GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רני עמיר: זה אומר שאנחנו כמדינה, ואני מדבר על כל הרשויות הרלוונטיות – רשות המים, השלטון המקומי, הרשויות המקומיות, רשות הניקוז, וכמובן שגם אנחנו בעניין הזה – צריכים לעשות פעולה מתמשכת וארוכה לנצל את הנגר העילי הזה.
אורי מקלב: למשל, כשאנחנו נפנה אותו.
אורי מקלב: דוקטור נתניהו, בקשר למחקרים.
<סיניה נתניהו: מכיון שגם דוקטור אלון רימר וגם דוקטור חגי לוין הזכירו מחקרים, בין אם זה אימולוגיים ובין אם זה מחקרים שקשורים לבריאות הסביבה והקשר גם למערכות המים וכו', אני שוב חייבת לציין: במשרד להגנת הסביבה, נכון לשנת 2017, אין תקציב מחקרים שוטף, וכתוצאה מכך אי-אפשר לממן.
<סיניה נתניהו: אני חוזרת על דיונים אחרים שקיימנו כאן בנושא , במסגרת פורום מדענים בקשר לתקציבי מחקרים במדינת ישראל לטובת הדברים האלה, כי אם לא נתחיל עכשיו לעבוד על דברים - -
אורי מקלב: אנחנו באמת גם נִפנה.
<סיניה נתניהו: - -לא יהיה מענה גם - - -
אורי מקלב: זה צריך להיכנס לסדר החשיבות.
אורי מקלב: אולי מחוסר מודעות זה לא ידוע.
אורי מקלב: אבל אני חושב שהנושאים האלה - - -
<סיניה נתניהו: אני מזכירה שהנושא הזה גם עלה לגבי הקידוחים ברמת-הגולן, כשלא היו תשובות הידרולוגיות, וזה עולה כל הזמן.
<סיניה נתניהו: זה חוזר ועולה – נושא מחקרים.
<סיניה נתניהו: מילה נוספת בנושא בריאות וסביבה – החלטת ממשלה מלפני שנה ורבע הייתה בנושא הכנת תכנית לאומית לבריאות וסביבה, והמשרד להגנת הסביבה, במקרה הזה זה אני, יחד עם משרד הבריאות, פרופסור גרוטו, עובדים על זה כרגע עם עוד הרבה אנשים כדי ליצור תכנית לאומית לבריאות וסביבה, ובין היתר יש לנו את ההתייחסות לנושא מים, שפכים וקולחין.
אורי מקלב: קודם כול, אני מבקש לסיים בתודה על היוזמה של היום זה לשדולה, לארגון-הגג ולכל מי שטרח ועשה.
אורי מקלב: כשאני בא לסכם את הדיון הזה, כמו עוד דיונים שוודאי היו בכנסת, הוצגה כאן באמת תמונה רחבה של כל אחד וכמעט כל נושא – וחלקם מהנושאים בקצרה – אפשר היה להרחיב אותו.
אורי מקלב: אבל התמונה הכללית שמצטיירת בעניין הזה היא שצריך לעשות ולפעול בדחיפות גדולה, ויש מה לעשות בחלק גדול מהנושאים, ויש לזה חשיבות – כמה חשיבויות – כפי שצוין פה.
אורי מקלב: אם דיברנו על מגוון הנושאים שדיברו פה, ונגענו פה גם בנושא הכנרת והמצב שלה, ודיברנו בכלל על נושא הצפון וכל אזור הצפון שלנו, אזור הנחלים, הנגר העילי, כל הנושאים הרבים שאנחנו דנו בהם – אנחנו ביקשנו לציין את נושא הבארות כנושא מרכזי בדיון הזה, ובאמת שם אנחנו כן רואים, וכל זמן שאין החלטה אחרת אנחנו חושבים שההחלטה הקיימת צריכה חיזוק, שצריך לשקם את הבארות ושצריך להחזיר את משאב הטבע הזה לשימוש הציבור – גם אם זה תכנית עתידית, אבל אנחנו חייבים לפעול בעניין הזה.
אורי מקלב: זה רק אפילו נושא הבארות, ואני מדבר אתכם גם על נושאים אחרים.
אורי מקלב: אני מקבל, ואנחנו גם נצא בקריאה – אנחנו חושבים שאם התחלנו בשאננות ובאדישות הציבורית, זה חלחל, כפי שאמרו פה, גם למקבלי ההחלטות.
אורי מקלב: בעצם, כולנו לא רואים את הדברים האלה באופן הדחוף כפי שמצטייר פה; לסמוך על נסים ועל טבע זה דבר שבאמת צריך לעשות, אבל יחד עם זה צריכים גם לעשות דברים ותכנית מעשית.
אורי מקלב: בהרבה נושאים אנחנו רואים כמשימות לאומיות לתכנן לטווח הרחוק, לטפל במצוקות שצפות, ובמקרה הזה אולי – למה הדימוי הזה ששמים את זה בסדרי העדיפויות האחרונים?
אורי מקלב: – אנחנו נקרא ואנחנו קוראים: אנחנו נקיים הצגות תכנית שחוץ ממי השתייה, שזה בנפרד, היא גם צריכה להיות בהתפלות.
אורי מקלב: היא צריכה להיות גם תכנית סביבתית עם כל המשמעויות – תכנית עם כל מה שאנחנו דיברנו כאן.
אורי מקלב: היא צריכה לקבל כמשימה – אני קורא לזה: משימה לאומית – כדחיפות ובסדר דחיפות מרבית.
