GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל גרמן: אני מאוד מודה לך, כרגיל, על ההיענות ועל הדיון, מפני שאני חייבת לומר לכל מי שיושב כאן וגם לך, אני אמנם ביקשתי דיון מהיר ברגע שאני ראיתי את הדברים במו עיניי, אבל לא קיבלתי.
יעל גרמן: הנשיאות לא נענתה לבקשתי משום מה, לא יודעת למה, אז לא משנה.
יעל גרמן: סוף טוב, הכל טוב ויש לנו דיון וזה בסדר גמור.
יעל גרמן: אני קראתי את כל החומרים ששלחו כולם.
יעל גרמן: אני באמת מבינה את היתרונות, במיוחד להתיישבות החקלאית, שיש כאן גם מקור פרנסה, גם ניצול באמת כפול.
יעל גרמן: אפשר להמשיך לגדל את כל היבולים ובאמצע להעמיד את הטורבינה.
יעל גרמן: זה לא מפריע לאף אחד, זה לא כמו באמת אנרגיה סולארית שמנצלת שטחים רבים.
יעל גרמן: אני מבינה שזה יכול להכניס סכומים יפים מאוד להתיישבות שהיום באמת נמצאת תחת מועקה.
יעל גרמן: אני מאוד כועסת על המכתב שנשלח אלי ובו מתיימרים לבוא ולומר שמי שמנסה להגן על התושבים הוא פופוליסט.
יעל גרמן: אני רוצה רק רגע לפני שאני אכנס לגופו של עניין, ותסלחי לי, זה יהיה ממש בקיצור.
יעל גרמן: אני רוצה לומר לכם שפופוליסט ופופוליזם בא מהמילה פופולו, שזה עם, שזה ציבור, אז אני גאה שאני מייצגת את הציבור ואני לא חושבת שאני צריכה להתבייש בזה, ואם מצד אחד יש אינטרסים שעם כל הכבוד להם, והם לגיטימיים והם אינטרסים כספיים, בואו נשים את זה על השולחן, זה בסדר גמור.
יעל גרמן: הם לגיטימיים, אז מהצד השני יש גם אינטרסים של הציבור ואנחנו כאן.
יעל גרמן: זה התפקיד שלנו, להגן על האינטרסים של הציבור.
יעל גרמן: לא יכול להיות שני דברים.
יעל גרמן: אחד, שבן אדם קם בבוקר ומגלה שהיישוב שלו חתם על הסכם בלי שהוא בכלל יודע, בגלל איזושהי לקונה בכל העניין הסטטוטורי שם בתוך חלק מהיישוב.
יעל כהן-פארן: בגלל שיש מי שיש לו את החזקה על הקרקע ויש מי שרק גר ביישוב.
יעל גרמן: זה מזכיר לי, דרך אגב, את הסיפור של האנטנות הסלולריות, שהיינו קמים בבוקר ומגלים שיש לנו אנטנה סלולרית מפני שלא היו צריכים להודיע לנו.
יעל גרמן: זה דבר שצריך להפסיק וצריך לראות איך זה לא יהיה.
יעל גרמן: להערכתי בכל הסכם כזה שיש לו השפעה על רדיוס מסוים צריך להודיע לתושבים.
יעל גרמן: כן סטטוטורי, לא סטטוטורי, זה מה שצריך לעשות.
יעל גרמן: תושבים צריכים לדעת שעומד לקום כדי שתהיה להם הזכות להתנגד בוועדות תכנון ובנייה.
יעל גרמן: זה דבר ראשון שעל כך אני ממש מתקוממת, כי אני זוכרת את המלחמה שלנו, שכל האנטנות הסלולריות יבואו ויהיו בהיתר, דבר שלא היה.
יעל גרמן: אחת הסיבות הייתה, כדי להעמיד לציבור את הזכות שלו, ביומו, לבוא ולהביע את דעתו, להתנגד, לדרוש פיצוי בגין ירידת ערך.
יעל גרמן: חברים, האנטנות הסלולריות בעקבות המאבק שלנו העמידו שיפוי של מאה אחוז על כל תביעת נזק בגין ירידת ערך.
יעל גרמן: אולי אם יבינו אותם אנשים שמרוויחים שאפשר גם לתבוע אותם על ירידת ערך, אז יכול להיות שהם יחשבו פעמיים.
יעל גרמן: שנית, הנזק.
יעל גרמן: דיברו על 500 וזה נוהג וזה באמת לא כתוב בחוק, אבל מסתבר שבמעלה גלבוע המרחק הוא 500 מטר ובאמת לא סובלים, אבל במירב, ואני משערת לעצמי שיש פה גם נציגים של מירב ואם לא, אז אני הייתי שם וראיתי.
יעל גרמן: במרחק של 1,200 ו-1,300 הם סובלים מרעש בלתי נסבל, עד כדי כך שבמקום היפה הזה, הפתוח, עם האוויר הנהדר הם צריכים לסגור חלונות מ-15:00 אחר הצהריים ועד 05:00, שאלה הן השעות שיש רוח ואלה הן השעות שמפעילים את הטורבינות, כי אי אפשר לסבול את ה-"בז'ז'ז'ז'".
יעל גרמן: להמשיך?
יעל גרמן: גם אתם לא תסבלו.
יעל גרמן: שלא לדבר על הריצוד.
חיים ילין: זה כמעט כמו המליאה.
