GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רועי פרידמן: אנחנו לא עובדים עליה לבד, הרבה מהחברים שעבדו איתנו לאורך השנים נמצאים פה סביב השולחן.
<רועי פרידמן: עבדנו בצוות בין משרדי ואני אציג גם את הצוות.
<רועי פרידמן: יחידת הממונה על היישומים הביומטריים - קצת סדר איפה אנחנו נמצאים - עד לפני כחצי שנה היינו במשרד ראש הממשלה בירושלים תחת לשכת מנכ"ל ולפני כחצי שנה עברה החלטת ממשלה שהעבירה אותנו למערך הסייבר הלאומי, למטה הסייבר ואנחנו כיום חלק מהמטה.
<רועי פרידמן: שינוי השם מיחידת הממונה על היישומים הביומטרים ליחידה להזדהות וליישומים ביומטרים בא לאור ההבנה שנושאי ההזדהות משמעותיים בעשיית היחידה ולאור החשיבות הגדולה שבנושא ההזדהות, ולכן גם התאמנו את השם לעשייה.
<רועי פרידמן: הקריקטורה הזו היא קריקטורה משנת 1993.
<רועי פרידמן: היא פורסמה בעיתון "ניו-יורקר" והיא קריטורה בת 25.
<רועי פרידמן: אנחנו רואים פה שני כלבלבים יושבים, כשהאחד יושב ליד מחשב והכלבלב השחור אומר לכלבלב עם הנקודות: "באינטרנט אף אחד לא יודע שאתה כלב".
<רועי פרידמן: זה היה נכון מאוד בתחילת עידן האינטרנט, בתחילת שנות ה-90.
<רועי פרידמן: וזו באמת אחת ההבטחות, האנונימיות היא אחת ההבטחות הגדולות של האינטרנט.
<רועי פרידמן: היום, כעבור 25 שנים יש לנו מחשבות על הנושא הזה, בין היתר הצורך בהזדהות לטובת קבלת שירותים.
<רועי פרידמן: הרי אנחנו לא יכולים להעניק שירותים לכלב השחור אם אנחנו לא יודעים מי הוא ומה הזכויות שמגיעות לו.
<רועי פרידמן: עד כה, עד אישור המדיניות לא הייתה ראייה כוללת בתחום ההזדהות.
<רועי פרידמן: המשמעויות של זה, ראשית כל, זה ריבוי אופני זיהוי על ידי גורמים ממשלתיים שונים.
<רועי פרידמן: עבורנו הממשלה, משרדי ממשלה שונים פיתחו אמצעי זיהוי לטובת הנגשת שירותים.
<רועי פרידמן: הם צריכים לממש את התפקידים שלהם והם פיתחו אמצעים להזדהות.
<רועי פרידמן: זה הביא לזה שאנחנו כאזרחים קיבלנו הרבה ססמאות.
<רועי פרידמן: כל אזרח היה צריך לנהל הרבה ססמאות וזה לא פשוט.
<רועי פרידמן: אנחנו כולנו יודעים שססמאות שוכחים וצריך לאחזר אותן וזה גם חוסר נוחות וגם חולשה באבטחה.
<רועי פרידמן: זה הביא את זה שריבוי של תשתיות למשרדי ממשלה שונים, כל משרד הקים תשתית משל עצמו לטובת זיהוי.
<רועי פרידמן: יש משרדים שלא היו להם את היכולות האלה והם נמנעו בכלל לתת שירותים דיגיטליים וזה מאלץ את התושבים לקבל את השירותים בדרך המסורתית שהיא פחות יעילה.
<רועי פרידמן: בירוקרטיה ומשרדים שממשים שירותים דיגיטליים בלי לוודא שההזדהות חזקה דיה, יש פה סיכונים להונאות וזיופים.
<רועי פרידמן: למה כל זה כל כך חשוב?
<רועי פרידמן: - - -
אורי מקלב: אתה מדבר על לשון עבר על המנעות ממתן שירותים דיגיטליים, זה קיים גם בלשון ההווה.
אורי מקלב: בהווה יש - - -
<רועי פרידמן: כשיש מדיניות ברור למשרד - - - המטרה של המדיניות היא להבנות את אופן מתן - - -
אורי מקלב: אני רוצה לחדד, אתה אומר שחלק מההמנעות ממתן שירותים דיגיטליים היו בעקבות כך שלא היה לזה מספיק בטיחות או בטענה שלא היה אפשר לזהות בגלל החוסר, האפשרות שהוידוי הזהות או שההיקף של ההזהות, לא משנה, זה היה חסם.
אורי מקלב: זאת אומרת היעד הוא להוריד את החסמים האלה כדי שזה לא יהיה חסם.
<רועי פרידמן: נכון.
<רועי פרידמן: זה היה חסם גם בהיבט של המדיניות, התפיסה וגם בהיבט של תשתיות.
אורי מקלב: יכול להיות שחלק היה גם נכון.
אורי מקלב: זה לא היה חסם פסיכולוגי.
אורי מקלב: אמיתי, זה היה חסם אמיתי.
אורי מקלב: זאת אומרת המטרה היא לגבור על החסמים האלה.
<רועי פרידמן: אנחנו רואים בעולם מחקרים שמנסים לכמת את השווי של הזדהות עבור גישה לשירותים דיגיטליים.
