GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם שרנופולסקי: ואינני יודע באיזה סיבות הם סגרו את הפרויקט וכבר שנתיים אנחנו לא מקבלים מימון מטעם משרד לקליטת עלייה, חוץ ממימון במסגרת בקשות לתמיכות.
אברהם שרנופולסקי: מאוד שמחנו כשחבר-הכנסת יגאל יאסינוב וגם חבר-הכנסת ויקטור בריילובסקי עשו כל המאמצים כדי לקבל ממשרד האוצר הקצבה בסכום חצי מיליון ש"ח.
אברהם שרנופולסקי: זה סכום לא כל-כך גדול אבל בשבילנו זה חשוב מאוד.
אברהם שרנופולסקי: אבל עדיין אנחנו לא קיבלנו ממשרד לקליטת עליה אפילו גרוש.
אברהם שרנופולסקי: מה שאמר חבר-הכנסת יאסינוב, שיש הרגשה כבדה שכל הסכום יוחזר למשרד האוצר.
אברהם שרנופולסקי: חוץ מזה עד היום המשרד לקליטת עלייה לא קיבל החלטה לגבי תמיכות.
אברהם שרנופולסקי: אנחנו נמצאים בנובמבר, מתי לעשות כל העבודה הזאת.
אברהם שרנופולסקי: אני מאוד מקווה שוועדת המדע וחברי הכנסת הנוכחים יעזרו לנו על-מנת לפתור כל הבעיות האלה.
יגאל יאסינוב: אנחנו, ביחד עם ויקטור בריילובסקי, יצאנו ופנינו למשרד לקליטה והיום אולי גם כן דרך הוועדה נפנה למשרד האוצר.
יגאל יאסינוב: אם יש בעיה לתקצב את אותם כספים לכל מיני פרויקטים השנה, אז אנחנו יכולים כבר להעביר את זה לשנה הבאה כי לא נשאר הרבה זמן.
יגאל יאסינוב: לא במסגרת התקציב החדש, כי צריכים עוד כסף מהרזרבה שקיימת, לא מהתקציב הבא.
יעקב מרגי: אנחנו צריכים להתחייב עליה, להוציא התחייבות.
יגאל יאסינוב: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים, לחבר-הכנסת בריילובסקי היה הרעיון הזה ואנחנו אמרנו את זה למשרד הקליטה.
לאה נס: אנחנו נוציא את זה רשמית מהוועדה, זו תהיה אחת ההמלצות שנביא.
ויקטור בריילובסקי: לצערי אני צריך עכשיו ללכת בגלל שבוועדת פנים יש חוק שלי שהולך דרך ועדת פנים.
ויקטור בריילובסקי: אני רוצה בראש ובראשונה לברך את חבר-הכנסת יאסינוב שהוא עשה באמת עבודה גדולה והוא נותן לנו הוכחה שכיש בן-אדם וגוף שעובד בכיוון מסוים, למרות שהכיוון הזה לא נראה כל-כך פרספקטיבי, אפשר להגיע להצלחות גדולות ואני חושב שיש לו הצלחות גדולות וגם לתת ועדה וגם לוועדת המדע.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שיש לנו עכשיו.
לאה נס: כמובן התמיכה של השדולה.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שעכשיו אנחנו צריכים לארגן עבודה של שדולה.
ויקטור בריילובסקי: אני מאוד מקווה שחברי, חבר-הכנסת יאסינוב ישתתף בזה בכל הכוח שלו.
ויקטור בריילובסקי: ויש הרבה מה לעשות.
ויקטור בריילובסקי: אנחנו יודעים עכשיו כאשר אפילו יש איזושהי חלוקת כסף ויש כסף שצריך להשתמש באיזשהו תחום, יש ללכת עד הסוף עד שהכסף מגיע למקום, זו עבודה גדולה המאוד.
ויקטור בריילובסקי: חוץ מזה אנחנו עכשיו בערב של תקציב חדש, שנה חדשה, זאת אומרת, שעוד יהיו מאבקים בעד קמ"ע ועוד יהיו מאבקים בעד מדענים עולים ועוד יהיו מאבקים בלי סוף.
ויקטור בריילובסקי: ועכשיו אנחנו בתחילה של התהליך הזה וזה מה שאנחנו צריכים לעשות.
ויקטור בריילובסקי: אני רוצה שוב לומר תודה ליושבת-ראש הוועדה וגם כן לחבר-הכנסת יאסינוב ויש לי תקווה שאנחנו יכולים להמשיך ועדה במסגרת קצת חדשה ולהגיע להישגים, תודה רבה.
לאה נס: המדענית הראשית של משרד המדע, פרופסור מינה טייכר, את רוצה להתייחס עכשיו לדברים?
מינה טייכר: קודם כל, אני רוצה לחזק את מה שאמר חבר-הכנסת ומה שאת אמרת גם, שהוועדה למדענים עולים זה אינטרס של המדע בישראל, זה לא קשור לוועדת הקליטה וזה טוב מאוד שאת עשית את זה.
מינה טייכר: אי אפשר בכלל להגזים בתיאור של התרומה של המדענים עולים למדע בישראל.
מינה טייכר: גם כל אנשי האלקטרוניקה, פיזיקה, תיאורטית, מתמטיקה לא היו אותו דבר בלי זה.