יעל גרמן: לא, זה מטוס שכל הזמן חג לך מעל הראש, במקום הכי יפה והפתוח שאנשים באו באמת בגלל איכות חיים.
יעל כהן-פארן: יעל, אנשים הגיעו מאוד מרחוק ואני רק רוצה לתת גם להם לדבר.
יעל גרמן: מה שאני מבקשת לבוא ולומר, אני מכבדת באמת את ההסכמים ואת הרצון וגם את החיסכון באנרגיה, שדרך אגב גם אם יקימו את כל ארבע מאות הטורבינות, אז נגיע לחיסכון של 2% ואי אפשר יהיה בגלל ה-2% האלו לסגור את התחנות הפחמיות.
יעל גרמן: בואו נשים גם את הדברים האלה בפרופורציות.
יעל גרמן: אנרגיה חילופית היא מאוד חשובה, אבל בואו נשים את זה בפרופורציות.
יעל גרמן: ארבע מאות זו התכנית שכנראה כבר לא תתממש?
יעל כהן-פארן: היה שמונה מאות, תכנית.
יעל כהן-פארן: זה הצטמצם.
יעל גרמן: אז שמונה מאות זה היה 4%.
יעל גרמן: אז על זה מדובר, אז בואו נשים את זה בפרופורציה, אבל אני מכבדת.
יעל כהן-פארן: הציבור זה גם מי שסובל מהעשן.
יעל גרמן: נכון, אבל העשן לא נמצא ברמת הגולן ולא במעלה גלבוע ולא במירב, שם האוויר צח לחלוטין.
יעל כהן-פארן: לא, אבל יש לנו ציבור אחר.
יעל גרמן: אני דואגת גם לתושבי חדרה, ללא ספק.
יעל גרמן: אני מאוד הייתי רוצה שיעבירו לשם גז טבעי, אבל לא בגלל הטורבינות של הרוח יסגרו את חדרה.
יעל גרמן: נשים את זה בפרופורציה.
יעל גרמן: אני רוצה לבוא ולומר שצריך בהחלט לראות איפה כן, אבל אנחנו חייבים היום לאור דרך אגב הניסיון של מירב, שהיו בטוחים שישימו במרחק של 500 והכל יהיה בסדר ומסתבר שגם 1,300 לא מספיק.
יעל גרמן: בעקבות הניסיון הזה צריך לחשוב מחדש על המרחקים, על המיקום, על הגובה ולא לאפשר בכל מקום.
יעל גרמן: כמו שאמר חברי חיים, אם במקום ארבע מאות תהיינה שלוש מאות או מאתיים או מאה וחמישים, לא נורא.
יעל גרמן: אנחנו צריכים כאן לאזן, אבל לבחור באינטרס הציבורי.
יעל כהן-פארן: אני אעבור עכשיו לרשימת הדוברים.
יעל כהן-פארן: ראשון הדוברים, ראש המועצה המקומית יאנוח ג'ת, מעדא חסבאני.
יעל כהן-פארן: אני מבינה שאתה צריך לצאת מוקדם, אז אני אתן לך להיות ראשון הדוברים.
יעל כהן-פארן: אחריך גם ידברו ראשי רשויות נוספים, כמובן.
<מעדא חסבאני: בראש ובראשונה אני חייב למען הגילוי הנאות,.
<מעדא חסבאני: לפני שנבחרתי ב-2013 גם הייתי מהיזמים.
<מעדא חסבאני: בגלל שנבחרתי, אז התנתקתי מכל המיזם.
<מעדא חסבאני: אין לי שום קשר למיזם וגם לא הייתי שותף בדיונים במליאה שלי, שהובלו על ידי הסגן שלי, סדרה של דיונים שעד לרגע זה גם לא הוכרעו, אבל אני בא לכאן להציג את העמדה של רוב התושבים ויש פה שיתוף ציבור מלא.
<מעדא חסבאני: התושבים שותפים, מי בעד, מי נגד, מי רוצה, מי לא רוצה.
<מעדא חסבאני: שתבינו שהתושבים באמת עמוק בתוך התהליך.
<מעדא חסבאני: אקדים ואומר עוד משפט אחד על האהדה והחיבוק של הטבע והקשר בין העדה הדרוזית לבין הטבע.
<מעדא חסבאני: אני מדבר כרגע על העדה של הכפרים שלי.
<מעדא חסבאני: הקשר הוא עמוק מאוד גם לחי ולצומח בתוך הטבע.
<מעדא חסבאני: אני חושב שבעניין הזה לא הירוקים ולא האחרים יכולים להטיף לנו מוסר ולהגיד לנו מה חשיבות השימור על הטבע.
<מעדא חסבאני: אנחנו שומרים על הטבע, רוצים את הטבע, אוהדים את הטבע, נהנים מהטבע וקנאים מאוד לטבע שלנו, אבל אי אפשר להתעלם שאנחנו גרים בפסגות של ההרים, שיש לזה משמעויות לא קלות בהיבט הכלכלי, שאני אתייחס אליהן, אבל הן לא בסדר העדיפות הראשון שלי כשאני בא להכריע בסוגיה אם כן או לא צריך טורבינות או לא צריך טורבינות.
<מעדא חסבאני: בראש ובראשונה באמת האם הטורבינות, את דיברת על סדרה של מחקרים ששמעת ואני יכול להגיד לך, גם אני קראתי והדעות לכאן ולכאן.