<רועי פרידמן: ופה אנחנו מציגים מחקר של ארגון שנקרא Secure identity alliance שחקר עבור מדינות מהאיחוד האירופי, 27 מדינות, ומצא שהשווי של digital identity framework, של מערך הזדהות למדינות האלה עד שנת 2020 הוא בסך הכל כ-1000 מיליארד דולר ומתוך זה כ-500 מיליארד דולר לשוק הציבורי, למגזר הציבורי.
<רועי פרידמן: בנוסף אנחנו מכירים ראיון שנערך עם ראש ממשלת אסטוניה.
<רועי פרידמן: אסטוניה ידועה כמדינה מובילה בתחום הדיגיטלי, בהנגשת שירותים דיגיטליים.
<רועי פרידמן: הוא בראיון אומר שההוספה של זהות דיגיטלית חוסך למדינה 2% מה-GDP.
<רועי פרידמן: בחישוב ישראלי, 2% מה-GDP זה כ-6 מיליארד דולר, סכומים משמעותיים מאוד.
<רועי פרידמן: הסכומים האלה הם הערכות.
<רועי פרידמן: קשה מאוד למדוד את השווי הכלכלי של זה.
<רועי פרידמן: אבל הנתונים באים לתת הבנה ראשונית למה העוצמה של זיהוי והחשיבות.
<רועי פרידמן: גם בעולם, מדינות מובילות הבינו את הצורך הזה ומגבשות תכניות לאימות זהות במדינות שלהן.
<רועי פרידמן: לדוגמה בארצות הברית, אסטרטגיה נשיאותית, שנקראת National strategy for trusted identities in cyber space או בקיצור NSTIC, ראשי תיבות, שמגדירה אסטרטגיה של הבית הלבן לאופן שבו הממשל האמריקאי והשוק הפרטי יעשו שימוש בהזהות בטוחה וגישה לשירותים.
<רועי פרידמן: בבריטניה הקבינט אופיס גיבש מדיניות ותכנית שנקראת - - - שמטרתה לבצע הזדהות בממשלה הבריטית ובעתיד גם בשוק הפרטי.
<רועי פרידמן: אני ממשיך בכיוון השעון - בניו זילנד, תכנית שנקראת Real me כולנו מהשם מבינים מה מטרת התכנית.
<רועי פרידמן: בפינה השמאלית למעלה, פרויקט מדנמרק, מדינות סקנדינביה מובילות בתחום הזה ויש להן תשתיות דיגיטליות טובות מאוד.
<רועי פרידמן: פרויקט שנקרא Nem ID, Nem זה פשוט אז זה ID פשוט.
<רועי פרידמן: שם כבר כיום כ-85% מהשירותים הממשלתיים ניתנים באמצעות זיהוי על גבי הפלטפורמה הזאת.
יוליה מלינובסקי: אדוני היושב ראש שאלה אחת.
יוליה מלינובסקי: אתם מדברים רק על ההזדהות הדיגיטלית או גם על ההנגשת מידע לאזרח?
יוליה מלינובסקי: כי אני יכולה להזדהות עד מחר, אם שם בתוכן אין לי את התוכן זה חסר משמעות.
אורי מקלב: מדברים על יותר ממידע, מדברים על שירות.
אורי מקלב: זאת אומרת, לא רק את המידע אלא - -
<רועי פרידמן: מידע הוא גם סוג של שירות.
אורי מקלב: - - ביצוע של פעולות.
יוליה מלינובסקי: אבל אני צריכה לדעת שיש לי את הפעולה הזאת - - -
אורי מקלב: שיש לך מה לתת.
יוליה מלינובסקי: אני נכנסתי לשם, אין לי מושג על מה מדובר, אולי אני זכאית לזה ויכול להיות שאני זכאית למשהו אחר.
יוליה מלינובסקי: זה דיונים שהיו לנו בעבר.
יוליה מלינובסקי: חוץ מהזדהות - - -
אורי מקלב: נכון, זה נושא שהעלית אותו ובאמת אנחנו צריכים לקדם אותו.
אורי מקלב: אבל גם לדעת את כל המידע מה יש כשאנחנו פונים למשרד אחד, נניח משרד השיכון, את הבאת לדוגמה, אז אומרים לך גם מה הביטוח או למישהו שפונה לביטוח לאומי הביטוח לאומי צריך לתת לו את המידע מה משרד השיכון נותן במקרים כאלה ומה נותנים - - -
יוליה מלינובסקי: אם עושים הזדהות אחת - - -
אורי מקלב: אבל אנחנו רוצים להגיע כדי לא רק לתת את המידע אלא שהוא גם יוכל להגיש בקשה.
אורי מקלב: שהוא יוכל לקבל החלטה, פרוטוקול של החלטה שלו, דברים כאלה, להוסיף מסמך, לקבל מסמך, שהוא יוכל לקבל את זה דרך ההזדהות.
אורי מקלב: זאת אומרת אנחנו מדברים על דרגה יותר גבוהה מרק - - - אבל את אומרת שאם אין את הבסיס אז ברור שלא.
אורי מקלב: כמובן - - -
יוליה מלינובסקי: השאלה היא כזאת: האם בנוסף להזדהות דיגיטלית שזה מצויין, הממשלה מתכוונת לתת תשתית לאזרח לגבי זכויות שלו, לגבי מידע שאולי מגיע לו וזה ביחד.
