GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלי בן אור: אם נחזור לחוק שאנחנו מדברים עליו היום, אנחנו מדברים על חוק איסור התערבות גנטית, המטרה המקורית של החוק הזה היתה לאסור על פרקטיקות שנחשבו בעינינו כמנוגדות לכבוד האדם.
גלי בן אור: האחת, שיבוט אדם לצורכי הפריה והשניה היא שימוש בתאי רביה שעברו שינוי גנטי מכוון.
גלי בן אור: על שתי הפרקטיקות האלה החוק אוסר.
גלי בן אור: הוא מאפשר פתח מאוד מצומצם לגבי תאי רביה שעברו שינוי גנטי, לעשות בהם שימוש ואנחנו מדברים על מקרים שאם מתגלה במחקר שניתן למנוע הולדה של ילדים נשאי או חולי סי.
גלי בן אור: אף ואפשר יהיה ליישם את זה ויוכח שזה בטוח ושאין בזה שום בעיה לילדים שיוולדו ושאין שום בעיה משום אספקט שהוא, לשר הבריאות, למרות שבאופן עקרוני החוק אוסר על שימוש בתאים כאלה, יש לו סמכות להתיר זאת.
גלי בן אור: קבענו מנגנון מאוד ייחודי בחוק הזה.
גלי בן אור: הוא לא קיים בחוקים אחרים.
גלי בן אור: מדובר בסוגי מחלות אבל לא כתבנו בחוק עצמו.
גלי בן אור: יש את העיקרון והשר צריך להתייעץ בוועדה המייעצת על פי החוק.
גלי בן אור: זה תהליך מורכב, שברור שלא יעשה מדי יום ביומו.
גלי בן אור: הוא כמובן לדווח על זה גם לוועדת המדע - -
יעקב מרגי: רואים שעד היום הוא לא השתמש בזה.
גלי בן אור: הוא לא השתמש משום שהמחקר עדין לא הגיע לשלב הזה.
גלי בן אור: תרפיה גנטית היא דבר שמאוד נזהרים ממנו, ודאי כשמדברים בתאי רביה.
יעקב מרגי: וזה מה שהנחה אתכם באישור הצעת החוק.
גלי בן אור: התקנות אמורות לשמש כלים של פיקוח ובקרה לוועדה.
גלי בן אור: כיוון שכפי שזלינה הזכירה לא הוגשו עוד בקשות כאלה ואין שום כוונה לעשות פעולות מהסוג הזה, אנחנו לא מפספסים פעילות שמתקיימת ולכן יש עם זה בעייתיות.
גלי בן אור: כמו שאמרתי, החוק הזה התכוון לאסור על שתי פעולות בלבד.
גלי בן אור: בנוסח המקורי של החוק אולי יכולה היתה להישאל שאלה אם כן או לא אוסרים גם על שיבוט תרפויטי, למרות שמי שמעיין בדיונים הארוכים שהיו כאן, בוועדת המדע ובדברי הכנסת, יכול לראות במפורש שחגי מרום, שהציע את הצעת החוק וניהל את מרבית הדיונים אמר שאם יש פרקטיקות שמיועדות להשיג מצב שבו על ידי השתלת תאים או רקמות נגיע לריפוי והצלת חיים, הוא לא מתכוון לאסור את זה בחוק הזה.
גלי בן אור: שיפרנו את הנוסח בדיונים האחרונים, בתיקון שהיה במרץ 2004 והבהרנו את זה.
גלי בן אור: בחוק כתוב שזה רק לשיבוט לצורכי הפריה.
גלי בן אור: זה אומר שכל מה שפרופסור ראובינוף הציג כאן.
גלי בן אור: ..
מישל רבל: לצורכי רביה.
מרב ישראלי: מה שהוסף זה ההחדרה של העובר לרחם, שלא היה קודם כדי להבהיר שכל התהליך אסור.
גלי בן אור: הבהרנו את כל התהליך הזה אבל יצירה של עוברים למטרות של שיבוט תרפויטי, לא נכנסות בגדר החוק הזה.
גלי בן אור: כל מה שכרוך בשיבוט תרפויטי בעצם לא נכנס כאן, הוא לא כלול בגדר האיסורים שעל פי החוק.
יעקב מרגי: אז זה מסתדר עם מה שאמר פרופסור שנקר.
גלי בן אור: זה ברור.
גלי בן אור: אני רק רוצה להבהיר שזה לא אסור לפי החוק הזה.
גלי בן אור: זה מוסדר בתקנות בריאות העם שמסדירות ניסויים רפואיים ולכן יש על זה פיקוח ויש הסדרה, כפי שבכל ניסוי בבני אדם.
גלי בן אור: מעבר לזה, כפי שפרופסור ראובינוף הציג, לצורך הניסויים הללו, אם רוצים לעושת עוברים משובטים, נזקקים לביציות של נשים.
גלי בן אור: כיום, באופן עקרוני, לפי תקנות בריאות העם לא ניתן לקחת ביציות מאישה אך ורק לצורך מחקר.
גלי בן אור: התקנות מתירות לקחת ביציות מאישה לצורך טיפול רפואי בה כיוון שיש לה איזה שהוא ליקוי פוריות שמחייב IVF.
גלי בן אור: הצעת החוק של משרד הבריאות מנסה להסדיר גם את העניין הזה.
