GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל כהן-פארן: ואתה חושב שלעשרה פנלים – קצת הגזמנו, אבל נגיד לגג הקטן הפרטי – זה לא מוצדק, בכזאת רמה?
<ערן בר: זה לא מוצדק.
<ערן בר: ההסדרה צריכה להיות בנויה במקום מסוים בצורה פרופורציונלית למתקנים מסחריים קטנים ובינתיים, הרבה הרבה יותר פשוט, צריך להבין גם, חוני, לא צריך מיפוי, אנחנו ישבנו עם חוני והרשות מכירה וחוני מכיר את כל הבעיות כולל גם כמה כאלה שאנחנו לא חשבנו עליהם.
<ערן בר: המידע נמצא אצלנו וגם מרחב הפתרונות נמצא אצלו, צריך רק ליישם אותם ואי אפשר לבוא בטענות לחברת החשמל, למרות שזה מאד פופולרי, על זה שהם עובדים לפי החוק.
<ערן בר: צריך לעשות להם את ההסדרה שונה במתקנים ביתיים ולמתקנים מסחריים גדולים.
<ערן בר: אני כן רוצה להתייחס לנקודה אחרת, שפה אני קצת חלוק לגבי נושא הבדיקות ואני אתן כמה מספרים שתבינו.
<ערן בר: עד עכשיו דיברתי על הבירוקרטיה, על הבק אופיס שזה לדעתי רשות החשמל שצריכה לצמצם כדי שחברת החשמל תוכל לצמצם את העבודה הבירוקרטית שלה כי כל אבן דרך, חוני, שאתם נותנים להם – זה שבועיים שלושה.
<ערן בר: גם אם זה להוכיח שקוראים לך חוני קבלו, זה תהליך שלוקח שבועיים שלושה כי צריך להביא אישור מעורך דין, אני לא צודק, ככה זה עובד.
<ערן בר: היא צריכה להקליד את זה במחשב ולהעביר את זה לאישור אצל המנהל שלה, ככה עובד כל שורה שאתה כותב בהסדרה, תכפיל אותה בשבועיים שלושה.
<ערן בר: לגבי עניין הבודקים, ויתרנו על הבדיקה המקדימה, בסדר, לקח זמן וזה הוטמע.
<ערן בר: יש שתי בדיקות ומדברים על לאחד אותם, אמר פה עמיתי שביהודה ושומרון זה מאוחד ולא קרה שום אסון, גם זה לדעתי אתם עובדים על זה.
<ערן בר: עכשיו בוא נדבר על רוחב הפס של חברת החשמל, לחברת החשמל יש מחוזות, טבריה, נהריה, נתניה וכולי, כל אחד מטפל במאות אלפי אנשים ולכל מחוז כזה יש בודק.
<ערן בר: בודק יכול להיות ארבע בדיקות ביום, יש בערך 20 ימי עבודה בחודש, לא כללתי חגים ושביתות שיש בלי עין הרע – תעשו את החשבון שלכם.
<ערן בר: 20 הבדיקות האלה זה לא רק בשביל הפוטו וולטאים, צריך לחבר בתים, בתי ספר, שנאי של מקורות ואלף ואחד דברים, זה רוחב הפס של חברת החשמל- - -
יעל כהן-פארן: זה צוואר הבקבוק.
<ערן בר: זה צוואר הבקבוק.
<ערן בר: אם אתם מתכוונים להוסיף להם עוד בודק ספציפי ל-PV, לכל מחוז, אז נשמח.
<ערן בר: הוא מחייך כי הוא יודע שזה לא יקרה וגם אני יודע שזה לא יקרה, כח האדם הוא בצמצום בחברת החשמל ולכן- - -
יעל כהן-פארן: אני דווקא חשבתי שיש הרבה עובדים שמחכים לעבודה, אבל הם יודעי לעבוד רק בפחם.
<ערן בר: בודק זה משהו מאד ספציפי, צריך הכשרה ממשרד הכלכלה, זה לא כל אחד יכול לעשות את זה.
<ערן בר: זה צוואר הבקבוק וחברת החשמל לא יכולה, גם אם רוצה, להתמודד עם העליה וכבר היום יש לי מתקנים שמחכים חודשיים ושלושה רק לבדיקה, לא משנה כרגע איזו בדיקה, הבדיקה הבאה בתור, מתקן ביתי, והאזרחים משתגעים.
<ערן בר: אמר פה האדון הנכבד, יש דודי שמש ויש כל מיני דברים – חברים, שלא יפחידו אותנו, יש כזה דבר שנקרא חשמלאי מוסמך.
<ערן בר: הוא מוסמך להתקין מזגן, מתקין עוד כל מיני מתקנים בבית והוא יכול להתקין את המתקן הזה ולא יקרה שום דבר.
<ערן בר: אם לא ניתן לפרטיים לעשות את זה ונשאיר לחברת החשמל להתמודד עם המתקנים הגדולים, אלה הנתונים, לא יעזור אם תפתרו את כל היטלי ההשבחה שלכם ואת כל ההסדרות – רוחב הפס של הבודקים של חברת החשמל יגביל אותנו לעשרה עד 20 מתקנים כל חודש.
יעל כהן-פארן: אז מה הפתרון, לצמצם?
<ערן בר: הפתרון הוא לאפשר למתקנים ביתיים, מלבד מה שדיברנו קודם על ההסדרה, לאפשר להם להיות מאושרים לא על ידי בודק חברת חשמל.
