GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: הבקשות, כנראה, יגדלו, והנושא הגנטי מתפתח – הוא לא מתמעט, כך שאנחנו צריכים לתת את הכלים הכי יעילים והכי מקצועיים, ואחרים שהם ברי תחרות, דהיינו אנחנו צריכים כל הזמן לראות מה קורה במקומות אחרים בעניין הזה.
אורי מקלב: לכן החשיבות היא כפולה.
אורי מקלב: אנחנו מודים על הדוח, מקבלים אותו בהערכה גדולה מאוד.
אורי מקלב: באופן המעשי, גם חושבים שהוא מוצלח מאוד.
אורי מקלב: יחד עם זאת, נקיים בנפרד ישיבה מקצועית בנושא, איך לייעל את כל התהליכים.
אורי מקלב: היום י"ז בתמוז התשע"ז, 11.7.2017.
אורי מקלב: צום.
אורי מקלב: על סדר-היום: יזמות טכנולוגית בגיל השלישי.
אורי מקלב: מכובדיי כולם, אנחנו שמחים ביום הזה, שבו הכנסת דנה ביוזמת חברי כנסת – חברת הכנסת יעל כהן-פארן, היא שותפה אתנו בדיונים.
אורי מקלב: נציין את חבר הכנסת נחמן שי, שהוא אחד היוזמים.
אורי מקלב: הגב' יעל בנבנישתי נמצאת פה?
אורי מקלב: איציק שמולי הזכיר אותך.
אורי מקלב: הוא כנראה עסוק עוד מאתמול...
אורי מקלב: עד אחר הצהריים הוא יגיע למליאה, חבר כנסת חרוץ.
יעל כהן-פארן: אני בטוחה שהוא כבר התאושש, והכול בסדר.
אורי מקלב: כן, אנחנו לוקחים את זה בקלות יותר ממה שאנשים בחוץ חושבים.
אורי מקלב: אם היינו לוקחים את זה קשה, היה קשה להחזיק מעמד.
אורי מקלב: צריך לציין אותו – הוא עושה דברים רבים בדאגה ובאחריות לאזרחים והאזרחיות הוותיקים.
אורי מקלב: מה זה גיל שלישי?
אורי מקלב: קודם כל, אני מאחל לנו שהגיל השלישי יהיה הכי ארוך.
יעל כהן-פארן: יש האמירה הזאת ש-70 זה ה-40 החדש, נכון?
אורי מקלב: נאחל שהגיל השלישי – סבי ז"ל היה בן 90, והיינו אומרים לו: 120.
אורי מקלב: בסדר, אבל בשנים טובות, מלאות, בריאות.
אורי מקלב: אנחנו רוצים שאלה יהיו שנים עם תוכן.
אורי מקלב: אני עושה את החשבון עכשיו אתכם, והגיל השלישי הוא הגיל הכי ארוך.
אורי מקלב: יותר מילד, יותר מנוער, יותר מצעירים.
יעל כהן-פארן: הכול תלוי כמה אתה חי.
אורי מקלב: אבל לכאורה, היום.
אורי מקלב: מוריי ורבותיי, גם אם אנחנו לא מציינים את היום הזה באופן מיוחד, בדיון שיש לנו פה אנחנו מדברים קודם כל באופן כללי.
אורי מקלב: אנחנו ועדה שדנה הרבה בהתפתחות הטכנולוגיה, המשמעויות הטכנולוגיות, לחיות עם הטכנולוגיה המתפתחת, המתקדמת, ואנחנו לא מעט מדברים על פערים שנוצרים עם התקדמות הטכנולוגיה, שהיא היום מדברת הרבה על מגזר מסוים, שיותר משתמש, אבל אנחנו רוצים, ומחויב שכולם יוכלו להשתמש בו.
אורי מקלב: אם אנחנו היום – השירותים הטכנולוגיים מתקדמים מאוד, כולם צריכים להשתלב בטכנולוגיה.
אורי מקלב: אסור לנו ליצור פערים, ושניתן טכנולוגיה מתקדמת ולא כל כלל הציבור יוכל להשתמש בה, אנחנו מצד אחד, עושים טוב, אבל לצד שני עושים רע.
אורי מקלב: ואם היום חלק מהשירותים אי-אפשר לקבל, רק בצורה טכנולוגית, כמו, למשל – דוגמה קטנה – הדיון האחרון של ועדת המדע, ואני יכול למנות עוד ועדות, דנו בנושא של זמינות המידע, ממשל זמין, האפשרות למידע בצורה מקוונת, דיגיטלית, ושזה יחייב את כל המשרדים הממשלתיים וכל נותני השירותים הציבוריים לתת את המידע באופן דיגיטלי, להגיע לא רק לציבור אלא לכל הפקידות שנותנת שירות מול האזרחים.
אורי מקלב: אבל קופת חולים באה לכאן, וביקשה להחריג את עצמה.
אורי מקלב: הם אומרים: יש ניסיון רפואי, יש עוד דברים.
אורי מקלב: אבל מצד שני, אנחנו דיברנו, שאם אנחנו רוצים שהשירותים הדיגיטליים, הטכנולוגיים, האינטרנטיים יינתנו, ונחייב אותם, אבל לא נשכח את האזרחים – מי שעדיין קשה לו, לתת לו את האפשרות, או לתת את העזרים ולעשות את ההתאמות המתאימות.
