GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים ילין: והמכללות כן יש להן גמישות לתת תארים שהמפעלים צריכים.
חיים ילין: שזו תפיסה שונה.
חיים ילין: זה לא לבנות מהנדס אלא לבנות הנדסאי שמתאים יותר לטכנולוגיה ואת זה אנחנו עושים גם אצלנו באזור.
אורי מקלב: גם הצבא מכשיר.
חיים ילין: אנחנו לא מדברים על זה כאוניברסיטה, אנחנו קוראים לזה אוניברסיטת החיים שזה הצבא ששם באמת מכשיר אנשים כתשתית לרוב הסטרט אפים העולמיים שהיום קיימים.
חיים ילין: תעשיית הרכב מאוד מפותחת אצלכם.
חיים ילין: אני חושב שאתם אחת המדינות המפותחות ביותר בכל נושא תעשיית הרכב.
חיים ילין: השת"פ מול מדינת ישראל יכול להיות בלתי רגיל.
חיים ילין: אינטל קנתה את מובילאיי, אחת החברות היקרות ביותר, ב-15 מיליארד דולר, כדי לשתף פעולה במזעור הטכנולוגיה כך שהיא תכנס לטכנולוגיית הרכב.
חיים ילין: והנה לכם שיתוף פעולה שיכול להיות.
חיים ילין: אמנם זה עסקי ואף אחד לא יכול להכריח לעשות את זה אבל כן אפשר לבוא ולחבר בין שני עולמות שמאוד רוצים.
חיים ילין: עוד סטרט אפ נוסף שאני מכיר אותו באופן אישי בנושא טכנולוגיית הרכב זה השתקה.
חיים ילין: אותו רעש שאנחנו שומעים כשאנחנו נוהגים, יש היום טכנולוגיות שמשתיקות את הרעש הזה.
חיים ילין: אותו דבר קיים פה במדינת ישראל.
חיים ילין: אם נצליח לחבר טכנולוגיות של הייטק מול תעשיית הרכב אני חושב שאנחנו עשינו את שלנו ונקיים גם דור חדש של צעירים שירצו להכנס לאותה תעשייה וללמוד.
חיים ילין: לגבי תקציב ביטחון - 17% מתקציב המדינה הוא תקציב הביטחון.
חיים ילין: 17%, רק שתבינו מה המשמעות.
חיים ילין: וזה התקציב הגדול ביותר שיש במדינת ישראל.
חיים ילין: אחריו מגיע תקציב החינוך, בשביל שאנחנו נבין.
חיים ילין: הבחירות תמיד פה במדינת ישראל היא סביב המצב הביטחוני ולא הירוקים ולא המדעי ולא החינוכי ולא הדתי ולא בשום פנים ואופן.
אורי מקלב: רועי שהוא איש המחקר של הכנסת שמוצמד לוועדה רוצה רק להשלים את התשובה שהתחלת בפער שיש בין תקציב ל - - -
<רועי: צהריים טובים.
<רועי: מר קאופמן שאל קודם ביחס ליחס בין תקציב הביטחון לתקציב למחקר ופיתוח.
<רועי: אז ההוצאה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי בשנת 2015 הייתה כ-50 מיליארד.
<רועי: אבל חלקה של הממשלה במימון היה כ-6.9 מיליארד.
<רועי: רוב המימון מגיע מהמגזר העסקי ומחברות בינלאומיות.
<רועי: תקציב הביטחון היה, כאמור, כ-70 מיליארד.
<רועי: מה שאומר שבעצם היחס בין תקציב הביטחון הוא עשירית.
אורי מקלב: אין ספק שהוא נמוך מאוד.
<רועי: במדדים בינלאומיים מקובל להתייחס ליחס כאחוז מהתמ"ג.
<רועי: להוצאה לאומית למו"פ כאחוז מהתמ"ג ובפרמטר הזה, במדד הזה ישראל גבוהה יחסית, מעט יותר מ-4%.
אורי מקלב: בתמיכות ב- - - במחקר אנחנו מאוד לא גבוהים - - -
<רועי: שוב, כשמסתכלים על ההוצאה הלאומית למו"פ, ההוצאה הלאומית למו"פ, המדד בישראל, הנתונים שלה נחשבים טובים.
<רועי: אבל חלקה של הממשלה בתקצוב הזה הוא נמוך מה שאומר שיש תלות גדולה במגזר הפרטי ובחברות בינלאומיות.
אורי מקלב: מי עוד מבקש לדבר?
<Albert Robert Rupprecht: אני רוצה לחזור על מה שנאמר פה.
<Albert Robert Rupprecht: את דיברת על גרינטק ואמרת שהיית שמחה לראות פה שיתוף פעולה יותר אינטנסיבי, יותר פורה.
<Albert Robert Rupprecht: זה בהחלט מעניין אותנו.
<Albert Robert Rupprecht: יש לנו פה למשל רשימת המחקרים ונושאים שהשיתוף פעולה - - - בין 2011 ל-2016 היו לנו מספר פרויקטים.
<Albert Robert Rupprecht: אנחנו יכולים להגדיל את הנושא, כמובן.
<Albert Robert Rupprecht: כשאנחנו מדברים על מקס פלאנק, למשל, אנחנו יכולים אולי ביחד לבדוק איזה שיתוף פעולה יכול להמשיך.