יעל כהן-פארן: אלא בודק חיצוני?
יעל כהן-פארן: שחברת החשמל תיתן אוקיי ל-X בודקים?
<ערן בר: יש כזה דבר, את יכולה לבדוק גנרטור, יש כזה מקצוע בודק חשמל.
<ערן בר: אנשי חברת חשמל הם גם בודקים, זה כמו שחשמלאי יכול להיות חשמלאי של חברת חשמל או חשמלאי שלי, זו אותה הכשרה רק שהוא פשוט עובד חברה.
<ערן בר: כרגע הם עושים את כל הבדיקות והתוצאה היא שיש פייפ ליין של חודשיים שלושה וכשיצטרפו בעזרת השם עוד לקוחות- - -
יעל כהן-פארן: אלפי אלפים של גגות סולריים.
<ערן בר: אלפי אלפים, אנחנו מדברים על זמן המתנה של חצי שנה, זה לא אפשרי.
<ערן בר: כיוון שלא יוסיפו להם בודקים, הפתרון היחידי כי אין פתרון אחר, שמתקנים קטנים יאפרו באמצעות בודק פרטי או חשמלאי וגם, דרך אגב, צריך לציין שכרגע האחריות בחוק לבטיחות היא על חברת החשמל, צריך להיות הגון ולהגיד שאם אנחנו רושמים שהבודק הפרטי והלקוח אחראיים על אישור המתקן אז הם גם אחראיים מבחינת הבטיחות ולא חברת החשמל, כי אחרת הם יבואו ויגידו בצדק – מישהו יתחשמל מחר ויאשים את חברת החשמל, תעבירו את האחריות ללקוח.
<ערן בר: למדינת ישראל יש מנהג, גם במזון ותרופות וכל דבר להיות אופטרופוס של אנשים.
<ערן בר: אם באים ומתקינים 20 פנלים אצל בן אדם שיבחר את מי שמתקין לו, איש מקצוע, יקבל את כל האישורים, יגיש אותם לחברת החשמל והיא תחבר.
<ערן בר: אחרת נתקע עם הבעיה הזאת של רוחב הפס של כח האדם שלהם.
יעל כהן-פארן: תודה רבה, דברים מאד חשובים, אני גם באמת אומרת שאם היום רוחב הפס הזה הוא כל כך מצומצם והמערכות חצי שנה ממתינות, פרטיות, ביתיות, אז מה יהיה אם כמו שאנחנו רוצים העסק יתחיל לפרוח ובאמת יהיו מאות גגות כל יום, אני לא רואה איך זה קורה.
יעל כהן-פארן: איך בחו"ל זה קורה אגב?
יעל כהן-פארן: בגרמניה כמו שאני מבינה בן אדם פשוט מתקין ומחבר ומרים טלפון: התחברתי.
<ערן בר: בדיוק, זה מה שצריך לעשות.
<יונתן אייקנבאום: אנחנו עשינו בדיקה לפני והגשנו לשאול מרידור, שהיה מנכ"ל משרד האנרגיה בזמנו לפני שנתיים, השוואה בינלאומית שמתמקדת ב7, 8 מדינות באירופה, בחלק מהמדינות זה עובד בדיוק כמו שערן הסביר, זה בודק מורשה עם רמת הסמכה מסוימת, הוא מאשר את המתקן ולא חברת החשמל.
יעל כהן-פארן: אוקיי, תודה רבה, לפני שאנחנו מסיימים את הדיון על הגגות, אלעד הוכמן.
<אלעד הוכמן: אני אגיד שיש פה גם אפשרות ל-WIN WIN בסיפור הזה.
<אלעד הוכמן: קודם כל חברת החשמל שאנחנו הופכים אותה לחכם היא חברה ציבורית, בסופו של דבר בטווח הארוך זו חברה שיש משמעות בידע שלה בלטפל במערכות סולריות.
<אלעד הוכמן: יש חשיבות לזה שבמקרה וזה יש אסון, כולל ערבויות, הדברים האלה הם בחסות ובאחריות ציבורית ולכן יש היגיון בזה שחברת החשמל תהיה בעלת אחריות במקום הזה.
<אלעד הוכמן: דבר שני, צריך לייצר איזה שהוא מערך של WIN WIN ואפשר לייצר אותו על ידי תמריץ שחברת החשמל גם תהיה שחקנית בתחום הזה של סולרי גגות, זה אומר שעל כל קוט"ש שחברת החשמל מחברת – קודם כל החברות הפרטיות יקבלו למשל 4 קוט"ש והיא מחוייבת לחבר אותם כמה שיותר מהר ואם היא לא תחבר אותם היא לא תקבל את הקוט"שים שלהם.
<אלעד הוכמן: אפשר לייצר מערכות חכמות, מודלים חכמים כלכליים וגם מודלים של מימון כדי לייצר את ה-WIN WIN שגם המערכות הסולריות יהיו חכמות יותר וגם חברת החשמל תהיה שחקנית בתחום הזה, אבל גם תשמור על הידע.
<אלעד הוכמן: הידע הציבורי הזה, כשחברת החשמל היום, בטח בתקופה של שינויי אקלים, כשיש איזה שהם תקלות בסופו של דבר מי שפותר את התקלות האלה ופותר אותן באופן כמעט מיידי זו חברת החשמל, הלאומית, שנשלטת בידי הציבור, על ידנו.
