GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אילן לוין: אני לא מבין איך אתם יכולים לחזור למשרדים שלכם ביום חמישי בשעה חמש או ארבע וחצי, לסגור את העניינים, ללכת הביתה ולחכות לוועדה שתהיה בשבוע הבא או בחודש הבא.
אורי מקלב: אילן, תודה.
אורי מקלב: אתה באמת לא רגיל לדבר כך אלא יותר טכנולוגיה קרה, אבל הפעם דיברת מהלב.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו נסכים עם כל הדברים.
אורי מקלב: אני אתייחס למה שאמרת בהמשך, בדברי הסיכום שלי.
<דן קדרון: קדרון דן, "תנו יד לחרש" ו"נכים למען נכים".
<דן קדרון: תודה רבה כבוד היושב ראש והפורום המכובד.
<דן קדרון: אני נוגע בכמה דברים קטנים ומהר.
<דן קדרון: כמו שהיום מחייבים, מ-2018 יחייבו כל רכב שמגיע לארץ בכל רמות הבטיחות, נגד סטייה מנתיב וכל הדברים האלה, אז לא צריכה להיות בעיה למדינת ישראל לחייב שרכב שמגיע לארץ להגיד ליצרן, הרכבים האלה עם המערכת הזאת, אין בעיה להתקין את זה בזמן פס הייצור.
<דן קדרון: לגבי התקנה מקומית, אני לא אבזבז את הזמן של כולנו, צריך להסדיר את העניין.
<דן קדרון: אני הולך לדבָר מספר שלוש שקרה לי לפני שלושה חודשים.
<דן קדרון: נסעתי, עברתי ליד איזה גן ילדים, ראיתי שם המולה שלמה, אנשים היסטריים.
<דן קדרון: מתברר שנשארו ברכב שני תאומים בני ארבע, בן ובת.
<דן קדרון: אני, כאיש צבא לשעבר, לקחתי יוזמה, פתחתי את האוטו, הוצאתי את שני הילדים וישר הזמנתי מד"א.
<דן קדרון: אומר לי הפרמדיק, "אתה פשוט גאון".
<דן קדרון: אמרתי, "תודה רבה", הוא אמר, "הצלת אותם, אם עוד חצי שעה הם היו שם הם כבר לא היו פה".
<דן קדרון: אז חבר'ה, כסף, לא מדברים על כסף, מה שחשוב לנו הוא חיים.
<דן קדרון: כמו שהיום יש לנו הרוגים בכבישים זה אותו הדבר ואני בטוח שמשרד התחבורה וכולם יכולים לראות איך רכבים שמגיעים מחו"ל, כמו שהם מגיעים עם המערכות ההן אז גם עם זו, זו מערכת בטיחות, אין שום דבר ששונה מזה, כבוד היושב ראש ואני בטוח שהוועדה הזו וכולנו בפורום המכובד הזה נגיע לזה ולא יהיה יותר אף ילד במדינת ישראל או הורים שיצטערו.
אורי מקלב: תודה, תודה, דן.
אורי מקלב: מד"א רוצים להתייחס?
אורי מקלב: מירי?
אורי מקלב: משרד הבריאות, בבקשה.
<מירי כהן: מירי כהן, מנהלת שירותי הצלה, משרד הבריאות.
<מירי כהן: אני גם מרכזת את התכנית הלאומית לבטיחות ילדים ובכובע הזה אני נמצאת פה.
<מירי כהן: זה לא הדיון הראשון והכנסת והוועדה מלוות אותו תקופה ארוכה וזה מראה שיש כאן בעיה.
<מירי כהן: זה אומר שאם אני אומרת שהוועדה מבזבזת את זמנה ואת זמנם של כל האנשים החשובים שיושבים כאן הרבה זמן, זה אומר שאי אפשר להשאיר לכוחות השוק להתנהל לבד, אחרת למה אנחנו בכלל נמצאים כאן?
<מירי כהן: נחכה עוד שנה, שנתיים, שלוש, חמש, עשר וכולם יבינו, אבל אנחנו רואים שהבעיה הזו, לצערנו, ראינו את הנתונים מן השנה האחרונה, אי אפשר להשאיר את המצב לכוחות השוק שינהלו אותו.
<מירי כהן: זו שעת חירום וחייבים כולנו להתגייס וגם לא להתנהג לפי הכללים הרגילים ש"השוק יראה ויוכיח את עצמו איך הוא מתנהג".