גלי בן אור: יש שאלה אם לכרוך את הנושא של תרומת ביציות לצורך פריון לאישה אחרת בתרומת ביציות לצורך מחקר.
גלי בן אור: אני אבהיר מה הבעיה: בעקבות פרשות שהיו בשנים האחרונות של מטופלות שעברו או לא עברו טיפולים מיותרים או נתנו להן יותר מדי תרופות כדי להפיק מגופן יותר מדי ביציות וגם לא נלקחה מהן הסכמה כדין, חלה ירידה תלולה בתרומת הביציות בישראל.
גלי בן אור: כיום יש בעיה חמורה של תרומת ביציות למטופלות שצריכות את זה.
גלי בן אור: נשים שיש להן בעיה או בגיל מבוגר שצריכות ביציות - כיום כמעט ואין.
גלי בן אור: בשל כך תוקנו תקנות בריאות העם וניתן כיום לייבא ביציות מחו"ל כי בארץ יש מחסור עצום.
גלי בן אור: לכן, אם אנחנו מדברים על צורך בביציות, צריך להבין שיש צורך אקוטי למטופלות כמו גם הצורך שיש למחקר אבל שני הדברים האלה מאוד בעייתיים.
גלי בן אור: לכן, בדיונים של המועצה לביואתיקה וגם בוועדת הלסינקי עלתה אפשרות לכרוך את זה.
גלי בן אור: לאפשר לאישה שרוצה לתרום למחקר לעשות את זה רק אחרי שהיא תרמה איזו שהיא מכסה לפריון לנשים אחרות שצריכות את זה, כל זאת כדי לעודד ולכרוך את הדברים.
יעקב מרגי: להשקיט את המצפון שלנו.
גלי בן אור: אני לא יודעת אם להשקיט את המצפון אבל יש כזה מחסור עצום.
אראלה גולן: יש בעיה בגלל אותן פרשיות שאנחנו נמנעים להזכיר את השמות, הן פוחדות כפול.
אראלה גולן: הן אומרות: גם לוקחים מאתנו בלי רשות וגם עושים כל מיני מחקרים.
אראלה גולן: אני, אישית, הפרדתי את החוקים.
אראלה גולן: אחד מהם עבר בקריאה טרומית בהבטחה שתוך חודשיים משרד הבריאות מקדם את החוק של 8 שנים והנחתי בנוסף, ביציות למחקר.
אראלה גולן: זה יכול להיות מאותה אישה.
אראלה גולן: זו שתורמת באותו זמן ביציות להפריה יכולה להסכים שזה יהיה גם למחקר אבל שתהיה גם אפשרות נוספת.
אראלה גולן: שיהיה לה ברור למה היא תורמת, למחקר או להפריה ויש כאלה שיעדיפו רק את זה או את זה.
יעקב מרגי: הייתי אומר שאין אדם עומד וחצי תאוותו בידו.
יעקב מרגי: מאחר ויש את הצד שתרומת הביצית כרוכה בפעולה כירורגית ושמעתי שזה מסכן, השאלה כזו: למה לא לפתור את הפלונטר הזה לאישה שכבר עברה הפריה לפחות?
יעקב מרגי: כדי שלא יראה שאנחנו כורכים את זה בזה, היא עברה הפריה ויש מן החומר המוכן, למה לא לאפשר בחוק?
גלי בן אור: הביציות מופרות כבר ולא ניתן להשתמש בהן בצורה הזאת.
יוסף שנקר: עשו את זה בארץ בהסכמת ועדת הלסינקי העליונה.
גלי בן אור: אין ספק שצריך לקדם ולהסדיר את הנושא של השיבוט התרפויטי.
גלי בן אור: ההרצאה של פרופסור ראובינוף הראתה איזה יתרונות עצומים גלומים בנתיב המחקרי הזה.
גלי בן אור: יש הרבה אנשים בישראל שעוסקים בתחום ויש כאן
גלי בן אור: פוטנציאל גדול וזה לתועלת המטופלים וגם לישראל, כמדינה שרוצה להיות מובילה בתחום הזה.
יעקב מרגי: אם המדינה תיתן את התחושה של הפיקוח והבקרה והביטחון, אני חושב שזה יתקדם וכולנו נתמוך בזה, במיוחד שאין מגבלות.
יעקב מרגי: הסיבה האחת והיחידה שנמנעתי בהצבעה היתה כי ידעתי מהדיונים פה, שהפיקוח והבקרה לוקים בחסר והוועדות עובדות בהתנדבות, למרות שמישהו אמר לי פעם: תפסיק לדאוג להם, אתה לא יודע כמה חברות משקיעות באותם מחקרים.
אראלה גולן: אם אתה לא מחוקק את זה, יש עוד הרבה פחות ביקורת, הם מביאים מבחוץ ואנחנו לא יודעים מה מביאים.
זלינה בן גרשון: אין לנו סעיף תקציבי לנושא הזה.
יעקב מרגי: נכון, בשבוע הבא נאשר את התקנות ואין סעיף תקציבי לפיקוח והבקרה.
מרב ישראלי: הובהר שזה פיקוח ובקרה לצורך החוק הזה.
מרב ישראלי: בחוק הזה כרגע אין צורך בפיקוח ובקרה כי אין אישורים ואין על מה לפקח.
מרב ישראלי: הבעיה הגדולה היא לא פה.