<רועי פרידמן: זה בהחלט ראוי - - -
אורי מקלב: זה הבסיס לכל, המידע זה הבסיס לכל - - -
<יאיר פרנק: דיברנו בדיון הקודם שהציגה פה ישראל דיגיטלית, דיברנו על זה שאנחנו כרגע בתהליך משותף בממשלה ליצור מה שאנחנו קוראים מנוע זכויות.
<יאיר פרנק: אותו מנוע זכויות בשלב הראשון לא יהיה פרסונלי אלא רק לפי מאפיינים מסוימים.
<יאיר פרנק: כשהשלב הראשון הוא לעשות את זה לאוכלוסיית המבוגרים.
<יאיר פרנק: ברגע שכמה שאלות בסיסיות שהבנאדם מגדיר מהן המנוע זכויות הזה רץ על אתרי הממשלה, שואב את המידע משם ואומר לאותו בנאדם, אתה זכאי לכך וכך.
<יאיר פרנק: אבל זה עדיין לא פרסונלי כי אנחנו לא יודעים מי הוא מי.
<יאיר פרנק: מה שמציג כרגע רועי זה איך אנחנו נדע מי הוא מי ואז נוכל ללכת עוד דרגה אחת למטה, אדוני אתה משה או את גברת חנה אתם זכאים ל- א', ב' ו-ג'.
יוליה מלינובסקי: אוקיי, זאת אומרת שזה הכיוון.
<יאיר פרנק: זה הכיוון.
<רועי פרידמן: וזה השווי של ההזדהות שיכולה לאפשר את כל הדברים האלה.
<רועי פרידמן: כשלעצמה היא לא נותנת את המידע אבל היא מאפשרת אותו.
אורי מקלב: יאיר התייחס לזה מכוון שהוא היה בדיון הקודם כשחברת הכנסת מלינובסקי הציגה את הדברים שזה באמת דבר נכון, זה יעד בסיסי היום להגיע לדבר הזה.
<יאיר פרנק: הנושא של מיצוי זכויות תוייג - - -
אורי מקלב: השער של הממשלה - - - השער של הממשלה הוא הפתח שצריך בסופו של דבר גם לכל משרדי הממשלה, בוודאי גם לשזור את כל הזכויות - -
<יאיר פרנק: זה נדבך על נדבך - - -
אורי מקלב: - - לא רק כניסה אחת אלא זה הבסיס, משם זה ממשיך הלאה.
<יאיר פרנק: בדיוק.
<יאיר פרנק: במעבר לתוך שער הממשלה המשרדים עושים תהליך טיוב של המידע שנכנס פנימה.
<יאיר פרנק: יש לנו, לצערי הרב, הרבה מאוד מידע לא מטוייב.
<יאיר פרנק: אז בתהליך של המעבר הזה עושים תהליך טיוב - - -
אורי מקלב: חברת הכנסת מלינובסקי, אנחנו לא נתקיל לא את יאיר ולא את האחרים במה צריך להיות, הם יודעים.
אורי מקלב: אנחנו לא נתקיל אותם אבל ביישום של העניין הזה כן אנחנו יכולים, איזה משרד, בתוך המשרד איזה חלקים, בהתקדמות של הדבר ובהטמעה של הדבר.
אורי מקלב: מה צריך - הם יודעים מצויין, יותר טוב מאתנו, הם באמת יודעים.
אורי מקלב: ההגדרות הן מאוד ברורות, הם בתהליך גם להטמיע את היעדים וההגדרות גם בתוך המשרדים.
אורי מקלב: אני חושב שגם את זה אתם התקדמתם מאוד ודאי בחלק מהמשרדים.
אורי מקלב: יש כאן תהליך מאוד ארוך שאני לא בטוח שאנחנו נמצאים במקום הכי טוב בעניין הזה יחסית ל - - - אנחנו במשרדי הממשלה אנחנו יודעים שאנחנו - - - גם תהליך כזה, אני לא מבקר את זה, אבל לוקח הרבה זמן.
אורי מקלב: אני מבין שצריך שימוע וצריך לקחת הכל אבל זה תהליכים שלוקחים זמן וההתקדמות היא הרבה יותר מהירה ממה שאנחנו מצליחים להשיג.
אורי מקלב: זה גם השערים, זה גם ההפנמה של העניין, זה גם השיתוף פעולה, כל דבר.
אורי מקלב: אני ליוויתי חלקים בתוך הביטוח לאומי, לפעמים יכול להיות המידע הזה תפיסה משפטית, לפעמים תפיסה פרסונלית ניהולית, לפעמים זה גם אולי יכולה להיות תפיסה אחרת.
אורי מקלב: יש בזה לפעמים דבר אחד, תפיסה של מישהו אחד יכולה לעצור תהליך שלם בגלל שלא נראה לו הדבר הזה, הוא חושב שזה לא נכון.
אורי מקלב: אנחנו יודעים את הדבר הזה, אז מה, הוא לא הולך עכשיו, את המלחמות עושים בתוך הבית פנימה ואת ההתקדמויות וזה תהליכים שלוקחים זמן.
יוליה מלינובסקי: האם אתם מתייחסים בעבודה שלכם על המדיניות גם לשלטון מקומי כי זה חלק בעצם.
