GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אומן: האחד הוא פרופ' מיכאל משלר, שעבודה משותפת שלנו צוינה במפורש כאחת מהעבודות העיקריות בנימוקים של ועדת הפרס.
ישראל אומן: יש מישהו אחר שיושב על ידו, והעבודות שלו לא צוינו במפורש בוועדת הפרס, אבל זה אדם שהשפיע עלי השפעה עצומה במשך כל השנים, ובאמת אני יכול לקרוא לו מורי ורבי, וזה פרופ' בנימין וייס, שהוא חברותא שלי 20-25 שנה.
ישראל אומן: אנחנו לומדים כל שבוע, חוץ מבשבועות שלקראת פרס נובל.
ישראל אומן: כמעט כל שבוע יש לנו שיעור קבוע בגמרא.
ישראל אומן: הוא ממש מורי ורבי.
ישראל אומן: ויש לנו גם עבודה מתמטיקת משותפת.
ישראל אומן: אני רוצה לציין גם אותו.
ישראל אומן: לציין גם את שני אלה כנציגים של המדע הישראלי.
ישראל אומן: אני רוצה להודות לשניהם מאוד.
ישראל אומן: מעבר לזה, אני רוצה להתייחס למה שאמר פרופ' מנחם יערי, גם כן מורי ורבי, ידידי.
ישראל אומן: הוא ציין שתרמתי תרומה חשובה לפתרון בעיה עתיקה.
ישראל אומן: אני מוכן להודות שזה נכון, אבל זה לא שהייתה בעיה בלתי פתורה מאות בשנים והנה בא ג'וני אומן ופתר.
ישראל אומן: כמו בכל עבודה מדעית, זה התבסס על עבודות של הרבה אחרים, זה התבסס על עבודה של אנגלי מלפני מאה שנה שקראו לו אדג'וור, על עבודה של מרטין שוביק, אחד מחשובי החוקרים בתורת המשחקים, אחר כך באו ז'ראר דברה, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 1984, אתו בא הרברט סקרף, ידיד טוב שלי.
ישראל אומן: הוא היה כאן בימים שלפני מלחמת ששת הימים, בשבועות שלפני כן.
ישראל אומן: כשנפרדנו היה ברור לשנינו שיכול מאוד להיות שלא נראה זה את זה לעולם.
ישראל אומן: הוא עזב שבועיים לפני מלחמת ששת הימים.
ישראל אומן: על העבודה של כל אלה התבססה העבודה שלי, וגם העבודה שצוינה בנימוקים של ועדת פרס נובל, למעשה כל המדע הוא פירמידה, או זה רצף של עבודות.
ישראל אומן: כל אחד תורם את חלקו.
ישראל אומן: אני שמח שציינו דווקא אותי, אבל זו בהחלט עבודה משותפת של כולם.
ישראל אומן: עוד הערה: דובר כאן על החזרת אנשים לארץ, על מתן תמריצים כדי שהם יישארו בארץ.
ישראל אומן: כל הדברים האלה מאוד מאוד חשובים, התקציבים המוגדלים למדע להשכלה גבוהה, הדברים האלה מאוד חשובים.
ישראל אומן: אבל יש דבר אחד יותר חשוב.
ישראל אומן: פעם פנתה אלי מדענית, קולגה, יהודייה.
ישראל אומן: היא חיפשה עבודה, לא הייתה מרוצה במקום העבודה שלה בארצות-הברית, ומשום מה היא רצתה לעבור לאוניברסיטה אחרת.
ישראל אומן: היא שאלה אם יש אפשרות לבוא לאוניברסיטה העברית.
ישראל אומן: אמרתי לה: את מדענית מצוינת, אני חושב שלא תהיה בעיה בשבילך לקבל עבודה במחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית.
ישראל אומן: אבל לפני שאת מחפשת כאן עבודה ולפני שאת מתעניינת באוניברסיטה העברית, את צריכה לשאול את עצמך אם את רוצה לחיות בארץ.
ישראל אומן: כאן החיים הם קשים, בלי שום קשר למדע, בלי שום קשר לעבודה.
ישראל אומן: צריך לרצות לחיות כאן, קודם כול.
ישראל אומן: אם אתה לא רוצה לחיות כאן, שום תקציבים לא יעזרו.
ישראל אומן: ואם הם יעזרו, בשביל זה לא באים הנה.
ישראל אומן: קודם כול צריך לרצות לחיות כאן.
ישראל אומן: ואז, גם אם אין לך וילה מפוארת או מה שזה יהיה, גם אם אתה צריך לחיות על רמה נמוכה קצת יותר מבחוץ-לארץ, אתה תבוא.
ישראל אומן: זה הדבר הראשון.
ישראל אומן: אחר כך באים המשכורת והתנאים.
ישראל אומן: זה מה שרציתי להגיד .
אברהם פורז: בסוף היא הגיעה?
ישראל אומן: היא לא הגיעה.
ישראל אומן: באמת לא הגיעה.
ישראל אומן: הרתעתי אותה, נכון.
ישראל אומן: אמרתי את זה כמו שזה.
ישראל אומן: אני אוהב להגיד את האמת.
ישראל אומן: זו חולשה.
ישראל אומן: באמת הייתי רוצה שזה יהיה אחרת, כדי להאדיר את כוחה של המחלקה לכלכלה באוניברסיטה, היא באמת הייתה משהו מצוין.