אורי מקלב: בדיון הקודם שהיה אתמול – היה עוד דיון, ששר המדע והטכנולוגיה היה כאן – נתן סקירה.
אורי מקלב: אחד הפרויקטים, ששאלנו אותו, היה פרויקט להב"ה.
אורי מקלב: אני חושב שהיה עוד פרויקט.
קריאה: פערים דיגיטליים.
אורי מקלב: הוא דיבר על כך שנצטרך לראות שהחברה באופן כללי, גם האזרחים והאזרחיות הוותיקים, הגיל השלישי, יוכל ליהנות – שלא ייווצרו פערים טכנולוגיים.
אורי מקלב: יש היום פרויקט להב"ה ועוד פרויקט מקביל אליו, שמנסה להרחיב, לצמצם ולתת את הטכנולוגיה לכולם.
אורי מקלב: יחד עם זאת, אם אנחנו היום מדברים שצריכה להיות נגישה למוגבלים חס וחלילה, אבל לצעירים ולאחרים, ודאי שצריך לחשוב על נגישות לגיל השלישי, ואני חושב שיש נכונות מהגיל השלישי.
אורי מקלב: יש להם יכולות.
אורי מקלב: אדם שהוא בן 80, נשאר אדם חכם, ויותר חכם, יותר משכיל.
אורי מקלב: יש לו התפישה בדרך שלו.
אורי מקלב: התפישה שונה משל צעירים, אבל היא לא נפגמת.
אורי מקלב: וגם אם יש מצב שקצת נפגם, יש אפשרות היום לעזור.
אורי מקלב: אם ניתן את הדעת, נצליח להגיע להישגים גבוהים, וזו המטרה של היום הזה באופן כללי.
אורי מקלב: בדיון שלי, יזמות טכנולוגית בגיל השלישי, נציף יזמות טכנולוגית, מה אנחנו נותנים לגיל השלישי, ומה הגיל השלישי יכול להשתלב, משני הכיוונים – יזמות טכנולוגיות ודברים טכנולוגיים.
אורי מקלב: ככל שיאפשר הזמן, ניתן רשות דיבור.
אורי מקלב: השעון לא מזדקן, לא הולך לאט.
אורי מקלב: יש לו אותו קצב.
יעל כהן-פארן: קודם כל, אני רוצה לברך את כל המכובדים שהגיעו, וכמובן לברך על הדיון המאוד חשוב הזה ביום שמציין את האזרחים הוותיקים בכנסת.
יעל כהן-פארן: מאוד חשוב.
יעל כהן-פארן: כולנו נהיה, אני מקווה, אזרחים ותיקים, לכולנו יש הורים, ומאוד חשוב שנזכור לשמור על הזכויות ולקדם.
יעל כהן-פארן: קראת לזה הגיל השלישי, הרביעי.
יעל כהן-פארן: כולנו מתפללים להגיע לגיל הרביעי, אולי עוד מעט יהיה החמישי, אבל הנושא של פערים טכנולוגיים עלה בצורה מאוד מוקצנת, למי שראה את הסרט האחרון של קן לואץ', אני דניאל בלייק, שאין מה לומר – קורע לב, וכנראה תמונת מצב מאוד-מאוד קשה בבריטניה.
יעל כהן-פארן: כשראיתי את הסרט, אמרתי לעצמי: האם בארץ אנחנו שונים?
יעל כהן-פארן: אני מאוד מקווה שאנחנו שונים.
יעל כהן-פארן: למי שלא ראה – מאוד מומלץ לראות, אותו איש מבוגר שבא לקבל את הקצבה שלו, לא יכול להגיש שום דבר בכתב או לפנות בעל-פה; הכול במחשב.
יעל כהן-פארן: הוא לא יודע להתעסק עם מחשב – מישהו שהיה עובד כפיים כל ימיו, ואין לו מחשב, והולך לספרייה כדי שבכלל תהיה לו גישה למחשב, והכול מתחיל משם, וההידרדרות שלו בסרט זה כנראה סיפורים מהחיים.
יעל כהן-פארן: אבל בסופו של דבר באמת תהיתי, ואני עדיין מעלה את העניין, ופה אנחנו מדברים על איך לגשר על הפערים, אבל גם מאוד חשוב שיגיעו אלינו כאן לכנסת, אם באמת יש מקרים כאלה בישראל, זה לא יכול להיות.
יעל כהן-פארן: זה שיש התפתחות טכנולוגית, זה מצוין, אבל לא יכול להיות שבגלל שיש התפתחות טכנולוגית, שירותים לא יינתנו למי שאין לו הגישה הטכנולוגית, וזה משהו שאני חושבת שכל חברי הכנסת – אנחנו מנסים לקדם שלא יבקשו מאתנו פקס, כי מה זה פקס, אבל גם לא יכול להיות שידרשו רק מייל.
יעל כהן-פארן: זה לא יכול להיות, ואני חושבת שזה גם לא קורה – תקנו אותי אם אני טועה.
קריאה: זה קורה, בגדול.
יעל כהן-פארן: אז אני אשמח לשמוע על זה, ואנחנו רוצים לעזור פה, כי באמת לא ייתכן שלא יקבלו שירותים למי שאין גישה למייל, כי יש היום אנשים שאין להם גישה למייל.