אורי מקלב: שאלה מצויינת.
אורי מקלב: זה נמצא, אני חושב, בנייר אבל זו שאלה מצויינת.
<רועי פרידמן: זה חלק מהמצגת ואני אדבר על זה.
<רועי פרידמן: מה שחשוב לציין לפני שאני אעבור פה לפרויקט האחרון במסך, זה שהתכניות שנמצאות פה על המסך כולן בשלבים שונים כשיש תכניות יותר מתחילות ויש תכניות שכמו בסקנדינביה כבר בשלות וכולם עובדים על הנושאים האלה שנים רבות.
<רועי פרידמן: אז כמו שאדוני היושב ראש אמר, אלה תהליכים ארוכים, גם במדינות גדולות מישראל שמשקיעות הרבה מאוד משאבים של כוח אדם וכספים בנושא, גם שם זה לוקח זמן והם נמצאים בשלבי פיילוט.
<רועי פרידמן: במרכז האיחוד האירופי יש רגולציה אירופאית שנקראת eidas הפוקוס שלה בהזדהות והיא עוסקת בין היתר בזיהוי בין גבולות.
<רועי פרידמן: למעשה, לאפשר לאזרח של מדינה א' של האיחוד האירופי להזדהות במדינה ב' כדי לקבל שירותים במדינה ב'.
<רועי פרידמן: חשוב שנכיר את זה כי באמת כל האיחוד האירופי הולך לשם.
<רועי פרידמן: חזרה אלינו לישראל.
<רועי פרידמן: החלטת ממשלה 2097 הטילה על היחידה להוביל צוות בין משרדי לגיבוש המדיניות להזדהות בטוחה.
<רועי פרידמן: אלה השותפים שלנו לגיבוש המדיניות.
<רועי פרידמן: קיימנו עבודת מטה ארוכה שכוללת גם הוועצות עם נותני שירותים עיקריים בממשלה, הוועצות עם תעשיית ההזדהות הבטוחה: סטרטאפים וחברות טכנולוגיה בשלות בתחום ההזדהות הבטוחה והוועצות עם הציבור הרחב.
<רועי פרידמן: בכל הסבבים האלו קיבלנו הערות, תייגנו את המדיניות והנחנו אותה לאישור.
<רועי פרידמן: החלטת ממשלה 2960 אישרה את עיקרי המדיניות, שמיד אני אעבור עליהם, הטילה עלינו לפרסם קווים מנחים שזו הנחיה יותר פרקטית על אופן מימוש המדיניות, הטילה עלינו לגבש תכנית עבודה למימוש המדיניות כולל, וזה חשוב מאוד להדגיש, שילוב של המגזר הפרטי בתכנית כדי להשיג את התועלות המרביות.
<רועי פרידמן: הסכומים שראינו קודם וההיקפים אנחנו רואים ב- - -
אורי מקלב: זאת אומרת שכבר יש חשיבה לשילוב המגזר הפרטי בעניין.
<רועי פרידמן: המדיניות נבנתה עם המגזר הפרטי והרשויות המקומיות בתכנית ואחרי זה בתכנית העבודה למימוש אנחנו נכלול התייחסות לנושאים האלה - - -
אורי מקלב: כל הרשימה הזאת שאתה נותן כאן שאלה שכבר - - - בעבר דנו בזה האם יש כאן בעיה בסמכויות או בכפיפות, האם הריבוי של הגופים האלה, נראה על הנייר, אם הם רק שותפים בתהליך, בחשיבה זה בסדר אבל אם - - - מהגוף אומרים בסמכות, בכפילות של הדברים.
<רועי פרידמן: אנחנו עובדים כצוות בין משרדי ואנחנו מתואמים בעשייה שלנו והמדיניות הוגשה על ידנו אבל אחרי עבודה של כלל הצוות הבין משרדי.
<רועי פרידמן: גם תכנית המימוש תהיה בתיאום עם הצוות הבין משרדי כך שבוודאי שיש גופים שונים - - -
אורי מקלב: אני חושב שזה נושא - - -
<רועי פרידמן: אתה מכיר את עבודת הממשלה ויש גופים שונים עם דעות שונות - -
אורי מקלב: אבל כבר נכוונו בעבר- - -
<רועי פרידמן: - - ואנחנו צריכים לעבוד בשיתוף פעולה, זה אחד האתגרים שלנו.
<רועי פרידמן: עד כה אני חושב שצלחנו את האתגר הזה ואנחנו מתכוונים להמשיך באופן - - -
אורי מקלב: הסמכות היום בידי מי?
<רועי פרידמן: הממשלה הטילה עלינו להוביל את גיבוש תכנית המימוש להזדהות בטוחה.
אורי מקלב: והיישום הוא של מי?
<רועי פרידמן: זהות המיישמים ואופן היישום ייקבע בתכנית.
<רועי פרידמן: זה אחד הדברים שיקבעו בתכנית שברור שיש גופים בעלי סמכות - - -
אורי מקלב: גוף אחד זה דעה אחת, שני גופים זה כבר שלוש דעות, זה לא שתי דעות, זה במקרה דעות.
יוליה מלינובסקי: אז אולי במדיניות אלא - - -
אורי מקלב: אחרי זה יש מכפלות כבר.
