GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בן דוד ארביב: במסגרת המגמה והתחרות, מלבד בניית רובוטים והשתתפות בתחרויות ארציות ועולמיות אנחנו שמים דגש ודוגלים בתרומה לקהילה והושטת יד לעזרה כאות תודה לתרומה של הקהילה לנו.
<בן דוד ארביב: בעקבות התנדבות שלנו עם אנשים עם מוגבלויות המשתמשים בכיסאות גלגלים נחשפנו לבעיה של העלות הגבוהה של כיסאות גלגלים ממונעים שמונעת את השימוש בהם מאנשים הזקוקים לכך אך לא יכולים לעמוד בהוצאה הגדולה.
<בן דוד ארביב: מעבר לזאת ראינו שקיימות אוכלוסיות מבוגרות שמתקשות לדחוף את הכיסא הידני הפשוט של יד שרה ועזר מציון והחלטנו בקבוצה למצוא פתרון בבעיה.
<בן דוד ארביב: על ידי שימוש בכלים, חלקים ורכיבים בסיסיים שיש לכל ה-80 קבוצות בארץ וכ-7,000 בעולם ובעזרת טכנולוגיה שנחשפנו אליה באליפות העולם, שהשתתפנו בה באפריל ביוסטון, הגענו למוצר שנפרט עליו כעת שמוזיל משמעותית את מחיר כיסא הגלגלים הממונע שמחיר בשוק מתחיל באזור ה-10,000 שקלים לכחמישית מהמחיר בשוק.
<בן דוד ארביב: קִיט זה מאפשר לכל אחת מהקבוצות בארץ ובעולם להפוך לבית ייצור של ערכות שדרוג למען הקהילה באזור שלהם.
<בן דוד ארביב: עכשיו יובל דסקלו יציג את העניין היותר מכני ותומר ביתן - - -
<יובל דסקלו: אני יובל דסקלו, אני אשמח להרחיב יותר על הפן המכני והמעשי יותר של ערכת השדרוג.
<יובל דסקלו: זו הערכה שלנו, שני החלקים הראשיים שלה, היא מורכבת ממספר חלקים בכל צד של הכיסא, היא מתחברת לכיסא רק בעזרת חור אחד שנמצא בכל כיסא סטנדרטי, בארץ ובעולם, וזה מאפשר לכל אחד לשכור כיסא, לחבר ולנתק במהירות ולהחזיר את הכיסא בלי לפגוע בו בכלל.
<יובל דסקלו: רוב החלקים שאתם רואים כאן, כל החלקים הלבנים והירוקים, מודפסים במדפסת תלת ממד ואפשר להרכיב אותם בעזרת כלים פשוטים.
<יובל דסקלו: החלקים עברו הרבה מאוד גרסאות והרבה מאוד שינויים מכניים ובטיחותיים אחרי משוב שקיבלנו מהרבה מאוד אנשים מהארץ ומהעולם אחרי שפרסמנו את זה.
<יובל דסקלו: בנוסף לכך המנוע שאתם רואים כאן זה אותו מנוע שנמצא ברכב שלכם ששולט בזיוות של החלון.
<יובל דסקלו: הכיסא לא מאבד את היכולות הבסיסיות שיש לכל כיסא פשוט שאתם מכירים, הוא עדיין נייד כמו כל כיסא אחר, המשקל שלו עדיין נמוך ביחס להרבה כיסאות ממונעים אחרים והמחיר מאוד זול והוא זמין עם כל החומרים שאנחנו משתמשים.
<יובל דסקלו: הוא לא מאבד את היכולת להתקפל או לעלות ברמפות, הוא לא מאבד את היכולת לעמוד או לעצור בעליות או מדרונות.
<יובל דסקלו: וכשהכיסא לא נוסע הערכה שאתם רואים משמשת כתחליף לבלמים.
<יובל דסקלו: אם אנחנו נרצה לנתק את הערכה, אם נגיד אנחנו נרצה להניע את הכיסא באופן ידני או שנגמרה לנו הסוללה, כל מה שצריך לעשות זה פשוט התרה של שני ברגים בשני הצדדים של הכיסא.
<יובל דסקלו: מרחב התנועה שיש כאן הוא הרבה יותר ממה שצריך בשביל - - - שאתם רואים כאן, מרחב התנועה הזה מאפשר לנו להשתמש בערכה הזו עם שינויים מאוד מאוד קטנים בחלקים המודפסים לכיסאות שהם לא סטנדרטיים ברחבי העולם, שהשינויים האמיתיים יהיו שינויים מאוד קטנים.
<יובל דסקלו: המטרה שלנו בעתיד, איך שאנחנו רוצים להתקדם במכלול הזה, זה בעיקר ייעול כללי של הכיסא מהבחינה המכנית והמערכתית.
<יובל דסקלו: אנחנו רוצים לצמצם גם את מספר הפעולות שצריך בשביל להקטין את הערכה על כיסא גלגלים רגיל.
<יובל דסקלו: אנחנו רוצים להרחיב את הביצועים של הכיסא, כשאנחנו נמצאים בתנאי שטח או כשאנחנו בדרכים לא סלולות.