אורי מקלב: ד"ר יעל בנבנישתי, בבקשה.
<יעל בנבנישתי: קודם כל אני רוצה לברך את הוועדה ואת חבר הכנסת איציק שמולי ואת חבר הכנסת ד"ר נחמן שי, שהצטרפו אלינו בחיבור הנכון של טכנולוגיה, כלכלה, יוזמה, חדשנות והגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: אני חושבת שזו פעם ראשונה שאנחנו רואים חיבור כל כך אמיץ ביום האזרח הוותיק, שמחבק את הטכנולוגיה לתוך עולמות הגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: זה שינוי תפישתי שאנחנו רק יכולים לברך עליו.
<יעל בנבנישתי: בשתי מילים, מה זה הגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: היום, לפי ההגדרה המחקרית ולפי הגדרת הביטוח הלאומי, אנחנו מדברים על גיל 65 פלוס, שהוגדר כגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: ברמה המחקרית אנחנו מחלקים את הגיל השלישי לגיל המבוגר הצעיר ולגיל המבוגר הזקן, שזה בערך מגיל 65 עד 79, וזה מ-79 ומעלה.
<יעל בנבנישתי: אנחנו יודעים שהעולם מזדקן.
<יעל בנבנישתי: כיום אנחנו עומדים על כ-12% מאוכלוסיית העולם שהיא בני 65 פלוס, וככל שנתקדם בשנים, אם נפנה לכיוון שנת 2050, נמצא שכ-20% מאוכלוסיית העולם תהיה בני 65 פלוס.
<יעל בנבנישתי: זה אומר שאנחנו ניצבים בפני שני אתגרים מאוד משמעותיים: אחד, עלייה מאוד משמעותית בבני 85 פלוס, מה שאומר שנראה יותר ויותר אנשים בני 90 ו-100 שמחפשים איכות חיים, ומוכנים לאמץ שינויים התנהגותיים כדי לקבל הזדקנות בריאה; ונתון משמעותי עוד יותר זה שהיחס בין האוכלוסייה היצרנית לבין האוכלוסייה הצרכנית הולך ויורד, כלומר אם נרצה להמשיך לספק את אותם שירותים לקבוצת אוכלוסייה שהולכת וגדלה, ועדיין לעמוד בהוצאות הכלכליות של השירותים האלה, נהיה חייבים לפתח שירותים שהם מבוססי טכנולוגיה, כדי לתת שירותים זולים אבל למגוון רחב של אוכלוסייה.
<יעל בנבנישתי: העולם הזה של טכנולוגיה וזקנה הוא עולם ידע חדש, ששמו גרו-טכנולוגיה.
<יעל בנבנישתי: זה ענף ידע שמשלב בין טכנולוגיה לבין הגיל המבוגר, והוא מתמקד בפיתוח כלים, עזרים ורעיונות המיישמים טכנולוגיות לרווחת ולתועלת האנשים המבוגרים, של בני משפחותיהם ושל המטפלים העיקריים שלהם.
<יעל בנבנישתי: אבל עולם הטכנולוגיה לגיל השלישי, יש לו עוד נדבך, וזה יזמות בקרב הגיל השלישי, כי רבים מבני הגיל השלישי הם אנשים עצמאיים, שיש להם רצון להוביל את החיים שלהם, ולהמשיך לעסוק בעשייה.
<יעל בנבנישתי: האנשים האלה מחפשים תחום תוכן כלשהו, ואנחנו כמובן מעודדים אותם ליזמות בקרב בגיל המבוגר, והיתרון הגדול של האוכלוסייה המבוגרת, שזה בעצם שהם מבינים את צורכי קהל היעד, כי הם בעצם קהל היעד.
<יעל בנבנישתי: לא ניתן לפתח טכנולוגיות לגיל השלישי בלי לחבר אותם לצרכים.
<יעל בנבנישתי: מבחינה טכנולוגית, אנחנו יכולים למדוד הכול, אבל אם לא יהיה לזה צורך, ולא נענה על מענה או אתגר כלפי האוכלוסייה המבוגרת, לפיתוחים הטכנולוגיים לא תהיה שום תכלית.
<יעל בנבנישתי: באילו עולמות תוכן אנחנו רואים את הטכנולוגיה – אנחנו רואים אותה בתוך המציאות המדומה והרבודה, בתוך כל מערכות החיישנים של הבתים החכמים ושל הערים החכמות, רובוטים, בוטים, אוטומיזציה, כמו הרכב החכם, שאם אתן אותו כדוגמה, זה פתרון נהדר עבור הגיל השלישי, כי אין דבר יותר מתסכל מזה שאדם יורד מהכביש.
<יעל בנבנישתי: זה לוקח לו את העצמאות, את הביטחון העצמי, ואם נתקדם לקראת רכבים אוטונומיים, יצרנו פה עולם מאוד-מאוד משמעותי עבור בני הגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: יש כמובן כל איסוף הנתונים, שנקרא ביגדתה, ואת מכשירי ה-IOT, ה-internet of things, שזה כל מה שמשדר נתונים ומקבל נתונים.
<יעל בנבנישתי: בעצם השילוב בין תחומי התוכן האלה, מה שיוצר לנו את הפוטנציאל האין סופי לפיתוח מיזמים בשביל הגיל השלישי, בשביל לשפר את איכות החיים שלהם, בשביל ליצור להם ערך עצמי של אימוץ טכנולוגיות וחיים בריאים יותר.