מרב ישראלי: הבעיה הגדולה היא בתפקוד של ועדות הלסינקי בניסויים הגנטיים האחרים.
יעקב מרגי: הרצון להרחיב קיים.
יעקב מרגי: אתן את רשות הדיבור לגברת אתי פרץ.
אתי פרץ: ראשית, אני רוצה להתחבר למה שהתחלת לומר, גברת למאי, כי זה החרך הכי בעייתי וחשוב מאוד שהוא יוצף ויעלה וצריך להתמודד אתו באומץ, כי את מציפה שאלות שחשוב מאוד שיועלו גם כאן ויהיו חלק מאיזה שהם מנגנונים שצריך לחשוב עליהם כדי להבטיח, כי איפה שיש "שטח מת" כמו מידע מאוד מורכב, איפה שיש כוח ליצירת חיים או להציל חיים ואיפה שיש סררה וכוח, יש גם מקום לפתח לשחיתות ומשחקים.
אתי פרץ: השאלה היא איפה עמוד השדרה של התהליך?
אתי פרץ: האם הסיבות הן ראויות?
אתי פרץ: הפרוצדורה נכונה.
אתי פרץ: מה המטרה והיעד של החקיקה הזאת וההרשאה?
אתי פרץ: מה הדרך, מה המחיר והעניין של הוולונטרי והרצוני פלוס המנגנונים של הפיקוח.
אתי פרץ: למנגנונים של הפיקוח, כבוד היושב ראש, אני מזמינה אותך להתעסק בזה עד תום הכנסת הזאת, יום יום, שעה שעה, לסתום כמה חורים לגבי מערכות של פיקוח ובקרה והבית הזה נכה ועקר.
יעקב מרגי: בשביל זה פרסמו עכשיו מחקר גנטי, פרופסור ראובינוף אמר שבאחד מהמחקרים שאפשר לעשות גבר עקר לפורה.
יעקב מרגי: אז לא אבדה התקווה מהכנסת.
אתי פרץ: אני מאוד מעריכה את הדברים שהצפת וגם זה שאמרת שאתה תובע להבטיח שהנושא של הפיקוח והבקרה יהיה בטוח איפה שהוא צריך להיות.
אתי פרץ: אבל אם אתה בבית הזה תתחיל מהשינה ההיא,
אתי פרץ: חוץ מאשר לפנק את ייסורי המצפון שלך לא תעשה כלום, כיוון שהבית הזה בתחומים האלה נכשל כל הזמן.
אתי פרץ: תתייחס מהותית למה שמתבקש כאן, תעגן איפה שצריך לעגן את המנגנונים ובכובע הזה שלך היום ומחר, במה שתבורך בו לכל כיוון, תנסה להבטיח שהתהליך השני יהיה.
אתי פרץ: כרגע, תשחיל את החלק של הבקרה איפה שהיא צריכה להיות ואל תתנה בקיומה כי היא לא תהיה קיימת כרגע.
אתי פרץ: אנחנו יושבים במערכת שאני יכולה להגיד לך דברים בחוק חיסיון מידע גנטי או בנק DNA וכדומה מונחים על המדף וחוץ ומלאבק אותם מעת לעת, כולל בבית הזה, אין כלום.
אתי פרץ: אבל חלק מהתהליכים של המדע, ופה אני רוצה לסיים, קורים תהליכים בעולם שאנחנו חלק מהם.
אתי פרץ: כמו כן, מייצאים דברים.
אתי פרץ: יש פה דלת אחורית מגוחכת.
אתי פרץ: יש פה תהליך שיוצר שוק שחור ומערכת שאין לך בקרה ואתה לא יוצר סטנדרט אתי של מדינת ישראל.
אתי פרץ: החלק הזה הוא להתמודד עם זה בעליל.
אתי פרץ: דבר שני, יש להבחין ובדיוק עשתה כאן גלי את הניתוח ומה שהציג פה פרופסור ראובינוף ואני מוכרחה להגיד שפרופסור שנקר בהתחלה "שרף לי פיוזים" ואחר כך הקשבתי לו והוא חידד אצלי נקודות.
אתי פרץ: חידדת לי דברים שהאבחנה שלי היתה דקה פחות ואני מאוד מודה לך.
אתי פרץ: צריך גם בתהליך הזה, כמו שחברת הכנסת ציינה, לעשות הפרדה בתהליכים של החקיקה בכזו צורה שיסירו מכשול בפני עיוור וגם פרצה לגנב, ויאפשרו תהליכים שבשלים להפוך להרשאה חוקית להתחיל לחיות ולהניב חיים ודברים שמחייבים יותר זהירות, להיכנס אבל להפעיל סטופר.
יעקב מרגי: בסך הכל הכללי התמונה עם החוק הזה די עונה על הצרכים והוצג הנושא ולא ראיתי שיש פה פרץ שאנחנו בולמים אותו.
יעקב מרגי: אנחנו נמשיך לתבוע בקרה ופיקוח על כל תחום.
יעקב מרגי: כמובן שאנחנו, כעם הכי רגיש בקטע הזה, צריכים להמשיך להיות רגישים.
יעקב מרגי: בענייני כבוד האדם הבעיות האתיות לא רבות וכמעט לא קיימות והלוואי שנפרוץ דרך, והכל תוך סדר.
יעקב מרגי: לא עומד לנגד עיני שיקול, מי שרוצה להיות גנב יגנוב ובגללו אני אשנה ואכתיב.