<מירי כהן: הייתה כאן בקשה, נאמר שיש טכנולוגיות כאלו ואחרות שנמצאות בשלבים כאלה ואחרים ומה שמבקשים היזמים, כמו שאני מבינה זה שאנחנו נגיד, בואו תגידו, אנשי המדינה, מה אתם תעשו כדי שיהיה לנו כדאי לפתח.
<מירי כהן: אז לא צריך לחכות ולראות "אם יש מוצרים שמוכיחים את עצמם", הרי בשביל זה יש את מכון התקנים.
<מירי כהן: יש כאן איזו סוגיה שמשרד התחבורה מוביל אותה, כדי לבוא ולקבוע תקנים שיהיו מחייבים, על סמך התקנים האלה, אתה לא צריך לבוא ולומר אוקיי, יש לנו טכנולוגיה א', ב', או ג', כי יש כאן איזשהו כיוון שהמדינה אומרת שאנחנו הולכים לכיוון הזה, זה חשוב.
<מירי כהן: הכנסת באה ואומרת שחשוב לחייב את הרכבים לעשות את זה, אז כבר עכשיו אפשר לומר את זה, זה מאוד חשוב בשביל שהיצרנים יבואו, לבוא להגיד, כן, חשוב לנו, אנחנו נסבסד, אנחנו נעשה כמו שעשינו בטכנולוגיות אחרות, אלה שיתקינו את המוצרים האלה תהיה להם ההנחה הזאת, מה שגם שמשרד התחבורה מבקש, כדי שבאמת תהיה כאן התגייסות, גם של המגזר הפרטי, שירצה להיכנס לזה, גם של הממשלה ושל כולם ביחד, כי אנחנו לא יכולים להמשיך.
<מירי כהן: הקיץ הזה נמצא לפתחנו, אנחנו כולנו בחרדה מה הולך לקרות והזמן משחק לרעתנו, אז חייבים לשלב כוחות.
<מירי כהן: ואני אומרת שוב, לא לחכות לראות מוצרים נפלאים שיהיו בעוד כמה שנים אלא לבוא ולומר, כן, יש מוצרים, מכון התקנים יכיר בהם, אנחנו נבוא ונירתם וניתן את ההנחות או את הסבסוד, כדי שיהיה כדאי ליצרנים עכשיו לרוץ מחר בבוקר או היום ולרשום את אותם התקנים.
<מירי כהן: אני מבקשת, באמת, להבין את החשיבות.
אורי מקלב: אני מסכים עם כל מילה שאת אומרת, זה נכון, זה מוסיף עוד, גם מבחינת המשרד הממשלתי, שרואה את הדברים.
אורי מקלב: את עוקבת ומלווה את כל דיוני הוועדות, אנחנו לא רוצים לקיים רק עוד ועדה שדיברה ודיברה על הצער של ההורים - - -
<מירי כהן: נכון, זו קריאה עכשיו למשרד האוצר.
אורי מקלב: אנחנו רוצים את הדברים האלה, שזה ילווה אותנו גם בהחלטות היישומיות.
<ורד אורן: רק להוסיף מילה אחת.
<ורד אורן: יש כבר תקן.
<ורד אורן: זאת אומרת בין אם המשרד ירצה לשנות אותו או לא, יש תקן.
<ורד אורן: אפשר להתחיל היום.
אורי מקלב: אבל לא מספיק באו.
<ורד אורן: לכן רציתי להגיד, שזה יהיה ברור לכולם, כי אתה אמרת ובצדק, הזעקה שלך - - -
אורי מקלב: אבל התקן לא יישומי, אנחנו רוצים תקן יישומי.
<אילן לוין: יש תקן, יש טכנולוגיה ואין פתרון.
<אילן לוין: היא צועקת שזה דחוף.
אורי מקלב: יש דברים שאנחנו אומרים, בסדר, יש, אבל לא קרה שום דבר, לא התקדמנו, אבל - - -
<ורד אורן: יש הכול.
אורי מקלב: יש איזה משהו שאנחנו צריכים להעביר אותו לשלב יישומי יותר.
אורי מקלב: הרביזיה שדיברה עליה עינת - - -
<ורד אורן: אבל אפשר היום להשתמש עם מה שיש היום.