מינה טייכר: מדובר גם במדענים עולים והיום רואים את זה גם בבני עולים, רואים בסטודנטים יש באמת הרבה מאוד בני עולים שלמדו את הכבוד לנושא הזה בבית.
מינה טייכר: לפני שאני מתייחסת לנושאים שהועלו, אישית אני מרגישה צורך לציין את הקשר העז שיש לי עם המדע שהיה עם העולים, כל המנחים שלי היו תמיד מברית-המועצות, כשהייתי ראש מחלקה של מתמטיקה, מדעי המחשב בבר-אילן קלטתי המון מדענים עולים.
מינה טייכר: אני מומחית לכל ה"שפירא", "גלעדי", "קמ"ע", מה לעשות, כל "הקונצים" ואני רוצה להגיד שה-16 אלף ש"ח שצוינו פה שעולה קמ"ע למדען, כמו שנאמר, זה לא פשוט.
מינה טייכר: כי זה לא נקבע מתקציב ציבורי, קמ"ע זה איגוד קבוצות מחקר.
מינה טייכר: בהגדרה שלו, בתכנית הממשלתית זה לא לתת תקנים למדענים באוניברסיטאות, אלא לעבות קבוצות מחקר קיימות.
מינה טייכר: מי שצריך לשלם את ה16- אלף שזה סכום קטן מאוד, אבל זה ראש הקבוצה, ראש המעבדה והוא לא מקבל את התקציב מהאוניברסיטה, אלא הוא צריך להגיש הצעות מחקר לכל מיני קרנות חיצוניות תחרותיות, להשיג את הקרנות האלה ובעזרת אלה הוא משלם לסטודנטים שעושים את הניסויים, מלגות, אסיסטנטים וגם הנושא של קמ"ע.
מינה טייכר: הרבה פעמים בעבר היו מקרים שהמדענים שהיו כאילו מסופחים, שעוד לא היה צריך את ה-matching, סופחו כל מיני מדענים לקבוצות מחקר שבעצם זה לא היה בנתיב המרכזי של המחקר של אותה מעבדה.
מינה טייכר: אז הגיע הזמן שצריך לתת את ה16- אלף ש"ח והוא אומר, "זה מאוד נחמד, המדען הזה הוא מדען מצוין, הוא עושה עבודה עצמאית בפני עצמו, היה ראוי היה אפילו להיות מדען באוניברסיטה, אבל לא היה אז, הוא בכיוון מחקר, אבל זה לא בתחום שלי".
מינה טייכר: כראש מחלקה מכיוון שמתמטיקה זה קצת אחרת מאשר מדעים ניסיוניים, אז ניסינו להגדיר את כל המחלקה כקבוצת מחקר אחת והתקציב שיבוא מתקציב מחלקתי, אבל זה לא כל-כך פשוט וגם יש קיצוצים וכו'.
מינה טייכר: היה מצוין לטובת המדענים האלה שנמצאים בקמ"ע, אמר את זה חבר-הכנסת בריילובסקי, עוד בעיות לגבי בכלל להמשיך את התכנית כמו שהיא, כל פעם זה רק לשלוש שנים, אבל זה מדענים מצוינים שיש עליהם חרם קטן שהם המיעוט.
מינה טייכר: זאת אומרת, אם אפשר היה להכריז, או להגיד, שהמדענים האלה כמו קבועים כמו אנשים בשירות המדינה, זה היה מצוין.
מינה טייכר: להפוך את מדעני קמ"ע אחרי בחינות מאוד מעמיקות למי שראוי, לאנשים עם קביעות.
מינה טייכר: עכשיו יש לי שתי שאלות, שאלה ובקשה.
מינה טייכר: כשאתה עושה שדולה למען מדענים עולים, אני מבקשת שתעשה שדולה למען מדענים, שדולה למען המדע, אין שדולה למען המדע בכנסת.
מינה טייכר: אז היא לא פעילה.
מינה טייכר: אז אני מציעה שבמקום שתעשה שדולה למען מדענים עולים, תעשה שדולה למען המדע בכלל.
יעקב מרגי: אין ועדה, יש שדולה.
יעקב מרגי: יש פה יותר משדולה.
מינה טייכר: זה לא מספיק, אנחנו יודעים שהמדע לא נחשב מאוד גבוה בזמן שמקבלים החלטות על תקציב, בזמן שמקבלים החלטות על תקנים, בזמן שמקבלים החלטות על אוניברסיטאות וכו'.
מינה טייכר: הלובי של המדע בכנסת הוא לא מספיק חזק.
מינה טייכר: אם אפשר היה לחזק אותו, היה מצוין.
מינה טייכר: עכשיו כשאתה מחזק את המדע, אתה מחזק באופן אוטומטי גם מדענים עולים.
מינה טייכר: בגלל שבמדע חזק אפשר לקלוט את זה בלי כל מיני תכניות.
מינה טייכר: למה צריך כל מיני תכניות משונות, צריך לחזק את המדע בארץ דרך משרדי הממשלה המתאימים, דרך האוניברסיטאות ואז המדענים הראויים שרובם מאוד מאוד ראויים ייקלטו באופן טבעי.
מינה טייכר: אז זו הערה אחת, עכשיו יש לי שאלה מאוד רצינית.
יגאל יאסינוב: אני רוצה לענות לך על זה.