יעקב מרגי: שיהיה גנב איפה שהוא רוצה, החוק יטפל בו.
יעקב מרגי: אנחנו צריכים ללכת בצורה נכוחה ולקדם את זה.
יעקב מרגי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לפרופסור רחמימוב.
רמי רחמימוב: שאלה קצרה: אנחנו שמענו מעורכת הדין גלי בן אור מה הבעיה העיקרית.
רמי רחמימוב: הבעיה העיקרית היא שיש מחסור בביציות בארץ ולכן, יש פחד שאם יהיו ביציות למחקר לא יהיו לפריון.
רמי רחמימוב: השאלה היא, חבר הכנסת מרגי, אם אתה יכול לכנס את ועדת המדע כדי למצוא את הפתרון במצב של מחסור לכל המטרות, כשהמחקר לא יהיה דבר היחיד שיפגע.
רמי רחמימוב: אם תוכל לעשות ישיבה על הנושא הזה, זה יקדם את הנושא בצורה משמעותית.
יוסף שנקר: נשות ישראל יודעות מה שהן רוצות בחיים ושום ועדה לא תפתור את זה.
יעקב מרגי: אני לא לועג לאינטליגנציה של אף אחד.
יעקב מרגי: לאחרונה היה מצב חמור מאוד בתרומת איברים.
יעקב מרגי: אני עונה לעיקרון, לכן, כשיש מצב חירום צריך לקיים דיון בנושא ונקיים דיון בנושא הזה.
יעקב מרגי: אני קורא לוועדה שתקיים דיון בהקדם, כדי למצוא פתרונות ואם צריך לעודד את הנושא - נעודד, במיוחד לאור הדברים שנשמעו כאן.
מישל רבל: הכיוון הוא בהחלט הכיוון.
מישל רבל: צריך לראות שיש בארץ מוסדות לביואתיקה, שיש לנו תשתית אתית מאוד חזקה של כמה וכמה ועדות ואנחנו רוצים לשתף פעולה עם נציבות הדורות הבאים ואנחנו עושים את זה ביום עיון שבו היינו יכולים לשתף פעולה.
מישל רבל: אנחנו שותפים לאותן הדאגות.
מישל רבל: אל תגידי שזה לפתחכם, זה לא נכון.
מישל רבל: אנחנו עובדים ביחד ואני חושב שכולנו רוצים חברה מתוקנת וחברה טובה.
מישל רבל: מאוד שמחתי שגברת פרץ תקנה את הרושם שאותן הוועדות, אם זה הוועדה לניסויים רפואיים בבני אדם או המועצה הלאומית לביואתיקה או ועדות אחרות, הם כאילו רק מדענים.
מישל רבל: זה לא נכון.
מישל רבל: יש משפטנים, יש אתיקנים והיא יודעת את זה.
מישל רבל: אין פה לחץ של המדענים, הם רק רוצים לתת את האינפורמציה הנכונה.
מישל רבל: נקודה אחרונה, לגבי הקריאה לנסות לתקן את החוקים השונים שדנים בתרומת ביציות או הצעות החוק.
מישל רבל: במעוצה הצענו שתהיה ועדת חריגים.
מישל רבל: כמו שאמר פה עורך הדין ודוקטור סיגל, שהוא גם רופא וגם משפטן, עברנו את השלב שצריך להוכיח ששיבוט למען תאי גזע זו שיטה או טכניקה רפואית שיכולה לרפא בני אדם.
מישל רבל: צריכים עכשיו להתקדם ולהבין שזו מטרה רפואית ולא רק מחקרית גרידא ולכן, אני חושב שלהכנת החוקים האלה אנחנו צריכים לדאגה המאוד מוצדקת שיהיו מספיק ביציות לפריון, שיהיה גם סעיף למטרות רפואיות אחרות שאינן פריון ובצורה הזאת אולי להסדיר עם פיקוח כמובן, ואני בעד פיקוח מאוד קשה וחזק, את העניין של תרומת הביציות שהיא היום העניין המרכזי בכל הקשור לנושאים ששמענו כאן.
גלי בן אור: בהרצאה של דוקטור סיגל שבה הוא סקר את המודלים הקיימים להסדרה של הנושא, הוא הציג את המודל הבריטי, של רשות אכיפה ופיקוח שיש לה סמכות לתת רשיונות ואישורים לביצוע של פניות מסוימות.
גלי בן אור: בישראל, אני חושבת שמודל כזה יכול היה מאוד להתאים ומאוד להועיל.
גלי בן אור: אנחנו נמצאים במצב שבו יש לנו מעט מאוד חוקים עדכניים, שמסדירים כל מיני פעולות קצה של התחומים האלה: איסור התערבות גנטית, שרק אוסר על שיבוט.
גלי בן אור: חוק הפונדקאות שמסדיר תחום מאוד צר ומצומצם.
גלי בן אור: אין לנו חוק כללי שמסדיר את כל הפעילות בנושא של פריון והפריה ומקימים רשות כזאת.
יעקב מרגי: אני שמח שאני שומע את זה ממך, כי אם ניקח את החוקים האלה בחלקם, זו היתה חקיקה פרטית ולא ממשלתית.
גלי בן אור: חוק איסור התערבות גנטית זה חקיקה פרטית.
גלי בן אור: הממשלה לא תמכה בזה בזמנו.