ישראל אומן: אבל אמרתי לה: גברתי, קודם כול, את רוצה לחיות כאן או לא? והיא החליטה, היא אמרה: ג'וני, אתה צודק, לא כדאי.
ישראל אומן: שוב, אני רוצה להודות לכולם כאן לכל המכובדים שהזמינו אותי, ולא אנקוב בכל השמות, כי זה יהיה ארוך מאוד, יותר ממה שאמרתי עד עכשיו.
ישראל אומן: תודה לכולם, לחברי הכנסת, לשרים, לידידי ולמשפחתי שבאו לכאן.
לאה נס: אנחנו שוב רוצים להודות, לברך, לחזק אותך, למרות הסיפור האחרון לא נאשים אותך בהברחת מוחות – כי אנחנו עסוקים במלחמה נגד בריחת המוחות, ושר המדע והטכנולוגיה רצה להתחיל פרויקט שישיב אלפי מוחות של ישראלים ברחבי העולם.
לאה נס: אנחנו מאוד מודים לך על שבחרת להישאר פה, לעשות את המחקר פה ולתרום את התרומה הגדולה.
לאה נס: אני רוצה להודות לכל האורחים הנכבדים, שרת החינוך, שר המדע והטכנולוגיה – אולי נישאר עוד ונוכל לקרוא לך שר המדע.
מתן וילנאי: זה כבר לא ישנה.
לאה נס: אני מודה לחבר הכנסת פורז, לכל חברי הכנסת.
לאה נס: שוב, אני אומרת בשמו של היושב-ראש שהוא רצה לכבד את המעמד, אך נקרא בבהילות לנשיא המדינה.
לאה נס: אני מקווה שיהיו בשורות טובות.
לאה נס: אני מקווה שכנסת ישראל תזכה לברך בכל שנה.
לאה נס: אני זכיתי לארח שלושה חתני פרס נובל בשנה אחת, זה בהחלט הישג.
לאה נס: הישיבה הזאת של ועדת המדע והטכנולוגיה, נועדה לאשר את תקנות איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רביה)(סמכויות הוועדה המייעצת), התשס"ו-2005.
לאה נס: בתקנות נקבעו הוראות לעניין סמכויות הוועדה המייעצת לביצוע שני תפקידיה שלפי החוק והסמכויות הן: הסמכות לעקוב אחר התפתחויות בתחום הגנטיקה ולהגיש דוח לשר הבריאות ולוועדת המדע והטכנולוגיה; 2.
לאה נס: סמכויות פיקוח ובקרה על כל נושא השיבוט ובפרט לנושא ניסויים רפואיים בבני אדם בתחום הזה; בישיבה הקודמת בנושא הזה אושרו התקנות, בכפוף לביצוע מספר שינויים בסעיף 4 שנוגע לפיקוח ולבקרה ובסעיף 5 הנוגע לאמצעי אכיפה.
לאה נס: בסעיף 4, על פי בקשת הוועדה הוחלט להוסיף את המלים "הוועדה המייעצת רשאית, באמצעות ישוב ראש הוועדה או מי שהוא הסמיך מבין חבריה".
לאה נס: בסעיף 5 הוחלט להעביר את הסמכות להפסיק ביצוע פעולות למנכ"ל משרד הבריאות, על פי המלצות הוועדה.
לאה נס: במהלך ביצוע אותם שינויים התברר כי אין אפשרות להקנות לוועדה המייעצת סמכות לשוחח עם הנוכחים במקום שבו מתבצעות פעולות המנוגדות לחוק ואני זוכרת שדיברנו על כך ארוכות באותה ישיבה, מאחר ואין מדובר בוועדה חוקרת.
לאה נס: אי לכך, הוחלט להשמיט את המלים: זכות לשוחח עם הנוכחים מסעיף 4 ולשם כך התכנסה הוועדה היום, על מנת לאשר את התקנות שנית.
לאה נס: האם יש הערות, לפני שנעבור להצבעה?
זלינה בן גרשון: הערה קטנה: בסעיף 4(2) כתוב: "לבדוק כל חשד סביר כי מבוצעות במקום מסיים פעולות שיבוט...".
זלינה בן גרשון: שיבוט הוא שם כללי להרבה פעולות שנעשות גם לא בתאי אדם ובכל מיני מערכות אחרות.
טליה אגמון: שיבוט כהגדרתו בחוק.
זלינה בן גרשון: זאת אומרת, מי שמעביר תרבית מסוימת של עכבר לא ימצא את עצמו - -
מרב ישראלי: צריך לומר: שיבוט אדם.
נירה למאי: אבל גם שיבוט רפואי.
מרב ישראלי: זה רק שיבוט אדם.
מרב ישראלי: כרגע שום דבר לא מותר, אז זה לא כל כך חשוב.
לאה נס: זה בסדר לכתוב שיבוט אדם, נציגת משרד הבריאות?
טליה אגמון: כן, אם זאת ההגדרה שכתובה בחוק.
לאה נס: נעשה את השינוי הזה.
נירה למאי: את מה שהיה לנו להגיד אמרנו בישיבה הקודמת על התקנות.
נירה למאי: כמובן שהיינו רוצים שהחוק יהיה יותר מפורט ויגדיר בדיוק מה המדינה מתירה או לא מתירה כרגע.
