GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עמית אשכנזי: בסוגריים מרובעים – יש הבדל גם ברמה הטכנולוגית, גם ברמת השירות וגם בהיבטי אבטחה בין דואר אלקטרוני לבין גישה לפורטל לבין אפליקציה.
<עמית אשכנזי: כולם משפרים את השירות.
<עמית אשכנזי: סוגר סוגריים מרובעים.
<עמית אשכנזי: אנחנו הגענו לדיון, אדוני, מפני שככל שהחוק מקדם שימוש בתקשורת אלקטרונית, היום בשנת 2017 צריך להכניס גם את השיקולים של הגנת הסייבר כדי להבטיח שאותו דבר שהמחוקק מנחה לעבוד באמצעות- - -
אורי מקלב: לא מדובר כאן על מידה; כאן מדובר על שימוש פתוח.
אורי מקלב: ודאי שהוא נפתח.
אורי מקלב: ההגנות צריכות להיות ברורות.
<עמית אשכנזי: ההתערבות שלנו כאן
<עמית אשכנזי: היא לא אומרת אם לעשות את זה או לא, אלא פשוט לוודא שזה נעשה בצורה מאובטחת.
אורי מקלב: אתם רוצים להחריג?
<עמית אשכנזי: לא, אני לא רוצה להחריג.
אורי מקלב: או אתם רוצים לראות- - -
<עמית אשכנזי: אני רוצה, בד בבד עם זה שהמחוקק קובע משהו שעד היום נקבע בהוראות מינהל, בשיקול דעת של גופים, שהם עוברים לתקשורת אלקטרונית – אני רוצה לקבל את היבטי הגנת הסייבר כחלק מהמעטפת שהחוק הזה מביא.
אורי מקלב: האם הממשלה בנויה לכך, שאם אני מתקשר עם אותו פקיד בדואר אלקטרוני, אותות פקיד מקושר לפעולות אחרות שהןא עושה בתוך המשרד, ששם אני לא רוצה שהוא יגיע?
דוד ביטן: אתה מכניס פה עלויות שלא תכננו בכלל.
<עמית אשכנזי: זה לא קשור לעלויות.
דוד ביטן: הגנת סייבר זה לא עלות?
אורי מקלב: ככל שהממשלה נפתחת בשירותים שלה, פותחים גם את ההגנה הזאת.
אורי מקלב: ככל הפתיחות שיש לממשלה בשירותים שהיא נותנת, הגנת הסייבר צריכה להיות צמודה לזה, על כל המשמעויות.
<עמית אשכנזי: חד-משמעית.
<עמית אשכנזי: אבל הנקודה, אדוני, שיש לשים לב – הממשלה קיבלה החלטות לגבי הגנת סייבר, וכולל התקצוב של היבטי הגנת הסייבר המשרדים מחויבים מכוח- - -
אורי מקלב: אני לא חושב שזאת הבעיה.
<עמית אשכנזי: אני רגע מסביר את זה, למה בכלל אנחנו פה.
<עמית אשכנזי: כי חלק מהחלטות הממשלה, הממשלה כבר קיבלה, ויש לה תוכנית שלמה שהיא פורסת.
<עמית אשכנזי: מה קורה כאן – כתוצאה מזה שמבקשים לחוקק את הנושא, זה הדיון.
<עמית אשכנזי: המחוקק אומר- - -
אורי מקלב: אם אנחנו מדברים עכשיו, אם יש עלויות למשרדי הממשלה, הגנת הסייבר היא מוטמעת בתוך זה.
אורי מקלב: זה לא צריך להיות סיפור שלהם.
אורי מקלב: הם לא נותנים כסף.
אורי מקלב: הם נותנים הוראות.
אורי מקלב: זה חלק מהעלות, אז אם למשרד אין כסף, הוא צריך לדאוג לכסף בעניין.
אורי מקלב: אנחנו מדברים, שוודאי שהגנת הסייבר צריכה להיות צמודה לכל פתיחות של שירותים.
אורי מקלב: אתה פותח שירותים.
אורי מקלב: אתה רואה היום בעיה – זה לא גופים שאתה רוצה להחריג אותם.
אורי מקלב: אנחנו מדברים, האם אתה רואה היום בעיה.
אורי מקלב: כשפותחים מתן השירות, ככל שתיפתח פה ברמת יחידה כזו או אחרת, האם יש בעיה על הגנה?
<עמית אשכנזי: הבעיה היא רק ברמה הפורמלית הטכנית.
<עמית אשכנזי: מאחר שההנחיה בהקשרים האלה נעשית- - -
אורי מקלב: ההסמכה.
<עמית אשכנזי: אז יש לנו סעיף- - -
דוד ביטן: בכל חוק מכניסים את זה?
אורי מקלב: כיוון שהם חדשים, בחוק הזה של התקשרות ומכרזים בדרך מקוונת, אנחנו צריכים- - -
<עמית אשכנזי: רק לוודא שזה פתיר.
אורי מקלב: מבחינת הסמכה, אי-אפשר להתעלם מכך שהרשות להגנת הסייבר עדיין לא מוטמעת – אנחנו צריכים גם לראות בחקיקה.
אורי מקלב: שירותי בריאות כללית, איציק כוכב, בבקשה.
אורי מקלב: אדוני, לפני שאתה מתחיל לדבר, אנחנו שאלנו – קופות החולים בבתי החולים הציבוריים, בהצעת החוק יש שירותי הרפואה.
