לא - - - במחקר עצמו, אתם - - -
<רוזה אזהרי: לשליש מחברי הסגל מותר לנו לתת הפחתה, זאת אומרת אנחנו מוגבלים גם ב - - -
<אפרת זהב: לשיקול המכללה.
אורי מקלב: אבל לא מדובר על הכול, מדובר שיש שם גם איזה משהו.
<אפרת זהב: למעשה הגישה היא לא לתקצב תשתיות, אלא לתקצב את הסגל עצמו והסגל גם מתוקצב באמצעות כל הקרנות שוות"ת מממנת ושותפה להן, זה ה-ISF, זה ה-BSF וה-GIF, זה קרנות סין והודו, ויותר מכך, כחלק מה-ISF יש כסף שמוקצה אך ורק לשיתוף פעולה בין חברי סגל של אוניברסיטאות ומכללות וכמובן הסגל של המכללות ניגש בדיוק אותו דבר כמו הסגל באוניברסיטאות ומקבל את התקציב.
<אפרת זהב: ובאמת התקצוב הוא תקצוב מחקר בסיסי.
<אפרת זהב: המחקר הבסיסי, בניגוד למחקר היישומי הוא מחקר שאין גופים פרטיים או ממשלתיים אחרים שיש להם אינטרס לתקצב את המחקר הבסיסי, למעט ות"ת, ובגלל זה ות"ת משקיעה שם את ה - - -
אורי מקלב: מה התקציב של המחקר הבסיסי שאתם מתקצבים או תומכים במוסדות אקדמיים?
<אפרת זהב: תלוי באיזה דרכים.
<אפרת זהב: ישירות לאוניברסיטאות עומד על כ-2.5 מיליארד.
<אפרת זהב: זה פחות או יותר הגודל.
אורי מקלב: אני מדבר על תקציב המחקר.
<אפרת זהב: התקציב שמופנה ל - - -
אורי מקלב: 2.5 מיליארד, ומתוך זה כמה מכללות?
<אפרת זהב: המכללות לא מתוקצבות עבור תשתיות, תשתיות מחקריות הן - - -
אורי מקלב: זאת אומרת כל זה זה רק תשתיות?
<רוזה אזהרי: בתקצוב המוסדות להשכלה גבוהה ישנו הבדל בין תקצוב מכללות לתקצוב אוניברסיטאות.
<רוזה אזהרי: באוניברסיטאות המוסדות מתוקצבים בשני מרכיבים, מרכיב הוראה ומרכיב מחקר, במכללות המוסדות מתוקצבים במרכיב הוראה בלבד.
<רוזה אזהרי: 2.5 מיליארד שאפרת מדברת עליהם הם מרכיב המחקר שוות"ת - - -
אורי מקלב: ושם המכללה בכלל לא מקבלת?
<רוזה אזהרי: לא, זה מחולק לאוניברסיטאות בלבד.
<רוזה אזהרי: בנוסף לזה ישנם תקציבים שהוות"ת שמה בקרנות למחקר, אלה קרנות שהחוקרים מגישים אליהם הצעות מחקר וההצעות נשפטות וההצעות הטובות ביותר מקבלות תקצוב.
<רוזה אזהרי: לקרנות האלה חוקרים במכללות יכולים להגיש הצעות מחקר, אבל הם מוגבלים בתקצוב התשתיות.
<רוזה אזהרי: גם כאן ישנו איזה שהוא בידול מסוים בין תקצוב במכללות לבין תקצוב באוניברסיטאות.
אורי מקלב: את רוצה להוסיף בעניין הזה?
<אפרת זהב: כן, אני רק רוצה לסיים את מה שהתחלתי בנוגע לתקצוב מחקר בסיסי.
<אפרת זהב: בעצם ות"ת היא הגוף היחיד שמתקצב את המחקר הבסיסי בעוד מחקר יישומי, יש גם משרדים ממשלתיים אחרים שמתקצבים את הנושא, יש גם אינטרס לחברות פרטיות, זאת אומרת המחקר היישומי שמתבצע היום, כן יש לו תקציבים שהם לא תלויים בוות"ת ולמעשה בגלל זה ות"ת שמה את הדגש על מחקר בסיסי ולא יישומי.
אורי מקלב: אני רוצה לשאול שאלה, אולי של עם ארץ בעניין הזה, האם הוות"ת, אחראית על התקצוב, אבל באופן כללי איך הוות"ת את עצמו, יותר נכון המל"ג - - - מישהו נמצא פה מהמל"ג?
<אפרת זהב: אני מטעם ות"ת ומל"ג.