אורי מקלב: אבל את רואה שהיזמים לא - - -
<מירי כהן: הם לא רוצים כי - - -
אורי מקלב: אבל אם זה 200,000 שקל כדי לעמוד בפיתוח מסוים, אם אתם תיקחו בשביל לאשר אותו 200,000 שקל אז - - -
<ורד אורן: אנחנו לא לוקחים 200,000 שקל, הוא מדבר על הפיתוח שעולה יותר.
אורי מקלב: לא, על הרישום.
<עינת סגל: זה היה יבואן ספציפי.
<עינת סגל: זה בין 50,000 ל-60,000, אבל יבואן ספציפי שנפגשתי איתו - - -
אורי מקלב: נו, ו-50,000-60,000 זה לא יקר?
<ורד אורן: אני לא מכירה.
<ורד אורן: 50-60 זה סביר למערכות שבודקים אותן, אין מה לעשות, אלו מערכות שמתחברות לרכב וכו'.
אורי מקלב: גם אם זה 50,000-60,000 שקל כשהוא לא יודע מה היעד אחר כך, מה ההיתכנות המסחרית והכלכלית שלו אז - - - אתה מכירה מישהו משלם רק כדי לקבל 50,000 שקל?
אורי מקלב: אני לא מכיר הרבה כאלה, גם בחברות יותר אמידות.
אורי מקלב: סליחה שדילגתי עלייך, סליחה.
<רחלי הכהן: רחלי הכהן מהעמותה לשלום הילד.
<רחלי הכהן: קודם כל אני רוצה להצטרף לדברים שנאמרו לגבי החקיקה, שאין ספק שלמרות הפתרונות הפרטיים שמבורכים, והלוואי שיהיה להם סבסוד על ידי המדינה, בסופו של דבר אין תחליף לחקיקה.
<רחלי הכהן: ואני רק רוצה להתייחס לעוד נקודה אחת, לגבי הפתרונות הטכנולוגיים, אני לא יודעת אם כן נותנים על זה את הדעת, אבל זה כן משהו שצריך להתייחס אליו, זה הרבה פעמים הורים מלכתחילה, זאת אומרת נכנסים למכולת, משאירים את הילד ברכב ואחרי זה בהיסח הדעת שוכחים.
<רחלי הכהן: זאת אומרת, לא ברגע הראשון שכחו אותו אלא בהמשך.
<רחלי הכהן: זה גם משהו שצריך לתת לו מענה טכנולוגי, למרות שזה מורכב יותר, אבל זה גם משהו שקורה לצערנו.
<עינת סגל: ביום שלישי יש עוד פעם כינוס של הוועדה לזכויות הילד, שהמטרה שם להציג טכנולוגיות קיימות.
<עינת סגל: יצא קול קורא למי שרוצה להציג שם את המערכות, מן הפשוטה ביותר ועד - - -
אורי מקלב: אני מכיר את זה, אנחנו ישבנו ישיבות, אנחנו יושבים וגם הוועדה לזכויות הילד, יש לנו ישיבות משותפות.
אורי מקלב: השולחן הזה הכיל בקרבו גם את ההורים שזה קרה להם, גם מצד שני כאלה שראו כערך, לא רק כפתרונות, היה כאן מגוון של אנשים, גם הורים מודאגים שייצרו מוצרים, אב טיפוסים, אנשים שלא מתעסקים עם זה, אבל בגלל האחריות פיתחו דברים שיש להם היתכנות אמיתית יישומית.
אורי מקלב: כמו שהוא אמר כאן, אותו בחור, קצין במילואים שקיבל אישור מהמפקד שלו לבוא לכאן לוועדה להציג את הדברים, הגם שהוא היה בתוך ימי מילואים, איך הוא התקין את המערכות האלו בהתחלה בסלקל ואחרי זה בכיסא ואחרי כן בבוסטר.
אורי מקלב: אמר אילן נכון, לא מדובר כאן בלפתח עכשיו איזה לוויין מתוחכם מאוד וגם את זה אנחנו יודעים לעשות, מדובר כאן במוצרים שיש להם את הבסיס הטכנולוגי, הדברים עובדים עם מערכות אחרות, זה קצת לדלג על כמה חסמים, ולפי דעתי גם קצת אנושיים וגם טכניים.
אורי מקלב: אני רק רוצה בדברי הסיום לצטט מתוך המכתב שכתב אלינו לוועדה שר התחבורה, ישראל כץ.