<יעל בנבנישתי: הדור החדש של האביזרים הטכנולוגיים אוסף המון מידע על אופן התנהלות האוכלוסייה.
<יעל בנבנישתי: המידע הזה יכול לשמש גם כדי לשלוח לנו פרסומות שהן קצת יותר מותאמות לטעם האישי שלנו, אבל מעבר לכך, זה חשוב לקובעי המדיניות כמו קופות החולים, לחברות הביטוח, כי בעצם זה נותן לנו מידי על הרגלי החיים של האוכלוסייה, ואם אנחנו רוצים ליצור שינוי התנהגותי, ואם אנחנו עושים איזשהו קמפיין שאנחנו רוצים לגרום לשינוי התנהגותי באוכלוסייה, דרך איסוף הנתונים, דרך הביג דאטא נוכל לדעת האם הקמפיין שלנו הוא אפקטיבי, האם באמת יצרנו שינוי התנהגותי באוכלוסייה, ויותר מכך – אנחנו יכולים להסיק מזה איך כדאי לעשות קמפיינים כדי ליצור את השינוי ההתנהגותי, ולגרום לאוכלוסייה יותר בריאה והזדקנות יותר פעילה.
<יעל בנבנישתי: אז כמה דוגמאות על תחומי התוכן של הטכנולוגיה, כי ישראל מוגדרת כ-startup nation, ואנחנו היום גם רוצים למצב אותה ככזו בתחום עולמות הגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: יש לנו כמובן עולמות הביטחון והבטיחות.
<יעל בנבנישתי: אנחנו מדברים על מניעת הנזקים של הנפילות או ביטחון של הזדקנות בבית לבד.
<יעל בנבנישתי: אפשר לתת דוגמה – כל המערכות החכמות של הלחצנים של הפעמון בדלת, שהופכים להיות מסכים אלקטרוניים, ורואים בדיוק מי נמצא מאחורי הדלת.
<יעל בנבנישתי: יש לנו כל מערכות הבית החכם, וכשאנחנו מדברים על בית חכם לאוכלוסייה המבוגרת, אנחנו לא מדברים על בית חכם ששולט רק בתאורה ובמיזוג האוויר; אנחנו מדברים על בית חכם שיודע לנטר את פעילות האדם הזקן בבית, יודע לנבא מתי יש הידרדרות בהתנהגות, ויודע לשלוח עזרה כשאנחנו רואים שיש הידרדרות התנהגותית.
<יעל בנבנישתי: למשל, אם אדם יוצא מהבית בשעות לא שגרתיות, החיישנים של הבית החכם יודעים לנטר את זה.
<יעל בנבנישתי: הם יודעים לשלוח התראה למוקד או לבן משפחה, לכל מספר טלפון שכויל מראש, ולהתריע שאכן יש פה איזושהי בעיה בהתנהגות, וכדאי להיכנס ולבדוק מה קורה.
<יעל בנבנישתי: יש לנו כמובן כל תרבות הפנאי והלייף סטייל, שכמו כל אדם אחר, גם אוכלוסיית בני הגיל השלישי רוצה ליהנות ממה שהטכנולוגיה מאפשרת לנו.
<יעל בנבנישתי: יש לנו כל הרשתות החברתיות.
<יעל בנבנישתי: היום יש לנו גם רשתות חברתיות שמיועדות לגיל השלישי, לחפש את הגיל השלישי, שמה לעשות, עם השנים הולכת ומידלדלת.
<יעל בנבנישתי: יש לנו מוצרים פיננסיים, שאנחנו צריכים לדאוג להנגיש אותם לאוכלוסייה המבוגרת.
<יעל בנבנישתי: יש לנו יכולות שיפור ושימור של יכולות פיזיות ויכולות קוגניטיביות.
<יעל בנבנישתי: היום התפתח מאוד כל הנושא של שיקום מרחוק – שיקום פיזיות
<יעל בנבנישתי: רפי מרחוק, שיקום שיווי משקל מרחוק, שיקום ריפוי בעיסוק, שיקום דיבור, הפרעות בתקשורת.
<יעל בנבנישתי: כל הדברים האלה, אנחנו יכולים להנגיש לאדם הביתה.
<יעל בנבנישתי: אנחנו יודעים שיש מגבלה של כמות הטיפולים שיכולה קופת החולים לספק לאדם.
<יעל בנבנישתי: פה יש לנו פלטפורמה, שיכולה לספק לאנשים את המשך השירות לביתם בעלות מאוד נמוכה, ועדיין בפיקוח של אנשי המקצוע.
<יעל בנבנישתי: יש לנו כמובן כל העזרים והפתרונות הרפואיים.
<יעל בנבנישתי: כל הניטור של המידע הרפואי, במיוחד ניטור של מחלות כרוניות, שאנחנו יכולים להמשיך ולנטר את האנשים בקהילה, ועדיין לשמור עליהם, שרק ברגע שיש יציאה ממצב מאוזן, אנחנו נדע שאנחנו צריכים לבוא ולהגיש עזרה.
<יעל בנבנישתי: אין יותר צורך ללכת לקופת החולים ולמדוד לחץ דם באופן גורף, אלא למדוד בבית.