<מעדא חסבאני: מה לעשות, אם אנחנו מסתכלים על מה קורה באירופה ויש לא מעט כאלה שדות, ואולי טיילת, כבוד חבר הכנסת מר חיים - - -
חיים ילין: שדות ענקיים.
<מעדא חסבאני: אולי לא טיילת בכל המקומות.
<מעדא חסבאני: יכול להיות שיש עוד מקומות שאם אתה מטייל, אתה רואה גם שהטורבינות צמודות לבתים.
יעל גרמן: זה לא אומר שזה טוב.
<מעדא חסבאני: לא אמרתי טוב או לא טוב.
<מעדא חסבאני: אני אומר, בואו נשים את העובדות על השולחן עכשיו, כי אם נשים את העובדות על השולחן ונתייחס לעובדות, אז אני חושב שהעמדה שלנו תהיה באמת עמדה מקצועית, עניינית ולא משהו אחר שמונע מסיבות אחרות שאני אגיד עליהן מילה גם.
יעל כהן-פארן: בוא, אתה לקראת סיום, אני מקווה.
יעל כהן-פארן: חצי דקה.
<מעדא חסבאני: אני אומר שלא הוכח עד עכשיו, לא ראיתי עמדה כלשהי באירופה שהוגשה בגין פגיעה בבריאות הציבור.
<מעדא חסבאני: אין כזה דבר ואם היה, כלומר, במשך חמישים שנה סביר להניח שהיה עולה לבית המשפט, אז זה לא קרה.
<מעדא חסבאני: שניים, בייחוד הדבר הזה מהווה מנוף כלכלי לא קטן.
<מעדא חסבאני: לגבי המרחק, המילה האחרונה שאני רוצה להגיד.
<מעדא חסבאני: אני לא מתבסס על תחושות בדרך כלל, רק אחרי בדיקת הנתונים לעומק.
<מעדא חסבאני: במקרה הזה היות והנתון הוא לא מבוסס, כי ראיתי מה המרחק שנדרש באירופה, הנע בין 300 מטר ל-1,000 מטר בחלק מהמקומות או משהו כזה, לא ברורה לי האמירה לגבי ה-1.5 קילומטר ששכניי דורשים אותה, ולהבנתי מסתתר אחריה משהו אחר לגמרי.
<מעדא חסבאני: אם הכוונה ב-1,500 מטר לנשל את הדרוזים מהאדמות שלהם, אז חברים, זה לא יקרה, ואם רוצים להטיל עלינו מגבלות בשטח השיפוט שלי שהוא בבעלות שלי, אז נא בבקשה, חברים, בואו נחסוך - - -
חיים ילין: אני חייב להגיד לכם, ברגע שאתה מכניס את הפן של האדמות ובסגנון שאתה מביא את זה, אז אני חייב להגיד לך, לא היית צריך לפתוח את הפה בכלל רק בגלל הסיבה שיש לך ניגוד עניינים, למרות שאין לך ניגוד עניינים כמו שאתה אמרת.
חיים ילין: אסור לך לעשות את הדבר הזה.
<סאמר עלי: אבל זה קרקעות פרטיות.
<סאמר עלי: זו קרקע שלנו.
<סאמר עלי: זו לא קרקע של מדינה.
<סאמר עלי: הוא מדבר נכון.
יעל כהן-פארן: בואו נמשיך את הדיון בצורה מסודרת.
<מעדא חסבאני: אני אסכם במילה אחת.
<מעדא חסבאני: אני בעד לתת לגורמים המקצועיים במדינה הזו, משרד הבריאות ואיכות הסביבה שהם יביעו את העמדה, שיקבעו את הקריטריונים ולא הפוליטיקאים.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לומר שגם בקרקעות פרטיות צריך תכנון וזה ידוע לכולם.
יעל כהן-פארן: הבעיה שאנחנו מדברים עליה כרגע זה שיש חוסר ודאות גדולה ואפילו הגורמים המוסמכים, ותיכף נשאל אותם כאן אחרי שידברו עוד כמה דוברים, מה העמדות שלהם, וזה לתחושתי ובראיה של גם מה שהיה דיון בינואר וגם להיום, אין להם את המידע.
יעל כהן-פארן: הם לא מביאים את התקנות או את ההחלטות הרלוונטיות שמבוססות, כמו שאתה אומר, על ידע מקצועי.
יעל כהן-פארן: כרגע זה לא שם.
יעל כהן-פארן: אנחנו לא שם, בעיניי, בהליכי התכנון.
יעל כהן-פארן: ראש המועצה האזורית משגב, מר רון שני, בבקשה.
<רון שני: בוקר טוב ותודה על הדיון.
<רון שני: אני חושב שהוא מאוד חשוב ואני חושב שהדעות שחברי הכנסת ביטאו בהתחלה, אני לא אחזור עליהן, אני מאוד מסכים איתם, אז אני מאוד אקצר.
יעל כהן-פארן: רון, שלוש דקות.
<רון שני: נושא ראשון, אני חושב שאחד הדברים שחשוב לדון בהם זה לחייב התקנות של תאים פוטו-וולטאיים על כל הגגות במדינה כמו שעשו עם דודי השמש.
<רון שני: למרות שיודעים שזה פחות כלכלי, זה נכון לעשות את זה.