אורי מקלב: אנחנו נקרא לממשלה, ואנחנו גם נוציא מכתב בהתאם, ואנחנו נמשיך לדון בדברים האלה בהיבטים שונים גם בהמשך, ולא נחכה לעוד שנה, כדי לקדם את הנושאים, כדי לאכוף אותם וגם כדי לפקח על הדברים.
אורי מקלב: אני מודה לכם מאוד.
<ענת לוי: מי שלא נרשם מתבקש להעביר את הכרטיס שלו בכניסה לחדר.
אורי מקלב: שלום לכולם, צהריים טובים.
אורי מקלב: קודם כל, הקדמנו את יום הסביבה, שיציגו אותו בכנסת בשבוע הבא, ועשינו אותו מוקדם.
אורי מקלב: אפרופו, כשבאתי לנחם את שר החקלאות בקיבוץ טירת-צבי, כבר לפני כמה שנים טובות, נראה לי שזה משהו כמו שש-שבע שנים, הוא סיפר על אביו שהיה אחראי על המדגה בטירת-צבי, שם יש בריכות דגים, ועל הקשר הטוב שהיה לו עם קיבוצי הסביבה על אף שהוא היה אדם דתי.
אורי מקלב: מאוד כיבדו את הדת.
אורי מקלב: אני אומר את זה במאמר מוסגר.
אורי מקלב: הוא סיפר שהם התחשבו אם היו ימים מיוחדים.
אורי מקלב: אם, נניח, היו ימי צום ואם הישיבות הקבועות שלהם היו בימי ראשון, התחשבו ולא עשו את זה ביום כדי לכבד את הימים שהיו חשובים לו והוא היה צם בהם והיה קשה לו.
אורי מקלב: יום אחד הזמינו אותו לישיבת עבודה בתשעה באב.
אורי מקלב: הוא חשב שקרה משהו, ומה כבר הוא עשה לא טוב שהם החליטו לא להתחשב ברגשות או בצרכים שלו.
אורי מקלב: הוא אמר: "זה תשעה באב היום", ואמרו לו: "למה?
אורי מקלב: הסתכלנו בלוח-השנה וראינו שתשעה באב נדחה".
אורי מקלב: תשעה באב יצא בשבת ודחו את זה ליום ראשון, ובלוח כתוב "תשעה באב נדחה" אז הם חשבו שהוא נדחה.
יעל כהן-פארן: הסכם פריז.
אורי מקלב: הסכם פריז.
אורי מקלב: שמענו היום הרבה בכותרות, ואנחנו יודעים שצריך לחזק את זה לאור זאת שמעצמה גדולה מעדיפה להחליש את הדברים האלה.
אורי מקלב: אנחנו מנסים לעקוב אחרי החלטת גז וחממה ושיפור הסביבה.
אורי מקלב: צריך לציין שגם היום הזה נעשה יחד עם השדולה החברתית בכנסת של חבר הכנסת דב חנין, חברת הכנסת יעל כהן-פארן ותמר זנדברג, וארגון "חיים בסביבה", וודאי שהחברה להגנת הטבע וכל מי שקשור, ותכף נשמע את כולכם ומי שביקש רשות דיבור, כפי שהזמן יאפשר לנו.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שליתרונות של ההתפתחות הטכנולוגית יש גם לא מעט השלכות, וודאי גם השלכות סביבתיות בכלל לחיות.
אורי מקלב: התפתחות טכנולוגית, מבחינתנו, זה גם פיתוחי תשתיות וכבישים, שזה סביבה שגדֵלה ויחד אתה כל הנצרך לה, אבל נושא הסביבה ושימור הסביבה לא תמיד מקבל את ההדגשים הנכונים ואת הצרכים שלהם.
אורי מקלב: אנחנו, ואתם המובילים את זה, דווקא לקחת את הפיתוחים הטכנולוגיים לטובת שמירת הסביבה ולטובת השמירה על בעלי-החיים.
אורי מקלב: הנושא, שאנחנו ביקשנו לדון עליו היום, הוא: שימוש באמצעים טכנולוגיים לשמירת הטבע בישראל.
אורי מקלב: התפרסם על אפליקציה מסוימת, שבה מדווחים על פגיעה בבעלי-חיים, וכל זאת נעשה כדי שנוכל לאתר את המקומות הרגישים ביותר, שם נפגעים יותר, וכן איך נוכל להתמודד ואיך נוכל לעזור ולמנוע את הדברים.
אורי מקלב: יש את מגוון הנושאים שתכף נשמע.
אורי מקלב: מטבע הדברים, ואנחנו אוהבים לעשות סדר, ביקשנו מדוקטור יהושע שקדי, המדען הראשי של רשות הטבע והגנים להגיד דברי פתיחה, ואחרי זה ידבר פרופסור יוסי לשם וכמובן שחברי-כנסת בכל שלב - - -
יעל כהן-פארן: אם אתה יכול, שים אותי בהתחלה.
אורי מקלב: בבקשה, חברת הכנסת יעל כהן-פארן בדברי פתיחה.
יעל כהן-פארן: קודם כול, אני שמחה על קיום הדיון.
יעל כהן-פארן: אמרת: תשעה באב מאוחר.
יעל כהן-פארן: יום הסביבה מוקדם שמח לכולם.
יעל כהן-פארן: אני גם בין יוזמי יום הסביבה, ואני בטוחה שיהיה לנו יום מעניין ומוצלח בעוד שבוע.