יגאל יאסינוב: תחשבי עכשיו, האם עכשיו היית משנה את המדען עולה, את המילה "עולה" ל"אישה" ומה שאת אמרת, זה בעצם מה שאומרים, אלה שאומרים, "אין צורך לתת תכיפות לנשים בגלל שבואו נשנה, נקדם את כל החברים ואז יהיה גם.
מינה טייכר: זה לא אותו דבר.
מינה טייכר: בגלל שאם באמת אתה אומר שמה שאיכפת לך זה מדע ומדענים ולכן זה בוועדת המדע, ומדענים זה חלק מזה, תילחם בשביל המדע.
מינה טייכר: פה זה ועדת המדע, אתה צריך להילחם בשביל המדע.
מינה טייכר: מדענים עולים זה חצי מהמדע, זה לא minority כמו נשים שצריך לקדם אותן, אין צורך לקדם, כולם יודעים את התרומה ואת הרמה של המדענים עולים.
מינה טייכר: במדע כרגע נשים תופסות אחוז קטן של המדע, אנחנו עובדים בשביל לקדם את הדבר הזה.
מינה טייכר: מדענים עולים לא תופסים אחוז קטן של המדענים עולים.
מינה טייכר: לכן במדינת ישראל במקצועות שאמרתי ובמקצועות אחרים הם תופסים חלק נכבד מאוד והרמה של ישראל במקצועות האלה שונתה אחרי העלייה הגדולה.
מינה טייכר: עכשיו אני רוצה לשאול אותך, אתה דיברת על מלגות לסטודנטים עולים.
מינה טייכר: עכשיו אני הייתי ראש מחלקה והייתי סגן נשיא למחקר בבר-אילן לפני שהיה הנושא הזה ואני לא שמעתי על זה.
יגאל יאסינוב: זה כמעט ארבעה מיליון ש"ח.
מינה טייכר: אבל איך זה חולק?
יגאל יאסינוב: אז אני בדיוק אומר.
יגאל יאסינוב: זה כמעט ארבעה מילון ש"ח, אני לא זוכר, זה יצא סופי 3.5 או ארבעה, אבל משהו בין זה.
יגאל יאסינוב: שזה 10 אחוזים מכל הכסף שיצאו דרך מינהל הסטודנטים.
יגאל יאסינוב: אנחנו לא חילקנו כסף נקודתי.
יגאל יאסינוב: זה עבר למינהל הסטודנטים הארצי ודרך מינהל הסטודנטים זה יצא.
מינה טייכר: אגודת הסטודנטים.
יגאל יאסינוב: לא אגודת הסטודנטים, מינהל הסטודנטים.
יגאל יאסינוב: יש כזה גוף מיוחד של משרד הקליטה שהוא מטפל אך ורק בסטודנטים עולים.
לאה נס: זה גוף של משרד הקליטה?
יגאל יאסינוב: זה גוף בין משרד הלקיטה לבין הסוכנות היהודית, זה מן גוף משותף ששמו "מינהל הסטודנטים" שהגוף הזה מטפל אך ורק בסטודנטים עולים, כמובן מכל הארצות.
יגאל יאסינוב: והשנה התקצוב שלו היה כמעט 40 מיליון.
יגאל יאסינוב: אנחנו אספנו 10 אחוזים, בגלל זה אני לא זוכר, כי ההסכם היה על 10 אחוזים.
יגאל יאסינוב: וזה הלך דרך מתנה שהיא נמצאת בתוך המלגה.
מינה טייכר: אז יפה מאוד, קודם כל זה מאוד משמעותי ותודה רבה.
מינה טייכר: אני לא ראיתי את זה, זאת אומרת, אני מוקפת בהרבה מאוד סטודנטים צעירים ועולים, לא ראיתי את הקצה של האצבעות האלה, אבל אני שמחה.
לאה נס: אמרת שאחוז ניכר מבין המדענים הם מדענים עולים, יש נתונים באחוזים, זה דבר מאוד חשוב, במיוחד למה שאמרת בתחילת דברייך?
מינה טייכר: קודם כל יש מקצועות שזה לא דווקא מחוזק על-ידי עולים, היו תקופות בבר-אילן שהסמינר במחלקה למתמטיקה היה ברוסית, אני הייתי נכנסת לסמינר ומקלקלת להם את האווירה.
לאה נס: האם אפשר לקבל נתונים?
מינה טייכר: אני לא חושבת שיש נתונים כאלה.
מינה טייכר: איך אתה מגדיר עולה?
מינה טייכר: במקומות מסוימים עולה מוגדר בתור 10 שנים, ופה היתה תלונה שההגדרה הזאת היא הגדרה לא חוקית ומיותרת.
מינה טייכר: איך אתה מגדיר עולים?
מינה טייכר: קודם שמישהו יגדיר עולים ואז יבקשו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שייתן את המספר הזה.
לאה נס: בסדר, אז אפשר לקבוע באמת גם משהו שרירותי, בשביל לשאול את השאלה ולפי התשובה לקבל איזושהי תמונה.
לאה נס: כמו חבר-הכנסת מרגי שאמר שהוא מרגיש עולה ולכן היה פעיל.
לאה נס: האמת היא שזה די מובן, מדובר מאז העלייה הגדולה שבאמת נכנסה וקידמה את המדינה.
יגאל יאסינוב: אני רק רוצה לענות לך למספרים.
יגאל יאסינוב: מספר המדענים עולים על-פי רישום של משרד הקליטה כי הם עושים את הרשימה, זה 15,200 בערך.