<אלעד הוכמן: יש פה יתרון ואני חושב שיש פה חובה שחברת החשמל תהיה תחת רגולציה כזו שתקדם תחרות ותקדם גם את היצרנים הפרטיים.
<אלעד הוכמן: אנחנו רואים בעולם, בהשוואות בינלאומיות, כשיש שיתוף של חברת החשמל הלאומית בנושאים האלה התחום הסולרי מתקדם, כי יש מודל גם מימוני עבור אותה חברה ציבורית, בסופו של דבר הם צריכים לחבר, יש את נושא השנאים, להכניס את החשמל, להוביל אותו ולהכניס אותו למערכת, זה דברים לא פשוטים ולא יכול להיות שאנחנו בסופו של דבר נקבל את זה דרך חשבון החשמל שלנו.
<אלעד הוכמן: אני חושב שחשוב להכיר שיש עוד מודלים חוץ מהשגר ושכח הזה וה"פתרון המהיר" של להעביר את האחריות אך ורק לאזרח.
<אלעד הוכמן: האזרח יקבל, האזרח יחבר, יש פה גם אחריות ציבורית.
<אלעד הוכמן: אם יהיה אפשר לדבר קצת על הנושא הקודם- - -
יעל כהן-פארן: מאחר שהיו עיכובים גם בגלל תחבורה לירושלים וכניסה לכנסת, אני אאפשר גם לך וגם לנציג משרד האנרגיה, הגנת הסביבה סליחה, רן אברהם, לדבר על נושא הבניה הירוקה.
יעל כהן-פארן: אבל לפני כן, נציג מנורה, יגל יוסף, רוצה לומר ממש בקצרה.
יעל כהן-פארן: אתם כחברה שמממנת פרויקטים, איך אתם רואים את התחום?
<יגל יוסף: ראשית תיקון קל, לרוב שומעים מנורה מבטחים וישר חושבים על מימון, אבל למנורה מבטחים יש זרוע אנרגיה שהיא זרועה יזמית לחלוטין.
יעל כהן-פארן: שמתבססת על המימון ממנורה מבטחים.
<יגל יוסף: מן הסתם, אבל החברה היא חברה יזמית לכל דבר משלבי הפיתוח של הפרויקט ולא רק מימון של הפרויקטים.
<יגל יוסף: אני רוצה להתייחס קצת לנושא של הגגות וגם לגבי איך באמת בסופו של דבר המטרה המשותפת, אני חושב של כל מי שיושב כן בשולחן, זה איך מגיעים ליעדים שהמדינה קבעה ומפסיקים – סליחה על הביטוי – לעשות צחוק, מהבחינה הזו שאם נדבר על 2014 דיברנו על 5 אחוז ובסוף המדינה נראית לא טוב ואני רוצה לדבר על למה זה קורה.
<יגל יוסף: למעשה השוק הסולרי כשהתחיל ב-2009 אני רואה אותו כשוק שעבר התעללות, למה התעללות?
<יגל יוסף: מי שהיה יזם בתחום יודע ומרגיש את זה מצוין, היזמים היו נתונים לחסדים של הסדרות שהרשות הוציאה או לא הוציאה והרבה מאד פעמים לא הוציאה מסיבות כאלה ואחרות, אני לא מאשים אף אחד.
<יגל יוסף: צריך לשאול בעצם למה אנחנו צריכים היום לעשות קמפיין?
<יגל יוסף: זאת אומרת כשיש שוק שהוא טוב והוא בנוי נכון אז אין צורך בקמפיין, הציבור יודע, הציבור רץ להתקין, זה פשוט קורה לבד.
<יגל יוסף: אז השאלה היא למה זה לא קורה לבד?
<יגל יוסף: בגלל אותה התנהלות עבר שהייתה מבחינת ההסדרות שבעצם יזם שהיה בשוק הזה לא היתה לו וודאות, לא היה לו רצף, ההסדרות תמיד היו קטנות, קצרות וגם היום כשיש לנו הסדרה יחידה –אני מדבר על עולם הגגות – שנקראת מונה נטו, גם היא לא זזה.
<יגל יוסף: גם היא הסדרה שכנראה לא מספיק טובה לפי מבחן התוצאה.
<יגל יוסף: קודם כל היום אם תלכי ותשאלי את האזרח הפשוט למה הוא לא מתקין מערכת סולרית, אני יכול להגיד לך באחריות ש-80, 90 אחוז יגידו לך – מה, זה עדיין משתלם?
<יגל יוסף: עדיין עושים את זה?
יעל כהן-פארן: לא, זה יקר.
יעל כהן-פארן: זה לא כלכלי.
<יגל יוסף: יש כל מיני דברים שהציבור פשוט לא יודע.
<יגל יוסף: אז קודם כל אני מתחבר מאד למה שאמרת, לגבי נושא של הקמפיין שחייב להעשות ולהסביר – לא רק להראות פנלים ולהגיד שזה טוב, להסביר לציבור שזה כלכלי, שעושים את זה- - -
יעל כהן-פארן: אני מקווה שמנכ"ל משרד האנרגיה שעובר עכשיו להיות ראש אגף תקציבים במשרד האוצר, יאשר את התקציב של 5 מיליון שקלים ל-5 שנים, לא כל כך הרבה.
<יגל יוסף: אני חושב שהערך המוסף שיהיה למדינה מהדבר הזה יחזיר את עצמו בעשרות מונים.