לאה נס: אני מדברת לגבי ההורדה של המלים הספציפיות.
מרב ישראלי: אולי אסביר מה עמד מאחורי זה: ברגע שאת נותנת סמכות לגוף לחקור בן אדם בעצם את צריכה להיכנס לשאלה האם צריך להזהיר אותו והוא יכול לא לענות בזה שהוא מפליל את עצמו.
מרב ישראלי: זה לא מתאים לסמכויות של הוועדה, שהיא לא גוף חוקר.
מרב ישראלי: ברוב החוקים מהסוג הזה, הסמכות שיש להם היא לקחת מסמכים וזו הסמכות שהוקנתה להם כאן וזאת הסיבה לשינוי.
איתי גורמז: את ההתנגדות שלנו לעצם אישור התקנות, כבר העברנו בדיון הקודם.
איתי גורמז: אנחנו מתנגדים לעצם הדיון והתנגדותנו לא התקבלה.
איתי גורמז: אנחנו לא חושבים שיש צורך באישור התקנות האלה.
איתי גורמז: שיבוט של אדם הוא לא חוקי על פי חוק ואת זה כולנו יודעים.
איתי גורמז: פעולה של שיבוט אדם לא נעשית תוך יום אחד וגם לא תוך עשרה ימים.
איתי גורמז: הסמכות נראית לנו סמכות מרחיקת לכת.
איתי גורמז: אנחנו כן חושבים שהניסוח העדכני הוא הרבה יותר עדין מהניסוח הקודם ולכן מבחינתנו, זה כן טוב.
איתי גורמז: לגבי סעיף 5(ב): האם לא נכון לתת לוועדה המייעצת, שממליצה למשרד הבריאות ומנהל משרד הבריאות מקבל תוך 60 יום החלטה סופית, כאשר יש סמכות למנהל המרפאה או מי שלא יהיה סמכות לערער אז, ב-60 יום.
איתי גורמז: האם לא נכון לתת את שלב הערעור עוד לפני שהחליטו לסגור את הניסוי?
טליה אגמון: זה לא ערעור.
טליה אגמון: יש כל מיני סמכויות למנהל, כמו בחוקים אחרים.
טליה אגמון: בין היתר, כאן הסמכות היא ספציפית אם הוא חושב שצריך להפסיק מיידית, הוא קודם מפסיק ואחר כך הוא עושה שימוע.
מרב ישראלי: אחרת אין ערך להספקה המיידית.
איתי גורמז: אנחנו שואלים האם לא כדאי לתת קודם כל לאותו אדם את ההזדמנות להשמיע את הטענות שלו?
מרב ישראלי: זה במקרה לא חמור.
מרב ישראלי: אם זה לא דחוף, זה לא יהיה מיידי.
נירה למאי: יש שלבים קודם.
נירה למאי: הרי הוועדה באה ובודקת וסביר להניח שאחרי שהיא נכנסה למקום כי היא יכולה להמליץ רק אחרי שהיא היתה במקום וראתה.
נירה למאי: זאת ועדה מקצועית.
נירה למאי: גם ככה זה ייקח זמן עד שהיא תודיע את זה למנהל ועד שבינה לבין עצמה תגיע לאיזו שהיא החלטה.
מרב ישראלי: מה שקיים זה לא שבכל מקרה מפסיקים מיידית.
מרב ישראלי: רק במקרים חמורים.
מרב ישראלי: זו אחת הסמכויות שנתונה למנהל.
איתי גורמז: השאלה אם הסמכות הזאת ספציפית?
מרב ישראלי: אז זה לא מיידית.
מרב ישראלי: אתם שוללים מהמנהל את הסמכות להפסיק מיידית, אם אתה רוצה לקבוע את הדבר הזה.
מרב ישראלי: זו סמכות אחת שרק במקרים חמורים הוא יפעיל אותה.
זלינה בן גרשון: הוועדה לא רצתה את הסמכויות שהוקנו לה בגרסה הקודמת של התקנות כי אנחנו לא משטרת מדע.
זלינה בן גרשון: זה צריך לעבור תהליך של בחינה ובדיקה ולא אותו גוף שבא וראה שיש חשד לכאורה שמתרחש משהו שלא בהתאם לאישור שניתן, לא לאותו גוף יש סמכות מיד לעשות זאת וזה גם לא ראוי שלוועדה כזו תהיה סמכות כזאת.
טליה אגמון: באופן הרגיל והשגרתי ולפי כללי הצדק הטבעי והמינהל התקין, אם רוצים לקבל החלטה שפוגעת בזכויות עושים שימוע ונותנים הזדמנות.
טליה אגמון: אנחנו אומרים שרק במקרים שזה דחוף וצריך להפסיק מיידית, אז קודם מפסיקים ואחר כך עושים את השימוע.
טליה אגמון: אפילו תחמנו את זה בתקופת זמן שהיא סבירה.
נירה למאי: בתקנות המקוריות הוועדה יכלה לעשות את זה.
איתי גורמז: לכן ביררתי ואמרתי שיש לנו התנגדות שאמרנו בדיון הקודם.
איתי גורמז: אני יודע שהתקנות הרבה יותר מעודנות ומנוסחות הרבה יותר טוב.
איתי גורמז: היה לנו סייג בזה.
נירה למאי: צריך להגיד שכל המטריה הזאת מאוד ליבראלית יחסית לכל מה שיש בעולם.