<רון שני: אפשר בחקיקה, שהמוסד הזה הוא האמון עליה, לחייב את כולם, את כל הבתים החדשים ואולי אפילו את הישנים להתקין תאים פוטו-וולטאיים.
יעל כהן-פארן: יש לי כמה חקיקות בנושא ותאמין לי שמינהל התכנון לא מוכן לחייב על שום דבר שמעלה את המחיר של הדירה.
יעל כהן-פארן: זה הסיפור היום, משבר הדיור.
יעל כהן-פארן: ברור שזה הדבר שצריך לעשות.
<רון שני: אני חושב שזה הצעד הנכון וזה ייתן לנו המון אנרגיה מתחדשת, הרבה יותר מכל טורבינות הרוח ביחד.
<רון שני: נושא שני, אני לא אחזור, זה נושא הזהירות המונעת.
<רון שני: מאחר שאנחנו לא יודעים ואי הוודאות מאוד גדולה כמו שאמרת, חברת הכנסת גרמן, על מירב, אנחנו לא יודעים וגם אין מודלים שאומרים את זה, אז אי אפשר לנבא מבחינת התכנון מה הולך להיות, לכן הזהירות המונעת אומרת, בואו נתחיל רחוק, נמדוד את זה, נקבל ניסיון ואם אחר כך נראה שלא כצעקתה, אז נמשיך הלאה.
<רון שני: כמובן בעלי החיים ובעלי הכנף מאוד חשובים ואני יודע שפה חברים הגופים שנקרא להם, מייצגים אותם, וזה חשוב, אני חושב שהאנשים לא פחות חשוב.
יעל גרמן: יותר חשוב.
<רון שני: ובכל תכנון חייבים לקחת גם גידול עתידי.
<רון שני: כשאנחנו רואים היום ואומרים, מהיישוב נמשיך, אנחנו יודעים שהמדינה הולכת לגדול ומינהל התכנון והמטה הלאומי לדיור כל הזמן עובדים על הוספת שטחים.
<רון שני: מאחר שאני בא מהעולם החקלאי, אז זה בא מאיתנו ואנחנו יודעים שהשטחים יבואו מאיתנו, וחיים היה איתי הרבה שנים.
<רון שני: זו העמדה שלנו.
<רון שני: השטחים יבואו מאיתנו, אז צריך לקחת גם את המרחקים משם כדי שלא ניתקע במצב שירצו לקחת שטח ולבנות וטורבינות ימשיכו.
<רון שני: לכל היתר אני אומר שנשמע בהמשך את הדעות היותר מקצועיות.
יעל כהן-פארן: תודה רבה, רון.
יעל כהן-פארן: אני עכשיו אציין אותך כדוגמא ומופת שסיימת בשתי דקות ושלוש עשרה שניות ואני קוראת לכולם להיות רון שני היום.
יעל כהן-פארן: תודה רבה, דברים חשובים ומדויקים.
יעל כהן-פארן: אני רוצה את רשות הדיבור למר נביה אסעד, ראש המועצה כיסרא סמיע.
<נביה אסעד: כשבאו אלינו יזמים לפני חמש-שש שנים והסבירו לנו על התועלת מהטורבינות, הסכמנו אצלי במועצה.
<נביה אסעד: היינו תמימים.
<נביה אסעד: לאחר בדיקה ואחרי שהבנו מה הן הסכנות ומה עושות הטורבינות באזור, א', הן הורסות את הנוף.
<נביה אסעד: אני לא רוצה לפתוח את החלון אצלי בבית ולראות את הסיבוב הזה כל הזמן מסתובב לי מול העיניים.
<נביה אסעד: זה ממש הורס את הנוף, הורס את הצמחייה, את החי ואת הצומח.
<נביה אסעד: חוץ מזה אנחנו לא מוכנים בשביל בעלי קרקעות, בעלי אינטרסים שהם ירוויחו קצת כסף.
<נביה אסעד: שאר התושבים יסבלו מזה.
<נביה אסעד: אנחנו מתנגדים בתוקף.
<נביה אסעד: אנחנו רוצים שהגליל יישאר איך שהוא בלי שום טורבינות.
<נביה אסעד: אני מבקש מכל החברים פה להתנגד ממש בתוקף.
<נביה אסעד: זה דבר מסוכן.
<נביה אסעד: זה דבר שישפיע על כל האזור ועל הנוף של הגליל.
<נביה אסעד: אני רוצה לקצר.
<נביה אסעד: לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו פה, אבל אני רוצה שתדעו, אנחנו מתנגדים ממש בתוקף, לא רק אנחנו, רוב התושבים.
<נביה אסעד: אמנם יש כמה תושבים שייהנו.
<נביה אסעד: חצי אחוז מהתושבים ייהנו והשאר לא ייהנו מזה.
<נביה אסעד: זה ממש כמה משפחות.
<נביה אסעד: אפשר לספור אותן על הידיים.
<נביה אסעד: בגלל האנשים האלה אנחנו לא נסבול.
<נביה אסעד: אנחנו מתנגדים בתוקף ורוצים שכל בר דעת יתמוך בעמדה שלנו.
<נביה אסעד: זה לא יהיה אצלנו ביישוב.
יעל כהן-פארן: אתה מקבל המצטיין.
יעל כהן-פארן: אפילו עקפת את רון שני.
יעל כהן-פארן: פחות משתי דקות.