אורי מקלב: הוא כתב לפני חודש.
אורי מקלב: הוא כותב את המכתב "הנדון: מסקנות ועדת המדע והטכנולוגיה בנושא תופעת שכחת הילדים ברכב", אומר שר התחבורה שהוקם צוות "במהלך אוגוסט 2016 הוקם צוות עבודה באגף הרכב המשרדי, שכלל נציגים אגף הרכב ובעלי עניין נוספים, ארגון בטרם, משטרה.
אורי מקלב: מצורף בזה סיכום עבודת הצוות והמלצותיו", זה מצורף, ואני מתחבר לדברים שאומר השר, הכול שאלה של איך מיישמים את זה.
אורי מקלב: הוא אומר:, "אני סבור כי בוודאי כל עוד לא קיימות מערכות התרעה מאושרות לפי תקן 6400 חלק 2, לא ניתן - - - רלבנטי ולהשתמש במערכות אלו".
אורי מקלב: אני גם במקרה הזה חושב, הגם שזה לא תמיד נעים למישהו שיש לו תפקיד ציבורי, אבל לחייב.
אורי מקלב: יש מקרים, ואני זוכר מישהו מהמפלגה שלנו, של "יהדות התורה", לשעבב, חבר הכנסת אברמוביץ', שהוא חייב התקנת חגורות בטיחות ברכבים.
אורי מקלב: מי שהיה חבר הכנסת שהוביל את החקיקה הזו היה יהודה מאיר אברמוביץ'.
אורי מקלב: נמצא כאן סגן מזכיר הכנסת והיסטוריון של הכנסת ואתה מאשר את זה.
אורי מקלב: כמה זה, 30 שנה?
אורי מקלב: יותר?
אורי מקלב: 40שנה כבר?
<קריאה: זה היה ב-1973, נדמה לי, משהו כזה.
<קריאה: 75'.
אורי מקלב: ואז זה לא היה פופולרי.
אורי מקלב: התקוממו.
אורי מקלב: אם זו הייתה מפלגה שיצאה לפריימריז לא נראה לי שהייתה - - - לא נראה לי שהוא היה מחוקק חוק כה, הנס שאין שב"יהדות התורה" אין פריימריז אז פשר לחוקק חוקים כאלה והיום אנחנו יודעים שזה מוצר, זה עובד היום וזה דבר שמובן מאליו.
אורי מקלב: לכן, אי אפשר לחייב כל זמן שאין את המוצר.
אורי מקלב: לנגד עינינו צריך לראות איך אנחנו מביאים את זה לחלק הזה שבו כן יהיה מוצר שעומד בתקן והוא יכול להיות משהו המוני ומוצר מדף.
אורי מקלב: הוא אומר, אחרי זה הוא ממשיך, "בשלב זה בכוונת המשרד לעודד מפתחים ויצרנים להגיש מערכות לאישור המעבדות, במטרה לייצר תחרות ולהוזיל את עלויות המערכות לציבור שיהיה מעוניין בהתקנת המערכות".
אורי מקלב: לזה אנחנו שואפים, לכאן אנחנו רוצים להגיע.
אורי מקלב: הוא מוסיף עוד פיסקה אחת "על מנת לעודד מפתחים ויצרנים לאישור מערכות, המשרד פועל למתן תמיכה כספית לביצוע בדיקות מעבדה המוכיחות עמידת המערכת בתקן ישראלי, וכן נבחנת יכולת ביצוע בדיקות בזמני תגובה קצרים, על מנת להעמיד מערכת תקנית לקיץ 2017".
אורי מקלב: אנחנו כבר בקיץ 2017, זה היה לפני חודש.
אורי מקלב: אני חושב שזה הקול קורא שהוא מתכוון אליו, צריך להוציא אותו.
אורי מקלב: צריך להוציא אותו גם אם יכול להיות - - - אני מבין שרוצים והרביזיה חשובה, אני חושב שהרביזיה חשובה מאוד מכיוון ששם הבעיה, בקלות יותר על המוצר, בלי לפגוע ביצרנים אחרים, אתם כולכם יכולים להתכנס למוצר הזה ואנחנו צריכים לדעת שעובר עוד שבוע, עובר יום חמישי מגיע יום ראשון וכך עוברים שבועיים וכך עוברים חודשיים.