<Albert Robert Rupprecht: אולי את רוצה להוסיף פרויקטים.
<Albert Robert Rupprecht: את דיברת על גרינטק.
<Albert Robert Rupprecht: מה למשל את יכולה להציע.
<Albert Robert Rupprecht: האם יש לך הצעה קונקרטית של נושאים.
<Albert Robert Rupprecht: אני רוצה לשאול אם אני בודק פה את הנושאים אז אולי הנושא של הסייבר זה הנושא החם אבל אולי אפשר להגדיל את שיתוף הפעולה בנושא הסייבר.
<Albert Robert Rupprecht: אולי זו הצעה שאני ארצה לקחת הביתה כדי לבדוק את זה במזרן שלנו ולבדוק מה מה מתוכנן.
<Albert Robert Rupprecht: את דיברת גם על החדשנות בארץ.
<Albert Robert Rupprecht: אבל איך מעבירים את זה מהתיאוריה לעבודה המעשית.
<Albert Robert Rupprecht: אני ארצה לדבר על מחקר ומדע.
<Albert Robert Rupprecht: זה חשוב אבל זה לא מספיק.
<Albert Robert Rupprecht: אנחנו צריכים גם לבדוק איך אנחנו יכולים ליישם את הטכנולוגיה.
<Albert Robert Rupprecht: אנחנו לא רוצים שהמחקרים יהיו בסוף באיזשהי מגירה.
<Albert Robert Rupprecht: אנחנו רוצים לעבוד איתכם.
<Albert Robert Rupprecht: אנחנו דיברנו על חדשנות.
<Albert Robert Rupprecht: אני לא יודע בדיוק איך אנחנו יכולים להגדיל את זה.
<Albert Robert Rupprecht: זו שאלה שאני רוצה לקחת איתי הביתה.
<Albert Robert Rupprecht: אני אבדוק את זה במשרד שלי.
<Albert Robert Rupprecht: אולי את יכולה לדייק ולהגיד מה היית רוצה או כבוד היושב ראש, אולי אתה יכול להגיד מה היית רוצה לראות.
<Albert Robert Rupprecht: מצד שני, מר ילין, אתה אמרת שאין פה חינוך מקצועי.
<Albert Robert Rupprecht: איך אתם רואים את העתיד.
<Albert Robert Rupprecht: מה אתם חושבים שיהיה בעוד 20-30 שנה.
<Albert Robert Rupprecht: אתה דיברת על המכללות למשל.
<Albert Robert Rupprecht: יש לנו משהו דומה בגרמניה ואנחנו ראינו שהמכללות אצלנו גם גדלו מאוד.
<Albert Robert Rupprecht: אבל מצד שני, כמו שאתה אמרת, יש הרבה פחות חינוך מקצועי.
<Albert Robert Rupprecht: מה אתם רואים, יש לכם רעיונות, התחלתם לעשות משהו, לשנות איזה משהו?
<Albert Robert Rupprecht: יש לכם אולי תכניות מבחינה פוליטית כבר איך להגדיל את זה?
אורי מקלב: אני אענה על חלק מהדברים אבל הוא פנה ליעל.
אורי מקלב: יש לי כמה דוגמאות על קצה המזלג אבל יעל את רצית משהו, אבל הוא פנה ליעל ואני אבקש בקצרה.
אורי מקלב: את מתחילה.
יעל כהן-פארן: אני התכוונתי בעיקר להמשך של המחקר.
יעל כהן-פארן: ברור שכל פיתוח טכנולוגי יש התחלה של מחקר בסיסי, יש את הפיתוח של המוצר ואז מגיע לפיתוח מסחרי.
יעל כהן-פארן: בין המחקר הבסיסי להתחלת פיתוח של מוצר אני חושבת שיש פחות בעיה כי זה סכומים קטנים יחסית של כסף.
יעל כהן-פארן: הבעיה גדולה כשיש לך כבר מוצר ראשוני, אב טיפוס, להפוך את זה למסחרי זה מה שנקרא עמק המוות, the valley of death, ששם צריך כבר סכומים הרבה יותר גדולים להפוך את זה למסחרי.
יעל כהן-פארן: ושם, הרבה מאוד חברות מתות ואני מניחה שאתם מכירים את זה בטח בכל העולם, זה לא מונח ישראלי.
יעל כהן-פארן: ואנחנו רואים את זה המון בישראל.
יעל כהן-פארן: יש המון חברות של פיתוח של אנרגיה מתחדשת, אם זה לשפר את הטורבינות ולשפר את הפאנלים הסולרים ולעשות אגירת אנרגיה, ואלה התחומים מרכזיים והתייעלות אנרגטית, אבל הם לא מתקדמים.
יעל כהן-פארן: ניהול אנרגיה, אנרגיה חכמה, הם לא מתקדמים ליישום.
יעל כהן-פארן: שאלת איך אפשר אולי לשפר את השיתוף פעולה.
יעל כהן-פארן: יש לי דוגמה שאני לא חושבת שיש אותה בין ישראל לגרמניה אבל קיימת בין ישראל וארצות הברית.
יעל כהן-פארן: קרן שהייעוד שלה הוא כספים לשיתוף פעולה ויש שם סכומים לא אדירים אבל לא רעים בדיוק למעבר הזה מפיתוח ראשוני לפיתוח מסחרי.