יעל כהן-פארן: אנחנו מתחילים היום.
יעל כהן-פארן: קודם כול, אספר איזה שהוא סיפור אישי.
יעל כהן-פארן: הרבה פעמים אני נשארת לישון בירושלים, ואחי הצעיר גר בירושלים עם משפחתו.
יעל כהן-פארן: אני מגיעה אליו פעם לביקור ורואה את בנו בן תשע יושב מרותק מול מסך המחשב וצופה בחיוויאי משהו עיטי.
יעל כהן-פארן: איך קוראים לזה?
<קריאה: חיוויאי הנחשים.
יעל כהן-פארן: הצמדתם לו מצלמה והוא מקנן בקנו ודוגר על ביצים.
יעל כהן-פארן: קודם כל, התרגשתי עד דמעות.
יעל כהן-פארן: הוא ישב אחר הצהריים שלם מרותק, והוא קורא לי כדי להראות לי שהוא זז קצת.
יעל כהן-פארן: זה פשוט מדהים איך שזה מחבר את הנוער – ילדים ובטוח שגם נוער – בעצם זה שיש את הנגישות הזאת, את ההסתכלות.
יעל כהן-פארן: תראו מה היה אתמול ואיך הסרטון על הזאב וגדי היעלים הפך לוויראלי עד כדי תגובות של "למה אתם מראים לנו תמונות כאלה קשות?".
יעל כהן-פארן: הרי אנשים משלמים אלפי דולרים ונוסעים לאפריקה ומחפשים לראות ציד, וזה הדבר הכי מרגש שאפשר לראות בספארי באפריקה, והנה תראו איך טכנולוגיה פשוטה, צילום בטלפון או מצלמה קצת יותר טובה, מנגישה את זה לאנשים.
יעל כהן-פארן: אז קודם כל, אני חייבת להגיד שהטכנולוגיה עוזרת לנו בהבאת הטבע לאנשים ברמה הכי מידית ובהתחברות לטבע.
יעל כהן-פארן: לא כל אחד יכול להיות באותו רגע בעין-גדי לראות את המחזה המדהים הזה.
יעל כהן-פארן: מהצד השני, היא עוזרת לנו לנטר ולבדוק באמת מה המצב – אני מניחה שזה יהיה רוב הדיון כאן היום – ואיך אנחנו מתריעים על הרעה במצב.
יעל כהן-פארן: בעניין הזה, אני גם חייבת לספר, ואני מניחה שחלקכם יודעים, יש הצעת חוק שלי שעדיין לא עברה קריאה טרומית אבל היא מונחת על שולחן הכנסת שבעצם מעגנת את כל עניין הניטור וחובת הדיווח לממשלה ולכנסת בנושא מצב הטבע בישראל, כי אני חושבת, ובצער אני אומרת זאת, שהנושא לא נמצא היום על הרדאר הציבורי.
יעל כהן-פארן: אנחנו עובדים כדי להעלות אותו – אני בטוחה שכולכם עובדים כדי להעלות אותו – כי הנושא חשוב מאין כמוהו.
יעל כהן-פארן: אז, תודה רבה על קיום הדיון.
יעל כהן-פארן: כמו שכולכם יודעים, אני כאן כדי לעזור לנושאים האלה להתקדם ברמה הציבורית, ברמה הפרלמנטרית.
יעל כהן-פארן: אני לרשותכם.
אורי מקלב: לגבי מה שאמרה חברת הכנסת יעל כהן, המשובים, שאנחנו מקבלים בדיונים אחרים, מראים לנו שיש חשיבות גדולה מאוד לדיונים ציבוריים, כשאנחנו מוסיפים נושאים – גם מה שידוע לכם וגם מה שאלה שמתעניינים ויודעים כבר, אבל יש עוד אנשים שאין להם מודעות, והרחבת הנושא, המידע הזה, והדברים שנעשים, והאפשרות להצטרף ולהתחבר אליהם – הם דברים שהם מאוד חשובים, ולכן אנחנו מקיימים את הדיון הזה היום.
אורי מקלב: כמובן שיש גם את החידושים, דברים חדשים, שיש להם גם היבטים ציבוריים וגם תכליתיים שאנחנו רוצים לקדם אותם.
אורי מקלב: כפי שאמרתי, דוקטור יהושע שקדי, בבקשה.
<יהושע שקדי: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת כהן-פארן, קודם כל, אני מודה לכם על הישיבה.
<יהושע שקדי: זה חשוב.
<יהושע שקדי: אנחנו שמחים מאוד להיות פה.
<יהושע שקדי: כולם פה באמת חברים, ואולי יש פה בחדר בן-אדם אחד שאני לא מכיר, משום שכולם פה, בסופו של דבר, עוסקים בטבע.
<יהושע שקדי: תהיתי איך לפתוח את שתי הדקות שלי, ואני הולך דווקא בדוגמה שאתם נתתם ואתן דוגמאות אישיות.
<יהושע שקדי: זה נוח.
<יהושע שקדי: הגעתי לרשות הטבע והגנים, בגלל היכולות שלי בטכנולוגיה.
<יהושע שקדי: ידעתי לחשב מתמונות לוויין את טמפרטורת פני הים, ומתוך זה להסיק על הזרמים, להסיק על דינמיקה של בלוטי ים, שזה סרטנים.
<יהושע שקדי: הכניסו אותי לרשות בגלל זה – בגלל הטכנולוגיה.