<יגל יוסף: אז קודם כל היום צריך קמפיין, בעיקר בשביל השוק הפרטי.
<יגל יוסף: האדם הפרטי היום חושב שזה לא משתלם, אנחנו כאן דנים והכל בסדר אבל אנשים לא יודעים את זה, זה אחד.
<יגל יוסף: אני רוצה לדבר גם לפן הציבורי, כל מה שאני מדבר כרגע זה בנושא הגגות, בסדר?
<יגל יוסף: בפן הציבורי ואני מדבר בעיקר על רשויות מקומיות, יש הרבה רשויות שיש להם משאבים ויש להם גגות שמתאימים, שם צריך לחשוב איך פותרים את בעיית הסבסוד, כי כמו שאמר חברי יש את נושא עומס המלוות וזה בפן הציבורי.
<יגל יוסף: שם דווקא יש מודעות, כי אין כל כך הרבה רשויות, אבל יש קושי ואני נתקל בזה – איך להוציא את זה לפועל בגלל הנושא הזה של המלוות.
<יגל יוסף: בפן העסקי אני חושב שהיום, נניח שאני בעל עסק ואני רוצה להתקין מערכת ומונה נטו, מה אומרת ההסדרה?
<יגל יוסף: האם אני כבעל עסק יודע שהעסק שלי ימשיך לצרוך את אותן צריכות חשמל בשנתיים הקרובות?
<יגל יוסף: אני לא מדבר על 10 או 20 שנה, אני נכנס להשקעה של 20 שנה או 25 שנה כשאני בעצם לא יודע מה יהיו צריכות החשמל העתידיות.
<יגל יוסף: לבוא ולתת הסדרה שבבסיסה עומד משהו צרכני זה לא נכון ואנחנו רואים במונה נטו – שקיימת מאז 2013 – שזה גם לא עובד מהסיבה הזו.
<יגל יוסף: מתי היתה הצלחה אדירה בעולם הגגות?
<יגל יוסף: כשההסדרות התבססו על פן כלכלי בלבד.
<יגל יוסף: זאת אומרת בן אדם יודע שהוא עושה עסקה כלכלית לכל דבר וענין, שזה סחיר, שמחר הוא יכול להעביר את זה למישהו אחר, שהוא מקבל על זה כסף, כך זה יעבוד.
<יגל יוסף: בפן הצרכני יש חוסר וודאות ובעיני זה מה שבעייתי מהבחינה הזו.
יעל כהן-פארן: יגל לסיים.
<יגל יוסף: אני ממש מקצר, יש לי עוד 2 דקות וזה חשוב לי להגיד.
<יגל יוסף: בהתחברות לדוח של החברה להגנת הטבע, אני חושב שהפרק שמתיחס לגגות הוא פרק מצוין מהבחינה של ההמלצות – מה הוא ממליץ לעשות ואיך לקדם את התחום, אבל אני חושב שהוא מנותק מהמציאות בראיה שלו האופטימית מידי שעל סמך הגגות אפשר להגיע ליעדים.
<יגל יוסף: אפשר להגיד שאנחנו ממליצים לקדם את הגגות, אבל אי אפשר להגיד שזה מה שייתן את הפתרון.
יעל כהן-פארן: היחיד.
יעל כהן-פארן: שזה היחיד.
<יגל יוסף: וודאי שלא, זה וודאי חלק חשוב מאד בתמהיל, אבל אי אפשר להסתמך על זה ולאמץ את הנושא כמו שהחברה אומרת אין להקצות יותר קרקעות בצורה כזו, המשמעות של זה היא ששוב נעשה מעצמנו צחוק ושוב לא נגיע ליעדים.
<יגל יוסף: אני רק רוצה המחשה מספרית קטנה, החברה להגנת הטבע אומרת: אנחנו צריכים עד 2020 1,500 מגה ואט כדי להגיע ל-10 אחוז, אני עדיין לא מדבר על ה-20 אחוז.
<יגל יוסף: אם נסתכל על העבר, עד היום בגגות בלבד ב-9 או 8 שנים הצלחנו לעשות 450 מגה- - -
יעל כהן-פארן: בסדר, אתה בעצמך אמרת שהייתה התעללות, בסדר, היתה הסדרה שלא- - -
<יגל יוסף: שניה, הקצב השנתי שהגגות ידעו להתקדם ב-8 השנה האחרונות זה 50 מגה לשנה.
<יגל יוסף: זה מה שהיה בפועל, לפי המלצות החברה- - -
יעל כהן-פארן: פי 10 צריך.
<יגל יוסף: אנחנו צריכים להגדיל פי 10, הדוח הוא טוב וצריך לאפשר – אז צריך להגדיל פי 2, פי 3, פי 4, אבל לבוא ולהגיד שזה יצליח לגדול פי 10 זה מנותק מהמציאות, דבר נוסף קצר – אני חושב שגם יש הנחה אופטימית נוספת של החברה שאומרת שאנחנו צריכים רק 1,500, זה לא נכון כי אנחנו צריכים יותר מזה.
<יגל יוסף: הם התבססו על כך שכל הפרויקטים שנמצאים כרגע בהליכי תכנון, כולם עד 2020 במאה אחוז יצאו לפועל ויתחברו לרשת.
<דרור בוימל: אנחנו מדברים על 2030, לא 2020.