אורי מקלב: אנחנו חשבנו – ואני מבין שהיועץ המשפטי פירטו את זה יותר – בתי חולים ציבוריים; לא בתי חולים ממשלתיים.
אורי מקלב: זה אומר גם שערי צדק וגם הדסה וגם קופות החולים.
אורי מקלב: לא הכללנו את חברות החשמל, שהממשק שלהם הציבורי הוא הרבה יותר גדול.
אורי מקלב: לא הכללנו את כל תאגידי המים.
דוד ביטן: נכניס.
דוד ביטן: לכן אנחנו יושבים.
אורי מקלב: או נכניס, או השאלה שאני שואל, מה ההבדל?
אורי מקלב: הממשק שלכם, אם הכוונה שלך – הממשק הוא מאוד-מאוד ברור לציבור, ולא רק מי שצרכן יכול לקבל שירות אצלם; יכול להיות ספק – לא במכרז, אבל אם הוא קבלן או בעל עסק או עוד דברים כאלה, שהם צריכים את הממשקים האלה.
דוד ביטן: אני בתוספת הכנסתי חברות ממשלתיות.
אורי מקלב: זאת לא חברה ממשלתית.
דוד ביטן: לא, חברת החשמל היא ממשלתית.
אורי מקלב: בהגדרה היא לא חברה ממשלתית.
אורי מקלב: היא ציבורית.
דוד ביטן: יש תאגידים על-פי דין, כמו תאגידי מים.
<אייל לב ארי: תאגידים שהוקמו בחוק.
דוד ביטן: זה תאגיד על-פי דין.
<אייל לב ארי: תאגיד שהוקם לא על-פי חוק.
<אייל לב ארי: הוקם בחוק.
<אייל לב ארי: לצורך העניין, למשל, ביטוח לאומי הוקם בחוק.
<אייל לב ארי: אם אנחנו רוצים להכניס תאגידי מים- - -
דוד ביטן: על סמך חוק.
<אייל לב ארי: לפי חוק.
אורי מקלב: נשב ונראה, לפי חוקים אחרים.
דוד ביטן: צריך לרשום את זה במפורש.
דוד ביטן: לא רק באנלוגיה.
דוד ביטן: אני לא עובד על הניסוח.
דוד ביטן: תנסח את זה איך שאתה רוצה עם האנשים המקצועיים.
דוד ביטן: תביא לנו – נקרא.
דוד ביטן: כרגע זה לא נוסח.
דוד ביטן: אנחנו מדברים על העקרונות.
דוד ביטן: העקרונות הם ברורים.
דוד ביטן: אחר כך תשלים את זה כמו שצריך, ואז תביא לנו בהקראה, ואז נוכל לתקן פה ושם.
דוד ביטן: לא נשב על הניסוח.
דוד ביטן: העיקרון הוא תאגידים שהוקמו לפי דין, חברות ממשלתיות – הן בפנים.
דוד ביטן: זה רשות ציבורית.
<איציק כוכב: שמי איציק כוכב.
<איציק כוכב: אני ממונה על הגנת הפרטיות והסייבר בשירותי בריאות כללית.
<איציק כוכב: אני רוצה להעלות כאן נושא שכדאי להשקיע בו מחשבה.
<איציק כוכב: אזרח פונה לקופת חולים כללית, כי משהו כואב לו.
<איציק כוכב: הוא מייד רוצה לקבל תגובה מהרופא.
<איציק כוכב: הוא פונה במייל, ומספר את הסיפור הרפואי שלו.
<איציק כוכב: אני אומר לכם באחריות מקצועית, ככל שיש לי משנות עיסוקיי בנושא הסייבר – כל מייל שיפנו אלינו בדרך ציבורית – בג'ימייל וכיוצא בזה, זה מייל שמתישהו ייפרץ, ונמצא את תוכנו באינטרנט או בביג דאטא, ויתחילו לסחור במידע הזה.
<איציק כוכב: כלומר המידע הפרטי של האדם, כתוצאה מזה שהוא פונה אליי בדרך לא מאובטחת, יתגלגל לאינטרנט, ותיפגע פרטיותו.
<איציק כוכב: יתרה מזאת, אם הוא פונה אליי, אני ככללית אמור להשיב לו, אז אם אני בעקבות החוק אמור להשיב לו, מן הסתם אני פונה בדרך לא מאובטחת אליו, ואז אני פוגע בעצם בחוק הגנת הפרטיות, כי חוק הגנת הפרטיות בכל הקשור לשמירת מידע רגיש, מחייב אותי להגנת מידע.
<איציק כוכב: לכן יש פה עוד סוגיה.
דוד ביטן: אז איך אתה מציע- - -
<איציק כוכב: אסביר.
<איציק כוכב: אני רק רוצה לתת עוד פן, שחשוב שתהיו ערניים לו.
<איציק כוכב: יכול היום אדם לפנות לשירותי בריאות כללית במייל, לספר שקוראים לו כך וכך, בעוד שהוא בכלל מישהו אחר.
<איציק כוכב: אין לי שום דרך בדואר אלקטרוני לזהות אותו.
<איציק כוכב: לכן מה שאנחנו עשינו בשירותי בריאות כללית – וזה עונה לדרישה שלך – אנחנו מאפשרים לכל מטופל לפנות עד רמת המרפאה.
<איציק כוכב: זה המקום הנמוך ביותר שיהיה.