<יובל דסקלו: כרגע כל הציוד שאתם רואים פה והדברים שאתם רואים על הכיסא זה ציוד סטנדרטי של תחרות הרובוטיקה של ארגון First ואנחנו יכולים להחליף את כל החלקים האלה לדברים יותר פופולריים בשוק וככה להוזיל את המחיר של הערכה הזאת לפחות מ-1,500 שקלים לכיסא אחד בודד.
<יובל דסקלו: הפיתוח שלנו זכה לפרסום רב בארץ ובעולם בקרב הקהילה הטכנולוגית ויצרני הרכיבים שהשתמשנו בהם פרסמו את הדבר בשבילנו והודו לנו.
<יובל דסקלו: קבוצות מהארץ ומהעולם של רובוטיקה פנו אלינו בבקשה לשתף איתנו פעולה, אבל בשביל פיתוח סופי, בשביל לשווק את המוצר הזה אנחנו כן צריכים אתכם.
<יובל דסקלו: אנחנו מזמינים כל אחד ואחת מכם לתת מה שאתם יכולים ופשוט לקחת חלק בפיתוח, קשה לנו לעשות את זה לבד.
<יובל דסקלו: אני רוצה שוב להודות על הזכות לשבת כאן ולדבר בפניכם ביום הבינלאומי לשוויון לאנשים עם מוגבלויות.
<יובל דסקלו: תודה רבה.
אורי מקלב: תודה רבה באמת, מחיאות כפיים.
אורי מקלב: גם לבן דוד וגם ליובל, זה גם מפעים וגם מרגש.
אורי מקלב: ככה בחורים צעירים, נוער, תראו מה מניע אותם לעשות למען אנשים עם מוגבלויות, בסופו של דבר הם הגיעו למשהו שמניע, זה מניע דברים ערכיים, לא רק דברים פיזיים.
אורי מקלב: אני גם אתן למורה, מר אורי כהן, להגיד כמה משפטים, אבל לפני זה, רק רציתי לשאול, הוא מוגבל במשקל או שהוא יכול להניע - - -
<יובל דסקלו: הגבלת המשקל זהה להגבלת המשקל של הכיסא עצמו.
אורי מקלב: אבל יש למנוע כוח - - -
<יובל דסקלו: יש לו כוח מספיק בשביל לעלות את העליות הסטנדרטיות לנכים.
אורי מקלב: וכמה זמן הוא יכול לפעול עם הבטרייה שלו.
<יובל דסקלו: כרגע, עם הסוללה שאנחנו משתמשים, שאפשר לשנות אותה כמובן, הוא יכול לעבוד בערך שלוש שעות של שימוש רציף.
אורי מקלב: אנחנו רוצים גם לעבור לשלב הבא, אולי גם שיתוף עם המורה, מה אתם צריכים עכשיו כדי להפוך את זה למשהו ישים, משהו שניתן לרכישה או להתקנה, האם ארגון יד שרה וארגון עזר מציון התעניינו במוצר הזה?
<אורי כהן: כן, אנחנו התחלנו למעשה עם יד שרה, הם השאילו לנו את הכיסא הזה כדי שנוכל לעבוד עליו.
<אורי כהן: הרעיון היה לקחת את כל הכיסאות שיש בכל המלאי של עזר מציון, יד שרה וכל הארגונים ולספק להם קיטים עם המתנדבים שיש להם שם ופשוט לקחת את הכיסאות הרגילים של הנעה ידנית ולשדרג אותם להנעה ממוכנת חשמלית.
<אורי כהן: כשאנחנו עמדנו בכניסה ליד שרה שאלנו את העוברים ושבים, מי שלקח כיסאות, 'אם הייתה לך אפשרות לקחת כיסא ממונע, היית מחליף אותו עם הכיסא הידני?
<אורי כהן: ' לא היה אפילו אחד שגירד בראש, אין שאלה.
<אורי כהן: כלומר הקליינטים של הכיסא הזה אלה אנשים שבדרך כלל קשה להם גם בלי הכיסא ובטח אם אפשר להקל עליהם עם משהו חשמלי, אם תנועה קטנה של אצבע אחת או שתיים להתקדם ולנוע בטח אין שאלה.
אורי מקלב: איך תדגימו את הביצוע של זה?
<אורי כהן: הכיסא הותאם לקהל היעד המקורי שלו, שזה בעצם משתמשים ביתיים, משתמשים בבתי אבות, משתמשים במקומות סיעוד, מחלקות טיפוליות בבתי חולים.
אורי מקלב: ומוגבלים זמניים, אנשים שעברו ניתוחים ו - - -
<אורי כהן: כן, אבל זה לא מחליף את הכיסא הגדול שאנחנו מכירים, מה שנקרא כיסאות ממונעים של המדרכות, בגלל שהגבלנו את עצמנו במחיר וגם הגבלנו את עצמנו בקונסטרוקציה כדי לקחת כיסא קיים.
<אורי כהן: העבירות שלו על שטח הן מוגבלות בצורה מסוימת.
אורי מקלב: אני הבנתי קודם מיובל שכדי להחליף, לשלב או לעבור לידני, זה שני ברגים.
<אורי כהן: כן, יש שם שני פרפרים כאלה שמשחררים אותם.
אורי מקלב: שזה אפשר לעשות במקום?
<אורי כהן: כן, זה נועד לזה.
אורי מקלב: אני אגיד לך משהו, אחד היתרונות שאני רואה, מעבר לנושא שהוא באמת פרקטי והוא מתקפל - - -
<אורי כהן: הוא שומר על התכונות.