יגאל יאסינוב: מהם 470 פלוס מינוס אחד שניים, נקלטו דרך קמ"ע.
יגאל יאסינוב: כ-50 ומשהו או 60, משרד הביטחון.
יגאל יאסינוב: עכשיו יש לנו שניים הראשונים דרך משרד הבריאות.
יגאל יאסינוב: יש עוד עשרות בודדות במשרדים אחרים וכאלף לחברות פרטיות.
יגאל יאסינוב: זאת אומרת, אפשר להגיד שעד 2000 מהם נמצאים בקליטה שאפשר להגיד במסגרת קליטה מוצלחת, השאר מהם פשוט מבזבזים, חלק גדול מהם כבר ירד.
לאה נס: נמצא פה פרופסור נבו שגם רוצים לשמוע את ההתייחסות שלו.
אביתר נבו: אני ראש המכון לאבולוציה באוניברסיטת חיפה.
אביתר נבו: ואני קודם כל רוצה לשבח, לאה, שלאחר הישיבה האחרונה שלנו, את פנית גם לשר המדע וגם לראש הממשלה להפוך את המדע כיעד מרכזי במדינת ישראל.
אביתר נבו: אין אטמוספרה מדעית במדינת ישראל.
אביתר נבו: מה שאמרה פרופסור טייכר זה דבר נכון מאוד, אין אווירה מדעית במדינת ישראל.
אביתר נבו: המדע זה דבר אחרון, משרד המדע זה המשרד הקטן ביותר בכל משרדי הממשלה.
אביתר נבו: העובדה היא, שלמעשה משרד המדע הוא משרד כל-כך קטן עם תקציבים כל-כך מועטים והעובדה שהאקדמיה למדע לצערי לא מנווטת את המדע במדינת ישראל, אלא מנווטת על-ידי אוניברסיטאות, עם בעצם אינטרסים לוקליים, פרובינציאליים וכך הלאה.
אביתר נבו: זה בעצם טעות חמורה של מדינת ישראל.
אביתר נבו: מדינת ישראל היתה צריכה שהאקדמיה למדע שלה תנהל את כל המערכות שקשורות למדע.
אביתר נבו: אם זה קשור למדעים פיזיקאליים, אם זה קשור למדעים ביולוגיים, למדעי הרוח, זה לא משנה לאיזה.
אביתר נבו: זה לא משנה אם זה אם זה כימית או אם זה ביו-טכנולוגיה.
אביתר נבו: מישהו צריך היה לעמוד בראש המדינה הזאת ולהגיד, אנחנו מדינה קטנה שהכוח העיקרי שלנו להתמודד בעולם הוא מדע.
אביתר נבו: ואם אין לנו כרגע, אתמול היה לי ויכוח של שעתיים עם המזכיר של האקדמיה למדעים, יוסי סגל, כשניסיתי להסביר לו, המקרה של ילנה דובנוב הוא מקרה מאוד מעניין.
אביתר נבו: לנו יש 20 מקרים כאלה במכון לאבולוציה באוניברסיטת ח יפה, 20 מקרים כאלה.
אביתר נבו: אחד המדענים שלנו שנקרא פרופסור ולנטין קרסילוב, הוא בין חמשת האנשים המנהיגים הגדולים ביותר בעולם "Planet Evolution", הוא קיבל לפני שנה מכתב פיטורים מהרקטור, כאשר מכתב הפיטורים הזה נובע מכמה סיבות, ובעצם אומר לו אין תקציב לממן אותך.
אביתר נבו: האיש הזה קרסילוב כתב רק 300 מאמרים, רק 20 ספרים והוא בין האנשים שבנו אסכולה מדעית שלמה במדינת ישראל שבלעדיו היא לא היתה קיימת, עומדים לפטר אותו.
אביתר נבו: אין פה מי שבעצם יודע לדאוג למדע במדינת ישראל.
אביתר נבו: לכן אני חושב שהוועדה שלך, לאה, יש לה תפקיד אדיר ו"אם" גדול מאוד, אם תדעו לממש את הכוח הפוליטי שעומד לרשותכם.
אביתר נבו: אני חושב שיש לכם כוח פוליטי ואתם צריכים לממש את הכוח הפוליטי, קודם כל להגיע לממשלה ולמשרד ראש הממשלה, כי אם משרד ראש הממשלה לא יפעל להפוך את המדע בעצם ליעד מרכזי, כפי שאת כתבת במכתב שלך ובצדק, אני חושב שנישאר ברמה הטקטית, לא האסטרטגית.
אביתר נבו: הרמה הטקטית, תכף אני אגיע לרמה הטקטית.
אביתר נבו: אנחנו בנינו במכון שלנו, אני אתן דוגמה כי לפי דעתי הדוגמה הזאת משוועת, אנחנו בנינו בעצם מכון, מרכז הצטיינות בינלאומי, אין מכון לאבולוציה במדינת ישראל, רק אצלנו באוניברסיטת חיפה.
אביתר נבו: המכון הזה הוא גם בין הייחודיים בעולם.
אביתר נבו: למרות זה הרקטור עמד לפטר שלושה עולים חדשים לפני כמה חודשים, עד אשר הצלחנו לעקוף את המזימה הזאת, את הרעה הזאת, אבל למעשה היה צריך לעשות ויכוחים אישיים, טקטיים, שאין להם משמעות.