יעל כהן-פארן: אני גאה בך.
יעל כהן-פארן: אני רוצה עכשיו לשאול האם נמצא כאן אלוף משנה במיל' מופיד מרעי, ראש המועצה של חורפיש?
יעל כהן-פארן: אני גם רוצה להשתתף בצער היישוב על האבדן הגדול של יום שישי, כאמיל שנאן.
מופיד מרעי: בוקר טוב.
מופיד מרעי: אני חלק מהמיזם.
מופיד מרעי: אני לא יודע אם מותר לי לדבר.
מופיד מרעי: אני הובלתי את המיזם.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שכדאי שתצהיר על כך ונשמע את דבריך.
מופיד מרעי: אני חלק מהמיזם ואני יזמתי את הפרוייקט הזה לפני שנכנסתי לפוליטיקה.
מופיד מרעי: אני עדיין שותף למיזם הזה.
מופיד מרעי: אני לא יודע אם אני אוכל לדבר.
מופיד מרעי: אני מבין שאין פה הצבעות, אז אני יכול להביע עמדה.
יעל כהן-פארן: אין פה הצבעות, אבל אנחנו נשמע אותך ורק תקצר בבקשה בדבריך.
מופיד מרעי: אנחנו למעשה התחלנו את המיזם בגליל כי הלכנו בעקבות הרוח.
מופיד מרעי: בגליל יש רוח, אין מה לעשות.
מופיד מרעי: בעקבות הקול קורא שיצא ממשרד האנרגיה לייצור אנרגיה מטורבינות רוח.
מופיד מרעי: הנחת היסוד הייתה שליישובים הדרוזים למעשה אין פרנסה, אין תעשייה, אין תעסוקה וצריך לנצל את משאבי הטבע בשביל באמת שיוכלו גם להתפרנס.
מופיד מרעי: מה לעשות, אלוהים שלח להם את הרוח במקומות שלהם.
מופיד מרעי: מפה התחלנו.
מופיד מרעי: עשינו את כל המחקרים, את כל הבדיקות.
מופיד מרעי: אנחנו עבדנו לאורך כל הדרך על פי הנחיות כמובן של התכנון, של המשרד לאיכות הסביבה, סקר ציפורים יום, סקר ציפורים לילה.
מופיד מרעי: בעצם הגענו לאן שהגענו.
מופיד מרעי: הורידו אפילו פוליגונים.
מופיד מרעי: מה שנשאר, עם זה אנחנו רוצים ומתקדמים קדימה, עובדים על פי כל ההנחיות המקצועיות של גורמי התכנון.
מופיד מרעי: לזה הגענו.
מופיד מרעי: כמובן שמדובר כאן על אדמות פרטיות.
יעל כהן-פארן: בסדר, גם באדמות פרטיות צריך לתכנון.
מופיד מרעי: אני מדבר על תכנון שהגענו עם בעלי הקרקעות, בהסכמה והסכמים איתם.
מופיד מרעי: לא הלכנו על אדמת מינהל כמובן ולכאן הגענו בפרוייקט הזה בגליל.
מופיד מרעי: אני מדבר על הגליל.
מופיד מרעי: אני לא יכול לדבר על ישובים אחרים או על המקומות האחרים.
יעל כהן-פארן: ובחורפיש אנשים מקבלים את זה?
מופיד מרעי: בחורפיש אין.
יעל כהן-פארן: אבל זה אדמות של חורפיש.
מופיד מרעי: אני אומר, הורידו את חורפיש, הורידו את בית ג'אן, הורידו את שתולה.
יעל גרמן: מה המרחק הקצר ביותר מהבית הקרוב ביותר?
מופיד מרעי: איפה?
יעל גרמן: של הפרוייקט.
מופיד מרעי: הרי אין הנחיות בדיוק כמה.
מופיד מרעי: יש כאלה שאמרו 150 מטר, 300 מטר.
מופיד מרעי: התכנון הוא לא פחות מ-500 מטר מקו תכנון הבנייה העתידי.
יעל גרמן: הקו הכחול של היישוב.
מופיד מרעי: קו תכנון הבנייה ביישובים הדרוזים, שזו סוגיה אחרת, מרבית היישובים, גם היישובים של ידידי חסבאני וידידי נביה וכסרא סמיע עדיין לא קבעו את הקו הכחול החדש.
מופיד מרעי: התרחקו מהקו הכחול החדש שאמור להיות מתוכנן ביישובים.
מופיד מרעי: התרחקו 500 מטר.
מופיד מרעי: מהבתים זה בטח בהרבה יותר.
חיים ילין: זה ברור לחלוטין שעכשיו אתה עומד אולי מעבר ל-2 קילומטר.
מופיד מרעי: אני לא בטוח.
יעל כהן-פארן: חיים, אתה עושה קריאת ביניים.
חיים ילין: בסוף כשהילדים והנכדים יבנו, הם יבנו מתחת - - -
יעל כהן-פארן: אדוני, בוא תסיים בבקשה.
מופיד מרעי: הם מתערבים ואני חושב שהם גם מטעים.
יעל כהן-פארן: לא, יש שאלות.
יעל כהן-פארן: תיכף נשמע את התושבים גם שלא אוהבים - - -
חיים ילין: שמעת את דעותיי, שאני חושב שלא צריך להיות מתחת ל-2 קילומטר.