<יגל יוסף: לא, סליחה, יש שתי תקופות שהתייחסתם אליהן בדוח: 2020, 2030.
<יגל יוסף: ב-2020 יצא 1,500 וב-2030 היעד יותר גבוה, אני קראתי אותו שורה שורה.
<יגל יוסף: אני חושב שגם בהיבט של שמירה על הקרקע, אני יכול להראות פרויקטים שעשינו באיטליה וביוון, מהממים שצמחיה צומחת מתחת ויש חיים מתחת ומשתלבים בטבע, אין פגיעה ויש לי תמונות שאני אשמח להראות.
<יגל יוסף: הפגיעה בקרקע לא קיימת, זה הפיך לחלוטין ואני חושב שבשילוב נכון ואימוץ של כל מה שנאמר בדוח הגגות בצירוף מה שאיתן פרנס אמר אנחנו נוכל להגיע ליעד האמתי, אבל אסור להזניח את עולם הקרקעות.
יעל כהן-פארן: כמו שאמרתי, הדיון לא נועד לייצר מאבק בין הקרקעות לגגות אלא לקדם את הגגות.
יעל כהן-פארן: אני מודה על הדברים ואני רוצה לציין שהיה לי חשוב לשמוע נציג של חברה כמו מנורה מבטחים, כי בתוך כל הפעילות הפרלמנטרית שלי ואני חושבת שבכלל, ציבורית, מאד חשוב שגופים גדולים, מוסדיים, יפנו לתחומים האלה ויפתחו את התחומים האלה ויפסיקו להשקיע בגורמים מזהמים ויעברו להשקיע בגורמים שעושים טוב לעולם.
יעל כהן-פארן: אני באמת מברכת שיש לכם ענף שכולו עוסק באנרגיה מתחדשת, זה לא טריוויאלי, הלוואי שלכל קרן פנסיה יהיה ענף שעוסק ומקדם אנרגיה מתחדשת.
יעל כהן-פארן: לקראת סיום, רן אברהם, המשרד להגנת הסביבה – דיברנו בהתחלה על כך שההחלטה 1043 כמעט לא מתקדמת, הציגו כאן את תכנית המענקים וגם משרד האוצר את ועדת המכרזים שיושבת על המדוכה עדיין כמעט שנה, בנושא 500 מיליון.
יעל כהן-פארן: האם יש לך משהו לחדש לנו היום בנושא הבניה הירוקה בישראל?
יעל כהן-פארן: כי כולנו מחכים.
יעל כהן-פארן: אנחנו רואים את דוח מבקר המדינה שאומר כמה אתם לא עושים, אולי דווקא לבניה ירוקה הוא לא התייחס, אבל כמה לא עושים בתחום האנרגיות המתחדשות והפחתת פליטות גזי חממה ואנחנו כאן בוועדה יושבים על זה כל כמה חודשים ושומעים כמה לא עושים, אנחנו לא צריכים אפילו את דוח המבקר, אבל הוא מעלה את העניין הציבורי בתחום.
יעל כהן-פארן: יש לך משהו לחדש?
יעל כהן-פארן: אני יודעת שהיה בספטמבר כנס נפלא וגם השתתפתי בערב הפתיחה שלו, של המועצה לבניה ירוקה, פה המקום גם לברך אתכם שבאמת מקדמים את התחום ואתה בתוך המשרד.
יעל כהן-פארן: יש משהו?
יעל כהן-פארן: יהיה לנו תקנות בניה ירוקה מתי שהוא?
<רן אברהם: אנחנו אופטימיים קודם כל, דיברנו על זה גם בוועדה והתייחסנו לדוח הביניים שבו היתה הסכמה בין כלל המשרדים וגם השותפים הלא ממשלתיים שלקחו חלק בעבודת הוועדה – לקדם חיוב בתקנות התכנון והבניה של עמידה בתקן בניה ירוקה במבנים מסחריים, מבני משרדים, מלונאות ובפעימה הבאה גם במבני ציבור.
<רן אברהם: לא היתה הסכמה עדיין על סוגיה של מבני מגורים, אבל אנחנו ממשיכים לעבוד ולבדוק כי הבדיקות הכלכליות מראות כדאיות גבוהה לבניה גם במבני מגורים.
<רן אברהם: אני רוצה להתייחס ברשותך כהמלצות, אנחנו הסתכלנו על כל סקטור המבנים בדוח הזה, הסתכלנו גם לתוך התחום של ההיבטים הסולריים וגם קידמנו מספר פרויקטים מעשיים בתחום.
<רן אברהם: הנושא של השוק הלא מנוצל הזה וזה נשמע באמת הרבה מאד פיסות קטנות של גגות, אבל עולם הבתים המשותפים – אנחנו בשנה וחצי האחרונים מקדמים פרויקט עם משרד הבינוי והשיכון, של הקמת מערכות סולריות על גגות של מבני שיכון ציבורי והבניינים האלה הם לא בבעלות המדינה, יש מספר יחידות דיור כמעט תמיד בכל פרויקט - - - על פי חוק הדיור הציבורי, דירות לזכאים והם היום בעלי הדירות.
<רן אברהם: היכולת להשיג 100 אחוז הסכמה בבניינים שלפעמים מדובר על 12 דיירים ויש שלושה בעלים, כמעט תמיד קיים אחד שהלך לעולמו, אחד שלא נמצא בארץ- - -
יעל כהן-פארן: שאין צו ירושה.