אורי מקלב: וגם אפשר להטעין אותו בצורה פשוטה.
אורי מקלב: זה יתרון גדול מאוד בשילוב שבין המוגבל לבין הרכב, לא צריך רכב נכים גדול - - -
<אורי כהן: נכון מאוד.
אורי מקלב: מי שמלווה נכים יודע את היתרונות והחסרונות של הכיסאות החשמליים הגדולים, המלאים.
אורי מקלב: אני רואה עוד דבר אחד, אני מדבר עם מבט שמכיר מקרוב את האנשים שמשתמשים בזה, הם לפעמים משתמשים משום שזה הצורך, אבל זה גורם להם גם לתופעות, אנשים בעלי מוגבלויות שעוברים לכיסא המכני הפעילות הגופנית שלהם יורדת באופן דרמטי והמשקל עולה באופן דרמטי ועוד דברים כאלה ודברים שהם צריכים להניע נפגעים להם והם מתמכרים לזה מאוד מהר.
אורי מקלב: דווקא השילוב שאי אפשר לעשות בכיסאות האלה, זה כבר רעיון שלי - - -
<אורי כהן: אתה תורם אותו, אתה תורם לנו את הרעיון.
אורי מקלב: אני נותן את הרעיון למען הנכים ואני מאוד אעזור לכם כמה שאפשר בעניין הזה, לעשות העברה בין המכני לידני בצורה מהירה יותר וזה יגרום לכך שבעלייה כשהוא צריך את זה, במקומות שהם יותר קשים, אז הוא צריך את התוספת, אבל כשהוא במישור או כשהוא נע לא לאורך זמן או בתחילת היום, כשהוא לא עייף, הוא רוצה, בשביל הפעילות שלו, להניע את עצמו.
אורי מקלב: בזה אני רואה יתרון מאוד מאוד גדול כי אני חושב שאנשים או משפחות או הרופאים המלווים, אנשי המקצוע שמלווים את הנכים, ודאי מאוד מאוד יעודדו את זה ויתמכו בזה.
אורי מקלב: אחד מהלבטים שאנשים מתלבטים לעבור - - -
<אורי כהן: מידני, בגלל חוסר פעילות גופנית.
אורי מקלב: בגלל חוסר הפעילות הגופנית, מתוך דלקת הגידים או השרירים כבר לא יכולים לעשות את זה.
אורי מקלב: לכן אני רוצה להגיד לך שזה באמת, אני אמרתי מרגש, זה לא סתם מרגש, בשם כולם, אנחנו מאוד מעריכים את הפעילות שלכם, את הרעיון, את הביצוע שהוא נשמע, בלי שאני צריך להיות איש טכני, מכני, שהוא ידידותי, קל, נעים, ואין לי ספק שזה יצליח מאוד.
אורי מקלב: אנחנו ניתן את כל העזרה.
<אורי כהן: יופי.
אורי מקלב: וגם מילה אחת לצוות הוועדה, על הרעיון להביא אותם.
<אורי כהן: כן, זה קצת מעבר.
<אורי כהן: פותחים את הצוהר.
אורי מקלב: אנחנו הבאנו רובוטיקה לפה שהיום יודעים גם איך לנהל ניתוחי מוח מסובכים ועוד רובוטיקה, בכל זאת זו רובוטיקה פשוטה - - -
<אורי כהן: רובוטיקה שימושית, נגישה, זולה, 'עשר אצבעות לי יש', כל אחד יכול ליישם.
אורי מקלב: והמורה, כל הכבוד.
אורי מקלב: תלמידים מצוינים, תמשיכו הלאה בעניין הזה, אנחנו גם כן ננסה לבדוק איך לקדם את זה.
<אורי כהן: תודה.
<אורי כהן: אנחנו נשמח על שיתוף פעולה.
<אורי כהן: כרגע רצנו עם יד שרה, הם נתנו רק את הפלטפורמה, את המתקנים, את הזמינות של הכיסאות הרגילים, צריך לראות איך אפשר לצקת בזה עוד עזרה כדי להפוך את זה ולהרחיב את זה.
אורי מקלב: מה אומרים מארגוני הנכים?
<נתי ביאליסטוק כהן: רק אם אפשר להוסיף לזה מערכת ניווט אוטונומית אז גם אנחנו כעיוורים נוכל להשתמש בזה והכול יהיה בסדר.
אורי מקלב: אתם לא צריכים את זה.
<אורי כהן: רגע, אתה מתפרץ לדלת פתוחה.
<אורי כהן: יש לנו עוד פרויקט שרץ.
<אורי כהן: מכיוון שאנחנו עוסקים ברובוטיקה, הוא נתן את רחשי ליבו הבדיוניים, אבל בעצם הם לא ממש בדיוניים שכן אם אנחנו מכירים את חברת מוביליי פה מהסביבה אז אנחנו כתלמידים שוקדים עכשיו על מערכת כזו של מוביליי אבל לכיסאות גלגלים.
<אורי כהן: זאת אומרת שאפילו המערכת תוכל לנסוע ללא ידיים בכלל, היא תעקוב אחרי מישהו, היא תדאג לא להתנגש באף אחד ולעצור אם מישהו חוצה אותה, לנסוע, לעקוב, ובעצם מה שהוא זרק פה ככה ב - - -
<נתי ביאליסטוק כהן: לא, לא, אני לא זרקתי את זה בבדיחות הדעת.