יוליה מלינובסקי: לא יהיה שיקול דעת לבקש - - -
אורי מקלב: כן זה חלק - - - אני, בסדר, נמשיך הלאה.
<נעמה בן צבי: עורכת דין נעמה בן צבי, אני היועצת המשפטית של היחידה.
<נעמה בן צבי: מבין הרשימה שם הגוף המיישם אולי היחידי שם זה בעצם ממשל זמין שעמלים בעיקר או רק במגזר הממשלתי.
<נעמה בן צבי: יתר הגופים שם עוסקים בגופים משיקים כמו הרשות להגנת הפרטיות, השם שם לא מעודכן.
<נעמה בן צבי: אז בנושא הזה אני חושבת שיש פחות - - -
אורי מקלב: זה נושא שאם אחרי זה מישהו יתייחס לזה באומץ אני אשמח לשאול.
<רועי פרידמן: אני אעבור בקצרה על עקרונות המדיניות.
<רועי פרידמן: ראשית כל, פשטות כמו שאדוני היושב ראש הציג בפתיחת הישיבה, אם זה לא יהיה פשוט זה פשוט לא יהיה.
<רועי פרידמן: יישומים דיגיטליים, הזדהות פשוטה תאפשר גם למגזרים שהגישה למחשוב פחות טריוויאלית להם שימוש באמצעי ההזדהות, ולכן אנחנו נותנים לזה דגש כל כך גדול.
<רועי פרידמן: לצד זה, הגנת סייבר מבלי שההזדהות תהיה מאובטחת זה גם לא יקרה וחשוב לנו לוודא שזה מתקיים.
<רועי פרידמן: תאימות טכנולוגית בין מערכות, הדגשה לפרטיות של התושבים, שימוש באמצעי הזדהות, תהיה אפשרות לשימוש במגוון אמצעי הזדהות ובכורה לתעודה הזהות החכמה.
<רועי פרידמן: כמו שאדוני ציין, תעודת הזהות החכמה, פרויקט התיעוד הוא פרויקט שמדינת ישראל השקיעה בו משאבים רבים והוא מעמיד את מדינת ישראל - - - תעודת הזהות מעמידה את מדינת ישראל בנקודת פתיחה מצויינת שבה לכל אזרח תהיה זהות חזקה שאנחנו יודעים לוודא אותה.
<רועי פרידמן: המדינות שראינו - - -
אורי מקלב: אתם תחכו עד שלכלל אזרחי ישראל תהיה את תעודת הזהות החכמה או שאתם הולכים על זה בצורה מודולרית?
<רועי פרידמן: בוודאי שכן.
אורי מקלב: אתם לא תחכו עד שכולם - - -
<רועי פרידמן: אין סיבה לחכות שכולם יצטיידו בתעודת הזהות.
יוליה מלינובסקי: בחמש שנים צריכים להיות כמה אחוזים של תעודת זהות חכמה?
יוליה מלינובסקי: 80% אמרנו נכון?
אורי מקלב: חמש שנים, כן.
<קריאה: אז שיהיו אמצעים נוספים.
<רועי פרידמן: יהיו אמצעים נוספים.
אורי מקלב: אני חושב שבשלב מסוים תהיה אפשרות להצטרף לזה גם לא רק בסדר של תוקף התעודה.
אורי מקלב: אני בטוח שעם ההטמעה של העניין ושהעניין כבר ינוע, אין לי ספק שבשלב מסוים יהיו אנשים שיוכלו להצטרף לעניין הזה גם אם התעודה הישנה עדיין בתוקף.
<עמיר אריהן: אני בהחלט מסכים.
<עמיר אריהן: זה גם כמובן תלוי יישומים.
<עמיר אריהן: כמו שאנחנו רואים שאנשים הלכו להוציא דרכונים ביומטרי בשביל לעבור מהר במעבר - - -
אורי מקלב: בדרכונים זה ברור שזה עבד אבל בתעודת זהות השימוש הוא - - -
<עמיר אריהן: השימוש לא יישומי, אני מסכים - - -
<רועי פרידמן: הכוונה היא שתהיה בחירה לתושב באמצעי ההזדהות.
<רועי פרידמן: כשתעודת הזהות גם התושבים ביצעו הזדהות ראשונה חזקה כדי לקבל אותה וגם יש שם תעודות דיגיטליות.
<רועי פרידמן: אני בכלל לא מדבר על הרובד הביומטרי של תעודת הזהות החכמה.
<רועי פרידמן: אני מדבר על התעודות הדיגיטליות - - -
אורי מקלב: רועי, אני מרגיש שהזמן רץ לנו.
אורי מקלב: אם אתה יכול לתת מילה בשלב הזה, לפי דעתי זה חשוב, מדוע אין קשר בין תעודת הזהות החכמה למאגר הביומטרי.
<רועי פרידמן: זה העיקרון האחרון פה שבאמת קובע שאין קישור למאגר הביומטרי.
<רועי פרידמן: הנושא של המאגר הביומטרי מטופל בחוק.
<רועי פרידמן: כמו שאדוני יודע היטב חוק מאוד דווקני ותקנות ובשום דרך לא יהיה קישור בין הזדהות בטוחה והמאגר הביומטרי.