<יהושע שקדי: בבניין סמוך בוועדת התכנון, כשבפעם הראשונה הצגנו ניתוח GIS, שאז היה חידוש בכלל בארץ ובעולם הטבע בכלל, עמדו נפעמים, וההישג הטכנולוגי הזה הביא לנו תוצאה טובה בהתמודדות מול ישובים חדשים.
<יהושע שקדי: לעומת זאת, הבאנו את מיטב הטכנולוגיה לוועדות התכנון, לות"ל, ומיטב הטכנולוגיה לא עזרה לנו, משום שאנחנו עמדנו מול חומה די בצורה של יתרונות כלכליים שחבורים במקרה זה לטורבינות רוח – לאו דווקא סביבתי – והיושב-ראש שאל אותי במצח נחושה: "אתה שם פה נשרים מול טורבינות, מול כל הדברים הנפלאים והכלכליים – אתה שוקל את זה מול זה?
<יהושע שקדי: אתה לא משכנע אותי, כי, כולה, מה?
<יהושע שקדי: נשרים".
<יהושע שקדי: וזאת, כשהטכנולוגיה כבר לצדנו.
אורי מקלב: עוד חמישה נשרים לשנה שהיו אמורים להיפגע.
אורי מקלב: זה באמת היה?
אורי מקלב: אני צודק במה שאמרתי?
<יהושע שקדי: כן, כן.
<יהושע שקדי: חמישה נשרים.
אורי מקלב: וגם עוד פגיעה ברחמים.
<יהושע שקדי: רחמים, שהם גם מין של נשר.
אורי מקלב: עברתי על החומר.
<יהושע שקדי: זה אומר, בסופו של דבר, שלאט ובהתמדה הכחדה של הנשרים בישראל.
<יהושע שקדי: הוא שואל אותי: האם כל החשבונות האלה נכונים?
<יהושע שקדי: אז מה?
<יהושע שקדי: אז נקים טורבינות.
<יהושע שקדי: הבעיה שלנו היא לא הטכנולוגיה, אלא המודעות גם של חברי הבית הזה.
<יהושע שקדי: אני חושב שיהיה נכון להקדיש את סוף הדיון לשאלה עם מה אנחנו יוצאים מפה, כי כל אחד פה מאוד גאה בהישגים שלו, ואנחנו משתמשים בטכנולוגיה, בהמון טכנולוגיה.
<יהושע שקדי: כמו שאמרתי, הגעתי לרשות ב-1995, וכבר אז היינו גאים בטכנולוגיה שלנו.
<יהושע שקדי: השאלה היא מה אנחנו עושים עם זה ולאן אנחנו לוקחים את שמירת הטבע בישראל.
<יהושע שקדי: אני חושב שכהקדמה זה טוב, כי אני משתדל לדבר כמה שפחות, וניתן את רשות הדיבור לעמיתיי, שרובם פה עוסקים, בצורה כזו או אחרת, בשיתוף פעולה אתנו בשמירת טבע.
<יהושע שקדי: הבנתי שאנחנו מתחילים בדברים לזכרו של פרופסור אמוץ זהבי, שכולנו מכירים ומוקירים.
<יהושע שקדי: בבקשה.
אורי מקלב: אנחנו נבקש מפרופסור יוסי לשם.
אורי מקלב: נברך על ההיכרות הגדולה שיש וחשיבות הפעילות שלך.
אורי מקלב: כל מי שנצמד אליך מיד גם מרותק וגם מתחבר לדברים מאוד.
אורי מקלב: אתה עושה את זה עם כל הלב והנשמה, ואתה מצליח לחבר את האנשים לנושאים שאתה פועל בהם.
אורי מקלב: הוקרה לפרופסור אמוץ זהבי – כפי שסיכמנו, נפתח בזה.
אורי מקלב: אתה תפתח בדברים לזכרו על פועלו ועל ההשפעתו והשקעתו בנושאים שאנחנו מדברים עליהם.
<יוסי לשם: אני תכננתי לומר משהו אחר, אבל בעקבות הפתיחה של הרב אורי מקלב ושלךְ, אני חייב לשנות, ואני רוצה לומר שני דברים.
<יוסי לשם: דבר אחד – אחרי שסיפרת על אורי אריאל ועל צום תשעה באב, אני אומר שהייתי ביום רביעי בערב בארוחה; כמו שאתם יודעים, עכשיו זה חודש הרמדאן.
<יוסי לשם: אמנם אני גם דתי, אבל המוסלמים צמים, ויש ארוחה בסוף הצום שנקראת איפטר, והשגרירה שלנו בירדן הזמינה אותי, יחד עם גנרל ירדני, מנצור אבו ראשד, ויחד עם תת-אלוף ברוך שפיגל, לתת הרצאה ל-25 נכבדים ירדנים על פרויקט שאנחנו מריצים 30 שנה של שימוש בתנשמות כמדבירות ביולוגיות בחקלאות.
<יוסי לשם: היו שם אנשים מאוד מכובדים.
<יוסי לשם: השורה התחתונה היא שקודם כול עוד כמה אנשים, גם בנושא מדע ושמירת טבע, החליטו להתחבר.
<יוסי לשם: אבל מה שהכי ריגש אותי הוא שהייתה שם סמנכ"לית הטלוויזיה הירדנית, ובשבוע הבאה היא לעשות תחקיר כדי לעשות סרט ירדני בערבית על הנושא הזה.
<יוסי לשם: לפני ארבע שנים, כשרובי ריבלין היה יושב-ראש הכנסת, עשינו פה יום שלם, והרב מקלב היה שותף, וזה עבד.