יעקב מרגי: חמור מאוד שהמדינה, כמו שאמרה עורכת הדין למאי, הגיע הזמן שהמדינה ואני פונה אליך כמשרד ממשלתי, שזה חמור.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים סביב שולחן עגול שהמדינה, בחתום מאוד חשוב, לא אמרה את דבריה, עם כל הכבוד.
אראלה גולן: היא אומרת את דבריה רק זה לוקח לה המון שנים.
יעקב מרגי: זה כל פעם לפי צרכים.
גלי בן אור: חוק הפונדקאות הוא ממשלתי והוא נועד לפתור בעיה שהתעוררה.
גלי בן אור: חוקים אחרים הם לפעמים מענה להצעות חוק פרטיות וצריך להבין, ואני מניחה שאתם מכירים את הנתונים טוב ממני, אבל מספר הצעות החוק הפרטיות בכנסות האחרונות גדל בכאלה אחוזים, שהיכולת של הממשלה להתמודד מצד אחד עם החקיקה הפרטית ומצד שני ליזום חקיקה שלה, מציב אותה במצב מאוד קשה.
גלי בן אור: הנושא של ההסדרה הכוללת של תחום הפריון והרביה נדון הרבה גם במשרד הבריאות וגם בפורומים אחרים ויש כוונה להסדיר את זה אלא שהנושא לא פשוט.
גלי בן אור: אנחנו נמצאים כרגע במצב שהפרקטיקה היא דווקא שהנושאים לכאורה מבוצעים טוב והחשש הוא שההסדרה של זה בחקיקה עלולה לאסור או להגביל דברים שמותרים כבר היום ואנחנו נמצאים בבעיה עם הנושא הזה ואני מניחה שהדברים מובנים.
גלי בן אור: אין ספק, שהשטח מראה שיש בעיות וכדי להשקיט את הדברים, כמו שאמרת, פיקוח ובקרה, כשאתה יודע שהם קיימים בצורה טובה וראויה, יכול לאפשר קידום של דברים אחרים.
גלי בן אור: לכן אני חושבת שחשוב לעשות את זה.
גלי בן אור: אני מאוד מקווה שהממשלה תיקח על עצמה לקדם את הנושא הזה.
יוסף שנקר: הבעיה היא ואמר את זה השופט שמגר כשהיה נשיא בית המשפט העליון: אתם יכולים להתעסק בכל מה שאתם רוצים.
יוסף שנקר: אבל אתם כרופאים, כמדענים, כביואתיקנים, אתם לא תקבעו את מבנה המשפחה.
יוסף שנקר: על זה היה סיפור.
יוסף שנקר: בתרומת ביצית, בתרומת זרע - -
יעקב מרגי: אני חושב שעברנו את השלב הזה.
יעקב מרגי: היתה פה הצהרה מקיר לקיר שזו לא הכוונה.
יעקב מרגי: אבל מאז כולנו יודעים ורוצים שאם נוכל להביא לעולם אנשים יותר בריאים, נביא אותם יותר בריאים.
גיל סיגל: הערה לסיכום ואני תומך לגמרי במה שאמרה עורכת הדין גלי בן אור: החוק אסר דברים מסוימים.
גיל סיגל: זה זמן נכון וטוב להגיד לא רק מה מותר אלא מה אנחנו רוצים ומה כדאי ומה צריך, כי אז המסר מאוד ברור.
גיל סיגל: אנחנו רוצים מחקר, אנחנו רוצים מדע.
גיל סיגל: נכון שנפקח וכהדיקות המחקר כך תהיה המחאה הציבורית.
גיל סיגל: מהשולחן הזה ומהבית הזה צריך לצאת מסר שאנחנו רוצים מחקר ומדע מתקדם לטובת המדינה.
יעקב מרגי: אני לא מדען ואני מתנצל על זה ואומר נקודות סיכום: הוועדה מודה למשרד המשפטים שסוף סוף החילו את נוסח התקנות באישור ועדת המדע והטכנולוגיה יחד עם משרד הבריאות ומשרד המשפטים.
יעקב מרגי: הוועדה רואה צורך חשוב בפיקוח ובקרה בתחום הזה ולכן, היא קוראת למשרדי הממשלה הנוגעים בדבר לתקצב את הסעיפים האלה, של הפיקוח והבקרה, שהולכים יחד עם התקנות שאמורות להיות מאושרות בוועדה.
יעקב מרגי: הוועדה תקיים דיון בהקדם ומציאת פתרונות למצוקה בתרומת ביציות הן להפריה והן למחקר, על פי בקשתו של פרופסור רחמימוב ואני מודה לו על ההצעה הזו.
יעקב מרגי: אני ניסחתי את הדברים אופן מאוד כוללני ואני אשמח למקד את זה: הוועדה תקיים דיון נוסף על הצרכים של המחקר הגנטי לצורכי רפואה וכן תקיים דיון יחד עם משרדי הממשלה למצות את כל נושא החקיקה בתחום הזה.
לאה נס: בוקר טוב לכולם, אני גאה לפתוח ישיבה חגיגית זו לכבודו של פרופ' ישראל אומן, ישיבה משותפת של ועדת המדע והטכנולוגיה וועדת החינוך, בראשות חבר הכנסת פורז.