<יעל בנבנישתי: המכשיר מנטר ושולח את הנתונים לאחות קהילתית או לאחות בקופת החולים, ורק כשיש צורך, נדע שאנחנו צריכים להיכנס לאיזושהי פעולה.
<יעל בנבנישתי: זה מאפשר לנו לשלוט על המון אנשים, לנטר המון אנשים בו זמנית, אבל בעלות מאוד-מאוד נמוכה.
<יעל בנבנישתי: כמובן, יש לנו שירותים שהם תומכי קהילה כמו מה שהזכרתי – האחות הווירטואלית הקהילתית.
<יעל בנבנישתי: יש לנו שירותי תיירות, שהם מותאמים לגיל המבוגר, מותאמים למוגבלות פיזיות.
<יעל בנבנישתי: יש היום כבר בשוק אפליקציות ומערכות אתרים ומחשב, שיודעים לפי מגבלה פיזית, לאילו אתרים לשלוח אותך בעולם כולו, ומאוד-מאוד חשוב נושא התמודדות עם בדידות.
<יעל בנבנישתי: אנחנו יודעים שבדידות הורגת, בדידות גורמת לדיכאון, ודיכאון יכול לדרדר את האדם עד מוות.
<יעל בנבנישתי: לכן, כשאנחנו מדברים על התמודדות עם בדידות, אנחנו מכניסים היום את כל הנושא של רובוטיקה – הרובוט כחבר.
<יעל בנבנישתי: אנחנו יכולים ליצור איזושהי רשת חברתית לא רק אנושית אלא גם רובוטית.
<יעל בנבנישתי: כמה שחקנים עיקריים בעולם היזמות הטכנולוגית לגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: זה רק דוגמאות – כמובן, יש עוד הרבה אחרים.
<יעל בנבנישתי: יש לנו קרנות השקעה – למשל, הקרן החדשה שדיברתי עליה עכשיו, מגדלי הים התיכון ונצ'רס, שמיועדת רק לגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: יש לנו קרן בירד, שהיא משותפת לארצות הברית ולישראל, שמשקיעה גם היא בטכנולוגיות לגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: קרן טרה ונצ'רס, שגם היא נכנסת היום לעולמות הגיל השלישי, ואני מאמינה שהיום, עם הסנונית הראשונה שפתחנו היום בהשקה, אני מאמינה שאחריה יבואו עוד הרבה.
<יעל בנבנישתי: ארגונים – למשל, חוג טכנולוגיות לגיל השלישי, ארגון aging 2.0 israel – ארגון aging 2.0 ארגון בין-לאומי, יושב בארבעים סניפים ברחבי העולם, וגם בארץ יש לו סניף, ליצירת ecosystem לטכנולוגיה לגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: ארגון אשל ג'וינט – מכון גרטנר, מילב"ת ועוד רבים אחרים.
<יעל בנבנישתי: חברות דיור מוגן וסיעוד – למשל, רשת מגדלי הים התיכון, חברת מתב, שזה חברת המטפלות בבית, חברת נטל"י, חברות רבות שמוכנות לאמץ לתוכן טכנולוגיות למען איכות החיים של הגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: באקדמיה ובמכללות יש לנו מרכזי יזמות אקדמיים.
<יעל בנבנישתי: לכל מרכז יזמות או מרכז מחקר אקדמי היום יש מסלולים שמתייחסים לגיל המבוגר, לחקור ולראות איך אנו מטמיעים טכנולוגיות, ומה הכשלים ומה נקודות החוזק ונקודות החולשה בהטמעה של טכנולוגיות, ולא רק טכנולוגיות רפואיות אלא גם טכנולוגיות חברתיות.
<יעל בנבנישתי: יש לנו אקסלורטורים וחממות.
<יעל בנבנישתי: בכל עיר יש היום מרכזי יזמות עירוניים.
<יעל בנבנישתי: יש לנו המרכזיים העיקריים כמו ה-CDI בבאר שבע, שהוא אקסלרטור שיש לו מסלול מיוחד לגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: יש לנו אקסלרטור של 8-200 של IBM, הכוורת שעובד יחד עם הביטוח הלאומי, ו-impact investing Israel שהוא אקסלרטור מאוד-מאוד מיוחד, כי הוא פועל למען אוכלוסיית בני 45 פלוס.
<יעל בנבנישתי: יזמים בני 45 פלוס מוזמנים לאקסלרטור הזה.
<יעל בנבנישתי: יש לו ליווי של פייסבוק.
<יעל בנבנישתי: המדען הראשי – יש לו תוכניות תמיכה כמו תנופה, ועסקים וחברות מסחריות, שעובדות דרך האחריות התאגידית כמו בנק הפועלים, בנק לאומי, IBM, סימנס, פייסבוק וסמסונג ועוד רבים אחרים.
<יעל בנבנישתי: אתן בקצרה כמה דוגמאות למיזמים.
<יעל בנבנישתי: יושב פה מנכ"ל אשל – הוא יפרט.
<יעל בנבנישתי: יש המיזם הלאומי לאוריינות דיגיטלית של האזרחים הוותיקים.
<יעל בנבנישתי: זה מיזם של האשל ג'וינט יחד עם המשרד לשוויון חברתי וישראל דיגיטלית ומשרד המדע והטכנולוגיה.