מחמוד תאיה: אני רוצה להוסיף דבר קטן בסעיף 5(א): אם מישהו עובר על החוק, בודקים את האפשרות של הפסקה מיידית של הפעולות האמורות וזה בסדר גמור.
מחמוד תאיה: האם העבריין לא צריך להיות צפוי לעונש יותר חמור מזה?
מרב ישראלי: לא, העונש לא קבוע בתקנות.
מרב ישראלי: זה על פי החוק.
טליה אגמון: היא יכולה להחליט להעביר את התלונה למשטרה ואז זה סיפור אחר.
טליה אגמון: זה לא התקנות האלה.
מרב ישראלי: אני מקריאה את התקנות: "תקנות איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רביה)(סמכויות הוועדה המייעצת), התשס"ו-2005.
מרב ישראלי: בתקוף סמכותי לפי סעיף 4(ב) לחוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רביה), התשנ"ט-1999, (להלן – החוק), ובאישור ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת לפי סעיף 9 לחוק איסור התערבות גנטית (שיבוט אדם ושינוי גנטי בתאי רביה)(תיקון), התשס"ד-2004, אני מתקין תקנות אלה: הגדרות: 1.
מרב ישראלי: "המנהל" – המנהל הכללי של משרד הבריאות או מי שהוא הסמיך לעניין זה; "ועדת הלסינקי" ו"הוועדה העליונה" כהגדרתן בתקנות ניסויים רפואיים.
מרב ישראלי: "ניסוי רפואי בבני אדם" – כהגדרתו בתקנות ניסויים רפואיים; "תקנות ניסויים רפואיים" – תקנות בריאות העם (ניסויים רפואיים בבני אדם), התשמ"א-1980; מסירת מידע אודות ניסוי.
מרב ישראלי: 2.
מרב ישראלי: כל אדם שהגיש בקשה לוועדת הלסינקי או לוועדה העליונה, לערוך ניסוי רפואי בבני אדם בתחום הגנטיקה, חייב למסור לוועדה המייעצת, לפי דרישתה, מידע אודות הניסוי, מהלך ביצועו ותוצאותיו; המידע כאמור יימסר בתוך 30 ימים מקבלת הדרישה, ייערך בהתאם להוראות הוועדה המייעצת ויועבר כקובץ מחשב לפי הוראותיה.
מרב ישראלי: הגנת המידע.
מרב ישראלי: הוועדה המייעצת לא תגלה לאחר ולא תכלול בדין וחשבון המוגש לפי סעיף 4(א)(2) לחוק, מידע שהגיע לידיה במהלך מילוי תפקידה או בעקבותיו, לרבות מידע שקיבלה לפי תקנה 2, שהוא סוד מסחרי או סוד מקצועי או שהוא בעל ערך כלכלי שפרסומו עלול לפגוע פגיעה ממשית בערכו או באינטרס מקצועי, מסחרי או כלכלי.
מרב ישראלי: פיקוח ובקרה.
מרב ישראלי: 4.
מרב ישראלי: הוועדה המייעצת רשאית, באמצעות יושב ראש הוועדה או מי שהוא הסמיך מבין חבריה או עובד של משרד הבריאות שהמנהל הסמיכו לעניין זה – (1) לדרוש מכל אדם העורך ניסוי רפואי בבני אדם, שיש לה יסוד סביר להניח כי הוא ניסוי בשיבוט אדם או ניסוי שבו נעשה שימוש בתאי רביה שעברו שינוי גנטי מכוון קבוע, להציג בפניה את האישור שניתן לניסוי, וכן להציג כל מסמך הקשור לאותו ניסוי; (2) לבדוק כל חשד סביר כי מבוצעות במקום מסויים פעולות שיבוט או שימוש בתאי רביה שעברו שינוי גנטי מכוון קבוע, ולשם כך לבצע את הפעולות המפורטות להלן ובלבד שינקטו האמצעים המקובלים הדרושים כדי למנוע פגיעה בניסוי רפואי בבני אדם הנערם במקום: (א) להיכנס למקום בכל עת סבירה; (2) לבדוק את המסמכים והציוד שבמקום ולהעתיק כל מסמך המצוי בו;" זה סמכויות מתאימות.
מרב ישראלי: אמצעי אכיפה.
מרב ישראלי: 5(א).
מרב ישראלי: מצאה הוועדה, לאור מידע שהובא בפניה לפי תקנה 2 או 4, כי מתבצעות במקום או בידי אדם פעולות האסורות לפי החוק, תודיע על כך מיידית למנהל ותמליץ לו על האמצעים שיש לנקוט, לדעתה, לפי נסיבות העניין, לשם הפסקה מיידית של הפעולות האמורות, לרבות ביטול האישור שניתן לניסוי.
מרב ישראלי: (ב) קיבל המנהל הודעה כאמור בתקנת שמנה (א), רשאי הוא, בנוסף לכל סמכות הנתונה לו לפי כל דין, להורות לאדם להפסיק מיידית ביצוע פעולות האסורות לפי החוק, גם אם הפעולות מבוצעות במסגרת ניסוי שאושר כדין; הורה המנהל כאמור, יתן לאותו אדם הזדמנות להשמיע טענותיו בפניו ובפני הוועדה וייתן החלטה סופית בעניין בתוך 60 ימים מיום מתן ההוראה; אין בקיום השימוע כדי לעכב את ביצוע ההוראה להפסקת הפעולות.