יעל כהן-פארן: והתנאי הוא, לשיתוף פעולה עסקי.
יעל כהן-פארן: זאת אומרת, מי שיכול לגשת לקרן זה שתי חברות, ישראלית וגרמנית ואמריקאית, במקרה של הקרן האמריקאית, היא נקראת "בד" ויש להם גם אנרגיה ויש להם גם הרבה תחומים אחרים.
יעל כהן-פארן: וזאת דוגמה לאיזשהו מודל שאני חושבת שאפשר לגמרי לעשות.
יעל כהן-פארן: אני לא בממשלה, כן, אנחנו רק בכנסת.
יעל כהן-פארן: אנחנו לא יכולים להתחייב בשם אף אחד.
יעל כהן-פארן: אבל אני חושבת שאם אפשר לקדם את זה אני דיי מאמינה שממשלת ישראל צריכה לקחת דבר כזה בשתי ידיים.
אורי מקלב: אני אוסיף על השאלות שאתם שאלתם ובמיוחד אדוני היושב ראש.
אורי מקלב: הנקודה שהעלתה חברת הכנסת יעל כהן פארן וחבר הכנסת חיים ילין, יש לנו באמת הון אנושי, מחקרים טובים, וכפי שהתרשמתם הרבה פרטיים, לא תמיד הממשלה מעורבת בזה.
אורי מקלב: אבל במדינת ישראל הקטנה, כפי שאמרנו, אי אפשר להפוך ליישומים ופיתוחים למשהו רחב יותר בגלל הגבולות והיכולות הקטנות שיש לנו.
אורי מקלב: ודווקא מדינה כמו גרמניה שגם כשלעצמה היא מדינה גדולה וגם הקשרים הפתוחים יותר שיש לה עם עוד מדינות יכולה להביא לשינוי מהותי בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו, תפקידנו יהיה לזהות את הדברים שלנו זה חשוב, שאנחנו רואים אותם כבעלי פוטנציאל טוב מאוד.
אורי מקלב: ואתם, גם, מעניין אתכם וביחד יכולים ל- - - אני אגיד לכם דוגמה בתחום הירוק כי בזה התחלנו, שם שמנו את הדגש הפעם, אבל אני רוצה לעבור גם לתחום הרפואה מפני שמכשור רפואי, פיתוחים רפואיים, אתם, מדינת גרמניה, ידועה בפיתוחים של כלי עזר רפואיים ותכשירים רפואיים.
אורי מקלב: אני לא מדבר על תרופות דווקא אני מדבר גם על כל המכשור הרפואי.
אורי מקלב: יש בארץ היום הרבה חדשנות בנושא הזה, רובוטיקה מופלאה שהיום אפשר להשתמש ברפואה עד ניתוחי מוח מדוייקים שיד של אנוש לא יכולה לעשות אותם ודווקא היום הפיתוח הטכנולוגי יכול לעשות את זה.
אורי מקלב: פיתוחים ישראלים אבל שהם לא יצאו החוצה באופן פורץ גבולות.
אורי מקלב: וכאן יש את האפשרות לעשות את זה.
אורי מקלב: אני הבאתי את הדוגמה שהיה לנו פרס של שני צעירים שפיתחו משהו בתחום הרפואי וקיבלו על זה פרס לפני חודש וחצי שמדבר על ניתוחי ברך שמונעים ניתוחים חוזרים, שיודעים להשתמש בטכנולוגיה חדשנית לקדם את העניין הזה שהוא בגיל מבוגר ובכלל היום מאוד נפוץ לדברים שפורצי דרך נפלאים.
אורי מקלב: אם לא שאולי אינטל במקרה הזה לאור השיתוף פעולה והנספח כן ירימו את זה, כזה דבר יכל להיות קבור באיזה מקום מבלי שאף אחד ירים אותו ככה שיש הרבה דברים שמונחים על מדפים או מחקרים ואנחנו לא משתמשים בהם.
אורי מקלב: אני אביא משהו שלי באופן אישי מאוד כואב, הוועדה הייתה שותפה יחד בעניין הזה.
אורי מקלב: אני רוצה להשאר בתחום החקלאי ירוק.
אורי מקלב: דוגמה שקרתה לפני עשרה ימים.
אורי מקלב: אנחנו ביקרנו לפני כמה חודשים בפיתוח ישראלי חדשני שמקדם חקלאות ירוקה בשטח אורבני על גגות של מבנים.
אורי מקלב: גידולים חקלאיים גם לשימושים אישיים וגם לשימושים אפילו מסחריים תוך ניצול - - - לאור מצב שהיום החקלאות מאוד מאוד מתרחקת ממרכזי האוכלוסייה ויותר ויותר שטחי חקלאות הופכים לשטחים אורבניים שהיום האנושות גרה בהם ובונים אותם.
אורי מקלב: ואנחנו מרחיקים את החקלאות מאיתנו.
אורי מקלב: זה גם מייקר, זה גם מרחיק את המוצר.