אורי מקלב: העיוורים לא צריכים את זה, רק אלה שהם שילוב של מוגבלות עם עיוורון.
<נתי ביאליסטוק כהן: אומר לך, אדוני, מאחר שאני מכיר את הטכנולוגיה של רכבים אוטונומיים כבר לפחות עשר שנים וכל הזמן חושב שאוטוטו זה יוצא לדרך, אז אני אומר, אני מכיר את העם שבו אני חי, כנראה שהרגולציה תעכב את זה לעוד הרבה מאוד שנים, אבל הרכבים האוטונומיים מסוגלים לנסוע במדינת ישראל כבר היום.
<נתי ביאליסטוק כהן: אז עד אז בואו נסתפק ב-second best.
<אורי כהן: תן לי לחזק אותך, אנחנו נעשה את הפיילוט על כיסאות גלגלים ומשם נעבור לרכבים.
<אורי כהן: פה אני מקווה שאין רגולציה לנסיעה אוטומטית של כיסאות גלגלים, אז נוכל להפעיל את כל הטכנולוגיה היפה על כיסא הגלגלים, במדרכות שלנו העירוניות, בבתי אבות, ובעזרת ה' עד שזה יקרום עור וגידים נוכל להעתיק את זה גם לכלים היותר כבדים, לרכבים כמובן וכדומה.
<אורי כהן: אבל זה בהחלט משהו שהוא על השולחן אצלנו.
אורי מקלב: איתן וולף.
אורי מקלב: תציג את עצמך, בבקשה.
<איתן וולף: איתן וולף, יועץ אסטרטגי למשנה מנכ"ל בנק הפועלים, ראש חטיבת החדשנות.
אורי מקלב: זה כיסא של יד שרה, אני רואה.
אורי מקלב: רק מי המדגים?
אורי מקלב: לא הצגנו אותו, עשית לנו ביצועים ואנחנו ככה דילגנו עליך.
<אורי כהן: תומר ביתן.
אורי מקלב: אז, תומר, גם יפה.
אורי מקלב: אתה גם בצוות?
<אורי כהן: כן, הוא התכנת שלנו.
אורי מקלב: יפה מאוד, באמת כל הכבוד.
אורי מקלב: פעם ראשונה אתה בכנסת?
אורי מקלב: אנחנו מציינים את הפרסים למדענים צעירים, זה נעשה בשיתוף פעולה עם מוזיאון המדע ומשרד החינוך ועוד חברות כאן בארץ, אנחנו מציינים את זה כאן ביום מיוחד ובאירוע מיוחד ואנחנו רואים איך שהדור הצעיר והמוחות הצעירים מצליחים להביא לנו דברים טובים מאוד ואחרי זה חלק מהפיתוחים האלה הפכו להיות דברים ישימים שחברות בינלאומיות התעניינו בזה כבר באופן מעשי, כמו חברת אינטל, אינטל בראש, ועוד חברות.
<אורי כהן: כן, חברות הן בעלי יכולת.
<אורי כהן: יפה, מעודדים.
אורי מקלב: הם גם נותנים את הפרסים.
<איתן וולף: כן.
<איתן וולף: אז תודה רבה לכבוד היושב ראש.
<איתן וולף: תודה לעמותת נגישות, תודה, יובל, שהזמנתם אותנו וגם תודה לתלמידים המדהימים שאני אשמח להחליף איתם פרטים אחר כך כדי לראות איך אנחנו גם בבנק הפועלים יכולים אולי לתרום המיזם המדהים הזה.
<אורי כהן: כן, בהחלט.
<איתן וולף: אז אנחנו באנו להסתכל על הטכנולוגיה ואיך אנחנו יכולים להסתכל בשלבי האפיון שבהם אנחנו חושבים על טכנולוגיות עתידיות, כבר לחשוב על נגישות לקהלים רחבים וכשאני אומר נגישות אז כמובן נגישות של אנשים עם מוגבלויות, אבל אני רוצה להסתכל על זה בהיבט הרבה יותר רחב, גם נגישות לאנשים שלא מוגדרים מבחינה משפטית כאנשים עם מוגבלויות וגם לקהלים שהם לא קהלים טריוויאליים לשירותים שאנחנו נותנים.
<איתן וולף: אני ארחיב, אני לא רוצה לקלקל לכם ספוילר, על אף שיש לנו כמה דקות.
<איתן וולף: אז אני אולי קודם כל להסתכל על הדיגיטל, זו אולי פלטפורמת הנגישות הכי גדולה שיש לנו היום מבחינה טכנולוגית, אפשר לעשות הכול מכל מקום בכל שעה, בכל פונט, בכל סאונד, ואני רק רוצה להתחיל ולומר שזה win-win, אני חושב ששימוש בטכנולוגיות שהן נגישות בהגדרה זה win-win גם לאוכלוסייה, גם לאנשים עם מוגבלויות וגם לבתי העסק עצמם.
<איתן וולף: אנחנו בדקנו ומצאנו שלמשל לקוחות שעברו רק מקבלת מידע לביצוע פעולות במובייל שביעות הרצון שלהם גדלה ב-27% ב-57% יותר ביצוע פעולות, אנשים מרגישים יותר בנוח.