<יוסי לשם: הוא בא לכנסת ודיבר על זה.
<יוסי לשם: דבר שני – מדע וטכנולוגיה והכל קשור לאמוץ, ואני כבר מחבר את זה לאמוץ זהבי זיכרונו לברכה.
<יוסי לשם: אנחנו התלבטנו האם להשקיע כסף במצלמה כזו.
<יוסי לשם: זה עלה לנו 240,000 שקל.
<יוסי לשם: אמרנו: "אוי, יש לנו קרן דוכיפת לנושא שמירת טבע".
<יוסי לשם: אמרנו: "אולי זה מוגזם להכניס 240,000 שקל על מצלמה בקן של עקב עיטי ובקן של חיוויאי".
<יוסי לשם: החלטנו ללכת על זה.
<יוסי לשם: לשמחתנו, השותפים שלנו ברשות הטבע והגנים הצטרפו לעניין הזה, ולשמחתנו, הקרן הקיימת, לפני כמה ימים, מימנה משמעותית משדרים למחקר של גלעד פרידמן, שגמר שם דוקטורט, כך שכמו שאמר שקדי הכל מתחבר.
<יוסי לשם: למה אני אומר את זה?
<יוסי לשם: השנה זו השנה השנייה שהמצלמות עובדות.
<יוסי לשם: ניתחנו את הנתונים.
<יוסי לשם: יש 5,000,000 כניסות לאתר האינטרנט הזה.
<יוסי לשם: זה סיפור שלא ייאמן.
<יוסי לשם: הוא עזר לנו לגבי שריפה שתפגע בקן.
<יוסי לשם: הצלחנו לתפוס זוג בדואים – ואין לי שום דבר נגד הבדואים – שרצו לגנוב את הגוזלים, ועם המצלמה הצלחנו לעצור.
<יוסי לשם: יש 5,000,000 כניסות.
<יוסי לשם: אבל הכי מעניין הוא שפנו אלי כמה מנהלים של חברות היי-טק בארץ ואמרו: "יוסי, תעצור את המצלמות האלה.
<יוסי לשם: במקום לעבוד, ברגע שהחיוויאי בא עם נחש הם מפסיקים לעבוד ורוצים לראות את זה".
<יוסי לשם: כלומר, הסיפור עובד.
<יוסי לשם: דבר אחרון – פרופסור אמוץ זהבי לא היה איש מדע וטכנולוגיה ולא היה איש היי-טק, אבל לזכותו היה כמובן הדבר העיקרי שהוא היה זה שהקים את החברה להגנת הטבע.
<יוסי לשם: נדמה לי שלפני שלוש שנים אירחתי את הרב מקלב בלטרון יחד עם הרב גפני, והרב מקלב שחרר בז מצוי ועוד דורס.
<יוסי לשם: כשראיתי אותו עכשיו – לא ראיתי אותך שנה – השאלה הראשונה שהוא שאל היא: תגיד, מה עם הבז ששחררנו?
<יוסי לשם: זה עובד?
<יוסי לשם: אני חושב שזה הסיפור של אמוץ זהבי.
<יוסי לשם: הוא הבין שאם רוצים לחבר את עם ישראל לטבע, צריך להוציא אותו לטבע.
<יוסי לשם: היום, החיבור הזה של מדע וטכנולוגיה עם שילוב בטבע עובד.
<יוסי לשם: (הקרנת מצגת) אני רוצה, בקצרה, לומר דברים לזכרו.
<יוסי לשם: הממשלה עשתה טעות פטאלית.
<יוסי לשם: ב-1952 הממשלה החליטה ליבש את אגם החולה, 60,000 דונם.
<יוסי לשם: זה היה מעשה ציוני, כדי להשתמש ב-60,000 הדונם לחקלאות.
<יוסי לשם: אני לא רוצה להאריך.
<יוסי לשם: (מקרין שקף – תמונה.
<יוסי לשם: ) הבחור בעיגול, שהיה בן 23 ועשה עבודת מאסטר, הוא פרופסור אמוץ זהבי.
<יוסי לשם: הוא הזדעזע, והתחיל לרוץ לכולם ולנסות לעצור, כולל את וייס מהקרן הקיימת, ולא הבינו מה הוא בכלל מדבר אליהם.
<יוסי לשם: הייתה אז האוניברסיטה העברית ולא הייתה אוניברסיטת תל-אביב, והוא הלך לפרופסורים.
<יוסי לשם: הוא רצה לעצור את ייבוש החולה.
<יוסי לשם: הוא סיפר לי שהוא הלך לעזריה אלון ואמר לו: "תשמע, יש לי הרגשה" – והוא היה בן 23, מאסטרנט – "שהפרופסורים האלה לא מבינים שום דבר שאני מדבר אליהם.
<יוסי לשם: אנחנו צריכים להקים גוף ציבורי גדול שיהיה לו את הכוח לעשות".
<יוסי לשם: אני חושב שאנחנו פה היום עושים יחד עם הכנסת את העבודה הזאת.
<יוסי לשם: (מקרין שקף – מפה אזורית.
<יוסי לשם: ) מה הסיפור?
<יוסי לשם: התברר שלא ייבשו רק את החולה.
<יוסי לשם: ייבשו את שמורת אזרק, וכן בטורקיה, ובסוריה ומייבשים את בתי הגידול.
<יוסי לשם: זו, כמובן, בעיה מאוד משמעותית, ויש לנו תפקיד חשוב לשמור עליהם.