אביתר נבו: מישהו צריך לבוא מגבוה ולהסביר.
אביתר נבו: זה צריך להיות נשיא האקדמיה למדעים, זה צריך להיות שר המדע, מישהו צריך לבוא מגבוה ולהגיד לאוניברסיטאות, לא יעלה על הדעת שאתם תקבלו 550 מיליון ש"ח לאוניברסיטת חיפה ותעשו בזה כבטוב שלהם, כמערכת פרובינציאלית.
אביתר נבו: מישהו צריך להגיד שמדע רוח עם שפה כמו סוואהלית, זה דבר חשוב.
אביתר נבו: מישהו צריך להגיד שפלנט אבולשין, זה דבר חשוב.
אביתר נבו: מישהו צריך לקבוע את זה, אומר לי יוסי סגל, "זה לא מענייננו, איך אנחנו יוכלים להתערב בענייני אוניברסיטת חיפה, אתה יודע איזה שערורייה תהיה בכנסת, איזו שערורייה תהיה בממשלה, ואיזו שערורייה תהיה בציבור".
אביתר נבו: קיצרו את השערורייה הזאת.
אביתר נבו: זה תפקידכם לא להיות מנווטים על-ידי הציבור אלא לנווט את הציבור.
אביתר נבו: האקדמיה לא ממלאת את תפקידה.
אביתר נבו: אני כעת רוצה לחזור לדבר שנראה קטן, הוא לא קטן.
אביתר נבו: אני גייסתי חצי מיליון דולר לקליטת מדענים.
אביתר נבו: יושב פה על-ידי פרופסור קורול, שבנה את המעבדה החשובה ביותר היום במדינת ישראל לביו-אינפורמטיקה וגנטיקה מתמטית.
אביתר נבו: אני לא מבין למה שורה של אנשים בקבוצה שלו עומדים לפני פיטורים.
אביתר נבו: וזה לא מעבדה שולית, זה מעבדה עם אפליקציה תיאורטית, עם אפליקציה אפליקטיבית, זה לא מעבדה שיש לנו עוד אחת כזאת.
אביתר נבו: אני חושב שכל קליטת העלייה המדעית במדינת ישראל נעשה בה טעות חמורה של מדינת ישראל, טעות חמורה מאוד.
אביתר נבו: גורבצ'וב אמר בזמנו שמה שהם הפסידו ברוסיה, אנחנו בעצם הרווחנו.
אביתר נבו: לא הרווחנו, אנחנו עומדים להפסיד את זה כעת.
סוניה מיכאלי: לא, הרווחנו, כי לא יודעים לנצל את זה.
לאה נס: לא ניצלנו.
אביתר נבו: לא יודעים לנצל את זה.
אביתר נבו: חבר-הכנסת יאסינוב, מדענים מהקליטה הזאת עוזבים את הארץ, כבר לא באים יותר או באים מעט מאוד.
אביתר נבו: זאת אומרת, אנחנו נמצאים במצב שהזרוע החזקה ביותר שלנו להתמודד כלכלית, להתמודד צבאית, להתמודד חברתית, להתמודד בכל מובן אחר, הולכת ונעלמת.
אביתר נבו: הגזע העיקרי של מדינת ישראל הולך ונעלם.
אביתר נבו: אני לא יודע, זה נראה מוזר, אני חושב שהוועדה שלך, ד"ר נס, זאת הוועדה שצריכה לצאת בזעקה, בצעקה, להפוך את המדע במדינת ישראל ליעד, כמו שאמרה פרופסור טייכר בצדק, ואז כמובן נכון אבל לא רק שגם העולים המדענים שנקלטו כאן יזכו מזה.
אביתר נבו: אבל זה לא מספיק, כי העולים האלה הם אזרחים ממדרגה שניה במדינת ישראל.
אביתר נבו: בואו נגיד את האמת, הם עוברים דיסקרימינציה לא גזעית, אבל מדעית.
אביתר נבו: ואני מבקש ממך שתעשי גם למען הדברים הטקטיים, לא רק הגלובליים, שה16- אלף ש"ח האלה לא יגרמו לפיטורי עולים שהם מצטיינים במחקר, במדע, בפרסומים ובפרסום בינלאומי.
אלכסנדר וול: אנחנו עכשיו ערכנו ניסוי בהדסה, עם מכשיר שאין כמוהו בעולם, מכשיר מיוחד המשמש לבדיקה של סוג דם.
אלכסנדר וול: קיבלנו תקציב ממשקיע פרטי עבור הצעד הראשון לניסוי הראשי.
אלכסנדר וול: עכשיו, מ-200 מיליון שצריכים עבור הניסוי הזה, מס הכנסה רוצה לקבל יותר מ- 50 אלף דולר.
יורי שטרן: זו תרומה, 200 אלף?
אלכסנדר וול: זה משקיע פרטי.
אלכסנדר וול: בשביל הניסוי הזה צריך בסביבות ה-400 אלף דולר, אנחנו עושים יותר מצומצם, וגם מהכסף הזה מס הכנסה רוצה לקבל הרבה כסף ואנחנו לא יכולים לעסוק במדע.
יעקב מרגי: צריך לבדוק את זה, צריך לראות קודם כל אם זה חוקי.
אלכסנדר וול: עכשיו כל הזמן מדברים עם רואה-החשבון כדי למצוא דרך איך לעשות את זה.