<איציק כוכב: כלומר הוא יכול לשלוח מייל למרפאה.
<איציק כוכב: אצלנו עושים את זה בדרך מאובטחת, באמצעות פורטל.
<איציק כוכב: יש פורטל, ובאזור המאובטח יש מה שנקרא פניות למרפאה.
דוד ביטן: יש עוד פניות.
<איציק כוכב: כל פנייה בעולם הרפואה, יש בה מידע רגיש.
דוד ביטן: אם יש דברים שהם בסמכות הרופא המחוזי או בסמכות המנכ"ל, כמו למשל יציאה לחו"ל- - -
<איציק כוכב: אין בעיה.
<איציק כוכב: פניות הציבור, אדוני.
<איציק כוכב: אז פונים לפניות הציבור.
<איציק כוכב: יש כתובת, דואר אלקטרוני.
<איציק כוכב: אנחנו מפרסמים באתר שלנו את הכתובות דואר אלקטרוני של פניות הציבור בכל המחוזות בכל בתי החולים.
<איציק כוכב: יש פניות.
<איציק כוכב: זה היום קיים, אבל היום קיים עוד משהו שעונה לבעיית הסייבר – שהאזרח יכול לפנות לרופא באמצעות פנייה בתוך הפורטל המאובטח.
<איציק כוכב: למה אני מציין את זה – כי אני חושב שצריך להחריג את מערכת הבריאות מאפשרות של משלוח דואר אלקטרוני בדרכים ציבוריות פתוחות, ולעבוד בדרך אלקטרונית מאובטחת באמצעות פורטל.
<איציק כוכב: היום לכל בית חולים יש פורטל.
דוד ביטן: אני מדבר על פניות כלליות.
<איציק כוכב: אבל פנייה כללית בעולם הרפואה זה עם מידע רגיש.
<איציק כוכב: אפילו טופס 17, כתוב בתוכו מה הסיבה לטופס 17.
<איציק כוכב: לכן זה נעשה בדרך מאובטחת.
דוד ביטן: כתבנו שהם קובעים איך דברים מתבצעים.
<אייל לב ארי: אני חושב שזה אולי נפתר דרך ההגדרה של אמצעי קשר דיגיטלי.
<אייל לב ארי: זה לא כל אמצעי טכנולוגי נגיש, בהתאם לבחירת הגוף הציבורי, שיאפשר לציבור להגיש לגוף הציבורי פניות ולצרף להן קבצים, באמצעות רשת האינטרנט, לרבות דואר אלקטרוני.
דוד ביטן: פנייה לא רק לגוף הציבורי; גם לאנשים שעובדים בגוף הציבורי.
דוד ביטן: אתה אומר פנייה כללית לגוף.
<איציק כוכב: אני בכלל מסתכל מנקודת המבט של האזרח.
<איציק כוכב: אנחנו ככללית מדברים עם הלקוחות שלנו- - -
דוד ביטן: או מי מעובדיו, לפי החלטה.
<אייל לב ארי: אני עושה כאן הפרדה.
<אייל לב ארי: הפנייה – אתם בוחרים את הדרך, ואז אם דרך הפורטל, זה מאובטח אצלכם, לבין כל ההתקשרות בתוך- - -
<איציק כוכב: אם החוק יאפשר לי לומר לאזרח איך לפנות אליי- - -
<אייל לב ארי: הוא מאפשר.
<איציק כוכב: אבל אם אתם אומרים שהוא יכול לפנות בדרך אלקטרונית, אנחנו בעצם גורמים לאזרח שפרטיותו תיפגע.
דוד ביטן: החרגה – לא רק אלינו – איפה שמדובר במידע שצריך להגן עליו- - -
<איציק כוכב: מידע שמוגדר כמידע רגיש בחוק הגנת הפרטיות.
קריאה: הגוף הוא זה שבוחר באיזה אמצעי יפנו אליו.
<אייל לב ארי: הסיפור פה הוא הפנייה.
<אייל לב ארי: הגוף הציבורי, מה שקורה בתוכו- - -
דוד ביטן: אני לא רוצה פנייה רק לגוף שהוא מרכז את הפניות.
דוד ביטן: בניסוח בחוק זה בעייתי.
<אייל לב ארי: אני מדבר מבחינת הכניסה.
<איציק כוכב: אנחנו מדברים לפנייה לקופת חולים כללית.
<איציק כוכב: זאת הבעיה.
דוד ביטן: נגן על הצורך, שאיפה שזה נקרא סודי, או יש בו פגיעה בהגנת הפרטיות, יהיו הוראות מיוחדות, שהגוף יעשה, כמו משטרה.
<איציק כוכב: העניין הוא שהגוף יכול לבחור בין טווח של אמצעי תקשורת, ובלבד שתכלית החוק מושגת, נכון?
<איציק כוכב: זה אחד.
<איציק כוכב: שתיים, אני מקווה שיתקבל, מעטפת טיפול בסיכונים תהיה גם חלק מהחוק הזה – זאת ההנחיה שדיברנו עליה.
דוד ביטן: בתנאי שזה לא גורם לי להגבלת תקציב.
<איציק כוכב: והדבר שלא דיברנו עליו – זה חבר הכנסת ביטן העלה וזה לא באזור שלנו – זה מי בתוך הגוף הציבורי אמור להיות נמען.
<אייל לב ארי: מי אמור להיות נמען זה גם החלטה של הגוף הציבורי.