אורי מקלב: אנחנו יכולים להשתמש דווקא בחוסר במדינות מתפתחות שיש להן מחסור בקרקעות כאלה ויש להם ערים צפופות לנצל שטחי גגות לצורך חקלאות שהיא בקלות הופכת לחקלאות כדאית ובשטח קטן ומצומצם אפשר להפיק תפוקות מאוד מאוד גבוהות.
אורי מקלב: זה גורם לכך שהמבנה חוסך באנרגיה.
אורי מקלב: כל האנרגיה של חימום וקירור - זה חוסך.
אורי מקלב: שימוש במים באחוז שהוא עשירית מהשימוש במים בחקלאות רגילה.
אורי מקלב: הרובוטיקה מביאה לכך שכמעט ואין מגע אדם.
אורי מקלב: היא יודעת לנצל- - - אני אביא לכם דוגמה.
אורי מקלב: כדי לקבל איזה ירק שהוא בסופו בקוטר של 20-30 ס"מ בשטח אדמה מאז שהוא קטן בגודל של ס"מ צריך להשאיר לו את הגודל הזה לכל אורך הגידול שלו.
אורי מקלב: אם אנחנו מדברים על משואות, על רובוטיקה, על גגות, על שינויים.
אורי מקלב: אפשר לגדל צורה צפופה שמספיק לו בשטח קטן הרבה ויחד כשהוא גדל, יחד להניע אותו ולהרחיב אותו ולעשות איתו לפי הצרכים שלו ביכולות באמת מופלאות.
אורי מקלב: הם צריכים פחות ריסוס, הירק הזה.
אורי מקלב: ירק זה מאוד מתאים לגדל.
אורי מקלב: לא צריך הדברה, אפשר להגיע לאחוז גבוה מאוד של ירקות נקיים מכל מיני מזיקים קטנים שאנחנו צריכים להתמודד איתם בצורת הדברה.
אורי מקלב: בצורה המזיקה לסביבה ולפרי.
אורי מקלב: אני יכול להרחיב עכשיו חצי שעה.
אורי מקלב: מפעל כזה שהוקם ליד ירושלים באזור חצי מדברי נסגר לפני עשרה ימים.
אורי מקלב: לא יכל לפרוץ את הדרך לבד.
אורי מקלב: עשה שם דברים, השתמש בדברים שפיתחו אותם לחלל, השתמש בטכניקה כזאת.
אורי מקלב: אדם המציא לבד.
אורי מקלב: והוא, דרך אגב, מהאוכלוסייה החרדית, במקרה.
אורי מקלב: אבל דיברתם על כך.
אורי מקלב: והוא באמת סגר את המפעל שלו מחוסר יכולת להתמודד לבד.
אורי מקלב: קצת בירוקרטיה מול הרשויות מצד אחד, הארנונה, המיסים, המים.
אורי מקלב: אבל לא משנה.
אורי מקלב: אבל גם אם הדבר הזה היה מתפרץ החוצה, דבר כזה היה יכול לעשות שינוי בהרבה מקומות.
אורי מקלב: אנחנו, הזמן שלנו, השעון לא עובד לטובתנו.
אורי מקלב: יש הרבה נושאים שאתם העלתם אותם שאנחנו גם מתמודדים איתם בנושא החינוך.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שמשאבים, חשיפה, אנחנו נותנים דגש היום למשל, לגיל הרך, לקייטנות מדעיות, רובוטיקה.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שאת הנוער בגיל רך צריך לחשוף אותו.
אורי מקלב: הסברה להורים.
אורי מקלב: אמר חבר הכנסת חיים ילין, היום גם מסגרים, גם מכונאים, גם רתכים חייבים להיות עם טכנולוגיה מתקדמת.
אורי מקלב: היום מכונאי זה לא מי שעובד מתחת לרכב.
אורי מקלב: הוא צריך להיות איש מחשבים.
אורי מקלב: היום הרכב, וזה יהיה יותר ויותר אנשים טכנולוגיים.
אורי מקלב: וגם במדינת ישראל אנשים עם מקצועות מכניסים.
אורי מקלב: אנחנו מנסים לעשות הרבה מאמצים, משאבים, אנחנו נראה אם אנחנו נצליח.
אורי מקלב: אנחנו חושבים שהנושא של לדעת להפיק סטרט אפים ופיתוחים ולעשות אותם יישומיים וכדאיים ומסחריים.
אורי מקלב: והנושא האחרון שאנחנו באמת תחת הרושם הזה, אני חושב ששיתוף פעולה בתחום הסייבר הוא שיתוף פעולה שאפשר לגרום לכך יותר ויותר להעמיק אותו.
אורי מקלב: אי אפשר היום עם מלחמה בסייבר.
אורי מקלב: סייבר הוא לא רק צבאי ובטחוני.
אורי מקלב: הוא היום כלכלי מאוד, הוא מסחרי מאוד.
אורי מקלב: היום כל הגופים הפיננסיים, הפרטיים, כולם צריכים להגיע לתשתיות נחשבות, חשמל, תחבורה, היום הכל זה טכנולוגיה ואם לא נדע יחד עם הטכנולוגיה המתקדמת לדעת איך המענה של זה עם השיתוף פעולה בסייבר, לשלב את הסייבר, אנחנו לא נוכל להתקדם.
אורי מקלב: אבל גם בסיור שהיינו התרשמנו מאוד בצורך בשיתוף פעולה בינלאומי.