<קריאה: זה גם מוזכר בהצעה - - -
יוליה מלינובסקי: אם עוד כמה שנים המאגר עלול להתבטל - - -
אורי מקלב: אבל מכוון שזה גם בכל אופן דיון משודר, איך, אנחנו כבר למדנו, אבל איך במילים המקצועיות שלך איך יכול להיות, במה הוא חכם אם הוא לא אוגר בתוכו משהו ביומטרי וצריך לזהות אותו עם משהו.
אורי מקלב: כמו שאנחנו מבינים שאדם בא - - - כשאני עכשיו משתמש בכרטיס שלי כאן, בכניסה לבניין או בכניסה לחדר אני משתמש במאגר או שאני לא משתמש במאגר?
אורי מקלב: זה רק עושה התאמה.
<רועי פרידמן: כדי רק לעשות זיהוי אל מול תעודת הזהות אין שום קישור מאחורה למאגר הביומטרי.
<רועי פרידמן: זה זיהוי של הסרטיפיקטים הדיגיטליים על גבי התעודה לצורך העניין, כמו כרטיס האשראי שלך, כרטיס האשראי עם הצ'יפ הדיגיטלי שלו ו-PIN קוד של ארבע ספרות - - -
אורי מקלב: נפשט את זה.
אורי מקלב: כמו שהברקוד במוצר שאני עכשיו מעביר אותו הוא לא צריך משהו ביומטרי בזהות שלו אלא הוא רק משווה, הוא רק בעצם גורם משווה, אותו דבר גם אם יש לברקוד נתונים שנמצאים אבל הם לא שמישים, כשאני מעביר את זה בקופה, הקופאית מעבירה את זה, היא לא משתמשת במאגר אלא היא בסך הכל מזהה את המוצר בלי שום מאגר.
אורי מקלב: אני חושב שאולי לציבור זה באמת דוגמה ואין שם שימושים.
אורי מקלב: זה שיכול להיות שיש מאגרים אחרים ושימושים אחרים אין שום קשר.
אורי מקלב: השימוש לא צריך להיות בשום מאגר אלא יש השוואה של נתונים שהן השוואות שהן בטוחות ומזהות אבל הן לא צריכות להשתמש במאגרים.
<רועי פרידמן: לטובת ההזדהות הבטוחה היה אפשר לבצע הזדהות בדיוק באותו אופן גם אם הכנסת הייתה מחליטה שאין מאגר ביומטרי.
<רועי פרידמן: זה לא קשור לזה.
אורי מקלב: וכמו שבפיזי זה יכול להיות כשזה עובר גם זה יכול להיות כי זה גם זהות מרחוק ורק צריך להבטיח את זה, לבטח את זה.
אורי מקלב: אבל בעיקרון זה יכול להשתמש.
אורי מקלב: זה דבר שאני פשוט מגיע ומדבר על כך השאלה שאני כל הזמן שאני לא מניח את הדעה של אנשים הם לא מסוגלים לקלוט עוד מה אנחנו יכולים לעשות בעניין הזה.
<רועי פרידמן: תודה על הסיוע.
<רועי פרידמן: אלו עקרונות המדיניות.
<רועי פרידמן: הקווים המנחים - ופה קונספט שקיים בקווים המנחים זה רמות אבטחת אימות, מה שנקרא באנגלית Levels of assurance .
<רועי פרידמן: למעשה אנחנו רוצים להתאים את עוצמת ההזדהות הנדרשת לרגישות השירות.
<רועי פרידמן: אנחנו מסתמכים פה אחרי הוועצות עם כמה מדינות בעולם על תקן בינלאומי, תקן ISO שמגדיר ארבע רמות אבטחת אימות מ-1 הנמוכה ביותר ל-4 הגבוהה ביותר, ולצד זה משרדי הממשלה יש כלי מתודולוגיה סדורה כדי שיסווגו את השירותים לרמת אבטחת האימות הרלוונטית.
<רועי פרידמן: אני יודע שרשות התקשוב וממשל זמין מתבססים על המתודלוגיה הזו.
<רועי פרידמן: רשות האוכלוסין הנגישו שירותים תוך התבססות על המתודולוגיה הזו כך שהיא כבר עושים בה שימוש.
<רועי פרידמן: בנוסף, אחרי שהגדרנו מה רמת אבטחת האימות יש הנחיות לגבי אופן ביצוע ההזדהות הראשונה, מה שנקרא הרכשה, בהתאם לרמה שנקבעה מ-1 עד 4 כשככל שהרמה גבוהה יותר נדרשת הזדהות ראשונה חזקה יותר.
<רועי פרידמן: והנחיה לגבי אופן ביצוע האותנטיקציה, ההזדהות הפרקטית, לדוגמה באמצעות תעודת זהות, תעודת זהות ו-PIN קוד.
<רועי פרידמן: אני אתן דוגמאות - - -
אורי מקלב: בדרגה הגבוהה יותר זה צריך להיות עם עוד אמצעים נוספים?
<רועי פרידמן: כן.
<רועי פרידמן: לדוגמה ברמות הגבוהות כבר נדרש מה שנקרא two factor authentication, הזדהות באמצעות שני גורמים, גם כרטיס וגם PIN קוד או גם ססמה וגם אמצעי נוסף.
אורי מקלב: או מידע, שנת לידה - - -
<רועי פרידמן: שנת לידה הוא לא מידע שהוא - - -
אורי מקלב: בטוח.