אלכסנדר וול: בכל העולם עורכים ניסוי כמו זה, רק מתרומות.
יעקב מרגי: תביא חומר על סעיף הפקודה הזו, ננסה לתקן את זה.
אברהם נאמן: אני קשור לבשן, אני הוזמנתי לפה ואני לא מדען.
לאה נס: אבל אתה רוצה לדבר עכשיו על בשן?
אברהם נאמן: לא, אני רוצה להגיד מילה על הנושא הכללי שדובר עליו, כי אני חושב שיש קונצנזוס די ברור על מה צריך להיות, הבעיה היא רק איך לעשות את זה וכשמדברים על איך, מתכוונים תמיד לכסף.
אברהם נאמן: אני רוצה לומר רק משפט אחד.
אברהם נאמן: אני חושב שצריך למצוא את הדרך לקרב את השלבים הראשונים שעליהם אנחנו מדברים בפיתוח המדעי אל השלב האחרון שנהנה ממנו וזה קודם כל אותן התעשיות ואותו עולם עסקי שזה הבסיס האינטרסים שלו הוא ברור לחלוטין.
אברהם נאמן: לכן צריך להיות הרבה יותר מהר קשר יותר חי ומחייב בין המדע וקל לחלק אותו לשלוחותיו לבין אותו עולם שנהנה מהמדע הזה בסופה של הדרך.
אברהם נאמן: וזה נדמה לי אולי כל-כך נעשה וזה ודאי יוכל לפתור הרבה מהבעיות של הכסף.
אברהם נאמן: שם יש הרבה כסף, אפשר לעשות את זה דרך ניסוי כזה או אחר או הקלות במיסוי.
לאה נס: אנחנו הולכים לדון בעניין של אקדמיה ותעשייה.
אברהם נאמן: זה גם יוריד קצת מהפוליטיקאים שאנחנו יודעים איך הם מחלקים כסף ובוודאי לא תמיד ענייני.
לאה נס: אנחנו רוצים עכשיו לעבור לחלק השני של הישיבה.
אביתר נבו: קמה מועצה למחקר ופיתוח במדינת ישראל ואני חושב שכדאי מאוד, זה לפי דעתי הגוף העיקרי שיקדם את המדע במדינת ישראל.
אביתר נבו: אני מציע שעניין העולים, אני מאוד מקווה שתוכלו לקשור את עניין העולים למועצה הזאת למחקר.
יעקב מרגי: גם היא נאבקת על בעיות תקציב.
לאה נס: אנחנו מאוד מקווים, בינתיים נראה לי שמצב העולים אפילו קצת יותר טוב מהפעילות שלהם.
לאה נס: בכל אופן אנחנו רוצים עכשיו לעבור לחלק השני של הישיבה שהוא שוב קשור, אותו נושא, בסיוע לעולים פוטנציאלים בתחומים של מדע וטכנולוגיה בסל קליטה של עזרה ביזמות.
לאה נס: את הנושא לדיון בוועדה של חבר-הכנסת ד"ר יורי שטרן ואני אשמח אם בתור יוזם הדיון, תציג גם את הנושא, תגיד את דבריך ונפתח את זה לדיון.
יורי שטרן: רק כמה משפטים לפני כן.
יורי שטרן: אני באמת מודה לך על כל כך שבאופן שיטתי שמה את הנושאים האלה על סדר היום ואני חושב שיוזמתו של חבר-הכנסת יאסינוב בזמנו להקים ועדת משנה ולהתעסק באופן פרטני וככה מעמיק בעניין, היוזמה הזאת כן נותנת פירות ואני מברך את יגאל יאסינוב על כך.
יורי שטרן: יש לנו בעיה עמוקה בכל התחומים, החל מהמינהל ועד למדע והתרבות, הבעיה של פרובינציאליות שהיא כמעט טבעית מבחינת הגיאוגרפיה והממדים שלנו וריחוק ממרכזי הסנסציה, זאת בעיה חמורה ביותר.
יורי שטרן: עכשיו פרובינציאליות זה בעצם שני דברים.
יורי שטרן: הסתפקות במעט, הכל זה יופי, זאת אומרת, להקה שהיא במקום אחר לא היתה מעיזה לצאת אל הבמה, אצלנו מתקבלת במחיאות כפיים וגם עם קשרים טובים מקבלת תמיכה ציבורית וככה בכל מקום.
יורי שטרן: זו חלוקה בין החבר'ה.
יורי שטרן: זאת אומרת, יש כסף בואו נחלק.
יורי שטרן: המדען הזה הוא מצוין אבל הוא לא משלנו, למה שניתן לו?
יורי שטרן: איכשהו יצרנו חממה לפיגור וההתייחסות שלנו מזכירה בדיחה יהודית עתיקה על שני יהודים שנפגשים ואחד אומר, "וואלה, איזה חליפה יש עליך, מאיפה היא, איפה תפרו אותה, הוא אומר, בפריז.
יורי שטרן: תגיד איפה זה פריז?
יורי שטרן: פריז זה אלפיים קילומטר מפה.
יורי שטרן: מה, אלפיים קילומטרים כזו רחוקה ותופרים כל-כך טוב".
יורי שטרן: זה בערך, אלה המדענים שמגיעים ממוסקבה מסתכלים באקדמיה שלנו בערך ככה, מה, כל-כך רחוק מבאר-שבע ועדיין יש להם.