אורי מקלב: אי אפשר להתמודד.
אורי מקלב: גם מי שרוצה ופועל במדינת ישראל או במדינת גרמניה הוא לא חייב להיות במדינת גרמניה.
אורי מקלב: הוא יכול להיות בכל מדינה אחרת והוא נמצא בכל מקום במדינה.
אורי מקלב: הוא יכול להיות באיזה אי ומדינת ישראל או מדינת גרמניה פתוחה בפניו אם אנחנו לא - - - לכן דווקא השיתוף פעולה בעניין הזה.
אורי מקלב: אני חושב שצריך לעשות ישיבת עבודה, לעשות לכם סיור.
אורי מקלב: להתרשם ולראות איך מעמיקים את זה.
אורי מקלב: אני מבחינתי סיימתי.
אורי מקלב: אם אתם רוצים להגיד עוד מילה אפשר.
חיים ילין: אני אגיד משהו לגבי איך שאני רואה את המכללות.
חיים ילין: אני רוצה לנסות להסביר שכנסת ישראל לא מתעסקת באסטרטגיה של מדינה.
חיים ילין: כנסת ישראל היא מחוקקת.
חיים ילין: זה שונה לגמרי מהפרלמנטים שקיימים באירופה שיש שם נציגי אזורים ונציגים גם - - - זה שונה לחלוטין במדינת ישראל יש רק את כנסת ישראל.
חיים ילין: לכן, השלטון המקומי יש לו לא מעט כוח.
חיים ילין: זאת אומרת, מי שאחראי על אזור מסוים מתוך הניסיון שלי, זה מה שאני יכול להביא מתפקידי הקודם - - - איך שאני רואה את הדברים - - -
אורי מקלב: כשרשות מקומית רוצה לקדם מדענים צעירים היא יכולה לעשות את זה - - -
חיים ילין: הנושא של אוניברסיטאות, בסופו של דבר, בעולם יצטרכו לבוא ולגדל את הדור הבא של הפרופסורה.
חיים ילין: של אותם אנשים שמגדלים אנשים לדור הבא.
חיים ילין: המכללות יצטרכו להתעסק לא ברמה האסטרטגית אלא יצטרכו להתעסק ברמה הפרקטית בכל המקצועות.
חיים ילין: אבל מי ילמד אותם אם לא אותם אנשים שבעצם למדו באוניברסיטה.
חיים ילין: איפה שאין גמישות.
חיים ילין: אוניברסיטאות אין להן גמישות.
חיים ילין: מכללות יש להן הרבה מאוד גמישות מחשבתית והתאמת תכניות למציאות של היום.
חיים ילין: זה כמעט בכל מקום בעולם באוניברסיטה להזיז מקצוע מסוים יכול לקחת יותר מאשר לבנות בניין.
חיים ילין: לכן צריך להבין, בסוף אנשים, לא כולם בנויים להיות פרופסורים אבל יכולים כן להיות תכנתים ויכולים להיות כן אלה שממציאים כל מיני דברים בלי לעבור את התהליך הזה של הפרופסורה.
חיים ילין: לכן, ככה אני רואה את זה, בסופו של דבר לשם העולם הולך ואנחנו צריכים לפתח מהמכללות כלפי מטה, כלפי התיכון וכלפי מטה, כמה שיותר נכון בשביל שיבואו כמה שיותר מוכנים.
חיים ילין: יהיו כאלה שימציאו, יהיו כאלה שיבנו ויהיו כאלה שיתחזקו.
חיים ילין: זה ככה אני רואה את העולם מתחלק.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לסיים.
אורי מקלב: אם רוצים להוסיף עוד מילת סיכום זה הזמן.
<Albert Robert Rupprecht: תודה רבה, אנחנו מודים לכם על המפגש.
<Albert Robert Rupprecht: השעה הייתה שעה מאוד פורייה.
<Albert Robert Rupprecht: אנחנו רק יכלנו לגעת בנושאים מסוימים, כל הנושאים שמעניינים אותנו.
<Albert Robert Rupprecht: אנחנו שמחים להיות פה.
<Albert Robert Rupprecht: אני אקח את השאלות הבייתה.
<Albert Robert Rupprecht: אנחנו נבדוק איך אנחנו יכולים לעזור לרעיונות של סטרט אפ כדי להעמיק את השיתוף פעולה שלנו אחרי הפיתוח הראשוני של הרעיונות כדי להגיע לשיתוף פעולה שיאפשר את הפיתוח של הרעיונות כדי להגיע לאופציות שאתם הזכרתם.
<Albert Robert Rupprecht: את דיברת על הפרטנרים מאמריקה.
<Albert Robert Rupprecht: האמריקאים הם מאוד חזקים ומצד שני אם אנחנו מסתכלים על שיתוף הפעולה בין גרמניה לישראל אנחנו בעצם ברמה אחת הישראלים מאוד חזקים בתחום אחד, בתחום הרעיונות, החדשנות ואנחנו חזקים בתחום אחר, אני חושב, כמו שאת אמרת וכמו שאמרתם כולכם, אנחנו יכולים להתקדם ולהתקדם בצורה מאוד יפה אם אנחנו ממשיכים את שיתוף הפעולה שלנו.
<Albert Robert Rupprecht: תודה רבה, אני מודה לכם על הזמן שהקדשתם לנו.