דוד ביטן: סלח לי.
דוד ביטן: כתוב בחוק במפורש, הגוף הציבורי יכול להחליט שהוא נותן לי שניים-שלושה איש, וזהו.
<איציק כוכב: בעולם קופות החולים- - -
דוד ביטן: עזוב קופת חולים.
דוד ביטן: אתה פחות בעייתי מבחינתי.
דוד ביטן: קופת חולים זה לא בעיה.
דוד ביטן: משרד התקשורת, משרד החינוך.
דוד ביטן: דברים כאלה.
דוד ביטן: פה אני רוצה שהעניין יהיה ברור.
דוד ביטן: אחרת הם יפרשו את החוק- - -
<אייל לב ארי: אז ברשותך, אלך אחורה לנקודת הזמן שהיית צריך לצאת – שוב נדבר על אותו סעיף 3, על פרסום דרך ההתקשרות עם הגוף הציבורי.
אורי מקלב: הוא הוסיף.
<אייל לב ארי: הגוף יפרסם אתר אינטרנט שתומך יחידות נותנות שירות לאזרח- - - פריסתן הגיאוגרפית, מענן, דרכי התקשרות עמן, וכל זה בכפוף לסעיף ה2, אמצעי קשר דיגיטלי באמצעותו ניתן לפנות- - -
דוד ביטן: לא, זה כל העניין.
דוד ביטן: אתה כל הזמן מציין את הגוף הציבורי.
דוד ביטן: אני, הגוף הציבורי – הכול טוב ויפה.
<אייל לב ארי: הוספנו כאן עוד נקודה: ובכלל זה התקשרות עם עובד הגוף או היחידה, כפי שיקבע מנהל הגוף הציבורי או היחידה.
<אייל לב ארי: הכוונה היא לא שיהיה איש אחד שמטפל, אלא כל יחידה- - -
אורי מקלב: זה יבואר.
אורי מקלב: זה העיקרון של הדברים.
אורי מקלב: אני לא רוצה להיכנס עכשיו.
אורי מקלב: הנושא של האחריות.
אורי מקלב: לא קשור עכשיו, ובלבד שלא תהיה פגיעה בפרטיות – זה ברור, אבל נניח שאדם פונה בדרך מקוונת, בדרך דיגיטלית.
אורי מקלב: בהודעה מראש – שהאחריות היא עליו.
אורי מקלב: אדם רוצה מידע על עצמו, מידע רפואי.
אורי מקלב: יבואו קופות חולים, יגידו: מי אמר שזה הוא?
אורי מקלב: זה עוד סיבה.
אורי מקלב: אבל נניח שהמידע – אם שפונה צריך לקחת גם אחריות.
דוד ביטן: אמרנו שאין בעיה – שאיפה שיש מידע סודי, נבהיר שאתם יכולים- - -
אורי מקלב: אבל כמעט כל בדיקת דם היא מידע סודי.
אורי מקלב: אז אנחנו משאירים את זה לכן רק לחלק המינהלי.
<קריאה: בעולם הרפואה חלק מינהלי כולל מידע רפואי.
<קריאה: אבל אם החוק מאפשר לגוף להחליט כיצד תהיה ההתקשרות עם המטופל באמצעים מאובטחים, ההצעה כאן היא בסדר.
דוד ביטן: זה אתם, זה המשטרה.
דוד ביטן: כל הגופים האלה.
אורי מקלב: אבל למשל, אם מספיק קוד כדי לאבטח את המשרד בתוך הגוף נותן השירות, זה באמת ייתן – גוף, אבטחה או משהו, שהוא נותן לו את הזהות.
דוד ביטן: ובלבד שתכלית החוק תיושם.
דוד ביטן: ימצאו את הפתרון.
אורי מקלב: אני לא חושב שכאן – החקיקה היא בחוק הזה או חקיקה כללית, כמו שהיום לא חשופים לתביעות.
אורי מקלב: יגיד: נתתם קוד, אתם יודעים היום לעבוד עם קודים.
אורי מקלב: זה נותן את המענה.
אורי מקלב: גם כשאדם אומר שאני פלוני אלמוני, זה עדיין לא בטוח שהוא מוגן.
אורי מקלב: לכן יודעים לתת.
אורי מקלב: אלה אמצעי הזיהוי המקובלים.
אורי מקלב: קופת חולים מאוחדת.
דוד ביטן: פתרנו את הבעיה.
אורי מקלב: אבי לב.
אורי מקלב: רבותיי, בקצרה.
<אברהם לב: אני מייצג את לובי 99.
<אברהם לב: זה ארגון שתפקידו לעשות- - - ללוביזם המסחרי על-ידי העמדת לובי ציבורי של כלל הציבור.
<אברהם לב: אני רק רוצה להעלות – אני רואה בדיון פה שיש פה מגמת צמצום.
<אברהם לב: אני מאוד מחזק את חבר הכנסת ביטן, שהוא הולך נגדה.
<אברהם לב: אנחנו כל הזמן נתקלים במצב שבו – למשל, אם אני רואה גן משחקים בראשון לציון, ורוצה להציע לעירייה שלי לעשות אותה בירושלים, למשל, אז לי אין שום דרך לפנות לאדם שאחראי על זה, אבל אם חברה שמייבאת מגרשי משחקים כאלה בחו"ל רוצה לעשות את זה, היא פשוט תפנה ללוביסט, שהוא זה שישיג לה את כל המספרים ואת כל הקשרים.