<איתן וולף: אז חשוב לי לומר שזה לא עניין של רצון טוב, זה עניין שהוא גם מסחרי.
<איתן וולף: ואם אני מסתכל באופן כללי על הטכנולוגיה, אז, אתם יודעים, הטלפון הרגיל, לקח 35 שנה עד ש-25% מהאוכלוסייה אימצו את הטכנולוגיה הזה באופן מסחרי.
<איתן וולף: הסמרטפון, כשהגיע אלינו לעולם ב-2007 שלוש שנים.
<קריאה: שלוש שעות.
<איתן וולף: לא שלוש שעות, אבל שלוש שנים בלבד עד של-25% מהאוכלוסייה כבר היה את זה.
<איתן וולף: אמנם נילס בוהר אמר משפט מאוד מצחיק, 'קשה מאוד לספק תחזיות, במיוחד לגבי העתיד', שזה מאוד נכון, אבל אנחנו כן מסתכלים קדימה ורואים הרבה מאוד טכנולוגיות שאנחנו יכולים לעשות בהן שימוש כדי להנגיש כמה שיותר שירותים וכמה שיותר קהלים.
<איתן וולף: אחת הטכנולוגיות האלה, וגם אמר את זה יובל וגנר קודם, זה טכנולוגיה של AR, Augmented Reality, או בעברית מציאות רבודה, זו הטכנולוגיה שעמדה בבסיס ההחלטה של גוגל ב-2014 לעשות את הגוגל גלאס, אגב, אז התחזיות שלהם היו שעד 2017, עד השנה, הם ימכרו יותר מ-10 מיליון יחידות, זה נכשל אחרי שנה, זה הקדים קצת את זמנו.
<איתן וולף: אבל גם אם נשים את המשקפיים בצד אפשר לעשות מציאות רבודה גם עם הסלולר, עם המכשיר הזה, אפשר להשתמש במצלמה וכבר היום יש הרבה טכנולוגיות שאני יכול לסרוק מוצר ולקבל עליו הרבה יותר פרטים ואז הפרטים שלי יכולים להיות בכל פונט, בכל גודל, בין אם הם כתובים ובין אם הם בסאונד והם גם הרבה יותר רחבים ממה שיש לי על תגית.
<איתן וולף: זה יכול להיות פרטים שגם מונגשים אליי אישית כי אחת מהמשמעויות בעיניי של הנגשה זה פרסונליזציה.
<איתן וולף: זה אומר שאין כבר, אם אני משאיל מהעולם הצר שאני חי בו, מעולם הבנקאות, אז אין כבר שלושה סגמנטים או חמישה סגמנטים, יש מספר סגמנטים של אנשים כמספר הלקוחות וכל אחד צריך לקבל את מה שרלוונטי אליו.
<איתן וולף: אגב, אחד התחומים המדהימים יותר של הנגשה, אם אנחנו מדברים על טלפון - - -
אורי מקלב: יש לך נתונים כמה אנשים משתמשים בזה ומה מידת שביעות הרצון?
<איתן וולף: אז כאן אנחנו מדברים על טכנולוגיות עתידיות, מציאות רבודה זה משהו שעדיין לא משתמשים בו, זה משהו שאנחנו בוחנים שימושים לעתיד ומה שחשוב פה זה איך אנחנו מסתכלים על זה כבר בשלב הזה, בשלב התכנון קדימה.
<איתן וולף: כמובן שלגבי הדיגיטל וכדומה, בכל דבר יש לנו נתונים שאני לא למדתי אותם בעל פה - - -
אורי מקלב: היום כל הפעילות שלכם מונגשת לכל סוגי המוגבלויות?
אורי מקלב: הם יכולים לבצע הכול, כולל לקויי ראייה, כולל - - -
<נתי ביאליסטוק כהן: במידה כזו או אחרת.
<איתן וולף: לא, בוא נשים את הדיון שלנו בזה, אם אנחנו מדברים על רגולציה קיימת, כמובן שאנחנו עומדים בכל הוראות הרגולציה ואנחנו נמשיך לעמוד בה, אני כרגע לא מדבר על הנושא הזה, אני מדבר על איך אנחנו משתמשים בטכנולוגיות עתידיות שעדיין לא בשלות כדי לדעת מה אנחנו הולכים לעשות לגבי פלחי אוכלוסייה גדולים ביותר.
<איתן וולף: אני רוצה גם לדבר על דברים שהם הרבה מעבר לאנשים עם מוגבלות.
<איתן וולף: אני רוצה רגע לדבר על אבא שלי.
<איתן וולף: אבא שלי אדם בן 70, הוא לא מוגדר כאדם עם מוגבלות, הוא הסיע אותי גם לפה, ואבא שלי יושב בספה ונורא נורא מסתבך עם השלט של הטלוויזיה.
<איתן וולף: ואתם יודעים מה?
<איתן וולף: כשאני מצפצף בפעמון של הדלת פעם בשבוע, כשאני בא לבקר, הוא מרים את הטלפון ועונה ולפעמים הוא עונה עם השלט.
<איתן וולף: אז אבא שלי, למשל, עד לפני שנה היה לו טלפון לא חכם במיוחד, טלפון נבון, אבל לא חכם, והוא היה נורא מסתבך איתו, כי היו לו פונטים קטנים והיה לו מסובך והוא היה צריך לזכור איפה בתפריט הוא צריך לגשת לאן והוא נורא נורא הלך לאיבוד, ואז אמרתי לו 'אבא, אתה פוחד מטכנולוגיה, אבל תן לי לעשות לך מתנה, תן לי לקנות לך את הטלפון הכי חדש שיש בשוק'.