<יעל בנבנישתי: הם יוצאים במיזם חדש, שמטרתו לקדם זקנה פעילה ושיפור התפקוד היום-יומי, וזה נעשה דרך האוריינות הדיגיטלית, צמצום הפער הדיגיטלי בקרב אזרחים ותיקים.
<יעל בנבנישתי: זה פרויקט חדש שיוצא בימים אלה.
<יעל בנבנישתי: יש לנו תוכניות שנתמכות על-ידי הבנקים, של חברות פרטיות – למשל, תחרות יזמות לגיל השלישי, שהמטרה היא לסייע לאנשים שכבר פרשו מעבודה, להגשים את השאיפות להקים יזמים חדשים כעצמאים.
<יעל בנבנישתי: יש ליווי פיננסי וליווי להיכנס לשוק, ויש לנו למשל מסלול הזהב שעשתה עיריית חיפה בליווי אוניברסיטת חיפה ואשל ג'וינט, שזה היה- - -
אורי מקלב: למה המילה תחרות?
אורי מקלב: יזמות לגיל השלישי.
<יעל בנבנישתי: התחרות היתה הגמר.
<יעל בנבנישתי: הפרויקט היה פתוח לכולם, ובסופו של דבר היתה תחרות ל-12 מיזמים סופיים.
<יעל בנבנישתי: מאוד מעודדים, יושבים בנקאים ובאמת עושים תוכניות תמיכה עבור אנשים שכבר פרשו.
<יעל בנבנישתי: מסלול הזהב היה תוכנית ליצירת מסלולי הליכה מונגשים – נתנו לקבוצת אנשים מבוגרים טאבלטים, הלכו ברחובות, צילמו מפגעים, עברו לעירייה, ועשו מסלול נגיש עם תאורה, עם גינון רחוב, עם ספסלים.
<יעל בנבנישתי: הכול נועד כדי לעודד את ההליכה והפעילות הגופנית של האנשים המבוגרים בקהילה.
<יעל בנבנישתי: נושאים לדיון שכדאי להעלות בוועדה הזאת.
<יעל בנבנישתי: קודם כל, יש נושא המודעות.
<יעל בנבנישתי: עולה השאלה, האם המדינה פועלת לייצר תוכנית אב לאומית לקראת הזדקנות האוכלוסייה, אבל שהיא כוללת גם שימוש ואימוץ של שירותים מבוססי טכנולוגיה – לא רק הנושא של הקצבאות והתמודדות עם חולי, אלא באמת איך אנחנו מאמצים את הטכנולוגיה כדי להתמודד עם אתגרי הזדקנות האוכלוסייה.
<יעל בנבנישתי: אנחנו רוצים לראות עידוד השקעות ומחקר, האם המדינה פועלת לעודד את הסקטור הפרטי בהשקעה במיזמים טכנולוגיים, ואנחנו יודעים איך המדינה יכולה לעודד את ההשקעות על-ידי כל מיני הטבות שנעשות במיזמים אחרים, האם המדינה מעודדת השקעות ציבוריות בנושא – למשל, יש לנו מסלול התמיכה התקציבית הייעודית לעידוד השקעות שקיים גם בפריפריה וגם במרכז.
<יעל בנבנישתי: אנחנו רוצים לראות, האם ניתן לתת מענקים לבניית ecosystem לנושא של טכנולוגיות והגיל השלישי, ושאלה מאוד מרכזית בנושא של פערים חברתיים – האם השימוש באמצעים טכנולוגיים מצמצם או מגדיל את הפערים החברתיים, כי כיום, כשאין תמיכה ואין סבסוד ואין הטמעה של הטכנולוגיות בשטח, אנחנו יוצרים טכנולוגיות שמשפרות את איכות החיים למי שיש לו כסף, ואנחנו רוצים לראות את התמיכה של הממשלה בהטמעת הטכנולוגיות האלה, כדי שניצור באמת עולם של איכות חיים וזקנה פעילה עבור כלל האוכלוסייה, ללא קשר לאמצעים הכלכליים שיש להם או אין להם.
<יעל בנבנישתי: אחד הפרויקטים שעכשיו יצאו לפועל זה עידוד הטמעת הטכנולוגיות במסגרות השירותים השונות – למשל, הטמעת רפואה מרחוק, שהמדינה מוכנה להשתתף בשירותים שיטמיעו את הרפואה מרחוק כדי להנגיש את הטכנולוגיה לכלל האוכלוסייה הוותיקה.
<יעל בנבנישתי: תודה רבה.
רחל עזריה: לגבי מסלול הזהב, רציתי להוסיף שני משפטים, ברשותך.
רחל עזריה: שמי רחל עזריה, מחיפה.
רחל עזריה: הייתי בצוות שערך את המסלולים האלה, כפי שסיפרה יעל, ולא רק זה – אחרי שמצאנו את שביל הזהב, העירייה הקימה קבוצות הליכה מקומיות, כדי שילכו בשביל הזהב הזה.
רחל עזריה: זה דבר שעולה בצורה יוצאת מן הכלל.
רחל עזריה: יבורכו.
אורי מקלב: תודה רבה, גברתי.
אורי מקלב: מר יוסי היימן, מנכ"ל אשל ג'וינט ישראל.