<רן אברהם: וגם, צריך להגיד פה על השולחן שבשלב מסוים ראינו גם דייר סחטן, ללא שום סיבה או עילה, הוא לא גר בקומת הגג והוא פשוט רוצה משהו, הוא חושב שיש איזו תרנגולת זהב.
<רן אברהם: זה פרויקט שהמדינה- - -
יעל כהן-פארן: מממנת עם תקציב של קק"ל.
<רן אברהם: מממנת, אין שום מימון שמוטל על הדיירים והם מקבלים מתנה, הרעיון היה לפרוץ איזו דרך ולהראות שמבחינה טכנית ניתן להקים מערכות לא גדולות, של 20, 25 קילו ואט על גגות של מבני שיכון.
<רן אברהם: יש עשרות אלפי מבני שיכון בארץ שלצערנו כנראה לא יעברו תמ"א 38 ולא התחדשות עירונית בפריפריה הצפונית והדרומית, חלקם דיור ציבורי וחלקם לשעבר, אבל יש שם אוכלוסייה שהיא מהסדרות החלשות ועם פתיחת חסמים של הסרת 100 אחוז הסכמות בחוק המקרקעין, בתים משותפים, יוכלו לתת באמת בשורה גדולה לאוכלוסיות שיוכלו לייצר חשמל על הגגות, לא רק וילות ובתים פרטיים שכדאי שגם הם ייצרו- - -
יעל כהן-פארן: כן, צריך לייצר גם צדק חלוקתי.
<רן אברהם: יש גם כמה בתים משותפים במדינת ישראל וזו המלצה שכתבנו בדוח ואנחנו שמחים שהיא מקודמת ואנחנו כמובן תומכים בתיקונים האלה.
<רן אברהם: הדבר הנוסף שהייתה פה התייחסות – יש עשרות אם לא מאות אלפי מטרים של גגות של מבנים ציבוריים, הם בבעלות הרשות המקומית אבל הם בניינים ציבוריים, בתי ספר, מבנים רשותיים כאלה ואחרים, יש שם פוטנציאל של מאות ואולי אלפי מגה ואט שצריך למצוא את המנגנון מלוות ואולי עם מנגנון ערבויות כדי לתת פתרון.
<רן אברהם: כי השלטון המקומי מתוקצב על הקמת המבנה, נניח ממשרד החינוך או גורמים אחרים שמתקצבים מבני ציבור אחרים בממשלה, אבל אין הסתכלות על משאב הגג שבסוף הוא גג ציבורי.
<רן אברהם: זה פוטנציאל שאולי יכול להתחבר גם למהלך עם משרד האנרגיה או עם חברת החשמל.
יעל כהן-פארן: אולי אפשר לכרוך את היטל ההשבחה- - -
<רן אברהם: גגות ציבוריים לא טעונים היטל השבחה.
יעל כהן-פארן: לא לא, אני אומרת שאולי אפשר לכרוך, מאחר ודיברנו קודם שהיטל ההשבחה שמטילות הרשויות המקומיות וסירובן לוותר עליו וכולל היתר הבניה על גגות גדולים, בעצם אפשר לכרוך את זה עם התרת מלוות לרשויות המקומיות וכך הם יראו גם איפה הם מרוויחים ולא איפה הם "כאילו" מפסידים למרות שהם לא מפסידים כלום כי זו תרנגולת שלא מטילה את ביציה.
יעל כהן-פארן: תודה רן, דברים חשובים ואני מאד מקווה שכן תהיה איזו שהיא בשורה בנושא חוק של בניה ירוקה.
יעל כהן-פארן: אני חייבת לומר- - -
<מאיה קרבטרי: אני חייבת להגיב על מה שאמרת, אנחנו פשוט מנסים לשכנע את הממשלה להכניס את הבתים הפרטיים להחלטת הממשלה ולא מצליחים ולכן אני מאד מופתעת שאנחנו ממשיכים לפנות ולבקש את זה- - -
יעל כהן-פארן: איזה בתים פרטיים?
<מאיה קרבטרי: בתים פרטיים לא כלולים בטיוטת החלטת הממשלה על חיוב בניה ירוקה.
<מאיה קרבטרי: בלעדיהם לא נוכל להגיע לפוטנציאל הפליטות שאנחנו מבקשים להגיע אליו, כלומר לא יתכן שהממשלה אומרת שבתים פרטיים לא ובואו נטיל את זה על השלטון המקומי.
<מאיה קרבטרי: אם הממשלה רוצה לקדם את זה שקודם כל תכניס את זה להחלטת הממשלה, זה נראה לי א'-ב.
יעל כהן-פארן: תודה, חשוב.
יעל כהן-פארן: ממש דבר אחרון לפני שאני מסכמת, אלעד הוכמן שהיה נציג ארגוני הסביבה בוועדה הבין משרדית, אם תוכל בקצרה להגיד לנו שורה תחתונה.
יעל כהן-פארן: אני אמרתי בתחילת הדיון שאנחנו יודעים שהדברים לא מתקדמים.
<אלעד הוכמן: כן, אז אני אעשה את זה בבולטים ואני אהיה קצר.
<אלעד הוכמן: אני רוצה להתייחס למה שרן אברהם אמר בעניין הבניה הירוקה, באמת במשרד להגנת הסביבה יש המון רצון ובאמת יש המון תכונה לקדם את זה ואנחנו צריכים להתחיל לדבר בבתים מאופסי אנרגיה.