<יוסי לשם: ) הנה שני אנשים שהקימו.
<יוסי לשם: אני חושב שאמוץ זהבי, שהיה מדען דגול, הזכות הכי גדולה – הוא לא ישב במגדל השן – היא שהוא החליט להקים גוף גדול, שהיום הוא הגוף הציבורי הכי גדול עם 60,000 חברים.
<יוסי לשם: הוא הקים את החברה להגנת הטבע עם עזריה אלון.
<יוסי לשם: ) הדבר השני החשוב הוא מחקר שהוא עשה על הזנבן בערבה.
<יוסי לשם: למרות שדירתו בתל-אביב, הוא חי 50% מזמנו בערבה.
<יוסי לשם: הוא חשב שזה חשוב.
<יוסי לשם: לכן, כשהוא נפטר, ומחרתיים זה 30 לזכרו, הוא החליט גם להיקבר בחצרים יחד עם אשתו אבישג שהייתה בת-זוגו, כי היה חשוב לו מאוד לשמור על הערבה.
<יוסי לשם: הוא זה שהתחיל את היוזמה לשים שם שמורת טבע, שמורת שיזף.
<יוסי לשם: (מקרין שקף – תמונות.
<יוסי לשם: ) הכי חשוב – מהציפורים והזנבנים הוא עלה על רעיון שנקרא: עיקרון ההכבדה, שהתברר שהפך לנושא מאוד רחב, וזה נושא להרצאה בפני עצמה, ולזכותו הדבר.
<יוסי לשם: הוא כתב ספר על עיקרון ההכבדה, והוא תורגם לשבע שפות.
<יוסי לשם: הסיפור הכי מעניין הוא: רק לפני שנה למדתי, שלמרות שהוא כמעט ולא פרסם הרבה מאמרים מדעיים, ובאוניברסיטה נבחנים על מאמרים מדעיים, התברר שפרופסור זהבי הוא הפרופסור הכי מצוטט באוניברסיטת תל-אביב בגלל עיקרון ההכבדה.
<יוסי לשם: יהי זכרו ברוך.
אורי מקלב: אם נמשיך את המורשת שלו, גם נחזק את זכרו ופועלו.
אורי מקלב: פרופסור לשם, גם אתה רצית להתייחס בעוד דברים.
<יוסי לשם: לא.
<יוסי לשם: מה סדר הדוברים?
אורי מקלב: עתה, פרופסור רן נתן.
אורי מקלב: חשוב לנו לשמוע אותך עם הפקידות המיוחדת, אבל זה גם משתלב לנו עם הדברים שאנחנו בכלל רצינו לאמץ לעצמנו, שמפעם לפעם לקחת חוקרים ומדענים שפועלים רבים ותורמים הרבה דברים ולא תמיד זה נחשף לציבור – לא לציבור החוקרים ולא לציבור שמתעניין אלא לציבור הרחב שיש לו נגישות, שיש לו נטייה ושהוא מתעניין בפעולות המיוחדות שיש.
אורי מקלב: איך אמר לי אחד?
אורי מקלב: עצם זה שאתם מקיימים דיון בוועדה, ועיתון מכובד כמו "ישראל היום" מביא מגמה ומדבר על האפליקציה, זה עצמו כבר – אני נחשפתי.
אורי מקלב: הנה, אני גם רוצה להיות שותף בדברים האלה.
אורי מקלב: אני חושב שיש עניין גדול מאוד בשיתוף הציבור.
אורי מקלב: זה מחבר אותנו, וזה יכול להועיל מאוד ולתרום מאוד.
אורי מקלב: פרופסור רן נתן, אתה מבכירי האקולוגים בישראל.
אורי מקלב: כשיש פריצה של דרך חדשנית בטכנולוגיה, זה דבר חשוב, וזו הבמה הטבעית וזה המקום לספר אותה ולהציג אותה.
אורי מקלב: אז חיבור של היום הזה יחד עם העבודה שלך זה דברים שמאוד-מאוד משתלבים יפה, וכבוד הוא לנו.
<רן נתן: תודה רבה.
<רן נתן: לכבוד הוא לי, כבוד יושב-הראש חבר הכנסת מקלב וחברת הכנסת יעל כהן-פארן, - - זה פּארן או פארן?
יעל כהן-פארן: פּארן.
אורי מקלב: זה דרומי.
יעל כהן-פארן: זה שם הנחל.
<רן נתן: - - ומכובדיי, נציגי רט"ג, החברה להגנת הטבע, קק"ל, והמשרדים השונים, זה באמת נכון שאנחנו מכירים אחד את השני הרבה שנים.
<רן נתן: אני מאוד שמח על ההזדמנות הזאת לדבר על הנושא.
<רן נתן: זה בדיוק הנושא שאני עושה בו את עבודתי היומיומית.
<רן נתן: אנחנו שואלים שאלות שהן מדע בסיסי, שיש להן גם חשיבות במדע יישומי, כלומר גם לשמירת טבע, וזו הדרך הטובה ביותר להבין איך תהליכים עובדים, ואז מתוך זה לנסות להשפיע על תהליכים וכן הלאה.
<רן נתן: (מקרין מצגת.
<רן נתן: )
(מקרין שקף, שכותרתו: אני רוצה להציג לכם את הנושא שאנחנו מדברים עליו, וקוראים: אקולוגיה של תנועה, והוא חקר התנועה של יצורים חיים.
(מקרין שקף, שכותרתו: כל היצורים החיים זזים במהלך חייהם.