אורי מקלב: הישיבה הזו, קבענו אותה דווקא עכשיו, אמנם היא במסגרת דיון מהיר, אבל ברוך השם אין מקרה ברקע.
אורי מקלב: זה לא צריך להביא אותנו להיות שאננים, אסור לנו להיות שאננים.
אורי מקלב: דרך אגב קורות שכיחות ילדים, אבל ברוך השם לא עם אסונות, אבל זה קורה, זה קורה, גם בחורף וזה גם מתפרסם.
אורי מקלב: אסור להיות, לא שאננים, לא מקובעים, אסור לנו להיות טכנוקרטים קרים בעניין הזה.
אורי מקלב: כאן צריך להיכנס עם כל הרגש ועם כל האחריות על העניין הזה ולראות נגד עינינו, מה שאני רואה.
אורי מקלב: כל פעם שאני אומר שיש דברים דחופים אני רואה את ההורים שהיו פה ומדמיין לעצמי מה הילד עבר ומה התינוק עבר, איזו מערכת ייסורים, כוויות וכל מה שכרוך, עד שקרה האסון.
אורי מקלב: אם אנחנו לא מביאים את זה ולא מרגישים אחריות אז זו התנערות מהעניין הזה ואסור לנו להיות שם.
אורי מקלב: מה שאני מציע, קודם כל לקיים ישיבה של יזמים, מפתחים, אני מבקש, אלה שהופיעו, אנחנו ניתן את הכתובות ואנחנו גם נקרא, שיבואו לעשות פגישה פתוחה, יחד עם המכון שצריך לאשר את זה ושם יפרסו בפנינו את הטכניקות או את הדברים שהם יכולים להציע במסגרת רביזיה, במערכות המשוכללות יותר והפחות, אפשר לשאוף למערכות זמינות יותר והפחות מורכבות במערכות הרכב, להציע הצעות, מה מונע מהם, החלק הזה של לעזור להם בתקינה על ידי קול קורא לסבסוד התקינה ולאחר מכן למצוא רעיונות איך אנחנו ניקח את זה עם הטבות ותמריצים אחרים, יחד עם האוצר, האוצר חייב להיות שותף בעניין הזה.
אורי מקלב: לפי דעתי האוצר, איך שאני מכיר את האנשים, יש להם אוזן קשבת ועושים את זה בדברים אחרים, אין שום סיבה שלא יעשו את זה בדברים האלה, כדי להגיע למצב שאם זה בביטוח, אם זה באגרה, אם זה במשהו אחר, בשילוב של מערכות כאלה, בשלב הראשון יתנו לזה דחיפה כדי שאנשים ירצו ליישם את זה.
אורי מקלב: אפשר דרך ועדת הפיילוט ולא משנה הדרך, אבל דבר ראשון חייבים לפי דעתי, לפי חכמת ההמונים שכבר נמצאת, צריך רק טיפה לכנס אותה, להביא אותה לשלב מעשי.
אורי מקלב: אנחנו נגיע לזה, זה השלב שצריך להיות, הוועדות זה בסדר, אבל הוועדות לימדו אותנו שיש את הדברים האלה.
אורי מקלב: אתם נמצאים כאן בוועדת המדע והטכנולוגיה, תאמינו לנו, פורסים בפנינו דברים, אנחנו מסיירים בחברות שמובילות את הביטחון של מדינת ישראל, את הייצור, את היצוא של מדינת ישראל, את הפיתוחים, זה קטן עליהם, זה פשוט קטן עלינו.
אורי מקלב: אם אנחנו רק נעמיד את זה כדבר מרכזי, כמשימה לאומית, משימה חברתית ומשימה אנושית, אנחנו נגיע לזה.
אורי מקלב: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה.
אורי מקלב: היום יום שלישי, כ"ו בסיוון התשע"ז, 20.6.2017.
אורי מקלב: על סדר-היום: הקמת מאגר גנטי – כמענה לבעיית "ילדי תימן" האבודים – ישיבת מעקב.
אורי מקלב: קודם כל, אני רוצה לברך על הדיון וגם את היום – אנחנו מציינים יום מיוחד, לקידום הנושא של פתרון או גילוי של בעיית ילדי תימן, שאנחנו קוראים להם ילדי תימן האבודים.
אורי מקלב: מה שקרה בשלושת החודשים האחרונים, מאז שקמה הוועדה המיוחדת – יותר ויותר אנחנו נחשפים, יש כאלה שהיה ברור להם, אבל באופן ציבורי מקבל ממד הרבה יותר ברור של הרבה דברים קשים שקרו באותה תקופה, ללא ספק.