יורי שטרן: אנחנו באמת צריכים לעשות פה מאמץ עליון בשביל לשנות את זה.
יורי שטרן: ואני אומר, מדע זה אחד התחומים, פשוט זה תחום קריטי, אבל אותו דבר בתחומים שונים.
יורי שטרן: אני כל הזמן חושב אולי זה שאין הנהלות בינלאומית יותר פעילות, לא יודע, להוציא אותנו מהשעמום הפרובינציאלי.
יורי שטרן: בשאר התחומים אנחנו לא חיים משעממים, אבל.
יורי שטרן: על כל פנים תכנית בשן זה סיפור שהוא קשור מאוד לתופעה הזאת.
יורי שטרן: אני רק אזכיר לכולנו איך התכנית הזאת נולדה.
יורי שטרן: כשהתחילה העלייה הגדולה, פרופסור ברנובר שהוא איש גדול ובאמת יש לו ראייה גלובלית, הוא גם מדען טוב.
יורי שטרן: הוא איש חב"ד מסור, הוא עשה המון לחינוך הרוחני של העלייה מברית המועצות.
יורי שטרן: הוא זיהה גם את הפוטנציאל הענק וגם את הבעיות שמיד תתעוררנה כי המשק הישראלי והמדע היו ככה נגיד בממדים כאלה ופתאום באה תוספת שהיא פי שניים גדולה מבחינת מספר המהנדסים, מספר המדענים ממה שהיה.
יורי שטרן: זאת אומרת, שום משק בעולם ושום מערכת בעולם לא יכולים להתמודד בהצלחה ללא מאמץ מכוון ותרבותי של הממשלה.
יורי שטרן: לא יכול להיות, זאת אומרת, שיש לך תוך שנתיים פי שניים מהנדסים ממה שהיה קודם, מה שלא תעשה לא יקומו בין לילה מפעלים ומהנדסים שונים וגם מהנדסים ממקצועות די אקזוטיים מבחינתנו, מכרות, זהב.
יורי שטרן: הוא הציע תכנית ובעצם הוא שכנע את ראש הממשלה דאז, יצחק שמיר, להקים ועדה שדנה באיך לנצל את הפוטנציאל הכלכלי והטכנולוגי של העלייה.
יורי שטרן: והוועדה הזאת יצאה עם שני כרכים כאלה עבים של המלצות.
יורי שטרן: ההמלצות היו באמת להקים כמעט באופן מלאכותי ולא הכל היה שם לדעתי ישים מבחינה כלכלית, אבל לעשות מיזמים כאלה שייצרו הזדמנויות לפי היכולות, לא לפי הצרכים המיידים של השוק, אלא לפי היכולות של אותם המהנדסים והמדענים.
יורי שטרן: התכנית היתה גדולה, גרנדיוזית, היא אפילו הוצאה ומי שהיה אחראי על יישומה היה אז מנכ"ל משרד התעשייה והמסחר, שרוני, וכך נולדה תכנית בשן, ברנובר-שרוני, זה ראשי תיבות, צריכים להיות גרשיים.
יורי שטרן: משני תלמודים כאלה עבים יצא דבר מאוד מאוד מצ'וקמק ששמו אותו במשרד הקליטה, שזה בשל עצמו מקבע אותו כעוד מכשיר קליטתי, צדקה יותר מאשר פעולה כלכלית.
יורי שטרן: כל מה שיצא זה איזשהו מכשיר שגם הוא היה מאוד נכון לבדיקה ראשית והפניה של הפרויקטים.
יורי שטרן: המסה הגדולה של יוזמות, טכנולוגיות הנדסיות, דיברו על הקשר עם עולם העסקים ופחות או יותר שלי לפני הכנסת.
יורי שטרן: עולם העסקים לא מיהר להשקיע בשלבים הראשונים של הפיתוח וזה ידוע.
יורי שטרן: גם כשזה כבר רמה של טכנולוגיה ולא סתם היום מדעי, זה עדיין אלף ואחד ניסויים.
יורי שטרן: לכן הוקם בשן מקביל פחות או יותר, קצת יותר מאוחר מאז התחלת החממות הטכנולוגיות שגם הן סיפור מעניין, איך הוקמו מוסדות לפיתוח טכנולוגיה לפי יכולות של העולים, והפך לקופה קטנה של כמה מקורבים בכל מקום ומקום וגמרו עם היזמות של העולים.
יורי שטרן: בשן היה אמור לתת תשובה לצורך באיזה שהיא בדיקה ראשונית, לפני שאפשר להמליץ, אם זה לאוניברסיטה, אם זה לחממה, אם זה לתעשייה.
יורי שטרן: או להגיד, סליחה, לא הולך.
יורי שטרן: היו הרבה מאוד פגמים באיך המערכת הזאת תפקדה, הרבה מאוד, שזה גם היה דינטי, כי בנו אותה ככה, בדיקה רצינית באמת הרבה מאוד מקרים אי אפשר היה לבצע.
יורי שטרן: אבל בכל, זאת מענה חלקי והיחידי זה נחל.
יורי שטרן: לכן כשהתחלנו בפרויקט שהוא כן הצליח מאוד והוא עדיין ממשיך של השתלת פרויקטים של העולים בתחום הביטחוני דרך משרד הביטחון.