לאה נס: האירוע אמור היה להיות במעמד יושב-ראש הכנסת ראובן ריבלין, שנקרא בדחיפות לנשיא המדינה, לנושאים שברומו של עולם.
לאה נס: כולכם יודעים ברגעים אלו על מועד התפזרותה של הכנסת.
לאה נס: אבל אנחנו מתכבדים בהשתתפותם של שרת החינוך, התרבות והספורט גב' לימור לבנת, ושל שר המדע והטכנולוגיה, עדיין, מר מתן וילנאי.
מתן וילנאי: עוד ארבע שעות.
לימור לבנת: עיתוי טוב לישיבה.
לאה נס: לוח הישיבות צפוף, כדי שהשרים המכובדים יוכלו להשתתף.
לאה נס: עוד נמצאים כאן נשיא האקדמיה הלאומית למדעים פרופ' מנחם יערי, רקטור האוניברסיטה העברית בירושלים פרופ' חיים רבינוביץ' וכולכם, אורחים נכבדים.
לאה נס: ראשית ברצוני לברך אותך, פרופ' אומן, ולחזק את ידך על זכייתך בפרס נובל לכלכלה.
לאה נס: זכייתך הסבה למדינה כולה כבוד גדול, והיא הצדעה עולמית למדע הישראלי.
לאה נס: מעבר לכבוד, שהוא מבורך כשלעצמו, הישגיך בתחום תורת המשחקים, שעליהם נמצאת ראוי לפרס, תרמו תרומה גדולה למדינות העולם, בייחוד בכל הנוגע למשא ומתן בין עמים ומדינות.
לאה נס: תרומה זו היא ללא ספק נצחית.
לאה נס: בפרשת השבוע אנו מתוודעים לחייו ולפועלו של אבי האומה אברהם אבינו, שנקרא "העברי הראשון".
לאה נס: שאלה מעניינת היא מדוע נקרא אברהם "עברי", מה מקור הכינוי שאנו משתמשים בו עד היום – "שפה עברית", "עבודה עברית".
לאה נס: מסבירים חכמינו זיכרונם לברכה כי אברהם עמד בצד אחד, וכל העולם מן העבר האחר.
לאה נס: אברהם, מבשר המונותיאיזם בעולם, מצוי באותה תקופה מעברו האחר של העולם מבחינה תפיסתית, כשעולם שלם חושב אחרת ממנו.
לאה נס: שוני זה לא גורם לו לנסות לכפות את האמת שלו על סובביו, אלא גורם לו לפעול ולתפקד בדרכו שלו, כשהסובבים אותו מכירים בו ובאיכותו.
לאה נס: כך גם מדינת ישראל.
לאה נס: את מעמדה בעולם אין היא מבססת באמצעות הפגנת כוח, אלא באמצעות שימוש באיכות ההון האנושי שבה.
לאה נס: ישנם תחומים שבהם כורח הנסיבות מעמיד אותנו בנקודת פתיחה פחות טובה.
לאה נס: מדינת ישראל הצעירה לא נתברכה באוצרות טבע כמו נפט וזהב, אך טמון בה פוטנציאל אדיר, והוא ההון האנושי.
לאה נס: הצלחת פרופ' אומן, חתן פרס הנובל הישראלי השמיני, וההד הציבורי שזכייה זו יצרה מוכיחים את הדברים אשר נטענים השכם והערב פה בוועדת המדע והטכנולוגיה, כי בידי המחקר והמדע טמונים כוח והשפעה אדירים בכל הנוגע לעתיד המדינה.
לאה נס: זו אינה קלישאה, שכן הוכחה חיה יושבת כאן אתנו.
לאה נס: אומנם זכייתך בפרס נובל לכלכלה וזכיית הפרופסורים הרשקו וצ'חנובר בפרס נובל לכימיה לפני כשנה גורמת לנו לשמחה ולגאווה, אך אסור לנו לשכוח כי כדי להמשיך ולהגיע להישגים בין-לאומיים נוספים חייבים לשמר את גחלת המדע.
לאה נס: עלינו לפעול ולהשקיע משאבים במערכת החינוך, במוסדות להשכלה גבוהה ובמחקר והפיתוח בישראל.
לאה נס: זו דרך המלך להבטחת מעמדה של מדינת ישראל בכל התחומים, הן מבחינה כלכלית והן מבחינה מדינית.
לאה נס: אם לא נחזק את מערכות ההשכלה הגבוהה והמחקר מעמדה של ישראל כמדינה מתקדמת יהיה נתון בסכנה.
לאה נס: תופעת בריחת המוחות תגבר, והפוטנציאל האדיר של ההון האנושי בישראל ידעך.
לאה נס: לסיום אני רוצה לברך אותך שוב, פרופ' אומן, בשמי ובשם חברי הוועדה, על ההישגים המרשימים שצברת ועל הכבוד הרב שהסבה לנו הזכייה שלך.
לאה נס: יישר כוח גדול.
לאה נס: חבר הכנסת אברהם פורז, יושב-ראש ועדת החינוך התרבות והספורט, יפתח אף הוא.
אברהם פורז: אני מודה מאוד לחברתי ד"ר לאה נס, חברת הכנסת ויושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה.
אברהם פורז: על כולנו עוברים ימים סוערים.