<אלעד הוכמן: אנחנו צריכים להפסיק לדבר במושגים הישנים, מדינת ישראל היום בונה ומאשרת 100 אלף יחידות דיור מידי שנה וזה לא בא לידי ביטוי בהוראות ובתקנות, אנחנו יכולים לעשות את זה כבר עכשיו, כבר מחר.
<אלעד הוכמן: הדבר הזה בסופו של דבר יתבטא באותו חשבון ארוך טווח שאותו צרכן – הצרכנים זה אנחנו, זה זוגות צעירים שבלונג רן נצטרך לשלם את הכספים האלה וחבל שאנחנו לא, כבר עכשיו, מוציאים את המבנים המימוניים כדי לייצר מדיניות שהיא מאופסת אנרגיה.
<אלעד הוכמן: זה לגבי בניה ירוקה ורן אברהם גם הזכיר את זה במהלך הועידה ויש התנגדות של משרדי הממשלה.
<אלעד הוכמן: לגבי התייעלות אנרגטית, חזי פה וחשוב לי להגיד את זה, אין התקדמות במקום הזה, גם רשות החשמל כשהציגה נורית גל, סמנכ"לית רשות החשמל, רואים שיש שם נתק בין המקום של התייעלות אנרגטית לבין המקום של קידום אנרגיות מתחדשות.
<אלעד הוכמן: זה קצת בעייתי שהדבר הזה נדחה ונדחה, כל פעם יש תרוץ חדש של חילטפי תפקידים וכדומה, אבל כרגע אנחנו לא רואים את הדברים האלה מקודמים וזה אחד הפוטנציאלים הכי מרכזיים של הפחתת פליטות בתוך התכנית הזאת.
<אלעד הוכמן: אני מזכיר שעוד מעט אנחנו צריכים כבר לייצר תכנית ל-2020, 5 שנים אחרי ועידת פריז.
<אלעד הוכמן: הדבר השלישי שלדעתי הוא מאד משמעותי זה נושא ה-MRV.
<אלעד הוכמן: המנגנון דיווח לאום ולמסגרת ועידת פריז, הוא לוקח תרחישי ייחוס, הוא לוקח תרחישים של עסקים כרגיל ואותו תרחיש שאושר בממשלה, אני רוצה להגיד שיש פה הזדמנות מאד משמעותית, אם נוכל להכניס את תרחיש הייחוס השאפתני של המשרד להגנת הסביבה וזה ישמש ככלי מדיניות עבור הממשלה להבין כמה אנחנו מפסידים על ידי זה שאנחנו לא הולכים לתרחיש השאפתני.
<אלעד הוכמן: כרגע, מי שאחראי במשרד להגנת הסביבה ודיברתי שם, זו חברת אקו טריידרס.
<אלעד הוכמן: יש שם איזו שהיא בעייתיות, כשאני הגעתי לוועדה ודיברתי על זה יש התנגדות מצד הדבר הזה ואני חושב שאולי נשב ביחד איתך, יעל, כדי ללחוץ על הדבר הזה שגם יהיה את התרחיש השאפתני במסגרת ה-MRV כדי שיהיו כלי מדיניות, היום לממשלה, כדי לקדם את התרחיש הזה.
יעל כהן-פארן: אין להם דרך לבחון, אוקיי.
<אלעד הוכמן: כרגע אין דרך לבחון את התועלות הכלכליות של הנושא הזה.
<אלעד הוכמן: דבר אחרון, אובר אנד אובר אגיין משרד התחבורה מתחמק ולא מציג את התכנית להפחתה של 20 אחוז.
<אלעד הוכמן: הדבר הזה הוא בעוכרינו, 2,500 אנשים מתים כתוצאה מזיהום אוויר, למעלה מחצי מהם כתוצאה מתחבורה.
<אלעד הוכמן: אנחנו רואים את המשרד להגנת הסביבה שהקים את האגף החדש ברשות אמיר, אי אפשר לראות את המציאות הישראלית היום בלי מדיניות של משרד התחבורה ואני חושב שאולי כדאי לקיים שם דיון שתגיע מנכ"לית המשרד או אפילו השר, אי אפשר להמשיך ככה.
<אלעד הוכמן: אנחנו שנתיים אחרי אישור התכנית.
יעל כהן-פארן: כן, אנחנו שנתיים אחרי אישור התכנית ובאמת אחת הסיבות שלא התקיים דיון בוועדה הזאת ואנחנו נעשה אותו, בנושא תחבורה, זה שפשוט אין אפילו צוות שיושב על הדברים האלה בהמשך להחלטת הממשלה.
<רות קירו: יש.
יעל כהן-פארן: יש צוות הנושא תחבורה?
<רות קירו: אני מהגנת הסביבה, נפגשתי עם שי קדם שזה בטיוטה כי הם מחכים לאישור המנכ"לית.
<רות קירו: זה לא אופרציה אלא תכנית על, לא אופרטיבי.
יעל כהן-פארן: תכנית על.
יעל כהן-פארן: כשזה מגיע לדברים אופרטיביים אנחנו רואים שאין שום התייחסות אפילו – עזוב זיהום אוויר ורמת פליטות גזי חמה – לרמת הצרכים של תושבי מדינת ישראל לקבל תחבורה ראויה.