מרב ישראלי: שמירת דינים.
מרב ישראלי: 6.
מרב ישראלי: תקנות אלה באות להוסיף על כל דין וכללי אתיקה, ואין בהן כדי לגרוע מחובות או סמכויות שנקבעו בכל דין או בכללי האתיקה.
מרב ישראלי: תחילה.
מרב ישראלי: תחילתן של תקנות אלה 30 ימים מיום פרסומן.
מרב ישראלי: "
מחמוד תאיה: יש לי הערה אחת: במסירת מידע אודות ניסוי, יש משפט שלא הצלחתי להבין: "המידע כאמור ימסר בתוך 30 ימים מקבלת הדרישה".
טליה אגמון: אם הוועדה דורשת מידע, תוך 30 ימים צריך להעביר לה אותו.
טליה אגמון: לפי דרישתה של הוועדה.
לאה נס: אני עוברת להצבעה: מי בעד – 1 מי נגד – אין מי נמנע - אין ההצעה עברה פה אחד.
לאה נס: אני חייבת להעיר שצריך לברך על המוגמר, כי זה תקנות שכמעט שנתיים עובדים עליהן כדי להעביר אותן פה, בוועדה.
לאה נס: אני שמחה שעשינו מקצה שיפורים.
לאה נס: בקדנציה הבאה נעשה את הדיון שהבטחנו על כל הנושא של שיבוט.
נירה למאי: נקווה שהוועדה המייעצת תקבל גם את כל המנגנונים שהיא צריכה כדי לפקח.
מרב ישראלי: זה לעניין ניסויים בבני אדם באופן כללי.
לאה נס: בהזדמנות הזאת אני רוצה לנצל את זה שנציגי משרד הבריאות נמצאים כאן.
לאה נס: מונחות על שולחן הוועדה שתי הצעות חוק פרטיות ורציתי לדעת אם יש את הסכמת הממשלה לפחות מנציגי משרד הבריאות שנמצאים פה, כי אפשר היום להעלות חוקים רק כשיש להם הסכמת ממשלה.
לאה נס: אני מדברת לגבי החוק של הניסויים בבני אדם.
לאה נס: טליה, יש לך תשובות בשבילנו?
טליה אגמון: ביקשתי תשובה מהשר והוא עוד לא חזר אלי.
לאה נס: אנחנו מבקשים שתהיה תשובה לוועדה כי ברגע שתהיה הסכמת הממשלה, משרד הבריאות זה מבחינת
לאה נס: כם ואנחנו פונים לשאר המשרדים, כדי שנוכל לקדם את הצעת החוק וגם לגבי הצעת החוק של צער בעלי חיים, ניסויים בבעלי חיים לגבי הרכב המועצה של יוסי שריד, האם אפשר לקבל את תמיכת הממשלה.
לאה נס: אם אפשר שמשרד הבריאות יעביר למנהלת הוועדה את ההתייחסות שלו וברגע שהוא יביע את תמיכתו נעלה את זה פה עוד לפני סיום מושב הכנסת.
טליה אגמון: לגבי הניסויים בבעלי חיים – מאחר וזה לא בטיפול שלי, פניתם למישהו מהמחלקה אצלנו?
טליה אגמון: אין לי מושג איפה זה נמצא כרגע.
ענת לוי: זה הועבר לוועדת מדע לדיון להכנה לקריאה ראשונה.
לאה נס: אם יש הסכמת ממשלה, אני אקיים דיון.
זלינה בן גרשון: המשרד היה אמור להתנגד.
זלינה בן גרשון: צריך לקבל תשובה רשמית לעניין הזה.
לאה נס: גם זכרתי משהו כזה, אבל אני רוצה לקבל תשובה רשמית ממשרדי הממשלה ובמיוחד ממשרד הבריאות, שהכי נוגע לעניין.
טליה אגמון: אני לא יכולה לומר לגבי ניסויים בבעלי חיים כי אני לא בקיאה בתחום הזה, אבל לגבי הצעת חוק הניסויים בבני אדם, לדעתי, וזו המלצה שלי ואני לא יודעת מה יחליטו בסופו של דבר ומה השר יחליט, להביא הצעת חוק כל כך מורכבת ולעבור קריאה ראשונה בלי שום דיון ענייני בסעיפים של ההצעה – לדעתי זה קצת מרחיק לכת.
טליה אגמון: קיבלנו יותר מ-60 עמודים של הערות שהתקבלו מכל מיני גורמים שונים על התזכיר, שהוא הבסיס של ההצעה הפרטית ובאמת, המון הערות חשובות.
לאה נס: אנחנו שומעים את זה כבר המון זמן.
לאה נס: אם המגמה היא חיובית, אפשר להעביר את זה בקריאה ראשונה ואחר כך, את כל הפירוטים אפשר לעשות בהכנה לקריאה שניה ושלישית.
לאה נס: לא יכול להיות שעבר כל כך הרבה זמן, בזכות הצעת חוק פרטית זה מתקדם, ולא יהיה את עיקרון הרצף.
לאה נס: אם המשרד רוצה לקדם את החוק הזה, זה מה שהוא צריך לעשות.