<אברהם לב: אז אנחנו חושבים שלא כל דבר שהוא ישירות ספציפית קשור למתן שירות ספציפי לציבור, אני חושב שהחוק הזה, צריך לצמצם אותו לכדי כך.
דוד ביטן: אנחנו לא קובעים בחוק, מי רשאי לפנות.
דוד ביטן: כל אחד רשאי לפנות.
דוד ביטן: החוק לא מצמצם.
אורי מקלב: המידע, למי לפנות.
דוד ביטן: מבחינים בין חוק חופש המידע לבין הדבר הזה.
<אברהם לב: לא.
<אברהם לב: היה פה דיון כל הזמן, להוריד את זה רק לרמת רק מי שנותן שירותים לאזרח.
<אברהם לב: אדם שרוכש מגרשי משחקים לעירייה, הוא כביכול לא נותן שירות לאזרח, ולמרות זאת אני כאזרח משלם, אני רוצה שתהיה לי- - -
דוד ביטן: זה לא רק נותן שירותים.
אורי מקלב: נלמד מהניסיון.
דוד ביטן: כל האגפים בעירייה, ניתן לפנות אליהם, ויהיה נציג שאתה יכול לפנות אליו.
דוד ביטן: זה לא רק נותן שירות.
דוד ביטן: אחרת אנחנו מצמצמים את זה רק לפקידה של ראש העיר – היא היחידה שנותנת שירות.
דוד ביטן: זאת לא הכוונה.
<אברהם לב: אני רוצה לחזק אותך בזה.
<אברהם לב: ודבר שני, אנחנו עשינו בדיקה מאוד ארוכה- - -
דוד ביטן: אם אני בא, וצריך לעשות יחידת שפ"ע, למשל, שמטפלת בכבישים, בפגמים וזה, הם נותנים שירות לאזרח, אבל לא ישיר.
<אייל לב ארי: אתה מדבר, למשל, על מפגע תברואתי – נגיד, ברחוב.
<אייל לב ארי: הם לא נותנים לי ספציפית, כי זה לא בבית שלי.
<אייל לב ארי: זה כן שירות שהם נותנים.
דוד ביטן: שירות לאזרח הוא לא רק ישיר.
<אייל לב ארי: זה לא ישיר.
<אייל לב ארי: זה בדיוק הסייבר.
אורי מקלב: אבי מדבר על משהו שהוא לא שירות ממש של הצרכן, אם הוא מדווח על תקלה בגן המשחקים, או אם אתה לא רוצה לפנות לעירייה – אצלי בשכונה חסר גן משחקים.
אורי מקלב: אני - הפוך.
אורי מקלב: אני תושב ירושלים שבאתי לראשון לציון, וראיתי גן או מתקן משחקים שמאוד מצא חן בעיניי.
אורי מקלב: אני רוצה לדעת, מי אותו פקיד בעיריית ירושלים שאליו אני יכול להציע: יש מתקן שיכול מאוד להתאים לשכונה שבה אני גר בירושלים – למה לא תעשו?
אורי מקלב: ראיתי במקום זה וזה, קח את הפרטים, והנה התמונה שראיתי שם, ואני רוצה להציע, ומי זה שאמון על תוכניות העבודה ותוכניות הרכישה של עיריית ירושלים.
אורי מקלב: למה אני צריך לקחת לוביסט, שהוא יעביר את הפנייה שלי לאחד שאחראי על רכש של שיפור פני העיר בעיריית ירושלים – זה מה שאתה אמרת.
<אברהם לב: כן.
אורי מקלב: אני לא יודע אם זה ייתן את הפתרון לחוק, כי גם אם לא נלך דווקא לשירות לאזרח אלא לרעיונות, לאחראיים – אולי נלך על זה בשלב השני – אבל גם היום אתה יכול לפנות למנהל אגף שפ"ע בעיריית ירושלים, והוא יידע להעביר את זה לרכש.
אורי מקלב: גם אם זה לא תשובה אבסולוטית – כי יש מישהו שהוא מבצע את הרכש ממש.
אורי מקלב: זה שמכין את המכרזים הוא פקיד אחר, ויש אחד שיחליט, הגזבר, האם יש כסף לזה, ויש אחד שמכין תוכניות עבודה.
אורי מקלב: בתוך אגף שיפור פני העיר של ירושלים רק הרעיון להעמיד מתקן זה או אחר בתוך שכונה כזו או אחרת, יש עשרה איש, אני אומר לך, שלכל אחד יש החלק שלו, ועל כולם יש סגן מנהל האגף, ומעל כולם מנהל האגף, ואז מנכ"ל העירייה וכו', וגזבר העירייה ועיריית ירושלים, כך שלא מקבלים החלטות ככה.
אורי מקלב: הלוביסט בא לחבר, חברה שהוא רוצה לשווק ולהגיע לאנשים הנכונים, רוצה לכל אחד מהם, להגיע אליו, ככה שאזרח לא צריך להגיע.
אורי מקלב: נכון מה שאתם אומרים – לא צריך לוביסטים בשביל זה, ואני כנציג ציבור מרגיש לפעמים לוביסט.
אורי מקלב: אמרתי את זה בדיון הראשון.
אורי מקלב: אם אתם חושבים שהיום במשרדי הממשלה לנו כחברי כנסת יש כל הטלפונים של האחראי – פיתחנו בלשכה שלנו מנגנון, מעבר לצבירת מידע, איך אני מגיע לאנשים שאני צריך להגיע אליהם, לדבר אתם בעקבות או פנייה שלי או בעקבות הצעת חוק.