יורי שטרן: ועלתה השאלה מי ייתן לנו איזה שהיא בדיקה ראשונית לפני שהרפרנטים של משרד הביטחון בכלל יתעסקו בהצעות האלה, כי אחרת זה ים של הצעות אז.
יורי שטרן: בשן.
יורי שטרן: כי לא היתה שום יחידה אחרת במדינה וגם היום לא קיימת.
יורי שטרן: הגלגולים הבירוקרטיים והארגונים פשוט מה שלא נראה בעצמו ולא בגלל הפגמים של המערכת הזאת, הרגו הקטעים הארגוניים.
יורי שטרן: זה התגלגל וזה היה שדרוג בעצם ממשרד הקליטה למשרד התעשייה והמסחר.
יורי שטרן: אחר-כך משרד ראש הממשלה, שזה אני כי לקחתי את זה כשזה היה כבר חצי מת.
יורי שטרן: עכשיו זה במשרד המדע שהוא בשל עצמו כידוע אחד החזקים במשק ויש לו עודף תקציבים והוא מסוגל להתמודד עם כל משימה.
יורי שטרן: זה מתגלגל, ובעוד שזה מתגלגל זה גם לא עובד.
יורי שטרן: קשה גם לצפות לעובדה מהמקום שלא משלם משכורת למומחים.
יורי שטרן: שלא משלמים לפועל ניקיון זה פשע חברתי, זה גם עבירה לפי החוק, אבל לפחות אפשר להגיד שלפועל הזה אין מה לעשות.
יורי שטרן: פה מדובר במומחים טובים שהפרויקט הזה מגייס, לא משלמים להם, הם הולכים למקומות אחרים.
יורי שטרן: הפרויקט הזה נמצא בהקפאה מבחינת התפקוד שלו והפוטנציאל שלו לא מוצא.
יורי שטרן: זה נכון שבמאמצים המשותפים של כל המערכות, הרגנו את העלייה המדעית בהצלחה ולכן גם אין הרבה רעיונות חדשים, אין הרבה אנשים חדשים ומה שנשאר פה ושם.
יורי שטרן: כדאי גם לבדוק את הפרויקטים שבזמנו זרקו אותם בגלל הבדיקה השטחית.
יורי שטרן: כי הם עדיין קיימים.
יורי שטרן: אבל אל"ף, ברגע שזה מתקיים ומתקיים נכון, יבואו אנשים, יבואו גם מהמרחב של ברית-המועצות, יבואו מגרמניה, יבואו מאמריקה, יש יהודים תמימים שיש להם המצאות ויש להם טכנולוגיה והם רוצים אך ורק את מדינת שתבצע אותם.
יורי שטרן: זה מדהים, זה ממש מוזר על רקע הציניות המקובלת אצלנו, אבל יש כאלה ובין הרוסים יש אחוז מופרז של האידיאליסטים אני לא יודע איך זה קרה, אבל אנשים יושבים בברלין או יושבים בניו-יורק ויושבים בלוס-אנג'לס ויש להם טכנולוגיות בדוקות והם אומרים, "אני רוצה שמדינת ישראל תהיה זאת שתאמץ אותם".
יורי שטרן: איפה במדינת ישראל הם יכולים להציע את זה בכלל?
יורי שטרן: זאת אומרת, יש פה מרחבים שולידמיר רובין שהוא היה מנהל של הפרויקט הוא התחיל בעצם לקדם אותם, אבל אז התחיל המסע הזה בין משרדי הממשלה והפסקות בתקצוב.
יורי שטרן: ומשרד האוצר שהוא יודע איך להרוג כל דבר והוא גם הצליח בזה.
יורי שטרן: אז כיום האכסניה היא משרד המדע שעקרונית זה אולי חצי נכון, כי זה יותר דברים יישומיים.
יורי שטרן: אבל הוא התיישב באיזשהו מקום הפרויקט ויש לו מנהל חדש שהוא באמת אדם שהוכיח את עצמו, בני בריסקין, בדברים שטיפל בהם קודם.
יורי שטרן: אני חושב שהמטרה שלנו צריכה להיות פה בכנסת להבטיח את סגירת כל הקצוות פה שישנו את מה שחייבים, שיקבלו את הכסף שמגיע, שיחזירו לפעילות, שישנו את הדברים שחייבים תיקון ויצאו לשדות הקרב החדשים.
יורי שטרן: ויש מה לעשות ועדיין הצורך ביחידה כזאת ולא רק לעולים אפרופו.
לאה נס: גם לתושבים חוזרים.
יורי שטרן: ואיך אנחנו יכולים למדוד את הצלחת הפרויקט הזה.
יורי שטרן: כשהם יוצאים החוצה, הרי שוב הפרובינציאליות הוא בכך שהכל מודדים לפי המטר שלנו, לא לפי המטר הסטנדרטי שנמצא בפריז, איפה שהחליפה הזאת.
יורי שטרן: אז כשהם יוצאים החוצה לירידים בינלאומיים של הממציאים, כמו שזה היה בגרמניה, לכל מיני תחרויות כאלה.
יורי שטרן: אז מדבר שגם בדלות החומר שיש להם היום וזה רחוק ממה שהיה בתחילת דרכם, יש להם דברים ייחודיים שמקבלים פרסים ובכלל אני חושב שבירידים האלה של ההמצאות טכנולוגיות בעולם כמעט כל מה שקיבלה מדינת ישראל בא מבשן.