אורי מקלב: מתנה, לא מבקשים רשות.
אורי מקלב: מתנה קונים.
אורי מקלב: אבל זה אבא, זה בסדר.
<איתן וולף: כן, אבל אתה יודע מה?
<איתן וולף: הייתי צריך להכין אותו רגשית כי הוא מאוד פוחד מטכנולוגיה, עשיתי את זה, והיום, אני אומר לך, הוא כל כך, הוא לא מפסיק לשלוח אס.
<איתן וולף: אמ.אסים.
<איתן וולף: זו גם בעיה.
<איתן וולף: והוא יודע לשים וייז והוא יודע - - - ולמה אני אומר את זה?
<איתן וולף: כי המחשבה מה קורה עם אבא שלי אצלי לפחות עמדה בכל כך הרבה החלטות שקיבלנו.
<איתן וולף: אני אתן לכם סתם את הדוגמה הכי קטנה, כשיצאנו עם האפליקציה להעברת כספים, מכל אדם לכל אדם, היה לנו מאוד חשוב לעשות את זה שונה, לא רק שהוא ייראה צבעוני ולא כמו משהו בנקאי ומשעמם, אז לא שאלנו 'מה הסכום אותו תרצה להעביר?', אלא 'כמה?', ולא 'מי המוטב?
<איתן וולף: ' אלא 'למי?' והשפה הפשוטה והמונגשת באה לידי ביטוי גם במכשירים החדשים, גם בטכנולוגיה עצמה וגם באפליקציה.
אורי מקלב: מדובר על דברים ישימים?
<איתן וולף: הכול, לחלוטין.
<איתן וולף: האפליקציה הזאת, אגב, זה משהו שיצא.
אורי מקלב: מתי זה יצא?
<איתן וולף: היא יצאה בסוף 2016 והיא נקראת 'ביט', היא מאפשרת להעביר כספים מכל אדם לכל אדם בשלוש לחיצות כפתור.
אורי מקלב: דרך אגב, אנשים עם מוגבלויות, יש להם את היכולות הכי גבוהות.
אורי מקלב: כשיש להם את האפשרות והטכנולוגיה.
<איתן וולף: לחלוטין.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך, בלי לפגוע באף אחד, אותו אדם בן 70, עם המוגבלות שיש לו, ויש לו מודעות ויש לו גם את הרצון וגם את המיומנות, כשהוא משתמש בדברים האלה והטכנולוגיה, אם היא רק נגישה, היא פתוחה בפניו, הוא מגלה חסמים שיש אולי לאנשים רגילים, שהם לא כל כך, לא התרגלו לזה, הם יודעים לעשות את זה גם בצורה אחרת, אז למה שהוא יתאמץ.
אורי מקלב: לכן הרצון לקדם אותם בעניין הזה, הוא צריך להיות לפני היכולת של אנשים אחרים, בגלל שאצלם זו הדרך היחידה והם גם יודעים להפיק ממנה את המרב ואנחנו רואים את זה.
אורי מקלב: גם הציגו אנשים כאן בפנינו, הם הופיעו בוועדה, הם עצמם היו שותפים לפיתוחים בלתי רגילים מתוך הצרכים שלהם ומתוך גם היכולות האישיות שלהם.
אורי מקלב: אוקיי, איתן, אתה צריך לסיים.
<איתן וולף: אני אסיים, בכמה מילים.
<איתן וולף: אני רק אומר שהמחשבה איפה אנחנו יכולים להנגיש לפלחי אוכלוסייה גדולים יותר, גם אלה שלא מחויבים היום ברגולציה, הרבה מעבר לכך, היא מחשבה שאנחנו מבצעים באמצעות תפיסה שנקראת מסעות לקוח, מסע שאנחנו מסתכלים על כל מיני פרסונות או דמויות שאנחנו ממש מנסים להיכנס לנעליים שלהם, לחוויה הרגשית שלהם, לא רק בנקודת הממשק עם הבנק, אלא הרבה לפני כן והרבה אחר כך ומה תהיה התחושה שלהם.
<איתן וולף: אנחנו מנסים להנגיש גם כלים לבתי עסק קטנים שבעבר היו מנת חלקם של בתי עסק גדולים במיוחד, שאני גם חושב שזו אחת המשמעויות הגדולות של נגישות - - -
אורי מקלב: לא, אתה עברת כבר לפרסומת.
<איתן וולף: לא, לא.
אורי מקלב: זה קשור לבעלי מוגבלויות?
<איתן וולף: לא, לבעלי מוגבלויות, אבל לאוכלוסייה יותר רחבה.
אורי מקלב: בסדר, זה בהזדמנות אחרת.
אורי מקלב: אנחנו חייבים גם לתת לאנשים אחרים, אני מאוד מעריך את הפעילות של בנק הפועלים - - -
<איתן וולף: אז רק לסיום אני אומר מילה.