<Albert Robert Rupprecht: אנחנו רוצים לאחל למדינת ישראל קודם כל שלום.
<Albert Robert Rupprecht: שלום הוא הדבר הכי חשוב.
<Albert Robert Rupprecht: אנחנו רוצים לראות את השלום.
<Albert Robert Rupprecht: עוד פעם תודה רבה אנחנו לא ידענו בדיוק מי השתתף במפגש שלנו.
<Albert Robert Rupprecht: יש לנו מתנה קטנה.
<Albert Robert Rupprecht: אני לא קיבלתי את המתנה הזאת שאנחנו נותנים לך אז אנחנו קצת מקנאים בך.
<Albert Robert Rupprecht: אנחנו שמחים להעניק לך את המתנה הזאת.
אורי מקלב: אנחנו מודים על המתנה.
אורי מקלב: מה שנעשה שנשאיר את זה פה שזה יהיה רכוש הוועדה ואז זה יוכל לשמש את כולנו.
אורי מקלב: זה יהיה גם תזכורת.
אורי מקלב: אני גם במילה אחת רוצה לפני שאנחנו נעשה את טקס חילופי המתנות.
אורי מקלב: אנחנו גם רוצים לסכם שהתרשמנו מאוד.
אורי מקלב: קודם כל ראינו שיש לנו קווי חשיבה משותפים.
אורי מקלב: אנחנו רואים עין בעין את שיתוף הפעולה החשוב.
אורי מקלב: אנחנו גם חושבים שמידע ויכולות כדאי לשתף.
אורי מקלב: לא צריך להיות רכושני.
אורי מקלב: אין בזה שום תועלת שמשאירים את זה רק לעצמנו.
אורי מקלב: אנחנו לפי השאלות ולפי ההשתתפות ראינו את הרצינות והרצון לשתף פעולה ולהתקדם בדברים המשותפים.
אורי מקלב: התברר לנו שיש לנו הרבה מה לעשות ביחד.
אורי מקלב: אני רוצה להודות להם על השעה הפרקטית.
אורי מקלב: אנחנו ברשותכם, גם כנסת ישראל מעניקה לכם תשורה שעטופה בצבעים של הדגל שלנו, כחול לבן.
אורי מקלב: וזה בעצם תבליט של בניין הכנסת.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח, הפתיחה הרשמית.
אורי מקלב: אנחנו מקיימים סיור רשמי של ועדת המדע והטכנולוגיה במכון לרפואה משפטית.
אורי מקלב: האמת היא שהסיורים שלנו נעשים בפינצטה, אנחנו לא מרבים בסיורים סתם בכל מקום, אנחנו מייחדים סיורים של הוועדה במקומות שאנחנו רוצים להתרשם, ללמוד, גם לקדם, לעודד, בדברים שהוועדה - - - אנחנו מקיימים סיורים ולכן גם הסיור הזה משתלב בתוך המטרה שלנו.
אורי מקלב: אבל כאן אני רוצה להוסיף עוד משהו, שיש כאן עוד היבט נוסף, חוץ מאשר להכיר, זה גם להוקיר.
אורי מקלב: אני בזה כן רוצה לשלב את הניסיון.
אורי מקלב: אני נחשב מחברי הכנסת הוותיקים בכנסת, מהרבע הכי ותיקים, יש שלושת רבעי חברי כנסת, שזה אומר 90 חברי כנסת, פחות ותיקים ממני.
אורי מקלב: אני מכיר את המכון לרפואה משפטית בתקופת הסערות שהיו בו, סערות, תחקירים, שערוריות, פרשיות, איך שנקרא לזה, תקופות לא שקטות שהיו למכון, אלה דברים ציבוריים, שיח ציבורי ודאי היה בנושא של המכון לרפואה משפטית והכנסת, מטבע הדברים, גם דנה בנושאים האלה.
אורי מקלב: אני ביקרתי את ד"ר חן קוגל, שאולי היה בצד השני באותם דיונים שהיו בכנסת, בעיקר בוועדת חוקה.
אורי מקלב: ועדת חוקה דנה לא מעט בנושאים האלה, ליוותה את הדברים.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שהמכון לרפואה משפטית, ב-2013, יש עד 2013 ויש מ-2013, שזה מכון לרפואה משפטית אחר, אתם פחות בכותרות, מהרבה בחינות, וזה סימן טוב.
אורי מקלב: אין ספק שהמכון לרפואה משפטית הוא מכון מורכב, יש בו תפקידים אחראים מאוד ומורכבים מאוד, אולי ברוב הדברים, בהרבה דברים, ולכן החלק המקצועי שלכם, המקצועי והאישי, צריכים להיות מאוד מאוד בולטים וצריכים להיות להם בוודאי ערך מאוד מאוד חשוב.
אורי מקלב: המכון לרפואה משפטית, לא נעשים בו, לא בריתות ולא חתונות ולא בר מצוות, המכון לרפואה משפטית עסוק מטבע הדברים, מגוון הפעילות שלו, בין אם זה חס וחלילה משהו, אירועים המוניים, או אירועי טרור המוני, אבל גם אנחנו מדברים בנושאים פליליים רבים שהם מלווים את הנושאים האלה וגם אם זה לא אירועים פליליים, אבל בכל נושא של מוות לא טבעי, שהוא בהרבה מקרים בתוך העניין, שזה עיקר העיסוקים שלכם.