לאה נס: את כל ההערות אפשר לשמור להכנה לקריאה שניה ושלישית אבל לא לנצל עכשיו את התקופה הזאת, כי אני חושבת שנתנו אשראי ארוך מאוד למשרד הבריאות ועכשיו זה המועד לקבל תשובה.
לאה נס: המשרד יכול לקבל החלטות להעביר את זה עם ההסתייגויות בקריאה ראשונה ולהגיד שאת כל ההסתייגויות נשנה ונתאים למשרדי הממשלה בקריאה שניה ושלישית.
לאה נס: אני מבקשת שהדברים יועברו ברוח הזאת למשרד.
לאה נס: כנ"ל לגבי חוק צער בעלי חיים.
לאה נס: מי שממונה על החוק הזה, את נציגה של משרד המשפטים וגם זלינה, לך יש גם נגיעה בהרכב הוועדה.
זלינה בן גרשון: בעוונותיי, אני סגן יושב ראש המעוצה.
לאה נס: בגלל זה הייתי רוצה שתמסרו לוועדה את המלצת המשרד, כי אם אפשר להעביר את החוקים, זה לא מחטפים אלא להפך, זה זמן שאנשים השקיעו והצליחו להעביר בקריאה טרומית, שתהיה להם הזדמנות לשמור על הרצף ואת חילוקי הדעות נשמור לקריאה שניה ושלישית.
אראלה גולן: גם לגבי חוק הביציות.
לאה נס: זה לא בוועדת המדע.
לאה נס: אם זה היה, הייתי מוסיפה את זה לפרוטוקול.
לאה נס: בפעם הבאה תדאגו שנושאים ששייכים לוועדת המדע יהיו בוועדת המדע.
לאה נס: לגבי שתי הצעות החוק שמונחות על שולחן הוועדה, הוועדה רוצה לקדם אותן לקריאה ראשונה ואני מבקשת את משרדי הממשלה להביע את תמיכתם כדי שנוכל לעשות זאת, אחרת, לא נוכל להעלות אותן למליאת הכנסת.
לאה נס: אני מודה לכולם.
יעקב מרגי: אבל זה גם בריא שמשרד הבריאות ישים עין על מה שקורה בצבא, במשטרה ובשב"ס.
מרב ישראלי: אני ממשיכה לקרוא.
מרב ישראלי: " (ב) במתן הכרה למוסד רפואי או למוסד מחקר ובקביעת התנאים להכרה, יתחשב המנהל ביכולתו המקצועית של המוסד לבצע ניסויים רפואיים בבני אדם לפי הוראות חוק זה, וכן רשאי המנהל להתחשב בתנאי רישומו של מוסד רפואי על פי פקודת בריאות העם והתקנות לפיה.
מרב ישראלי: (ג) המנהל יקבע בתקנות כללים להכרה במוסד מחקר לעניין סעיף זה.
מרב ישראלי: תנאים לביצוע ניסוי 7.
מרב ישראלי: (א) לא ייערך ניסוי רפואי בבני אדם במוסד כאמור אלא אם אושר על ידי מנהל המוסד לאחר המלצת וועדת ניסויי אנוש מוסדית, ובהתאם לכללים שנקבעו בתקנות.
מרב ישראלי: (ב) ניסוי רפואי בבני אדם שהוא בעל דרגת סיכון גבוהה, טעון גם אישור המנהל לאחר המלצת ועדת ניסויי אנוש מרכזית.
מרב ישראלי: (ג) בקשה לעריכת ניסוי רפואי בבני אדם תוגש לועדת ניסויי אנוש של מוסד על ידי הרופא הראשי בניסוי, המועסק באותו מוסד.
מרב ישראלי: תנאים לאישור ניסוי רפואי.
מרב ישראלי: ועדת ניסויי אנוש לא תאשר עריכת ניסוי רפואי בבני אדם אלא אם שוכנעה להנחת דעתה, כי מתקיימים כל התנאים שלהלן, ותנאים נוספים לפי שיקול דעתה: (1) היתרונות הצפויים, למשתתף בניסוי או לחברה, מצדיקים את הסיכון ואי הנוחות הכרוכים בניסוי למשתתף בו; (2) המידע הרפואי והמדעי הקיים מצדיק את עריכת הניסוי הרפואי המבוקש; (3) הניסוי הרפואי מתוכנן בצורה מדעית, המאפשרת מענה לשאלה הנבדקת, ומתואר בצורה ברורה, מפורטת ומדויקת בפרוטוקול הניסוי; (4) הסיכון למשתתף בניסוי הוא קטן ככל שניתן, תוך הקפדה על שימוש בשיטות מחקר נכונות, ושימוש, במידת האפשר, בחומרים ובהליכים שכבר בוצעו בבני אדם או נוסו בבעלי חיים; (5) המשתתפים בניסוי יבחרו ללא אפליה ובהתאמה לכללי ההכללה ואי-ההכללה על פי פרוטוקול הניסוי; (6) טופס הסכמה מדעת לניסוי כולל את כל המידע הנדרש כמפורט בחוק זה; (7) תוכנית הניסוי כוללת הוראות בדבר דרכי השמירה על פרטיות המשתתפים וסודיות המידע שנאסף; (8) קיים בתוכנית הניסוי מנגנון מסודר לניטור הניסוי ולהפסקתו במקרה הצורך; (9) הובטח על ידי יוזם הניסוי כיסוי ביטוחי הולם למשתתפים בו לפי כללים שיקבע המנהל; (10) היוזם, המוסד והחוקר הראשי מסוגלים ומתחייבים להקצות את המשאבים הנדרשים לביצוע נאות של הניסוי, לרבות מוצר המחקר, כוח אדם מיומן וציוד נדרש; (11) אין באופי ההתקשרות המסחרית עם החוקר ועם המוסד בו נערך הניסוי כדי לפגוע בביצוע הולם של הניסוי, או בזכויות המשתתפים בניסוי; (12) היה והמשתתפים בניסוי, כולם או חלקם, עלולים להיות חשופים ללחץ או השפעה בלתי הוגנים להשתתף בניסוי - ננקטו אמצעים מתאימים כדי למנוע לחץ או למזער השפעה כאמור.