דוד ביטן: פונים אליו.
<אברהם לב: אדוני, חשוב לי לומר, שמי שרוצה להעלות קשיים, ימצא קשיים.
<אברהם לב: אנחנו עשינו בירור בין 50 חברות ממשלתיות, משרדי ממשלה וכו'.
<אברהם לב: למשל, אני לא מבין למה הנהלת בתי המשפט לא יכולה להיות נגישה, אבל הנהלת בתי הדין הרבניים כן נגישה.
<אברהם לב: אני לא מבין למה עיריית לוד נגישה, אבל עיריית בית שמש לא נגישה, או למה בנק ישראל נגיש- - -
דוד ביטן: החוק הולך לתקן את זה.
<אברהם לב: אז כולם יודעים להעלות בעיות, אבל כשיש מנכ"ל שרוצה לפתור את הבעיות במשרד שלו, הוא מוצא את הדרך.
<אברהם לב: אז אני חושב שלא צריך להמציא פה את הגלגל; פשוט צריך למצוא משרד שפועל כיאות.
אורי מקלב: צודק, אבי, אבל רק חוק.
אורי מקלב: אביא לך אלף תירוצים, למה אני אחרת, אבל כשאתה אומר חוק, חוק לפעמים מתכלל ונותן שפה אחת לכולם.
אורי מקלב: רבותיי, ממש במשפט.
אורי מקלב: את הממשלה מייצגים פה.
אורי מקלב: הממשלה מדברת בשפה אחת.
<דורון תשתית: אני מנהל המרכז לגביית קנסות ברשות האכיפה.
<דורון תשתית: אנחנו מטפלים כמעט רק דיגיטלית בקרוב לחצי מיליון אזרחים כל שנה.
<דורון תשתית: אני רק רוצה להציע הצעה קטנה שלפחות מבחינתי, תעשה שינוי גדול: במקום לדון בגופו של פקיד או בגופו של אדם, לדון בגופו של נושא, כי כל נושא אצלנו הוא מאוד-מאוד שונה.
<דורון תשתית: למשל, במרכז לגביית קנסות אנחנו מטפלים בפיצוי לקטין, שזה מקרים נוראיים.
<דורון תשתית: אני לא מעוניין שכל פקיד אצלי, יידע את כל הפרטים.
<דורון תשתית: אם תהיה תיבה, כמו ההצעה שהועלתה פה, אבל לפי נושא מסוים – ספקים- - -
דוד ביטן: אבל אתה קובע.
דוד ביטן: אנחנו השארנו בידיך את העניין.
<דורון תשתית: אתה הצעת שזה יהיה לפקיד.
אורי מקלב: איך הפרוסות, איך אתה מחלק.
דוד ביטן: כל נושא, מטפל בו מישהו, נכון?
<דורון תשתית: נכון.
<דורון תשתית: רק אסביר איפה פה הקושי, שתבינו מה אני מציע, לגופו של נושא ולא לגופו של אדם.
<דורון תשתית: כמעט לכל המכתבים יוצאת חתימה שלי בתוקף החוק.
<דורון תשתית: אני לא חושב שנכון שחצי מיליון אנשים יפנו אליי, כי אני באמת לא אוכל לתת להם שום שירות.
<דורון תשתית: אני ארע את השירות שהיום אני נותן.
<דורון תשתית: לעומת זאת, אם תהיה תיבה ייעודית אליי של תלונות מאוד מהותיות, ותלונות שגרתיות או בקשות – זה לא תלונות אלא בקשות שגרתיות, תהיה תיבה אחרת, יהיה יותר קל לתפקד בכל הנושא הזה, למרות שבתיבה נוכל למנות אדם.
אורי מקלב: פניות הציבור זה רק למחלקה אחת, ואתם מנווטים את זה, או היום יש פניות לכמה אגפים אצלכם או לכמה- - -
<דורון תשתית: קודם כל, אצלנו יש כמה וכמה ערוצי- - -
אורי מקלב: אני לא יכול להמשיך יותר.
אורי מקלב: הצעת החוק, בגדול, לא יכול להיות שברשות מקומית – ככל שהיא גדולה או קטנה, אבל ודאי כשהיא גדולה יותר, יש מחלקה אחת או כתובת אחת לפניות ציבור.
אורי מקלב: הכוונה היא לפרוס את זה לפרוסות, לחלק את זה- - -
<דורון תשתית: לא שמי.
אורי מקלב: אתה צודק, לא שמי.
אורי מקלב: קשור לנושא.
אורי מקלב: אבל גם איכות הסביבה- - -
דוד ביטן: לא כולם חייבים לפנות אליך.
אורי מקלב: אתה לא רואה בעיני רוחך שבראשון לציון מחלקת החינוך זה כתובת אחת.
אורי מקלב: מחולק, ואתה רואה את זה.
אורי מקלב: לזה אתה רוצה להגיע.
אורי מקלב: השאלה, באיזה שלב נעשה את זה – זאת הכוונה של הצעת החוק.
אורי מקלב: לא רק מחלקת החינוך בעיריית ראשון לציון, זה הכתובת של פניות הציבור.
אורי מקלב: יש מקומות – מחלקת החינוך, יכולה להיות גם מחלקה אחת.