אורי מקלב: אני לא חושב שיש על זה היום ויכוח.
אורי מקלב: השאלה שאנחנו רוצים להתמקד היא האפשרות, כמה שיותר לגלות ולהבהיר את העניין וכמה שיותר לאחד משפחות ולגלות את האמת, שזה גם חלק מאוד חשוב בעניין.
אורי מקלב: אנחנו גם חשבנו שחלק שישלים ושיעזור לאותה ועדה ולאותן מסקנות, לאותן פעולות שהוועדה מבקשת לעשות, כולל חשיפת מסמכים, חקר האמת, בירור הדברים – אנחנו יודעים שברקע, מה שיכול להיות כוח עזר זה הנושא של מאגר גנטי.
אורי מקלב: גם אם נקיים היום – רוצים גם בחקיקה, פתיחת קברים או לקחת מקומות שיש שם חשש שנקברו, ולדעת מי נקבר ומתי נקבר, מה הקשר של הקבור לקבר או לרישומים שיש – זה גם יהיה על-ידי בדיקה גנטית, ולצורך כך יש אולי חקיקה שתאפשר את הבדיקה הזאת.
אורי מקלב: יחד עם זאת, אנחנו חושבים שמאגר גנטי הוא משהו שבסופו של דבר, בנקודת הסיום, היא תוכל לגלות ולהבהיר דברים, והיא תעזור במשימה החשובה שאנחנו רוצים כחברה, ככלל, ובוודאי אנחנו כאן בכנסת כוועדה.
אורי מקלב: אנחנו מאוד מעריכים את הנחישות גם של הוועדה וכל מי שפועל – תכף נורית תיכנס לכאן, אבל אני חושב שאתם, שבאתם גם לישיבה הזאת, אתם חלק מהכוח המניע, כי אמרנו זאת לא פעם, ואני חוזר ואומר – יש גזירה על המת שישכח מן הלב, דהיינו – אסור לשכוח אותם, אבל כובד לב יהיה פחות, והצער יוכל להכיל אותו לאחר תקופה, אבל כל זה כשיודעים.
אורי מקלב: כל זמן שלא מתבררים הדברים, נשאר אותו כובד ואותו צער.
אורי מקלב: זה חלק לפעמים גם מהראיה שיש דברים שצריך לגלות ולהבהיר אותם.
אורי מקלב: אנחנו גם רוצים להודות באופן מיוחד לרב אברהם שיינפלד, ראש אבות בית הדין לשעבר, שמשתתף אתנו פעם שנייה, שגם נתן לנו את הפן ההלכתי.
אורי מקלב: גם לי זה מאוד עזר לא רק מבחינת ההשקפה, התמיכה בהקמת המאגר – אלא שתורת ישראל אומרת:
אורי מקלב: אנחנו מצווים לגלות כמה שיותר.
אורי מקלב: לא להחביא ולהסתיר את הדברים.
אורי מקלב: צריך לגלות את היחס של כל מדובר – במי מדובר, גם משימה בפני עצמה וגם כמובן שיש לזה השלכות, כך שיש להצעת החוק – קודם כל המשימה עצמה, לקחת מאגר גנטי – אנחנו בהחלט שותפים ורואים בזה משימה עליונה.
אורי מקלב: מעבר לכך, הנהלת הוועדה הניחה את הצעת החוק עצמה, שנמצאת פה.
אורי מקלב: היא, דומה לה היו בכנסות ה-15 וה-16, אבל מעניין שבכנסת ה-17 וה-18 אני חושב שלא היתה בכלל.
אורי מקלב: 16 היתה הכנסת האחרונה.
אורי מקלב: כבר לא הגישו אותה יודע.
אורי מקלב: התייאשו.
אורי מקלב: הנה אנחנו בכנסת ה-20, ואנחנו מניחים אותה מחדש.
אורי מקלב: אני גם רוצה כאן לבשר בפניכם – אני מקווה שהוועדה הזאת בחודש הקרוב, הכול יושלם, והיא תעלה לוועדת שרים.
אורי מקלב: נקווה שיאשרו אותה.
אורי מקלב: כמובן, יש לזה השלכות.