אורי מקלב: אני מדבר אבל סוג של מידע כמו שהיום עושים היום.
אורי מקלב: במגזר הפרטי זה קיים.
אורי מקלב: הבנקים או החברות הפרטיות - - -
<קריאה: מה שם האמא לפני הנישואין.
<רועי פרידמן: את נכנסת לעולם של שאלות סבתא.
<רועי פרידמן: שאלות סבתא ידועות בחוסר היעילות שלהן.
<רועי פרידמן: לא תמיד אנחנו זוכרים איך לענות עליהן, אחרים יכולים לדעת - - -
אורי מקלב: איזה עוד מתוך השקפים אתה חושב שזה חשוב עוד להציג?
<רועי פרידמן: אני יכול לספר על דוגמאות להרשמה ברמות אבטחת האימות השונות שבגדול גם בהרכשה וגם בהזדהות ב-level of assurance 2 נדרש אמצעי זיהוי ראשוני אחד, ב- level of assurance 3 נדרשים שני פקטורים וכך גם בהזדהות, single factor לעומת two factor.
יוליה מלינובסקי: אני רוצה לתת דוגמה אדוני היושב ראש, שבכל דבר לא צריך להגזים.
יוליה מלינובסקי: למישהו פה יש ילדים הוא מכיר.
יוליה מלינובסקי: יש אתר שנקרא smart school שזה לילדים, לבית ספר.
יוליה מלינובסקי: תקשיב, זה טירוף.
יוליה מלינובסקי: את הססמאות מחליפים כל חודש, להבדיל בין אותיות גדולות וקטנות, אנגלית, בקיצור, אני אתמול חצי שעה השקעתי בלסדר את הילד הזה, מסכן, smart school שהוא יוכל לראות את שיעורי הבית, זה הכל.
יוליה מלינובסקי: יש טירוף - - - לא זה טירוף.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת שהכל צריך גם כן להיות מתאים וגם שלבנאדם הוא יבין מה רוצים ממנו.
יוליה מלינובסקי: אתה הרבה פעמים יושב, אני מצטערת להגיד, כמו דביל ולא מצליח להבין מה הם רוצים ממך כי זה רץ וזה מתחלף ואתה כבר לא זוכר מה היה וזה משתנה.
יוליה מלינובסקי: אז תשימו לב, אנחנו לא כולנו גאונים במחשבים ואנחנו לא עובדים בסייבר, אנחנו אנשים פשוטים ולאנשים שהם קצת יותר מבוגרים זה בכלל סיפור.
יוליה מלינובסקי: Smart school, ילד, שיעורי בית, חצי אתמול ישבנו כל המשפחה עם זה.
<קריאה: אבל הצד השני של זה שאם מישהו יכנס למידע ויקח - - -
יוליה מלינובסקי: אז הוא סך הכל יראה אם הוא קיבל בבוחן 68, ביג דיל.
<קריאה: כן אבל גם הוא יראה את התוצאות של המבחן מחוננים שהוא עשה ואולי - - - יש שם מידע רגיש ביותר - - -
אורי מקלב: חברת הכנסת צודקת אבל צריך להיות, דיברנו על זה וכתבנו את זה שזה צריך להיות שימוש פשוט.
אורי מקלב: איפה כתבת את זה?
<רועי פרידמן: זה העיקרון הראשון במדיניות, פשטות.
יוליה מלינובסקי: לא אבל שוב, פשוט, תבין את הרמה שלך ופשוט שלי, זה לא אותו דבר.
אורי מקלב: זה לא משהו סובייקטיבי.
<קריאה: את לא מבינה, אם זה יהיה פשוט יהיה לאנשים זמן לחשוב ואם יהיה להם זמן לחשוב הם אולי יחשבו מחשבות כפירה.
יוליה מלינובסקי: אני עוד שנייה חייבת ללכת אבל דבר אחרון, מצויין, יפה מאוד אבל כפי שאמר היושב ראש, זה לא צריך להיות תחליף להכל.
יוליה מלינובסקי: השירותים הרגילים לאוכלוסיות שונות צריכים להיות נגישים שזה לא יהיה מצב שאנחנו נישאר עם פקיד אחד שם לקבלת קהל וזהו, נגמר הסיפור, כי כולם דיגיטליים.
יוליה מלינובסקי: לא, לא כולם דיגיטליים וצריך להיות איזון נכון בין כל הדברים האלה.
אורי מקלב: תודה חברת הכנסת מלינובסקי.
אורי מקלב: רועי יש לך עוד משהו שאתה רוצה או שאנחנו יכולים.
אורי מקלב: אני חושבת שאולי אחרי זה בהמשך.
<רועי פרידמן: אני חושב שרק לדבר רגע על ססמאות.
אורי מקלב: דרך אגב זה אמור להיות רק דרך הפלאפונים?
<רועי פרידמן: לא אנחנו ניתן בתכנית המימוש דגש לטלפונים חכמים.
<רועי פרידמן: זה לא אומר שזה יהיה רק.
אורי מקלב: יש כאן נציגות של הבנקים במקרה?
אורי מקלב: המגזר הפרטי?
אורי מקלב: יש כאן שקף שאנחנו מנסים לדלג עליו ומראים בעיקר את הנושא של הסמארטפונים והטלפונים הניידים.