חיים ילין: זו הדעה שלי.
חיים ילין: אין מגמה.
מופיד מרעי: אני שם את העובדות איפה אנחנו נמצאים.
מופיד מרעי: אלה העובדות.
מופיד מרעי: אנחנו נמצאים במצב הזה של התכנון.
מופיד מרעי: יש עוד הרבה חברות שמתכננות בגליל.
מופיד מרעי: כל התכנון התבצע בתאום מלא עם הרשויות ועם התושבים.
יעל גרמן: אני מתנצלת, אני חייבת לעבור לדיון על העישון, לא פחות מזיק.
יעל כהן-פארן: חשוב מאוד.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לפיני ירון, ראש מטה מאבק.
<פיני ירון: שלום רב ותודה על הדיון הזה.
<פיני ירון: אני רוצה גם בראשית דבריי להגיד תודה לחיים ויעל שבאמת עזרו לנו והגיעו גם לביקור רב שעות וראו את כל המצב.
<פיני ירון: אני עומד לצערי בראש מטה אזרחי להסדרת הטורבינות.
<פיני ירון: אני אומר לצערי, כי הלוואי ולא היינו צריכים להגיע למקום הזה.
<פיני ירון: רק כדי לסבר את האוזן, תבינו איזו סערה מחוללים המיזמים האלה מחוץ למשרד האוצר.
<פיני ירון: יש כרגע הפגנה של עשרות תושבים שהגיעו מכל רחבי הארץ, מדרום הר חברון בדרום, הגליל, הגלבוע והגולן.
<פיני ירון: אני עצמי תושב הגולן ונקלעתי לסיפור הזה תוך כדי גילויים כמו שאר התושבים ברחבי הארץ ולאט לאט גילינו אחד את השני והתאגדנו בצורה מסודרת, כי הרגשנו שלא ממש רואים את הצרכים שלנו למרות שיש מוסדות תכנון ובנייה והכל מתנהל בצורה מסודרת, אבל לא ממש ראו אותנו, את התושבים, את האזרחים של מדינת ישראל.
<פיני ירון: אני אומר את זה כי למשל יש בנהלים, ואני לא איש מקצוע, אני לא מתיימר לזה.
<פיני ירון: אף אחד מאיתנו לא מתיימר לכך, אבל יש למשל בנהלים שגילינו תסקירים נופיים, תסקירים על בעלי חיים.
<פיני ירון: אין תסקיר בריאות לציבור.
<פיני ירון: יש הצעת חוק תקועה.
יעל כהן-פארן: זאת בעיה בכל התכניות, בכל רמה, לא רק טורבינות רוח, רק שתדע.
יעל כהן-פארן: זו בעיה קשה.
יעל כהן-פארן: יש הצעת חוק שהיא לא עוברת.
<פיני ירון: זה לא מנחם אותי.
יעל כהן-פארן: לא מנחם.
יעל כהן-פארן: מטריד מאוד.
<פיני ירון: יש תיקון לחוק התכנון והבנייה, שלא עובר.
יעל כהן-פארן: שמינהל התכנון לא מעוניין בו כי זה יעכב עוד.
יעל כהן-פארן: הם לא רוצים לעכב שום דבר.
<פיני ירון: אז זה בדיוק סעד שאנחנו צריכים מהרגולטור והמחוקק, מכיוון שיש פה דוגמא, חוץ מדוגמאות שקיבלנו מרחבי העולם, ואנחנו לא נסמכים רק על ויקיפדיה וגוגל, אבל יש פה דוגמא חיה בגלבוע, קיבוץ מעלה גלבוע שקרוב לטורבינות וקיבוץ מירב שקצת יותר רחוק מהטורבינות, מעל קילומטר כמו שיעל ציינה, ומי שסובל זה דווקא היישוב שרחוק מהטורבינות, כך שאין קורלציה בין הריחוק, אלא יש כאן תצרף של נתונים טופוגרפיים, לחות וכו' וכו'.
<פיני ירון: אני חייב לציין שאנחנו לא נגד טורבינות.
<פיני ירון: כל ההתארגנות האזרחית שאני מייצג אותה כרגע לא נגד טורבינות רוח במדינת ישראל, לא נגד אנרגיות מתחדשות.
<עדי מינץ: Not In My Back Yard.
<פיני ירון: גם לא Not In My Back Yard.
<פיני ירון: זה גם לא מה שאנחנו אומרים.
<פיני ירון: לגמרי לא.
<פיני ירון: אנחנו רק מבקשים מהמחוקק שייקח בחשבון את כל הנתונים ולא רק נתונים מסוימים כפי שהם מוצגים כרגע, כי יכול להיות שטורבינות אפשר להקים במקומות אחרים במדינת ישראל, אולי דרך אגב לא רחוק מביתי, אבל לא קילומטר מביתי.
<פיני ירון: אולי קצת יותר רחוק.
<פיני ירון: אולי במקומות שיש בהם אפשרות לרוח טובה, רק התשתית קצת יותר יקרה.
<פיני ירון: אתה יודע, בשדות החקלאיים שלנו כנראה שהתשתית זולה יותר.
<פיני ירון: אני מבקש שיביאו בחשבון גם את הנושא של החקלאים שעובדים במקומות האלה.
<פיני ירון: אצלנו למשל בגולן מדובר על חוות של ארבעים טורבינות.
<פיני ירון: יש סדרי גודל שונים.