אורי מקלב: האם אנחנו רוצים, יש לנו מגמה להנציח את הפערים שיש בין המכללות לאוניברסיטאות?
אורי מקלב: מה באמת, האם הדברים האלה גלויים, לא גלויים?
אורי מקלב: אני לא כל כך - - - בשטח הזה ואני שואל שאלה, שם אותה על השולחן, האם יש מגמה להנציח, או כן יש רצון וכן יש אמירות להעלות את המכללות?
<אפרת זהב: המכללות באמת התחילו כשכל מטרתן הייתה הוראה והוראה בלבד, למעשה לענות על הביקושים להוראה בתארים הראשונים וכדי להגיע לפריפריה ולהרחיב את ההשכלה גם לאוכלוסיות נוספות.
<אפרת זהב: באמת במהלך השנים קרו התפתחויות ושינויים במכללות, לאור זה מתקיים באמת היום אותו שיח שהזכרתי בהתחלה, שהוא מתקיים, והמחקר הוא אחד הנושאים שנמצא כחלק מהשיח הזה.
<אפרת זהב: הוא מתקיים בגלל ההתפתחות של המכללות ומערכת ההשכלה הגבוהה בכלל ומהתפיסה האקדמית לראות מה המקום של המכללות בתוך התמונה המלאה של ההשכלה הגבוהה.
אורי מקלב: זה בעצם כמעט המסקנות של הדיון הזה, המכללה קמה, כמו שאת אומרת, הן קמו, אנחנו כבר נמצאים אחרי שלב ההקמה ומה שהתברר זה מה שאולי ידעו כולם, למה מקימים את המכללות, היו חסמים, בפוטנציאל האנושי הם לא פחות מהפוטנציאל האנושי שקיים באוניברסיטאות, רק מה?
אורי מקלב: היו חסמים, לא משנה, סוגי אוכלוסייה, פריפריה, שהם לא יכלו להגיע.
אורי מקלב: ברגע שהשילו מהם את זה, או התירו את החסם הזה, הם יכולים להגיע להישגים גדולים מאוד ולכן אנחנו רואים את ההתפתחות.
אורי מקלב: וכאן, לאחר שנים שכבר המכללות קיימות ועלו וטיפסו ובתחום הזה גם גדלו ואנחנו לא מדברים רק על תואר ראשון, רק על נגישות, באים הרבה יותר, המכללות כבר מהוות הרבה הרבה יותר ממה שהיה כשהן קמו והגידול במספר הסטודנטים, כל זה בא ואומר לנו שאנחנו צריכים לעשות רפורמה, איזה שינוי בכל התקצוב.
אורי מקלב: אחת הדוגמאות, אם אנחנו רוצים באמת להעלות את הרמה, מכיוון שאם אנחנו מעלים את הרמה של המכללות אנחנו בעצם מעלים את כל הרמה של הסטודנטים שנמצאים שם, זה עולה ביחד.
אורי מקלב: כשזה עולה ביחד אנחנו מקבלים תוצרים הרבה יותר טובים, ואיך עושים את זה?
אורי מקלב: אחד הדברים, ודאי המרכזיים, זה סגל ההוראה.
אורי מקלב: כמה שסגל ההוראה הוא יותר בכיר, יותר מיומן, ככה אנחנו מעלים את ה - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל העובדה היא שהיום הם לא רק לחינוך, היום מלמדים שם את כל המקצועות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא יכולים להישאר עם התפיסה שהוקמו המכללות כדי להיות חינוך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היום הם לא רק חינוך, היום התואר שלהם בכל מיני מקצועות הוא אותו תואר, מכירים בו כאותו תואר, הם יוצאים למשק, יוצאים לעבודה עם אותו תואר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע שעורכי דין שמסיימים שם או בכל מיני תחומים, הנדסאים והכול, שנמצאים שם, אז אנחנו לא יכולים להישאר עם התפיסה מה המטרה שלשמה הוקמו המכללות ולהתעלם מהעובדה הקיימת של היום.
אורי מקלב: בלי לפגוע בעבודה החשובה של האוניברסיטאות, אבל באמת, אם פעם היו עושים מחקר והיו מביאים, למשל אנחנו מתעסקים עכשיו עם תוצאות המבחנים לעריכת דין, חבר הכנסת חאג' יחיא, אז יש טענה שבוגרים של אוניברסיטאות, יכול להיות שזה נכון, מסיימים בציונים יותר גבוהים, אבל - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, בסופו של דבר - - - אתה יודע מה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני היום מהנדס, כשעבדתי אף אחד לא ביקש ממני את גיליון הציונים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: באתי עם הרישום שלי כמהנדס ועם זה אני בא לעבוד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כדי לעשות קצת רושם הייתי אומר שאני בוגר הטכניון, אבל לא מעבר לזה, אבל לא היו שואלים אותי.