יעל כהן-פארן: נושא תחבורה ציבורית הוא ענק, אבל אני לא אכנס אליו כרגע.
יעל כהן-פארן: נאור רוצה להגיד משפט לקראת ועידת האקלים?
<נאור ירושלמי: החלק שחסר פה בדיון הוא כמובן הציבור הרחב ואת אמרת נכון שקמפיין ממש בקטנה, של גורם ממשלתי בין אם זה משרד האנרגיה או חברת החשמל היה מעורר מודעות ציבורית ומוסיף את הציבור למשוואה הזאת כי אם זה לא מעניין את הציבור, חלק מהממשלה חושב שאולי זה לא מספיק חשוב בשביל לקבל על זה החלטות.
<נאור ירושלמי: הדוחות של ארגוני הסביבה שנה אחרי שנה, דוחות מצויינים, שמים יעדים שאפתניים והם לא מספיקים כדי להזיז את הממשלה וגם היוזמה שהתחילה השנה – המדענים המודאגים – שאפילו שלחו מכתב מאות מדענים מתחומים שונים לראש הממשלה ועדיין לא הביאו לשינוי בהתייחסות הממשלה והתשובות, כמו שאמרת, הן התשובות שקיימות.
<נאור ירושלמי: בגלל הסיבות האלה ולרגל ועידת האקלים בבון יהיו השבוע שני אירועים ציבוריים שארגוני הסביבה, אקדמיה וגורמים נוספים מארגנים, הראשון הוא אירוע ציבורי שמגמה ירוקה עושה בסוף השבוע הקרוב בתל אביב, מול מגדלי עזריאלי- - -
<קריאה: יום שישי ב-10 בבוקר כולם מוזמנים.
<נאור ירושלמי: אירוע ציבורי, צבעוני ותקשורתי והאירוע השני הוא ועידת האקלים הישראלית השנייה, שמתקיימת ברציפות שנה אחרי שנה שתהיה בבית ספר פורטר ללימודי הסביבה עם השר אלקין שפותח, אנחנו מקוים מאד שהשר שטייניץ יגיע, הזמנו אותו ואני מבין שגם את תשתתפי ואני מאד שמח, אני מקווה שזה יעזור לנו להגביר את המודעות הציבורית ולהגביר את הלחץ על מקבלי ההחלטות, לא רק לתת הבטחות ולתת תכניות אב אלא גם לבוא עם תוצאות.
יעל כהן-פארן: קודם כל תודה רבה לכל מי שהגיע לכאן היום, אנחנו נסכם את הדיון.
יעל כהן-פארן: קודם כל אני מניחה שאחרי דוח מבקר המדינה של שבוע שעבר הנושא יעלה לדיון גם בוועדה לביקורת המדינה.
יעל כהן-פארן: אני פניתי לוועדה וליושבת ראש הוועדה, מסיעתי, חברת הכנסת שלי יחימוביץ', אני מאד ממליצה לכל המשרדים שהגיעו לכאן והצהירו הצהרות לעמוד בהצהרות שהם הצהירו, גם להשקיע יותר משאבים ולהאיץ כדי שאנחנו נראה את גישור הפערים.
יעל כהן-פארן: ההתייעלות האנרגטית היא אתגר מרכזי של משק האנרגיה במדינה ואני מאד מקווה שתוך שבוע נחזה בתכנית לאומית שאפתנית, כי כבר הרבה זמן אני שומעת שאוטוטו.
יעל כהן-פארן: אנחנו לא רואים תכנית ואנחנו יודעים שהתכנית הקודמת שהוצגה ב-2010, עברו 7 שנים וגם היא לא יושמה במלואה, יש פערים מאד גדולים וזה אתגר מאד גדול ליישם תכנית של התייעלות אנרגטית, אבל צריך לקחת אותה ברצינות, כי אחרת אם במקום 80 טרה ואט שעה יהיה 96, זה אומר עוד הרבה מאד תחנות כח, כנראה בגז ואני מאד מקווה שלא בפחם.
יעל כהן-פארן: אני חוזרת על מה שאמרתי קודם, החזון צריך להיות לא 10 אחוזים ולא 17 אחוזים וגם לא 30 אחוזים אנרגיות מתחדשות, אלא 100 אחוז אנרגיות מתחדשות, זה צריך להיות החזון ולשם צריך להוביל ולשם צריך לשאוף ואנחנו דיברנו הרבה על גגות, אני מסכימה שהגגות זה היום האתגר המיידי ביותר לפתור כדי להביא לקידום מהיר, אבל אני לחלוטין לא פוסלת גם הקמה של תחנות סולריות, לא רק על גגות, אנחנו צריכים לשאוף ליעדים מאד מרחיקי לכת.
יעל כהן-פארן: גגות הם הרמה המיידית והאפשרית ביותר לקידום מהיר.
יעל כהן-פארן: אזרחי ישראל צריכים לדעת שזה כללי, צריכים לדעת שזה אפשרי, צריכים להבין שהם יכולים לעשות את זה מחר בבוקר ולצערי הם לא יודעים את זה והיום זה לפתחכם – משרד האנרגיה, משרדי הממשלה – כן, גם חברת החשמל ורשות החשמל, שהציבור בישראל ידע שהוא יכול להקים גג סולרי וזה כדאי לו כי בטווח של 20 שנה הוא מרוויח בענק, זו אחת ההשקעות הכי כלכליות שאפשר לשים היום במשק.