אורי מקלב: כמובן חוות דעת.
אורי מקלב: אירועים פליליים, זה לא חייב להיות רצח וגופות, אני חושב שהתוודענו לכך שיש לכם ליווי של אירועים פליליים, שהם פציעות או מעשים פליליים שאתם מלווים אותם בחוות הדעת הרפואיות שיש לכם, ברפואה משפטית וכל הדברים.
אורי מקלב: אם זה נכון למכון לרפואה משפטית בכל העולם, באף מכון לרפואה משפטית לא נעשות חתונות, זה נכון, אבל למכון לרפואה משפטית בישראל יש איזה חוג מיוחד וכאן זה גם שאנחנו יודעים שהעם היהודי, חשוב לו מאוד הנושא של שמירת כבוד המת ואין עוד עם שהנושא של כבוד המת ובעצם כל מה שקשור לגופת המת, הנפטר עצמו, כל מה שנעשה בו, יש בו איזה שהוא - - - שלא קיימים באף אומה.
אורי מקלב: לכן כל מה שהרפואה המשפטית עושה ופועלת, היא נמצאת תחת עוד עין, חוץ מהעין המקצועית של הממשלה, של הרגולטור יש גם עין ציבורית.
אורי מקלב: הציבוריות כאן היא מאוד מאוד חשובה להתנהלות ושמתעניינים בה ומעורבים בה בעניין הזה.
אורי מקלב: צריך לציין שכל הפיתוחים הטכנולוגיים וכל הדברים הנוספים שהמכון רואה עצמו בהתקדמות שלו כדי לשפר את השירות בעניין הזה ואת ההתנהלות בעניין הזה, לכן אנחנו מלווים את החלק שנחשפנו לכך ולכן אנחנו נמצאים פה בסיור, כדי לראות איך המכון היום, בשנים האלה, שיש לנו דברים שבאמת עוזרים בכל נושא, שקיים במשק הכלכלי וגם ברפואה.
אורי מקלב: רק אתמול קיימנו ישיבה מיוחדת עם משרד הבריאות בנושא פיתוחים טכנולוגיים בתחום הרפואה, גם ברפואה עצמה, שזה אולי דבר שיש את זה, אבל גם בתחום שירותי הרפואה ואת הדברים האלה, כולל בנושא של זכויות החולה ופרטיות החולה, רשומות רפואיות, אנחנו מלווים את הדברים האלה.
אורי מקלב: וכמו שאמרתי, במכון לרפואה משפטית כל פיתוח טכנולוגי, כל התקדמות וכל המחשוב והפתיחות, וגם אנחנו אחראים על שקיפות ובמיוחד על נגישות, יש ממשל זמין, זה חלק מהמציאות ואנחנו גם יודעים שאנחנו רוצים לשמור על קשר לציבור, פתיחות לציבור, הידע, הוא יכול לקבל את המידע הנכון.
אורי מקלב: ממשל זמין וישראל דיגיטלית, פרויקטים גדולים מאוד של הממשלה, עוברים דרך הוועדה.
אורי מקלב: אנחנו נוגעים בכל משרדי הממשלה, אנחנו לאט לאט לוקחים משרד משרד ואנחנו - - - כדי ללמוד איך הדברים מתקיימים.
אורי מקלב: בוודאי בחלק הזה של - - -
חיים ילין: בדרך כלל כשיש מצלמות בוועדות אז כולם מתחילים לצעוק.
אורי מקלב: והיום שקט.
אורי מקלב: בדרך כלל יש פה שקט.
אורי מקלב: אבל אתה יודע ועדת המדע והטכנולוגיה היא הוועדה הראשונה שעברה לשידורים דרך האינטרנט און ליין,
חיים ילין: אין נושאים שנריב עליהם.
חיים ילין: אני מקווה שהסכם השלום, כשהוא שיהיה, ייחתם בוועדת המדע.
חיים ילין: זה המקום היחידי ש - - -
אורי מקלב: יש התעניינות מאוד גדולה, בעולם, באירופה במיוחד, בנושא המדע והטכנולוגיה.
אורי מקלב: שר המדע והטכנולוגיה במדינת רבות הוא אחד השרים החשובים ביותר.
אורי מקלב: מגיעים אלינו משלחות מגרמניה ומאנגליה, מהודו, מבקשים לבוא, אורחים שמאוד מעניין אותם נושא המחשוב, הנושא של המלחמה בסייבר, בכלל ההסתכלות היום על רשתות, על שיימינג ברשתות, אלימות והסתות ברשתות ואלה דברים שהוועדה מטבע הדברים דנה בהם.
אורי מקלב: יש עכשיו חוק שהממשלה עצמה מובילה, זה נושא הסרת תכנים של הסתות ברשת.
אורי מקלב: באופן טבעי זה היה צריך להיות בוועדת המדע והטכנולוגיה, בסוף זה הגיע לוועדה משותפת, דרך ועדת הטכנולוגיה, אז יש כאן חופש הביטוי או לא, אבל כולנו יודעים שחופש הביטוי זה דבר ערכי, באופן מעשי, אם שייך לעשות דברים כאלה, מה שנקרא - - - מה האפשרויות, הכול עובר דרך הטכנולוגיה החדישה.