אורי מקלב: כשתגיע חברת הכנסת נורית קורן, אבל חברת הכנסת גרמן, נשמח גם להתייחסותך.
יעל גרמן: קודם כל, תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.
יעל גרמן: אני חושבת שזו הפעם הראשונה שאני בוועדה.
יעל גרמן: לא פעם ראשונה שאני בניהול של הוועדות שלך, אבל בוועדה הזאת.
יעל גרמן: ראיתי את הנושא, ומצאתי לנכון להגיע, כי אני חושבת שזה נושא חשוב, ולא רק בנושא של ילדי תימן.
יעל גרמן: אני מודעת לכך שאנשים שנותנים תרומת זרע, וגם בכל הנושא של פונדקאות, הרי תמיד יש חשש שמא יהיו נישואים של קרובי משפחה – אח ואחות או בני דוד, כי ברגע שתרומות זרע הן חסויות, ולפעמים גם אנחנו לא יודעים מה מקור הביציות.
יעל גרמן: זה עלול לקרות.
יעל גרמן: לכן אני חושבת שמאגר גנטי, במיוחד כפי שניסחתם את החוק, שזה מאגר וולונטרי – אדם זכאי, כפי שניסחתם זאת, לפנות למאגר הגנטי, לתת דגימה ולקבל, אני חושבת שזו הדרך הנכונה.
יעל גרמן: ארצה רק לדעת שלא יהיה שום שימוש לרעה במאגר הזה לצרכים ביטחוניים כאלה ואחרים.
אורי מקלב: הוכחנו את זה.
יעל גרמן: ראיתי שזה לא לפי סעיף ז.
יעל גרמן: קראתי וזה נראה לי טוב, ובאתי הנה כדי לומר יישר כוח.
אורי מקלב: חברת הכנסת נורית קורן, החמאנו לך הרבה, ואמרנו שכמה כנסות לא הביאו את הצעת החוק הזו, והנה הכנסת הזו מביאה את זה, כי יש תוכנית.
אורי מקלב: כל הנושא קיבל דחיפה מאוד גדולה.
אורי מקלב: אני גם חושב שהוכח בדיונים שאתם קיימתם, שהיה מוצדק להקים את הוועדה, כמה שהנושא הזה נמצא היום במקום אחר לגמרי.
אורי מקלב: אנחנו גם מקווים שהתוצאות יהיו בהתאם.
אורי מקלב: כפי שאמרנו, זה פצע שלצערנו נמצא לא רק במשפחות עצמן אלא כחברה אנחנו רואים את זה.
אורי מקלב: גם מי שמי מבני משפחתו, לא ידוע מה קורה – לכל אחד.
אורי מקלב: זה פצע שלנו כחברה, ואנחנו רוצים לתקן, שהפרשה תהיה מאחורינו, ויש גם הבשלות היום.
אורי מקלב: זה גם לא אישי – מי שעשה, אלא על מה שנעשה, יותר בתוצאות.
אורי מקלב: המטרה היא לא להביא לדין, חקירה, איזו ממשלה עשתה את זה; אנחנו רוצים להביא לגילוי המשפחות לחקר האמת, הורים אם יש, אחים ואחיות – מאחדים.
אורי מקלב: זה דבר שכואב, צורב, והסיפורים שמתגלים עוד יותר כואבים.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לכפר על מה שנעשה, ותיקון העוולות האלה זה חלק ממה שאנחנו יכולים לעשות.
אורי מקלב: גם היום הזה הוא יום מיוחד.
אורי מקלב: מעריכים את הוועדה, אני חושב שיש לכם הרבה מה לעשות.
נורית קורן: תודה, אדוני היושב-ראש.
נורית קורן: נענית לבקשה שלי לקיים דיון ביום המיוחד, ואני רוצה להודות לכל האנשים שהגיעו.
נורית קורן: אני חושבת שמעולם לא היתה כאן כזאת נוכחות.
אורי מקלב: לא, נוכחות היתה.
נורית קורן: לא, בנושא כזה.
אורי מקלב: אמרנו שזה הכוח המניע, הציבור.
נורית קורן: ללא ספק הציבור הוא הכוח המניע שלי, ולמאבק שלי לפתוח את הוועדה.
נורית קורן: אני חושבת שזו הוועדה היחידה בכנסת שהיתה צריכה להצדיק את עצמה.