אורי מקלב: מרפאה – יכול להיות שמרפאה אחת, אבל לא במקומות גדולים, שמהות הטיפול הוא שונה.
אורי מקלב: זה לא אותם פקידים, זה לא אותם אנשים, זה לא אותם אחראיים, לא אותם מנהלים.
אורי מקלב: הם לא קשורים אחד לשני, אז אנחנו גם לא רוצים שזה יהיה ביחד.
דוד ביטן: תעשו את זה באופן שמתאים לאותו גוף.
אורי מקלב: בסופו של דבר זה ייעל את העבודה.
אורי מקלב: כנראה נראה שזה מקשה, אבל אם העסק יעבוד טוב, יהיה ייעול.
אורי מקלב: כרגע נראה שזה מקשה – יש לנו מחלקת פניות הציבור.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שאם הציבור היה מרוצה – הכול בסדר, אבל- - -
דוד ביטן: כבר ב-99' הפנו את תשומת לבי לעניין הזה.
אורי מקלב: אזרחים פונים אליך.
אורי מקלב: מי המחולל של הדברים האלה?
אורי מקלב: אזרחים.
דוד ביטן: כל תושב שרוצה לפנות בבעיה, פונה לכולם.
דוד ביטן: אני יודע שפונים לכולם, אז אני יודע שאם לא אני טיפלתי – אני בוחר, לפי מה שכותבים, במה לטפל, כי אי-אפשר לטפל באלף בקשות ביום.
דוד ביטן: לכן כל אחד מיישם את זה באופן הראוי למה שהוא עושה.
דוד ביטן: כך זה יהיה בכל גוף.
אורי מקלב: דובר אחרון לפני הסיכום, דן אייל גזית, משרד הביטחון.
<דן אייל גזית: משפט אחד.
<דן אייל גזית: משרד הביטחון מיישם, אבל בהקשר להצעת החוק שהוגשה, זה עדיין בדיון.
<דן אייל גזית: צריך להוסיף - מלמ"ב, כולל משרד הביטחון, שיהיו גם בהחרגה הזאת.
<עמית יוסוב עמיר: בהקשר הזה יש בקשה דומה מהגופים הביטחוניים של משרד ראש הממשלה.
<אייל לב ארי: נעשה משהו דומה שעשינו בעסקאות- - -
אורי מקלב: אנחנו גם לא ניכנס לרזולוציות קטנות.
אורי מקלב: בוא נראה שזה פועל, ואחר כך יכול להיות שתהיה עוד הצעת חוק שתרחיב את זה, אם זה יעבוד טוב.
אורי מקלב: יש לנו ניסיון לא טוב בנושא של התקשרות במכרזים עם גופים ציבוריים ומשרדים ממשלתיים.
אורי מקלב: אנחנו אוחזים בתיקון – אולי רביעי בעניין הזה.
אורי מקלב: בחוק הזה, שהוא יותר רחב, ניתן לזה חבל יותר ארוך, לגופים הביטחוניים.
אורי מקלב: שם דיברתי על ספקים.
אורי מקלב: ספקים זה נותן את השירות לכולם.
אורי מקלב: כשאני מדבר על ציבור, באופן טבעי הציבור מוכן לזה.
אורי מקלב: לא לשם הכוונה.
אורי מקלב: לכן נעשה את הקו הרבה יותר גבוה, כדי שלא נצטרך להגיע לפרטים.
אורי מקלב: רבותיי, אני מבין שאנחנו לא ידענו בדיוק בתחילת הדיון, ציר הזמן היה מהיר, אבל קיבלנו על עצמנו לקיים דיון.
אורי מקלב: האמת, שהתקדמנו.
אורי מקלב: כפי שאמרנו, לא נעשה הצבעה.
אורי מקלב: נקיים עוד דיון בעניין הזה.
אורי מקלב: לא נעשה את החקיקה הזאת בצורה מעורפלת.
אורי מקלב: החקיקה הזאת, חשוב לשמוע את הדוברים.
אורי מקלב: אני קורא למשרדי הממשלה – אני מקווה שיש לכם הידברות אתם.
אורי מקלב: משרדים שרואים שיש להם התמודדויות אחרות, איפה הקשיים שנמצאים, איך הם רואים בעיני רוחם – צריך לעבוד דרך משרדי הממשלה, ולהגיד את הדברים מאוד-מאוד חזק.
אורי מקלב: גם מאוד אשמח אם זה יהיה בכתב לפני ישיבות, שזה יהיה מוגדר, שנראה את זה, ולא נעשה את הוויכוחים.
אורי מקלב: אייל וגם המציעים צריכים להבין.
אורי מקלב: וגופים אחרים – היום חידדנו את הדברים יותר.
אורי מקלב: ככל שיש לכם פניות ותהיות בעניין הזה, אתם מוזמנים להפנות.
אורי מקלב: החוק הזה לא יכול להיות במחטף או בלי שהדברים האלה ייאמרו.
אורי מקלב: אנחנו מתנצלים על האיחור הקל, אצלנו זה איחור קל.
אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה של כנסת ישראל.
אורי מקלב: היום יום שלישי, י"ג באייר, תשע"ז, 9.5.2017.
אורי מקלב: כשעל סדר יומנו זה מפגש עם חברי ועדת החינוך, המחקר והטכנולוגיה של הבונדסטאג ממדינת גרמניה.
אורי מקלב: אני שמח לפגוש ידידים טובים.