אורי מקלב: היו לי פניות אבל גם היום הבנקים נותנים את האפשרות לסרוק את הצ'קים על ידי הסמארטפונים.
אורי מקלב: מדוע אין את אותו שירות דרך המחשבים בסריקה ממוחשבת.
אורי מקלב: איזה יתרון יש לסמארטפון, לפלאפון יותר ממה שיש למחשב הביתי או המחשב המשרדי.
אורי מקלב: מה ההבדל בין הסורק הביתי שיכול לסרוק או המשרדי, זה אותו צ'ק והבנקים לא מאפשרים לעשות את זה דרך המשרד אלא רק דרך הפלאפון.
אורי מקלב: לכן אני - - -
<דוד בבלי: הנושא של סריקת צ'קים, פשוט בסמארטפונים יש אפליקציות שמאפשרות את הסריקה הזו על פי הסטנדרט שנדרש לצורך המסלקה הבין בנקאית.
<דוד בבלי: באופן תיאורטי אפשר לבחון את זה ואנחנו באמת בעקבות השאלה שפנית על זה אנחנו באמת עושים בחינה אם אפשר להטמיע - - -
אורי מקלב: זו שאלה של טכניקה זו לא שאלה של - - -
<דוד בבלי: זה שאלה בעיקר של טכניקה.
אורי מקלב: בטלפונים הטכניקה יותר משוכללת בנושא האפליקציות מאשר המחשב.
יוליה מלינובסקי: אתם מדברים על עידן דיגיטלי.
יוליה מלינובסקי: אתם יושבים פה ומספרים שאנחנו כביכול כבר שם.
יוליה מלינובסקי: אני עשיתי טעות, עשיתי כרטיס חוץ בנקאי, כרטיס אשראי.
יוליה מלינובסקי: קיבלתי כרטיס, הפעלתי אותו, הכל בסדר.
יוליה מלינובסקי: פתאום אני מגלה שאני לא מצליחה לשלם, אני מתקשרת לחברת האשראי, המסגרת מאוד קטנה כי חברת האשראי העבירה את הטופס בפקס לבנק.
יוליה מלינובסקי: הבנק צריך לחתום ולהעביר בחזרה בפקס לחברת האשראי.
יוליה מלינובסקי: אתמול לקחתי 40 דקות בטלפון עם החברת אשראי כדי לברר את הסיפור.
יוליה מלינובסקי: היום 20 דקות עם הפקיד בדרך כי היו פקקים אז עד שהגענו, 20 דקות עם הבנק שלי לברר איפה הטופס.
יוליה מלינובסקי: הוא מצא אותו בסוף, הפקיד שם וכביכול אמור לשלוח בחזרה בפקס לחברת האשראי.
יוליה מלינובסקי: אבל מה הם אמרו לי?
יוליה מלינובסקי: קחי את הטופס הזה, לכי לבנק, ימלאו לך את זה, תשלחי לנו בפקס חזרה.
יוליה מלינובסקי: אז על איזה עידן דיגיטלי אתם מדברים?
אורי מקלב: זה מזכיר לי את האוהלים במדינות ערב.
אורי מקלב: שיש את הרולס רויס בחוץ ואת המכוניות ועדיין נמצאים באוהלים.
אורי מקלב: אבל אי אפשר להתעלם.
אורי מקלב: זה נכון אבל זה נהפך כבר למיעוט.
יוליה מלינובסקי: מציאות והתיאוריה הם קצת - - -
אורי מקלב: אבל אי אפשר להתעלם מכך שאת יושבת בבית או במשרד ואת לוקחת צ'ק סורקת אותו ומכניסה אותו לחשבון בבנק.
אורי מקלב: אי אפשר להתעלם שיש היום דברים שלא היו.
אורי מקלב: אנחנו היום באמת, זה נכון שלפעמים יש פערים.
אורי מקלב: אם בסופו של תהליך או בנקודה אחת, לפעמים לא נקודת קצה, זה עובר בפקס ניירת אז אנחנו לוקחים את כל הדבר המפותח הזה והחדשני הזה ואנחנו עוד בחלק מהדברים עובדים עם כלים ישנים מאוד.
אורי מקלב: זה נכון אנחנו צריכים להתגבר על זה וטוב שמציפים את זה.
<דוד בבלי: אני רק אתייחס למה שאתה אומר, זה נכון, באמת עדיין נעשה שימושים כי אנחנו מבחינתנו כבר הסרנו את החסמים, אנחנו הולכים להאיץ את ההטמעה הזאת.
<דוד בבלי: גם הבנקים הולכים להאיץ את ההטמעה הזאת של לוותר על הפקס לחלוטין.
<דוד בבלי: היום לא נדרש פקס לצורך השימוש.
<דוד בבלי: זה עדיין איזשהו הליך היסטורי שנדרש להקים את התהליך מחדש.
אורי מקלב: אנחנו בוועדה הזאת מוליכים חקיקה במשרדים ממשלתיים שיכול להיות פקס אבל לא רק בפקס.
אורי מקלב: - - - ממשלה שנותנת החלטה שלא - - - זאת אומרת חייב להיות עוד משהו דיגיטלי אחר חוץ מפקס.
<רועי פרידמן: אני רק אומר משהו על התאמת חוזק ההזדהות לרגישות השירות.