<פיני ירון: אני חושב שחקלאים שעובדים יום יום ושעה שעה לאורך השנים, עשויים גם להינזק אם באמת יש השפעות ואנחנו מבקשים לבדוק את ההשפעות האלה.
<פיני ירון: שוב, אנחנו לא אנשי מקצוע אבל אנחנו מבקשים לבדוק את זה לעומק מסיבה פשוטה.
<פיני ירון: ברגע שמקימים טורבינה של 180 מטר, לסבר את האוזן, זה בערך מגדלי עזריאלי, אף אחד לא יוריד אותה אחר כך ולכן כדאי להקדים תרופה למכה.
יעל כהן-פארן: תודה רבה פיני.
יעל כהן-פארן: ממטה, הנציגים שידברו הם ספורים אני כבר אומרת.
יעל כהן-פארן: אני מבקשת ממרים קליין מהר עמשא להיות מאוד קצרה.
יעל כהן-פארן: אחריה מודי סעד מיאנוח.
<מרים קליין: תודה על רשות הדיבור.
<מרים קליין: זה פחות משתיים וחצי דקות.
<מרים קליין: זה כתוב לי.
<מרים קליין: טוב, אז אני מרים קליין מהר עמשא ביער יתיר שבדרום הר חברון.
<מרים קליין: מחוץ ליישובנו מתוכננת חווה של עשר טורבינות בגובה 180 מטר במרחקים שבין 440 מטר ל-900 מטר מהיישוב.
<מרים קליין: התכנית כבר אושרה להפקדה ודוהרת קדימה לעבר אישור.
<מרים קליין: היישוב שלנו נמצא כיום בשלבי התפתחות עצומים ומיועד להתרחב למאות משפחות ולפתח תכניות של תיירות, נופש ופנאי בדיוק בסביבה של החווה המתוכננת.
<מרים קליין: התכנית הזו כנראה תחסום את התפתחות יישובנו, תדחה ממנו חלק מהתושבים ותמנע את פיתוח התיירות שאנו מתכננים, שנועדה להיות נכס של כלל הציבור.
<מרים קליין: המצב כיום הוא שאין מי שיגן עלינו, על יישובנו ועל היער.
<מרים קליין: מרבית המרכיבים הרגולטוריים בתמ"א, כולל נושא השריפות שהוא נושא בוער בימנו, תרתי משמע, נשארו פתוחים באופן המפקיר אותנו להשלכות של תכנית הרסנית.
<מרים קליין: איננו מאשימים את היזמים.
<מרים קליין: זהו מצע שעליו הוגש להם לפעול ובתוכו הם באופן טבעי מטים קצת את הנתונים, חוות הדעת, הסימולציות והנחות לטובת הפרוייקט, וזה טבעי.
<מרים קליין: המשרד להגנת הסביבה הצביע על כך שהתסקיר אינו יסודי ואף מוטה ושניכר שהתכנית הזאת תחליף בעיה אחת בבעיה אחרת.
<מרים קליין: קק"ל מתריעים בפני שריפות ושינויי אקלים.
<מרים קליין: משרד השיכון מעיד על פגיעה קשה בנוף שתצניח את הערך הכפרי של יישובו.
<מרים קליין: היעדר הסדרה אחראית על מרחקי טורבינות מיישובים, הלוקח בחשבון את גובה הטורבינות, אי התייחסות לנושא האינפרא סאונד, הטיות וחסרים במדידות הרעש, חוסר בהסדרה של נושא ההגנה משריפות, היעדר מדדים לבחינת הפגיעה הנופית והיעדר תסקיר השפעה על הבריאות הבודק כיצד התכנית הזאת תשפיע עלינו ולא רק על הציפורים, כל אלה הופכים אותנו לשפני ניסיון בניסוי שכבר כשל באירופה ושלאורו החמירו וממשיכים להחמיר את - - - .
<מרים קליין: לא יתכן שאנו נשאף להדביק את הקצב העולמי במעבר לאנרגיות מתחדשות בלי להדביק את הקצב העולמי ברגולציה המתאימה על מנת לעשות זאת באופן אחראי.
<מרים קליין: נציגים מאיתנו יחד עם שכננו מליבנה ומהצפון ובכלל מפגינים כעת מחוץ למתחם הכנסת ואני מודיעה פה שאנו נילחם על ביתנו מלחמת חורמה שתחשוף את הליקויים והסכנות שבפרוייקט הזה ונדאג שהוא לא יקום בפורמט הנוכחי.
<מרים קליין: כמונו יישובים רבים מהצפון ילחמו להגן על המרחב הכפרי היקר כל כך שעוד נותר לארצנו הקטנטנה.
<מרים קליין: אני קוראת לכם לחסוך משאבים עצומים של התנגדויות ותביעות עבור כולנו ולעצור את התקדמות התכניות עד שתתבצע הסדרה אחראית שתעזור הן ליזמים לבנות תכניות אחראיות והן להגן עלינו, על בריאותנו ועל איכות חיינו שעליהם מינינו אתכם כנציגי הציבור.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לעבור לנציגים גם של ארגוני סביבה, ארגונים שמייצגים גם את היזמים של אנרגיית הרוח.
יעל כהן-פארן: בבקשה, ד"ר יונתן אייקנבאום או כמו שקרא לך אתמול יושב ראש ועדת הכלכלה, עץ אלון.