<איתן וולף: הסיבה שהיה לנו מאוד חשוב להגיע לכאן ולהציג את זה היא באמת כי אצלנו זה מרוח המפקד למטה, יש לנו מנכ"ל שהוא כמעט 100% נכות, הוא כבר 34 שנה בבנק והנושא ממש בוער בעצמותיו ולכן אנחנו שמים על זה דגש מאוד רב, זה נותן לנו הרבה השראה ואני בטוח שגם לארגונים נוספים, ותודה רבה.
אורי מקלב: זה חשוב מאוד, אבל למה אנחנו צריכים לדבר עליו בעילום שם?
<איתן וולף: אריק פינטו.
<איתן וולף: תודה רבה.
אורי מקלב: אם אנחנו רוצים להודות, אנחנו צריכים להודות לאריק פינטו, שמתוך ידע אישי ומתוך הכרת הדבר הזה הוא הגיע לזה, וזה צריך רק ללמד אותנו שגם למי שאין את המגבלות האלה, צריכים ממנו ללמוד ולעשות ויפה שבנק, שהוא מסחרי, שיש לו את החלק של החישובים של הכיס, הוא גם מכניס בעניין הזה את החלק של הלב.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים בחודש כסלו, אני נוהג להגיד שחודש כסלו זה חיבור של שתי מילים, של כיס ולב, כסלו.
אורי מקלב: אז כאן ראינו את החיבור.
אורי מקלב: שמעתי גם את דבריך, שאמרת שבסופו של דבר יש בזה גם תועלות מסחריות, זה לא רק למען משהו חברתי ומשהו וולונטרי, משהו של תרומה, בסופו של דבר אתם גם מקבלים את התמורה, אבל השאלה איך זה מתחיל, האם עושים את זה בשביל התמורה, אז יכול להיות שיהיו כאלה שיגידו שזה לא שווה להם, אבל אם מישהו אומר 'אני עושה את זה משום שצריך לעשות את זה, משום שאני חושב שחשוב לעשות את זה, שמגיע שיעשו את זה' ויחד עם זאת השילוב שיש לזה גם על קליינטים ולקוחות, זה חישוב שהוא טוב מאוד.
אורי מקלב: זה מניע את הדברים כדי שזה באמת ימשיך ויתרחב.
אורי מקלב: הייתה לך, אדוני, שאלה, אני אאפשר לך שאלה שאתה רוצה לשאול אותו.
אורי מקלב: שמך ותפקיד.
<יניב פיבו: רציתי לשאול משהו.
<יניב פיבו: שומעים אותי בסדר?
<יניב פיבו: אני לא שומע.
<יניב פיבו: דווקא בתור בנק מסחרי ומכיוון שאנשים כמוני שאיבדו את השמיעה שלהם, יש קרוב ל-800,000 בישראל, השאלה היא האם הטכנולוגיות שאתם מקדמים הן ספציפיות לאינטרסים המסחריים של הבנק, או שאתם מציעים גישה שתהיה סטנדרטית לכל האזרחים, לאו דווקא לקוחות של הבנק.
<יניב פיבו: הסיבה היא מאוד פרקטית, יש הרבה מאוד אפליקציות, לכל מיני דברים, אחת הבעיות הגדולות היא שאנשים ממלאים את הנייד שלהם בעשרות או אפילו מאות של אפליקציות זה לא ישים, צריכים להגיע לסטנדרט, תקן מסוים.
<יניב פיבו: זה יצרן אחד מייצר טכנולוגיה נפלאה, אבל מבחינה מסחרית זה מתנגש עם אינטרסים מסחריים של מישהו אחר.
<יניב פיבו: בבקשה, ספר לנו איך הבנק רואה את הפנייה לקהל הרחב.
אורי מקלב: מר פיבו, נראה אם אנחנו נוכל אחרי זה לדבר על זה.
אורי מקלב: אתה העלית נושא שצריך באמת להתייחס אליו, זה לאו דווקא של הבנק, זה יכול להיות התייחסות כוללת.
אורי מקלב: מה שדיברת, זו יכולה להיות בעיה כוללת, לאו דווקא של הבנק בעניין הזה.
אורי מקלב: אז נראה, אולי בהמשך יהיו כאלה שיתייחסו, אולי למישהו באמת יש מענה למה שאמרת.
אורי מקלב: איתן, הפגישה עם החבר'ה של תיכון 'אביב', מתי אתם מבצעים את הפגישה?
<איתן וולף: אני עכשיו רוצה לתת להם את הכרטיס ואנחנו - - -
אורי מקלב: אז אנחנו פה נעשה גם תמונה של זה.
אורי מקלב: חבר הכנסת חסן.
סאלח סעד: איזה חבר כנסת אמרת?
סאלח סעד: אני אקרא לו מבחוץ.
סאלח סעד: אני חבר ועדה אצלך, הגיע הזמן שתקרא את השם שלי נכון.
אורי מקלב: סאלח סעד.
אורי מקלב: חבר הכנסת סעד, אנחנו מתכבדים בנוכחותך כאן, חבר ועדה קבוע ומשתתף, אנחנו מאוד מעריכים.
אורי מקלב: היינו בסוף הדברים, אנחנו חיברנו בין בנק הפועלים וקבוצת צעירים שפיתחו מערכת או פיתוח של מנוע שמשתלב בתוך כיסא גלגלים רגיל, לא ממונע כמו שאנחנו מכירים, אלא כיסא סטנדרטי, שאפשר לקחת מהארגונים שמשאילים אותם או מוכרים אותם, כמו יד שדה, עזר מציון, ובאופן פשוט מאוד יש ערכה שיכולים לחבר אליה מנוע שנותן כמעט אפשר להגיד או קרוב לתפוקות של כיסא ממונע עם יתרונות רבים שאין לכיסא הממונע, גמישות, אפשרות לקפל ושגם המשקל שלו קטן יותר.