אברהם פורז: לא אמנה את רשימת האנשים שנמצאים כאן, כבר מנית אותם, אבל אני רוצה להודות לשר המדע והטכנולוגיה, כתוארו דהיום, ולשרת החינוך, התרבות והספורט, שלמרות הלחץ ששניהם נתונים בו כרגע, הם מצאו לנכון להגיע לכאן.
אברהם פורז: כאשר קוראים על מחקרים בתחום תורת המשחקים בכלכלה אפשר לחשוב שפרופ' אומן עוסק בלגו או במשחק ילדים אחר.
אברהם פורז: רק כשמת
אברהם פורז: עמקים בעניין הזה מבינים שהדברים הרבה יותר רציניים.
אברהם פורז: בכלל, הכלכלה היא בעיני המנוע העיקרי של החברה האנושית.
אברהם פורז: רוב הסכסוכים בעולם ורוב הצרות שלנו, וגם כל הדברים הטובים, מקורם ברקע כלכלי.
אברהם פורז: אני מוכרח להודות לגבי עצמי שזה אחד מהשטחים שמעניינים אותי יותר.
אברהם פורז: אני חושב שכל התקדמות בתחום הכלכלי וכל עבודה שנעשית שמבהירה לנו איך לפעול נכון יותר, הן צעד בכיוון הנכון.
אברהם פורז: אפשר לומר שאנחנו גאים בזה שיש לנו כמה זוכי פרס נובל ישראלים, אבל בואו נראה את זה במכלול הרחב יותר.
אברהם פורז: אפשר גם להיות גאים בכך שיש לנו הרבה זוכי פרס נובל יהודיים.
אברהם פורז: לא רק בארץ, גם בחוץ-לארץ, וגם בתקופה שלפני הקמת המדינה, היחס בין מספר מקבלי הפרס הנובלה יהודיים לבין גודלנו כעם הוא בדיספרופורציה חיובית.
אברהם פורז: איננו זקוקים לשום אפליה מתקנת.
אברהם פורז: אין צורך לתת ליהודי פרס נובל רק משום שעד עכשיו היהודים לא קיבלו את הפרס.
אברהם פורז: אחד הדברים שנגעו מאוד ללבי כשבאו לפרופ' אומן – אתה משתמש גם בשם רוברט?
ישראל אומן: כאן לא.
ישראל אומן: בחדר הזה לא.
אברהם פורז: הוא בחר להצטלם דווקא עם הנינה שלו.
אברהם פורז: זה היה משהו אנושי ומרגש מאוד, שמוציא את כולנו מהקטע הקר הזה.
אברהם פורז: ראיתי כמה טקסים של מתן פרס נובל, זה די מכופתר, הטקס בסטוקהולם.
אברהם פורז: אני לא יודע אם תעלה עם הנינה לקבל את הפרס, אבל לפחות הקטע הישראלי, שבו נחשפת עם הנינה ועם כל המשפחה היפה והנפלאה שלך – זה מחמם את הלב.
אברהם פורז: אני גם יודע שאתה אדם ששילם מחיר כבד, כי בנך נפל באחת ממלחמות ישראל.
אברהם פורז: בכל מקרה, דעותיך הפוליטיות שעלו באותה הזדמנות, ולא קיבלת את הפרס בשל דעותיך הפוליטיות.
ישראל אומן: זה למרות.
אברהם פורז: אני לא חושב שהם ידעו בדיוק.
אברהם פורז: גם בלי להיות שותף לדעות האלה, לראות אותך – אדם שעלה לארץ והקים פה משפחה לתפארת, ופעל במשך שנים רבות באקדמיה והגיע לפרס נובל – זה דבר מאוד מעודד.
אברהם פורז: המילה האחרונה היא לגבי המצב של כולנו מול החינוך כולו ומול ההשכלה הגבוהה.
אברהם פורז: אני חושב שהחברה הישראלית לא נותנת דגש מספיק לתחום החינוך, לא בגיל הרך, לא בבתי הספר היסודיים, לא בחטיבות הביניים – שעומדות להתבטל, לפי דברת – לא בתיכונים ולא במוסדות להשכלה גבוהה.
אברהם פורז: אם בכלל יש לנו הישגים, זה אף על פי שאיננו משקיעים, ולא משום שאנחנו משקיעים.
אברהם פורז: הגיעה העת שנשקיע יותר.
אברהם פורז: איני רוצה לבקר כעת חלק מעמיתי על כל מיני דברים, שפתאום מגלים את החברה, אבל כשאמרו להם לגעת בשקל אחד בתקציב הביטחון הם עלו על הגג.
אברהם פורז: אנחנו צריכים להשקיע הרבה יותר במחקר, במכללות, באוניברסיטאות.
אברהם פורז: בכל מקרה, לפרופ' אומן מגיעה תודה מכולנו.
אברהם פורז: הרמת לנו את המורל.
לאה נס: תודה, שרת החינוך, בבקשה.
לימור לבנת: חתן הפרס, פרופ' אוֹמן, זו ההגייה הנכונה של השם.
לימור לבנת: אומן, בחולם.
ישראל אומן: העיקר לאיית את זה בסדר.
לימור לבנת: שר המדע והטכנולוגיה מתן וילנאי, בינתיים, בשעות הקרובות, יושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת, חברת הכנסת ד"ר לאה נס, חבר הכנסת אברהם פורז, יושב-ראש ועדת החינוך, נשיא האקדמיה הלאומית למדעית, פרופ' מנחם יערי וכמובן מכובדי מהאקדמיה, חברי הכנסת שנמצאים פה, ומי שצופים בנו כרגע בערוץ 99 בשידור ישיר.