אורי מקלב: אבל בקורות החיים כן כתבת, 'אני בוגר הטכניון', כתבת את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, בסדר, אבל בסופו של דבר אני מקבל אותו מספר של מהנדס אצל רשם המהנדסים ואני יכול לעבוד, ומי שלמד באוניברסיטה אחרת או במקום אחר, הוא קיבל אותו רישום.
אורי מקלב: אנחנו מעריכים את האוניברסיטאות, אנחנו יודעים מה המכללות, אבל בסופו של דבר, אני שאלתי אחרת, בהנחה שיש פערים, נכון שבתוצאות אנשים שאחרי זה מיושמים בשטח, מקומות העבודה, אם המגזר הפרטי הוא אינדיקציה, הוא לוקח, אנחנו רואים את זה מתחום מדעי המחשב, בתחום חברות ההייטק, גם בוגרי מכללות, אולי דווקא בגלל שהם שמים חלק, בגלל החלק המעשי, הם רוצים אותם, הוא אומר מה הניסיון, בסופו של דבר למדת, אני רוצה לראות את הניסיון, איך אתה עושה את זה, והם לוקחים אותם ויש להם גם מוטיבציה.
אורי מקלב: אני אומר, בחברות, גם החברות הגדולות בישראל, חברות בינלאומיות, קולטות בלי שום בעיה בגלל שהם רואים את התוכן והם גם רואים אחרי זה את הרצינות של העבודה שלהם, מוסר עבודה.
אורי מקלב: בסך הכול אנחנו לא חושבים שיש אפליה, לא נדרשנו לדון אם החברות קולטות יותר מאוניברסיטה או לא קולטות, לא נדרשנו לזה, זה אומר שאין את הבעיה במקרה הזה.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על דברים אחרים, שאם רוצים צריך לתת את זה.
אורי מקלב: תחום ההוראה, סגל ההוראה, הוא אחד הדברים המרכזיים שמעלים, לא רק בתחום המחקר, גם בתחום הלימודים, לכן אין ספק שלתת שם את העדיפות.
אורי מקלב: להביא את הפוטנציאל, כדי שאנשים ירצו ותהיה אפשרות לקלוט אותם ולהביא אותם למקומות האלה צריך לתת להם גם מענה בתחום הזה.
אורי מקלב: סגל הוראה, חוקר, מרצה בכיר, ירצה לראות חוץ מהמקום שהוא מלמד, הוא רוצה גם לראות בחלק הפרקטי, אם הוא יכול ליישם את מה שהוא צריך ליישם.
אורי מקלב: זה דבר שאנחנו צריכים לשים עליו דגש, בשביל זה אנחנו צריכים - - - רק לו זו הסיבה - - - ושאר הדברים שדיברנו עליהם.
אורי מקלב: זה גם טבעי הדבר, המכללות לא נשארו במקום שלהם, הם עשו צעדי ענק לשנות את כל הדברים האלה והיום, המסקנה של הדבר הזה זה היום שינוי, זה רפורמה, תפיסה אחרת של העניין הזה.
אורי מקלב: לכן זה מביא אותי היום לבקש התייחסות של האוצר, לפני שנפנה אליך, חיים, של מיכל גלברט ממשרד האוצר.
אורי מקלב: אני רוצה כהקדמה לדברים, בסופו של דבר הכול זה מימון ותקציב, אם נשב עם אותו תקציב ונבוא היום לוות"ת, צריך לתת משאבים, או שאנחנו עושים שינוי בכל התפיסה, אבל גם היום יום, עד שמגיעים לדבר הזה, בלי שאנחנו - - - יש צרכים, זה להוריד ממקומות אחרים וקשה לעשות את זה.
אורי מקלב: כדי לתת גם אפשרות ולפתוח צריכים לתת תוספת תקציב.
אורי מקלב: אם אנחנו רוצים לתת שבאמת תהיה אפשרות, גם אם יש רצון, צריך לתת את האפשרות שלא יהיו חסמים, אנחנו צריכים לתת, צריכים להוסיף תקציבים בנושאים האלה.
אורי מקלב: או כשעושים את התקציב צריך מראש לצבוע גם כן, לתת, כמו שבדברים אחרים המדינה יודעת, לאפיקים שחשובים לנו, אם אנחנו אומרים שהאפיקים האלה חשובים לנו אז גם בתקצוב רוצים שזה יבוא לידי ביטוי במקום הזה וזה חשוב, בסופו של דבר זה חשוב לסטודנט וזה חשוב למדינה.