סאלח סעד: אני יכול להגיד, היושב ראש, אתה עושה למען כולם בצורה בלתי רגילה, גם למען האוכלוסייה הזאת, כי אתה באמת עושה את התפקיד שלך ואת השליחות שלך כמו שצריך.
אורי מקלב: אבל יש לי שותפים כאלה, אז הכול נראה אחרת.
אורי מקלב: ועכשיו מה שעשינו, חיברנו בין בנק הפועלים, שהם עושים הרבה בעניין הזה בהשראת רוח המפקד, המנכ"ל, לאותם צעירים מבית הספר, עם המורה אורי כהן, לראות איך להפוך את זה ליישומי.
אורי מקלב: ואני חושב שהיה זה שכרנו - - - יופי.
אורי מקלב: אבל אנחנו לא נקפח גם את האחרים שטרחו והגיעו ויש להם מה להגיד.
אורי מקלב: אם חבר הכנסת סאלח סעד יבקש לדבר בשלב מסוים, תגיד לי, אנחנו נשמע.
סאלח סעד: לא, אני בינתיים אשמע.
אורי מקלב: ד"ר יעל דובינסקי.
אורי מקלב: אנחנו חייבים להתכנס לזמן, בקצרה ממש, כמה שאפשר.
אורי מקלב: בבקשה, ד"ר יעל דובינסקי.
<יעל דובינסקי: תודה על ההזמנה.
אורי מקלב: את מייצגת את חברת?
<יעל דובינסקי: אני מנס טכנולוגיות, אני מנהלת החדשנות בנס טכנולוגיות.
<יעל דובינסקי: הרקע שלי הוא תואר ראשון ושני במדעי המחשב ותואר שלישי בחינוך למדע וטכנולוגיה.
<יעל דובינסקי: במסגרת ניהול חדשנות היום בכל ארגון, כל ארגון, גם עברתי קצת על אלה שיושבים כאן, צריכים לחשוב לאן הם הולכים בנושא של החדשנות.
<יעל דובינסקי: שמענו על בנק הפועלים ויש להם באמת חטיבה שכבר עובדת שנתיים, מאוד מוערך בשוק מבחינת מה שהם עושים בנושא חדשנות, אבל כל ארגון אמור לעשות את זה וחלק ממה שאני אגיד, כסיכום הדברים, זה מה באמת קורה עם מרכז החדשנות של העמותה, מי אחראי לפתוח אותה ולמה היא כבר לא נפתחת כדי לעסוק בכל הנושאים האלה בצורה מאורגנת ומסודרת.
<יעל דובינסקי: המטרה שלי בשלושה המשפטים הקרובים זה לאחד כאן איזה שהיא טרמינולוגיה למה זה פתרון חדשני.
<יעל דובינסקי: פתרון חדשני היום אומר שאנחנו יכולים להבין את הקונטקסט, את ההקשר, שבו הבן אדם נמצא, אז אם זה הבן אדם בעל המוגבלויות אנחנו רוצים להבין את ההקשר, איפה הוא נמצא.
<יעל דובינסקי: למשל שהוא נמצא עכשיו בחדר הזה של הוועדה, בבניין הזה.
<יעל דובינסקי: הקטגוריה השנייה שאנחנו מסתכלים עליה זה הסינרגיה בין התעשיות.
<יעל דובינסקי: אנחנו רוצים לוודא שכלל התעשיות השונות מבינות את ההקשר, לדוגמה, אם אנחנו עכשיו נכנסים עם אוטו חכם לחניון חכם בבית חולים חכם בעיר חכמה, מי בדיוק ייתן את השירות.
<יעל דובינסקי: אנחנו צריכים לוודא שכל סוגי השירותים בצורה שהיא ללא מעברים קשים מבינה בדיוק את ההקשר.
<יעל דובינסקי: המגזר הפיננסי כנראה יהיה משולב בכל כזה פתרון.
<יעל דובינסקי: והקטגוריה השלישית והחשובה ביותר מדברת על קבלת החלטה בזמן אמת.
<יעל דובינסקי: אם תספרו לי שהיו שלושה אנשים עם מוגבלויות פה בחדר והם היו צריכים עזרה ותספרו לי בתוך שבועי, שנתי, רבעוני, לא מעניין אותנו, מעניין אותנו לדעת את זה כרגע.
<יעל דובינסקי: סיכום של החלק הזה, הקשר, להבין את ההקשר, סינרגיה בין תעשיות, אפשרות לקבלת החלטה בזמן אמת, ומכאן לחלק האחרון של הדברים שלי - - -
אורי מקלב: אתם מנסים ליישם את זה באיזה מקום, איזה מודל?
<יעל דובינסקי: בוודאי.
<יעל דובינסקי: בכל אסטרטגיית חדשנות, אפילו כאלה שכבר דיברו, אבל בכל אסטרטגיית חדשנות המטרה היא - - -
אורי מקלב: איפה זה כבר פועל?
אורי מקלב: איפה זה מיושם?
אורי מקלב: איפה זיהיתם?