(מקרין שקף, שכותרתו: כמו שאתם רואים, זה קריטי מאוד להישרדות שלהם, ויש לזה חשיבות מכרעת באבולוציה, בתהליכים אקולוגיים.
(מקרין שקף, שכותרתו: כאן אתם עכשיו תראו – מתוך מאמר שאנה כתבה כשהייתה סטודנטית שלי – את ארבע הבעיות הסביבתיות הגלובאליות הכי חמורות שיש היום.
(מקרין שקף, שכותרתו: אחד מהם זה שינוי האקלים והשני זה קיטוע והרס של בתי גידול, ובשני המקרים האלה אנחנו מאוד חרדים מכך שכושר התנועה של בעלי-חיים לא יהיה מספיק בתנאים החדשים שנוצרו.
(מקרין שקף, שכותרתו: לעומת זאת, יש מינים עם כושר תנועה פנטסטי שזו הבעיה, כמו מחלות וכמו מינים פולשים, שההשפעה הכלכלית שלהם עצומה והיא בסדר-גודל של מיליארדי דולרים רבים ברמה בין-לאומית.
(מקרין שקף, שכותרתו: לכן, צריך לחקור את התנועה של היצורים האלה.
(מקרין שקף, שכותרתו: אנחנו תרמנו לעסקה זה בפיתוח תחום חדש בעבודה, שנקרא: אקולוגיה של תנועה, שנולד באוניברסיטה העברית לפני 10 שנים, והוא זכה להבלטה גדולה ב-Science.
יעל כהן-פארן: זה בתוך מדעי החיים או שיש פקולטה?
<רן נתן: זה בתוך מדעי החיים.
<רן נתן: אני הייתי ראש המכון למדעי החיים.
אורי מקלב: אנחנו ראשונים בעולם?
<רן נתן: כן.
<רן נתן: זו הייתה יוזמה שלי, והייתה קבוצה בין-לאומית במכון ללימודים מתקדמים שהקימה את התחום הזה.
<רן נתן: התחום הזה הוא עכשיו תחום מאוד משגשג, ויש כנסים ועיתונים.
(מקרין שקף, שכותרתו: כמו שיוסי אמר במספר ציטוטים, תראו כמה שזה עולה, ומאז שזה נולד – אקולוגיה של תנועה – זה עולה בקצב מסחרר.
(מקרין שקף, שכותרתו: אז יש תחום חדש במדע, והוא מאוד מולטי-דיסציפלינארי ומאוד קשור גם למדעי המחשב, להנדסה ולהרבה מאוד אנשים שנמצאים שם ועובדים בדברים האלה.
(מקרין שקף, שכותרתו: אלה משדרי רדיו ששמנו עד לפני 20 שנה, ועד היום שמים את זה.
(מקרין שקף, שכותרתו: זה המון עבודה לקבל נתונים מדבר כזה על תנועה.
(מקרין שקף, שכותרתו: היום, יש לנו משדרים הרבה יותר קטנים, ובעיקר משדרי GPS כמו שיש לנו בטלפון ששמים אותם.
(מקרין שקף, שכותרתו: הם מספיק קטנים לשים אותם על החיות בסביבתן הטבעית.
<קריאה: גם על פרפרים אפשר לשים?
<רן נתן: על פרפרים זה לא GPS, אלא זה נקרא harmonic radars, שזה טכנולוגיה אחרת, וגם היום אפשר להגיע לזה.
אורי מקלב: זה לא מפריע להם ולא גורם להם מגבלה.
<רן נתן: יש סטנדרטים מחמירים מאוד.
<רן נתן: זה צריך להיות פחות מ-3% ממשקל הגוף, בלי בליטות וכדו', ואנחנו מאוד מקפידים על זה.
(מקרין שקף, שכותרתו: (מקרין שקף – גרף.
(מקרין שקף, שכותרתו: ) גודל המשדרים הולך וקטֵן.
(מקרין שקף, שכותרתו: הנתונים שלנו הולכים ועולים, וזה המצב אצלי במעבדה.
(מקרין שקף, שכותרתו: יש פה עלייה בחמישה סדרי-גודל בכמות הנתונים המדע הזה הפך ממדע עני בנתונים למדע עשיר בנתונים.
(מקרין שקף, שכותרתו: כמו שאתם מכירים, זה מה שנקרא: big data.
(מקרין שקף, שכותרתו: יש לנו עכשיו בעיה איך לטפל בכל כך הרבה נתונים.
(מקרין שקף, שכותרתו: למשל, ביואינפורמטיקה זה תחום מדע שנולד בשביל לטפל בהרבה נתונים מגנומיקה- - -
יעל כהן-פארן: מה אם אחרי עשרות אלפי ומאות אלפי - - - ?
<רן נתן: אנחנו מגיעים לטרות של נתונים שבכלל אין לנו מושג.
יעל כהן-פארן: כי זה משדר כל שנייה או מה?
(מקרין שקף, שכותרתו: הנה, תראו.
(מקרין שקף, שכותרתו: זו עבודה אצלי במעבדה.
אורי מקלב: אבל, כמה פריטים?
<רן נתן: עשרות, - -
<קריאה: לא עשרות אלפים.
<רן נתן: - - מאות ואלפים.
(מקרין שקף, שכותרתו: תראו ופה עטלף, שמשקלו בסך-הכל 120 גרם.
(מקרין שקף, שכותרתו: שמנו עליו משדר GPS בעולם, ואתם רואים שהעטלף הזה – זה דוגם כל שנייה.