<יונתן אייקנבאום: תודה רבה גבירתי היושבת ראש.
<יונתן אייקנבאום: קודם כל לפני ימים ספורים התפרסם מאמר מדעי של פול ארליך שהוא מגדולי האקולוגים האגדיים על כך שהיום יש פי 2 פחות בעלי חוליות מאשר לפני ארבעים שנה, זאת אומרת אנחנו בתהליך של הכחדה המונית ולכן אני מוחה על דבריה של חברת הכנסת יעל גרמן, יותר חשוב, פחות חשוב.
<יונתן אייקנבאום: יש מקום לכמה דברים חשובים וזה בסדר.
<יונתן אייקנבאום: אני אצביע על נקודה אחת בלבד, בסופו של דבר.
<יונתן אייקנבאום: יש כיום בעולם כ-250,000 טורבינות רוח ולכן האמירה שאין ניסיון בזה, שאנחנו לא יודעים, היא אמירה לא נכונה.
<יונתן אייקנבאום: אם רוצים לדעת, ידעו.
<יונתן אייקנבאום: כ-250,000 טורבינות רוח בכל העולם זה מספיק כמובן שלא כל מקרה הוא מתאים למה שקורה אצלנו או מה שצריך לקרות אצלנו בארץ, אבל זה מתאים.
<יונתן אייקנבאום: תראו, לא צריך להרחיב על זה ואנחנו כולנו מבינים את היתרונות ואת החסרונות.
<יונתן אייקנבאום: השאלה האם אנחנו הולכים לכיוון של דיון מתלהם ומלחמה על בעיה שהיא אחת מבעיות רבות שיש לנו.
<יונתן אייקנבאום: אני רק אזכיר לכם, נושא חומרי ההדברה פוגע גם בבני אדם, גם בבעלי חיים, גורם להכחדה מטורפת של בעלי חיים, רק שלא רואים אותם נופלים מהטורבינה 180 מטר אלא הוא פשוט לא בוקע מתוך הביצה שלו, זאת אומרת זה דבר מטורף ואנחנו לא דנים בזה כי אין לזה שום סמליות לעומת טורבינת רוח, ולכן צריך להוריד את הדיון האם זה על הקרקע, ופה מי שחסר ומי שצריך לבוא באמירה זה משרד האנרגיה וצריך להבין בדיוק מה הוא תפקידו של משרד האנרגיה, לאן הוא לוקח את זה.
<יונתן אייקנבאום: הנקודות שצריך לעבור עליהן זה ברור, זה מפת הרגישות של הציפורים, זה המרחק והמשמעות של המרחק ביחס לסוגי הרעש.
<יונתן אייקנבאום: בעצם זה שתי הסוגיות העיקריות.
<יונתן אייקנבאום: צריך להפסיק את ההתלהמות, לבדוק מה תפקידו, ואני מבקש מהוועדה לבדוק מה היקף התפקיד של משרד האנרגיה ובמידה ומשרד האנרגיה לא עומד על תפקידו ולא עושה את תפקידו, צריך להחליט מי יחליף אותו בנושא הזה.
יעל כהן-פארן: תודה רבה, יונתן, דברים חשובים.
יעל כהן-פארן: בבקשה, סער אפרים שלאין מאיגוד אנרגיה ירוקה לישראל.
יעל כהן-פארן: אני מברכת את חבר הכנסת דב חנין, שותף לדרך, ואין ספק, מראש השדולה החברתית-סביבתית של הכנסת כבר יותר מעשר שנים, ואת חברת הכנסת נאוה בוקר שהצטרפה אלינו.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שלא היה לי דיון כל כך מלא חברי כנסת בוועדת המשנה, הרבה זמן, אולי מהדיון הראשון.
יעל כהן-פארן: בבקשה, סער או אפרים.
<סער בן צבי: תודה רבה, יושבת ראש ועדת הכנסת.
<סער בן צבי: קצת בקצרה עלינו.
<סער בן צבי: סער בן צבי, סמנכ"ל איגוד חברות אנרגיה ירוקה בישראל.
<סער בן צבי: אנחנו איגוד של מעל מאה חברות שעוסקות בתחום האנרגיה המתחדשת והתייעלות אנרגטית.
<סער בן צבי: אנרגיה מתחדשת זה אומר אנרגיה מהרוח ומהסולר.
<סער בן צבי: מה שאני רוצה להגיד פה, שמדובר למעשה בקמפיין מתוזמן היטב שנובע מפחד ומחשש מהלא נודע.
<סער בן צבי: הפחד והחשש הזה, אין לו הצדקה כי מדובר בסטנדרטים שקיימים בעולם.
<סער בן צבי: טכנולוגיית הרוח קיימת עשרות שנים והטורבינות האלה עובדות ופועלות במדינות מפותחות ויש מסקנות ויש עבודות מחקר וגורמים מקצועיים שכבר יודעים להשיב על כל הטענות שהועלו פה, לרבות הנושא של רעש ומרחקים מבתי המגורים.
<סער בן צבי: ישבו פה גורמים מקצועיים במשך מעל ארבע שנים ודנו בכל הסוגיות האלה ונתנו הנחיות והמלצות, כולל הנושא של הרעש וכולל המרחקים המומלצים, כך שמדינת ישראל לא שונה מיתר מדינות העולם בנושא הזה של טורבינות רוח.