אורי מקלב: לכן הרעיון הוא שאנחנו - - -
חיים ילין: אני חייב להגיד משהו, החקיקה במדינת ישראל מפגרת בשנים רבות אחרי הפיתוח.
חיים ילין: זאת אומרת הטכנולוגיה מאוד מתקדמת, ובמיוחד במדינת ישראל, אנחנו בחקיקה לא מסוגלים ל - - - היא גם לא פשוטה, כי רוב הטכנולוגיה היא במגזר הפרטי וקשה לך מאוד להשתלט, אתה לא תכתוב חוק שיתלבש על פייסבוק, זה נראה לא הגיוני בכלל.
חיים ילין: היו לנו דיונים, דיונים קשים.
אורי מקלב: אבל כשבגרמניה זה קרה והתברר שאנשי דאעש הסיתו דרך הטוויטר אז פתאום שם הם התעוררו 'איך יכול להיות?
אורי מקלב: אין לכם שום בקרה על זה?' וכשאנחנו אומרים שההסתה אצלנו נעשית דרך הפייסבוק וברשתות החברתיות, וזה גם לא הסתה, כשמסיתים באירן נגד חיילים אמריקאים, אז עד שיגיע אזרח אירני והאפשרות שלו להגיע לחייל אמריקאי יש עוד זמן, אבל כאן הוא מוסת, הוא פותח את הדלת של הבית שלו ופוגש מישהו שעובר על יד הבית שלו, יהודי, ולא צריך הרבה.
אורי מקלב: ולכן המשמעויות הן הרבה יותר - - - אבל זה גם לא צריך להיות דברים תיאורטיים, זה דברים מעשיים, אנחנו יודעים, כל מי שנמצא בשטח הזה יודע שפעולות הטרור שנעשו, כמובן נעשו בעקבות טרור, במיוחד באינתיפאדה האחרונה, ודרך הסתה ברשת, דרך הסתות שקרו בעוד מקומות, זה גם יכול להיות בימי שישי.
אורי מקלב: אבל בכל אופן בוודאי שיש לזה משמעויות מאוד גדולות.
אורי מקלב: וכשאני אומר לכם התעניינות, ישראל מוכרת כמעצמה טכנולוגית, יש כאן חומר אנושי באמת המעולה ביותר, גם בגלל העניין הביטחוני, אבל זה גם עובר ב - - - אחר כך זה יצר לנו פערים מאוד גדולים ביישום, בכספים, במשאבים שאנחנו משקיעים במחקרים וכמובן שזה בא לידי ביטוי - - - אז אלה הסיבות שאנחנו נמצאים פה.
אורי מקלב: אנחנו מאוד מעריכים את השינויים שנעשו ונעשים, בתפיסת האיכויות, בהסתכלות, בדברים הערכיים שאתה מוביל, מאמין בהם ומוביל אותם.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים פה גם כדי להתרשם וללמוד ולראות במה אנחנו יכולים לעזור בעבודה השוטפת והחשובה מאוד של המכון.
<חן קוגל: תודה רבה.
אורי מקלב: לפי סדר הפרוטוקול, חבר הכנסת חיים ילין.
חיים ילין: רק מילה אחת, אני מאוד שמח שאתם באמת - - - אני חושב שהצד האזרחי במדינת ישראל צריך איזה שהוא עוגן, עוגן שיהיה אובייקטיבי, שאפשר לסמוך עליו.
חיים ילין: לצערי בתי המשפט, ובג"צ נתקל כל הזמן משמאל ומימין ב - - - למרות שהוא עמוד התווך שלנו.
חיים ילין: אני שמח שאתם שם בצל, כאילו בשקט, באמת אני אומר, כי זה רק יעלה את האמון של האזרחים במקום, לדעתי.
חיים ילין: זה לא קל להתאפק ולצאת מהתקשורת, באמת - - -
<חן קוגל: אז קודם כל ברוכים הבאים ותודה רבה, באמת תודה רבה שהגעתם לכאן.
<חן קוגל: מה שאמרתי כשהגעת, באופן פרטי, אני רוצה להגיד את זה גם לפרוטוקול, המכון לרפואה משפטית קיים 61 שנה, זו פעם ראשונה שוועדה של הכנסת מבקרים פה.
חיים ילין: גם כשהיה כל הרעש לא הגיעו?
<חן קוגל: המכון הגיע לכנסת, חברי הוועדה לא באו.
<קריאה: היו חברי כנסת שבאו, לא כוועדה.
<קריאה: היה חבר הכנסת כהן, הוא היה צריך לעשות את הישיבה בחוץ.
<חן קוגל: אז באמת זה כבוד גדול עבורנו ואנחנו ממש מודים על כך.
<חן קוגל: כל הכבוד לכם שטרחתם, אנחנו באמת לא במרכז העניינים ואנחנו יודעים שאנחנו לא הדבר הראשון בסדר העדיפויות של המדינה ויפה שהתפניתם ותודה רבה לכם.
<חן קוגל: אנחנו מאוד מתרגשים, אנחנו לא רגילים לאנשים חיים שבאים לפה, אז אנחנו מבקשים שתזוזו כל הזמן.