<יוסי היימן: תודה רבה לוועדה ותודה ליעל על הקדמה טובה שהיא נתנה לדיון.
<יוסי היימן: רק אתייחס בשלושה משפטים למה שעלה פה, מה זה הגיל השלישי.
<יוסי היימן: יש איזו תחרות, גם בקרב משרדי ממשלה, להיפטר מהמילה זקן, ואני חושב שזו שגיאה.
<יוסי היימן: המילה זקן מקורה ביהדות.
<יוסי היימן: רבי יוסי הגלילי אמר: זקן – זה קנה חכמה.
<יוסי היימן: ואני חושב שהזקנה נדחקה כי תוחלת החיים מתארכת.
<יוסי היימן: היא מופיעה היום בשנים יותר מאוחרות, ונכון שאנשים בני 65 כבר לא רוצים להיקרא זקנים, אבל לדעתי, אנחנו צריכים לחלק את הדברים כך שהזקנה מתחילה היום – כמובן, זה אישי, אבל בגיל 78, 80, ומגיל 65 עד 80 כנראה שנוצרת תקופת חיים חדשה.
<יוסי היימן: זה נושא לסמינריון וליום אחר.
<יוסי היימן: בזה סגרתי את דעתנו בעניין הגיל השלישי ובכלל.
אורי מקלב: אתה מציע לא להעלות את הגיל.
<יוסי היימן: אני מציע רק לא להיפטר מהמילה זקן, כי גופים ממשלתיים והמשגה ממשלתית הולכת ונפטרת מהמילה זקן לטובת מילים אחרות, ואני חושב שזו שגיאה.
<יוסי היימן: לדעתי, יש לעשות תיקונים אחרים.
<יוסי היימן: זה לא הנושא של הכנס הזה.
<יוסי היימן: בהמשך לדברים שיעל הציגה, אני רוצה לדבר על שבעה ממדים בזקנה וטכנולוגיה, טכנולוגיה ודיגיטציה וזקנה – בשירות הזקנה, יותר נכון.
<יוסי היימן: ואומר, אגב, שאומרים ג'וינט ישראל אשל – אנחנו עמותה, אבל אנחנו בשותפות עם הממשלה, עם חמשת הגופים הרלוונטיים בממשלה שעוסקים בתחום הזקנה – במשרד הרווחה, השירות לזקן, או לאזרח הוותיק היום, אפרופו מה שאמרתי קודם, אגף הגריאטריה במשרד הבריאות, אגף הגיל השלישי במשרד לשוויון חברתי, אגף הסיעוד ואגף הקרנות בביטוח הלאומי, והגורם הרלוונטי במשרד האוצר, כך שכשאומרים אשל ג'וינט, אומרים שותפות עם משרדי הממשלה.
<יוסי היימן: אני רוצה לדבר על שבעה ממדים בטכנולוגיה ודיגיטציה בשירות הזקנה, מאוד-מאוד בקצרה.
<יוסי היימן: הממד הראשון הוא ממד של שילוב טכנולוגיות מתקדמות לשיפור תפקוד חיי היום-יום.
<יוסי היימן: זה נכון גם בזקנה שצריך לעזור לה בגלל הקושי, כמו רובוטיקה, כמו קולנועית משוכללת, כמו מעקות משוכללים, וטכנולוגיות שיכולות למנוע נפילה או לאתר נפילה וכדומה.
<יוסי היימן: הממד השני – עדיין לא דובר עליו מספיק; הוא תואר מאוד בקצרה – מדבר על ניטור מצב תפקוד בריאות.
<יוסי היימן: אנשים מבוגרים, בעיקר אנשים בזקנה, שהם בירידה תפקודית, צריך לנטר להם פרמטרים רפואיים, ויש היום אפשרויות עובדות ומתפתחות, גם בעולם של בתי אבות, מרכזים גריאטריים, בתי חולים ובכלל, בעיקר באנשים בירידה תפקודית קשה, אנשים סיעודיים, שמדידת הפרמטרים והחיווי של המצב שלהם יכול להיעשות באמצעות קידום טכנולוגיה.
<יוסי היימן: הממד השלישי עוסק במערכות מידע לשיתוף בנתונים.
<יוסי היימן: יש חשיבות עצומה שאנשים מבוגרים בעיקר – זה נכון גם בשאר הגילאים.
<יוסי היימן: התיק הרפואי שלהם, רצף הטיפול בהם יוכל להיות רצף של טיפול, כגון בין האשפוז לקהילה, דהיינו היום, כשאדם הולך לקופות החולים, יש מעט מדי יכולות לצפות בנתונים, למרות שישראל היא קצת פורצת דרך בעניין הזה – עדיין הכר הנרחב להסתכל על תיק לקוח או תיק של אדם מבוגר ברצף של הסתכלות מערכת הבריאות אחת – וזה לא רק במערכת הבריאות; גם בסנכרון בין מערכת הבריאות לרווחה, היא מאוד-מאוד חשובה.
<יוסי היימן: הממד הרביעי – ונגעה בו יעל – היא השתתפות הזקנים בעיצוב המרחב הציבורי.
<יוסי היימן: בכלל, עיר ידידותית גיל, age friendly city זה מושג שהולך ורווח יותר ויותר בעולם המתקדם.
<יוסי היימן: ישראל עוד לא נמצאת במקום הזה בצורה מספקת.