(מקרין שקף, שכותרתו: אנחנו רואים את המעוף שלו עכשיו.
(מקרין שקף, שכותרתו: הוא עף למרחק של 25 ק"מ מהמערה שלו, ומגיע לאיזה שהוא עץ.
(מקרין שקף, שכותרתו: לא 'אריץ' את כל זה כי אין לנו הרבה זמן, אבל זו הייתה תגלית פנטסטית.
(מקרין שקף, שכותרתו: לא ידענו שהם עושים את זה.
(מקרין שקף, שכותרתו: חיפשנו אותם.
(מקרין שקף, שכותרתו: אסף, שהיום עובד ברת"ג - - -
<רן נתן: הוא בזבז שנה שלמה בתגים ישנים כדי למצוא את העטלפים.
<רן נתן: כששמנו GPSs ומצאנו את התגים, ראינו את הדבר הזה, וזה הפך להיות - - -
אורי מקלב: הוא הגיע ל-25 ק"מ – זה המקום הראשון שהוא היה צריך אותו או שזה חלק מהעניין?
<רן נתן: לא, זה - - -
אורי מקלב: אתה אומר שזו תורה שלמה.
<רן נתן: - - - מתנפצות.
<רן נתן: יש לנו עכשיו מדע חדש.
<רן נתן: אנחנו בוחנים את כל הדברים האלה, כי עכשיו אנחנו באמת יודעים מה הם עושים.
[מקרין שקף, שכותרתו: אראה לכם עוד דוגמה מנשרים.
יעל כהן-פארן: החידוש היה שאתם מבינים שהוא עף 25 ק"מ בלי לעצור?
<רן נתן: והוא מסוגל לנווט, גם כשאנחנו משחררים אותו במכתש רמון, והוא יחזור תוך שעתיים הביתה בבית-גוברין.
אורי מקלב: מה הסיבות לכך שהוא עושה את זה?
אורי מקלב: עיבוד הנתונים שלכם היום הוא מלא?
אורי מקלב: הוא מושלם?
אורי מקלב: או שאתם עדיין גם תוהים מה לעבד בתוך זה?
<רן נתן: זה ייקח הרבה שנים.
<רן נתן: זה סיבות גנטיות, סיבות משפחתיות והאם האמהות של העטלפים מלמדות את הצעירים כשהן נושאות אותם ועפות איתם כאן בבית השחי.
<רן נתן: כאן אתם רואים נשרים שעפים, וגם כאן זה בכל שנייה, וזה במכתש הגדול.
<רן נתן: אלה שלושה נשרים שתופסים טרמיקות.
<רן נתן: זה לא דבר שיכולנו לעשות עד לפני שנתיים.
<רן נתן: תראו איך הנשר הזה התחיל לטפס פה בטרמיקה.
<רן נתן: אנחנו רואים כל שנייה.
<רן נתן: אתם רואים שיש זרמי אוויר חמים שעולים, והוא מתחיל להסתחרר ולתפוס את הטרמיקה המאוד-מאוד צרה הזאת.
(מקרין שקף, שכותרתו: מתוך הנתונים האלה אנחנו למדנו, למשל, וזה מה שאני מראה פה: שאלה בסיסית מאוד היא מהו החשיבות של ניסיון בחיים, וזו אחת השאלות הגדולות במדע.
(מקרין שקף, שכותרתו: אנחנו כל הזמן אומרים שצעירים הם חסרי ניסיון והם טועים ולא עושים דברים ברמת ביצוע מספיק טובה.
(מקרין שקף, שכותרתו: אבל, לשים את האצבע על מה בדיוק הם עושים פחות טוב מבוגרים זו שאלה מאוד גדולה.
(מקרין שקף, שכותרתו: בזכות הנתונים האלה, לגבי נשרים, הצלחנו לשים את האצבע.
(מקרין שקף, שכותרתו: הם עפים עם הנשרים הבוגרים באותה טרמיקה, כך שהם משתמשים באותן טרמיקות, והגוף שלהם הוא אותו דבר – אותו משקל ואותו שטח פנים – אז למה בכל זאת הם מטפסים פחות טוב בטרמיקה מאשר בוגרים?
(מקרין שקף, שכותרתו: גילינו שהתשובה היא: סבלנות.
(מקרין שקף, שכותרתו: לנשר בוגר יש סבלנות כדי לעוף נכון בטרמיקה ולא לצאת ממרכז הטרמיקה ששם היא הכי חזקה.
(מקרין שקף, שכותרתו: יש לו ממש סיסטמטיקה.
(מקרין שקף, שכותרתו: הוא עושה את זה בצורה מאוד-מאוד מתודית.
יעל כהן-פארן: הסלסולים האלה זה הבוגר?
<רן נתן: הוא מחכה שבע שניות – 1, 2, 3 וכו' – רוח גב, עד שהוא מרגיש את הטרמיקה החזקה, את האזור החזק של הטרמיקה, ואז הוא מסתובב ועושה סחרור כזה.
<רן נתן: אני מכיר את העסק הזה.
<רן נתן: אני גם מנסה לעשות את מה שהוא עושה פה.
<רן נתן: לצעירים אין סבלנות.
אורי מקלב: או שאין להם סבלנות או שהם עדיין לא יודעים את הטכניקה ועדיין לא מיומנים.
<רן נתן: או שהם לא יודעים.
<רן נתן: נכון.
אורי מקלב: זאת אומרת, הסבלנות מגיעה מתוך - - -