אורי מקלב: חברי הוועדה, חברי הכנסת חיים ילין, חברת הכנסת יעל כהן פארן, חברים בוועדה.
אורי מקלב: אנחנו ביום פעילות רבה כיום השני שנפתח מליאת הכנסת, מושב הקיץ, אז אנחנו מתנצלים על אולי האי דיוקים ועל כך שלא כולם יכלו להגיע למפגש הזה.
אורי מקלב: אבל אנחנו גם מעריכים וגם מודים על הביקור שלכם פה בישראל וכמובן גם פה בכנסת ישראל.
אורי מקלב: זה בא לבטא ידידות עמוקה בין ישראל לגרמניה.
אורי מקלב: ביקור שמחזק ומעצים ומעמיק שיתוף פעולה כלכלי ומדיני בין מדינת ישראל לבין מדינת גרמניה.
אורי מקלב: עם כל הצניעות, אנחנו גם מכירים את המעמד שלנו בעולם כמדינה של הייטק, פיתוח, מחקר, טכנולוגיה מתחדשת ומעצמה של סייבר.
אורי מקלב: ואנחנו גם רואים בהתאם את הביקור שלכם שהוא לא רק ביקור ידידותי ונימוסי, אלא מתוך רצון ללמוד ולקבל אחד מן השני.
אורי מקלב: במקורות היהודים שלנו יש פתגם שאומר טובים השניים מן האחד.
אורי מקלב: כל אחד יכול להרים 50 ק"ג.
אורי מקלב: שניים מרימים ביחד 150 ק"ג.
אורי מקלב: אז אנחנו מאמינים ששיתוף פעולה והידוק הקשר רק יכול לעזור לשני הצדדים.
אורי מקלב: ולכן אנחנו נמצאים פה כמפגש, כישיבה מיוחדת וכמפגש עבודה.
אורי מקלב: אנחנו מדינה צעירה מאוד.
אורי מקלב: כשאני נולדתי המדינה הזו הייתה בת 9, ילדה קטנה.
אורי מקלב: ואנחנו אחרי שתי מלחמות, שואה קשה, רדיפות רבות שרצו להשמיד ולהעלים את העם היהודי והנה אנחנו היום נמצאים פה בנקודת זמן שאנחנו תורמים לא רק בשביל עצמנו.
אורי מקלב: תורמים בפיתוחים שלנו ובהמצאות לחברה כולה, למאות מיליוני אנשים בעולם.
אורי מקלב: מיטיבים איתם.
אורי מקלב: בהרבה דברים קידמנו את האנושות כולה.
אורי מקלב: ואני אומר לכם את זה בכנות.
אורי מקלב: אצלנו זה לא בשביל ביזנס ולא רק בשביל ביזנס, ודאי לא בשביל ביזנס כעיקר ולא רק בשביל איזה מגמה של השתלטות ולהשפיע על העולם אלא באמת לתרום לאנושות.
אורי מקלב: אצלנו זה ערך עליון לעזור לאנושות כולה.
אורי מקלב: אנחנו גם רואים את זה, בעזרת השם, כתשובה וחיזוק לתקומה שלנו, כבסיס לחיזוק קשרים מדיניים עם מדינות שהן פחות ידידותיות מגרמניה או ארצות הברית.
אורי מקלב: גם מדינות שהן באופן טבעי לא אמורות לשמור קשרים מדיניים.
אורי מקלב: אנחנו רואים את הנושאים של הטכנולוגיה והחידושים והפיתוח והתרומה לאנושות כבסיס איתן ואמיתי לחיזוק קשרים.
אורי מקלב: אנחנו מאמינים גם בשלום.
אורי מקלב: אנחנו מאמינים ורוצים שלום וגם פועלים בשביל השלום וגם מוכנים בשיתוף פעולה עם רבים בנושאים כלכליים, מסחריים, בריאות, חקלאות, מים, תשתיות, כפי שאנחנו יודעים לעשות את זה.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד מילה אחת על הסייבר.
אורי מקלב: אנחנו חזרנו רק שלשום מביקור במרכז מיוחד בבאר שבע, מרכז שמתכלל את המלחמה ומאבק ותשובות למלחמות סייבריות.
אורי מקלב: התרשמנו באמת מדברים מיוחדים וחדשניים שיש שם ובתוך דגש שזה חייב להיות גם כן מתוך שיתוף פעולה בין מדינות.
אורי מקלב: זה לא רק עוזר במלחמות האלה שיש לנו, שאנחנו היום, הן חלק מהשיח גם שלכם, כפי שאתם גם ודאי מתמודדים.
אורי מקלב: גם מהמגמות והפעילות שלנו אנחנו יודעים שביחד, רק ביחד, אפשר לעשות את זה.
אורי מקלב: יש לנו גם ידידות כנה ורבת שנים.
אורי מקלב: אבל יש לנו גם אויבים משותפים, יש איסלאם קיצוני, יש אויבים שנלחמים במדינות רבות.
אורי מקלב: אנחנו גם ביחד בעניין הזה.
אורי מקלב: ואנחנו יודעים שהיום המלחמה והתשובות לדברים האלה דווקא בפן הפיזי, במלחמה או בתשובות הטכנולוגיות המתקדמות החדשניות, כפי שאמרתי, הסייבריות, הם יכולים באמת לתרום הרבה בשביל להגיע להישגים ולמנוע את השפיכות דמים ולהציל חיים ובכלל קיום שלנו.