<יוסי היימן: ניתנה פה דוגמה של התוכנית שאנחנו מובילים יחד עם עיריית חיפה, אוניברסיטת חיפה – אגב, תוכנית שזכתה בפרס מאוד-מאוד יוקרתי שפותחה באמצעות אוניברסיטת ברקלי.
<יוסי היימן: היא עובדת כבר יותר מאשר רק בחיפה; היא עובדת כבר ב-15 קהילות, שבו הזקנים באמצעות טאבלטים מעצבים את המרחב הציבורי.
<יוסי היימן: זה לא המקרה היחיד; לאנשים המבוגרים יש הרבה אפשרות להשפיע ולעצב את המרחב הציבורי, והדבר הזה נדרש, וילך ויגדל.
<יוסי היימן: הסוגיה החמישית עלתה פה על-ידי הדוברים – היא קשורה לעניין של האוריינות הדיגיטלית למבוגרים.
<יוסי היימן: לא יעזור לנו – הדיגיטל ילך ויתפתח ויתקדם, וכמו שהיום מי שלא יודע לשלם בכסף, הוא לא יכול לחיות את חיי היום-יום בעולם – פעם כנראה אנשים סחרו במוצרים.
<יוסי היימן: היתה לך כבשה או היה לך חלב – קיבלת תמורתו דבר אחר.
<יוסי היימן: היום אי-אפשר לומר: אדם לא יודע להשתמש בכסף – בואו נעשה בשבילו שירותים אחרים.
<יוסי היימן: נכון שלתקופה הזאת נצטרך לגשר, אבל זה לא יעזור לנו.
<יוסי היימן: אנחנו נצטרך לקחת את האנשים המבוגרים כברת דרך, כי אחרת הם יהיו מודרים גם בממדים של ממשל זמין, להזמין תור אצל רופא, לקבל את תוצאות הבדיקות הרפואיות, שעדיף שיידעו לקבל את זה באיזשהו אופן אצלם, מה שאנחנו קוראים ממשל זמין – לצרוך שירותים כמו לראות איך נכון להגיע בתחבורה ציבורית ממקום למקום בדרך המהירה, להזמין מלון, להזמין טיסה, להשוות מחירים, וגם בהקשר החברתי והפגת בדידות אמרה יעל נכון – הבדידות היא אחת משתי המחלות המאפיינות את הזקנה; השנייה היא דמנציה – ג'וני יוכל לדבר על כך בהרחבה.
<יוסי היימן: בכל הממדים האלה יש היום אפשרות בעזרת טכנוולגיה ודיגיטציה להגיע מאוד רחוק, וכדאי לשלב את האנשים.
<יוסי היימן: לכן במסגרת מיזם משותף של המשרד לשוויון חברתי וישראל דיגיטלית, שהוא חלק מהמשרד היום, וג'וינט ישראל אשל, אנחנו הראשונים שיצאנו במיזם הלאומי, ואנחנו כבר לקראת סוף שנה זו נוציא את התוכנית אל הדרך, של אוריינות דיגיטלית.
<יוסי היימן: אנחנו רוצים את הדבר הזה, שאנשים יקבלו את הדבר הזה כמוצר ציבורי בישראל.
<יוסי היימן: האם זה יעלה כמה שקלים או לא כדמי רצינות – בזה נדון בהמשך, כדי לאפשר לאנשים לסגור את הפערים הדיגיטליים.
<יוסי היימן: זה אחד הדברים החשובים שיש בממד של דיגיטציה בשירות הזקנה.
<יוסי היימן: הדבר הששי הוא הסוגיה של למידה מרחוק.
<יוסי היימן: המערכת הטכנולוגית היום מאפשרת למידה מרחוק של דברים שבעבר נדרשנו ללמוד אותם בלימוד פרונטלי.
<יוסי היימן: היכולת היום ללמוד מרחוק – גם עבור מטפלים בזקנים או אנשי מקצוע שמטפלים בזקנים, וגם הזקנים בעצמם, להמשיך וללמוד ולהתפתח במהלך זקנותם, הוא דבר מאוד-מאוד חשוב, והטכנולוגיה תאפשר לנו יותר ויותר, ואנחנו עוסקים בדבר הזה הרבה – לפתח יכולות דיגיטליות או באמצעות דיגיטל למידה מרחוק.
<יוסי היימן: אגב, למידה מרחוק ולמידה פרונטלית צריכות ללכת יחד.
<יוסי היימן: לא נכון ללמוד רק מרחוק; עדיין הלמידה הפרונטלית היא חשובה.
<יוסי היימן: הסוגיה האחרונה והשביעית שאני רוצה להעיר אותה, אני קורא לה כלכלה שיתופית בשירות הזקנה.
<יוסי היימן: בשנים האחרונות התפתחה באמצעות הטכנולוגיה יכולת אדירה, שלפני עשר שנים אף אחד לא חלם עליה.
<יוסי היימן: כיצד באמצעות כלכלה שיתופית אתה מקדם את החיים בעולם בממדים שלא חשבנו עליהם פעם – מנסיעה במונית דרך שליחת חבילה, הזמנת מלון וכדומה.
<יוסי היימן: העולם הזה של כלכלה שיתופית עדיין לא התחיל לעבוד בשירות הזקנה.