מרב ישראלי: " זה סעיף מאוד מרכזי.
סא"ל תמיר מוריץ: אם חייל, חס וחלילה, נפגע משרד הביטחון דואג לו באמצעות חוק הנכים.
סא"ל תמיר מוריץ: פה מדובר על כיסוי ביטוחי, לא בטוח שזה יפורש נכון.
סא"ל תמיר מוריץ: לא עושים ביטוח.
מרב ישראלי: השאלה אם צריך כרגע להתייחס לזה.
מרב ישראלי: יש פרק שעוסק בנושא הזה.
מרב ישראלי: אני מציעה שאת כל השינויים המחויבים שצריך לעשות לגבי כוחות הביטחון לגבי כל הוראות החוק נעשה בפרק ההוא.
סא"ל תמיר מוריץ: אתם מעדיפים שנעביר לכם בכתב בצורה מסודרת?
סא"ל תמיר מוריץ: אין בעיה, כי יש הרבה דברים.
מרב ישראלי: עדיף לכתוב רשימה.
הדס לבני: סעיף קטן (1) מדבר על יתרונות למשתתף או לחברה.
הדס לבני: בסעיף 5 להצהרת הלסינקי יש עדיפות ברורה לטובת המשתתף על פני חברה.
הדס לבני: כלומר, שכזה כתוב כך, תועלת או למשתתף או לחברה, אין שום היררכיה.
הדס לבני: זה לא פותר לנו את הבעיה במצבים שבהם טובת המשתתף וטובת החברה לא עולים בקנה אחד.
יעקב מרגי: והוועדות ערות לכך?
מל פולישוק-בלוך: אבל כתוב "או לחברה", זאת אומרת שזה לא מעמיד את זה מעל המשתתף.
מרב ישראלי: השאלה אם לא כדאי להפריד ולהגיד ש-(1) מתייחס רק למשתתף, ואולי נעשה סעיף נפרד לגבי החברה.
יעקב מרגי: זה לא פותר את הבעיה.
יעקב מרגי: השאלה שלי היא, אם אנחנו מוסיפים את זה לוועדות.
יעקב מרגי: הוועדות הרי ערות לכך, הן פועלות על פי ההצהרה.
מל פולישוק-בלוך: הייתי מורידה את המילים "או לחברה" בכלל.
אסא כשר: אני תומך בהצעה הזאת.
אסא כשר: "החברה" היא ישות משפטית חדשה, מי מחליט מי היא?
יעקב נפרסטק: אני מתנגד.
יעקב נפרסטק: ניסוי קליני הוא דבר שלא ברור שיש לו יתרון.
יעקב נפרסטק: אם היינו יודעים שיש כאן יתרון זה לא היה ניסוי קליני.
יעקב נפרסטק: יש ניסויים רבים שבהם המשתתף מתנדב בריא ואין לו שום יתרון.
יעקב נפרסטק: אני יושב בהרבה ועדות הלסינקי, תמיד מדגישים שאנחנו לא יודעים אם יהיה לו איזשהו יתרון.
יעקב נפרסטק: זה ניסוי.
יעקב נפרסטק: אי אפשר להוריד את "החברה".
הדס לבני: בהלסינקי כתוב בסעיף 5: “in medical research on human subjects, consideration related to the well-being of the human subject should take precedence over the interest of science and society.
הדס לבני: ” כלומר, תינתן להם קדימות.
מל פולישוק-בלוך: בסדר, ננסח את זה בצורה כזאת שתהיה היררכיה של קדימות.
אסא כשר: במקום חברה אפשר לדבר על אנשים אחרים, בני אדם אחרים.
מל פולישוק-בלוך: זה כבר היינו הך.
מל פולישוק-בלוך: נעשה קדימות שהיא קודם כל לטובתו של האדם.
מל פולישוק-בלוך: נחזור ונדון על זה, לא ניכנס לזה עכשיו.
מרב ישראלי: "9.
מרב ישראלי: ביצוע ניסוי רפואי.
מרב ישראלי: ניסוי רפואי בבני אדם יערך תוך הקפדה על הקבוע בפרוטוקול הניסוי כפי שאושר על ידי ועדת ניסויי אנוש, ובהתאם לתנאי האישור.
מרב ישראלי: 10.
מרב ישראלי: מיומנות חוקר.
מרב ישראלי: חוקר המשתתף בניסוי רפואי בבני אדם יהיה בעל המיומנות והניסיון בתחומו, לעריכת אותו ניסוי.
מרב ישראלי: 11.