לימור לבנת: לפני מאה שנים נפתח פרק חדש בהיסטוריה היהודית.
לימור לבנת: בסתיו 1905, ממש לפני מאה שנים, פורסם דבר זכייתו של היהודי הראשון בפרס נובל.
לימור לבנת: כשקיבל הכימאי וילהלם פון-באייר את המדליה ואת הפרס, כל עם ישראל עצר את נשימתו.
לימור לבנת: זה היה יום חג מיוחד.
לימור לבנת: מאז אותו יום זכו למעלה מ-160 יהודים נוספים באות הכבוד החשוב ביותר של עולם המדע והרוח.
לימור לבנת: כל אחד מהם זכה להכרה על מצוינות, חשיבה פורצת דרך ותרומה למין האנושי.
לימור לבנת: למעשה כל אחד מהם הדליק משואה של דעת וחוכמה באש התמיד של האומה היהודית.
לימור לבנת: כל אחד מהם חרת את שמו במגילת הנצח של עם הספר.
לימור לבנת: היום אנחנו כאן בירושלים, חולקים כבוד לזוכה בפרס נובל לשנת 2005, פרופ' אומן.
לימור לבנת: פרופ' אומן, למעשה אתה מהווה חלק חשוב מאוד משרשרת בת אלפי שנים של למדנות ושל חוכמה, שראשיתה בנביאי ישראל, דרך הרמב"ם, וסופה מי ישורנו.
לימור לבנת: אדם שהקדיש חייו לגילוי צפונות נפשו של המין האנושי, יהודי ברמ"ח אבריו ומדען בשס"ה גידיו.
לימור לבנת: פרופ' ישראל אומן, איש מדע מופלא, ששמעו יצא ברחבי העולם, מתמטיקאי בחסד עליון, שייסד אסכולה חדשה בתורת המשחקים, שמסייעת לחקר מצבי עימות, קבלת החלטות.
לימור לבנת: כבר אמר כאן קודם ידידי חבר הכנסת פורז שאפשר לחשוב שמדובר במשחקי לגו, אבל לא כך היא.
לימור לבנת: בנימוקי ועדת פרס נובל העלתה הוועדה על נס את תרומתו, ואני מצטטת "להבנה הרחבה יותר של ההתנהגות הרציונלית".
לימור לבנת: כידוע, פרופ' אומן יהודי שומר מצוות, אפילו זה לא הצליח לקלקל את ההחלטה להעניק לו פרס נובל, והוא מצליח לשלב בין ערכי הדת לעולם המדע, וזה באמת הדבר המדהים כאן.
לימור לבנת: כולנו קראנו באחד מהמאמרים שהוא אפילו הצליח לרדת לעומקה של סוגיית ירושה תלמודית מסובכת, תוך ראיית ההיגיון המתמטי שעומד ביסודה.
לימור לבנת: כל זאת תוך כדי היותו ציוני בלב ובנפש, הוא עלה ארצה בעיצומה של מערכת קדש, כשהוא מותיר אחריו משרה אקדמית בפרינסטון היוקרתית לטובת יישוב ארץ ישראל ובניית בירתנו.
לימור לבנת: אמרת קודם, חבר הכנסת פורז, "גם בלי להיות שותף לדעות הפוליטיות".
לימור לבנת: אני חייבת להעיר על זה הערה.
לימור לבנת: לא שמעתי שהשמיעו את ההערה הזאת כאן, לפני שנה, כשפרופ' צ'חנובר ופרופ' הרשקו זכו בפרס נובל.
לימור לבנת: לא שמעתי שאיש שהשמיע אותה.
לימור לבנת: לא אני עצמי.
לימור לבנת: פרופ' פורז, תרשה לי.
לימור לבנת: מה אמרתי?
לימור לבנת: "פרופ' פורז"?
אברהם פורז: שרת החינוך נתנה לי תואר.
לימור לבנת: התבלבלתי מרוב פרופסורות.
לימור לבנת: חבר הכנסת פורז, אני הייתי כאן ואתה היית כאן והיו כאן רבים אחרים.
לימור לבנת: איש לא השמיע, לא בחדר הזה ולא במקום אחר, הערה על דעותיהם הפוליטיות של פרופ' צ'חנובר ופרופ' הרשקו, הגם – ותרשה לי לומר – שלפחות אחד משניהם השמיע הערות פוליטיות.
לימור לבנת: איש לא העלה על דעתו אז שיש מקום בכלל ליצור הקשר כלשהו, קשר כלשהו, לעניין הזה.
יורי שטרן: גם לא ביקשו להחרים אותו.
אברהם פורז: מי ביקש להחרים אותו?
לימור לבנת: לא אתה, חלילה, אבל היו מי שאמרו דברים כאלה.
לימור לבנת: אני לא רוצה להפוך זאת לדיון, ובזה אסיים את הערתי ואחזור לטקס החגיגי הזה.
לימור לבנת: לא הייתי מעירה אותה אלמלא הערת את ההערה הזאת.
לימור לבנת: אני מרשה לעצמי להגיד שאני חושבת שהיא לא הייתה במקומה.
לימור לבנת: בזה אסיים, אני מבקשת לא להתייחס לזה כאן, במהלך הטקס.