מרב ישראלי: שמירת נתונים, דיווח וניטור (א) כל מידע הנוגע לניסוי רפואי בבני אדם ירשם, יטופל, ישמר ויאוחסן באופן שיאפשר ניתוח המידע, אימותו, ודיווח מדויק עליו, לפי הצורך; היוזם והחוקר הראשי יהיו אחראים לשמירת המידע האמור לתקופה כפי שיקבע השר בתקנות.
מרב ישראלי: (ב) המוסד, החוקר הראשי, חוקר, וכל מי שנוטל חלק פעיל בעריכת ניסוי רפואי, יסייעו באופן סביר למנטר הניסוי ויאפשרו לו גישה לכל מידע הנחוץ לו על מנת להבטיח כי הניטור יעשה בצורה מלאה, במועד, ובהתאם להליכים קליניים נאותים.
מרב ישראלי: 12. סודיות.
מרב ישראלי: כל מידע הנוגע לניסוי רפואי בבני אדם, שיש בו כדי להביא לחשיפת זהותו או פרטים על מצבו הרפואי של משתתף בניסוי, ישמר בסודיות בהתאם להוראות כל דין, ויחולו עליו הוראות סעיפים 18(א) ו-19 לחוק זכויות החולה, בשינויים המחויבים; מידע גנטי ישמר לפי הוראות חוק מידע גנטי.
אסא כשר: יש לי הערה לסעיף 10, מיומנות חוקר.
אסא כשר: צריך לשים לב, חוקר זה לא החוקר האחראי, זה מי שמבצע חלק מהפעילות.
אסא כשר: זה יכול להיות אסיסטנט או דוקטורנט של החוקר, שהוא עושה את העבודה הזאת.
אסא כשר: "חוקר המשתתף בניסוי רפואי יהיה בעל המיומנות והניסיון בתחומו לעריכת אותו ניסוי" זה יותר מידי.
אסא כשר: הוא לא עורך את כל הניסוי, הוא עורך את החלק שלו בניסוי.
מל פולישוק-בלוך: "בתחומו ובחלקו בניסוי", מקובל עלי.
מרב ישראלי: הוספתי.
מרב ישראלי: "13.
מרב ישראלי: קביעת ניסוי גנטי.
מרב ישראלי: (א) כל פעולה המבוצעת במערך הגנטי של בן אדם, שיש ספק לגבי היותה מקובלת בישראל, תוגש לבדיקת ועדת ניסויי אנוש מוסדית.
מרב ישראלי: (ב) ועדת ניסויי אנוש המוסדית תקבע, בהתאם לכללים שיקבעו בתקנות, אחד מאלה: (1) הפעולה מקובלת, ולא חלות עליה הוראות חוק זה; (2) ניתן לאשר את הפעולה לשימוש במוסד בתנאים ובמגבלות שתקבע; (3) הפעולה הינה ניסוי גנטי בבני אדם, וחלות עליה הוראות חוק זה.
מרב ישראלי: (ג) ועדת ניסויי אנוש מוסדית תדווח על החלטותיה בעניין זה לועדת ניסויי אנוש המרכזית לגנטיקה.
מרב ישראלי: 14.
מרב ישראלי: מחקרים מחוץ למוסד רפואי.
מרב ישראלי: (א) ניסוי רפואי בבני אדם אשר מבוקש לבצע במוסד מחקר יוגש לבדיקת ועדת ניסויי אנוש מוסדית.
מרב ישראלי: (ב) ועדת ניסויי אנוש המוסדית תבחן את הבקשה ותקבע, בהתאם לכללים שיקבעו בתקנות, אם ביצוע הניסוי במוסד המחקר מותר על פי תנאי ההכרה שנקבעו לו על ידי המנהל בהתאם לסעיף 6. (ג) קבעה הועדה כי הניסוי הוא מן הסוג המותר לעריכה באותו מוסד – תדון בו לפי הוראות פרק ה'.
מרב ישראלי: (ד) ועדת ניסויי אנוש מוסדית תדווח על החלטותיה בעניין זה לועדה המרכזית המתאימה, לפי העניין.
מרב ישראלי: פרק ה': וועדות ניסויי אנוש.
מרב ישראלי: סימן א' : ועדת ניסויי אנוש מוסדית.
מרב ישראלי: 15. הרכב.
מרב ישראלי: מנהל מוסד רפואי או מוסד מחקר שהוכר על ידי המנהל לפי סעיף 6 לחוק ימנה ועדת ניסויי-אנוש, והרכבה טעון אישור המנהל; הועדה תורכב מחמישה חברים לפחות, בהתאם למפורט בסעיף זה: (1) לפחות שני חברים יהיו רופאים מומחים ובעלי מיומנות וניסיון בניסויים רפואיים, ואחד מהם יהיה יושב ראש הועדה; (2) לפחות חבר אחד יהיה בעל ידע וניסיון בנושא אתיקה רפואית; (3) לפחות חבר אחד יהיה משפטן, שאין לו זיקה למוסד וליוזם; (4) לפחות חבר אחד יהיה נציג ציבור, שאין לו זיקה למוסד וליוזם ואינו רופא או משפטן; (5) חברים קבועים נוספים וממלאי מקום - לפי שיקול דעתו של מנהל המוסד; (6) בועדה יהיו חברים נשים וגברים".
נירה למאי: חשבתי בזמנו על עובדים סוציאליים של בית חולים.