נורית קורן: והנה אנחנו רואים שחשיפת הפרוטוקולים מביאה אותנו למקום אחר, ואנחנו מבינים שחייבים להקים מאגר דנ"א.
נורית קורן: חשוב שהוא יוקם.
נורית קורן: אני כיושבת-ראש השדולה הקמתי מאגר חיצוני, וולונטרי, שגם הצדיק את עצמו.
נורית קורן: אם מצאנו שני מאומצים, והפגשנו אותם עם המשפחה – שתי הפגישות היו מרגשות ביותר.
נורית קורן: לא נשארה שם שום עין יבשה.
נורית קורן: אפילו אנשים מבוגרים, שלא מכירים אחד את השני.
נורית קורן: זה כמו הסיפור בתורה, שנפגשים האחים, יוסף, יעקב והאחים, שנפגשו יחד.
נורית קורן: רק בגלל שההורים הולכים לעולמם, וגם בדור של האחים – גם הולכים לעולמם, וחשוב שיהיה המאגר הזה כדי שנוכל להפגיש – אולי גם בדור השני – את בני המשפחות, כי אנחנו לא יודעים היכן נמצאים הילדים שאומצו לא כחוק, לא לפי רשות המשפחות.
נורית קורן: אנחנו לא יודעים אם הם בארץ, בחו"ל.
נורית קורן: לכן המאגר הזה מאוד חשוב.
נורית קורן: אני שוב מודה לך ולצוות של הוועדה שנעניתם ליום המיוחד הזה, ואתם מקיימים את הדיון.
אורי מקלב: אנחנו מרגישים גם זכות, גם חובה, ומחזקים את ידיך.
אורי מקלב: ברשותכם, אבקש מהיועץ המשפטי של הוועדה שבקצרה יציג את החוק, ואז נבקש את התייחסות משרד הבריאות, שהוא זה שאמור להוביל את החוק.
<אייל לב ארי: החוק בעצם מורה לשר הבריאות להקים מאגר מידע גנטי, אליו יובאו בגירים לתת דגימות דנ"א, ורק בגירים שהם או בני משפחתם בין השנים 48' ל-59', שהם- - - בני משפחה שנסיבות היעלמותם לא נודעו, ומספרים שני משפחותיהם או קרוביהם של בני משפחתם עדיין בחיים.
<אייל לב ארי: הדבר הזה נוצר ליצור התאמה, ליצור קשר בין בגירים שייתנו את הדנ"א שלהם.
<אייל לב ארי: עקרונות של הצעת החוק – גם אחרי שאדם נתן את דגימת הדנ"א שלו, ומתקיימים קשרי משפחה – הצלבות של דגימות אחרות, שבגירים אחרים נתנו ונמצאים במאגר – עדיין סייגנו את האפשרות שהמאגר יעביר מידע ברוח חוק מידע גנטי, אם המידע יכול לגרום נזק חמור לבריאותו הגופנית או הנפשית של האדם, או לסכן את חייו, וכן כשם שיש לאדם זכות לתת את המידע, את הדגימה הגנטית, כך שמורה לו הזכות לבקש מהמידע למחוק את כל- - - שנמצאו במאגר.
<אייל לב ארי: כן סייגנו שלא ייעשה שום שימוש במידע שנמצא במאגר על-ידי רשויות הביטחון, סמכויות שנמצאות בחוק מידע גנטי לגבי עניינים אחרים.
<אייל לב ארי: לגבי הקמת המאגר במשרד הבריאות, כן יש אפשרות שהוא- - - בבית חולים אחר שנמצא במדינה.
<אייל לב ארי: הסמכה פנימית בנושאים מסוימים – שר הבריאות יקבע תקנות באישור הוועדה.
<אייל לב ארי: לגבי הערה שהיתה כאן, נכון, הצעת החוק לא מצויה בפני הוועדה במסגרת הכנה לקריאה ראשונה, כיוון שהיא לא עברה את הקריאה הטרומית.
<אייל לב ארי: גם מבחינת הכותרת שעל סדר-היום – זו לא הצעת החוק.
<ליאת יעקובוביץ: לכן לא נוכל להתייחס להצעת החוק על שלל סעיפיה, והדיון אינו- - -
אורי מקלב: עו"ד יעקובוביץ, אף אחד לא חוטף פה אטריות חמות, ואף אחד לא חשב לדון בהצעת החוק.
אורי מקלב: אף אחד לא יכול למנוע מאתנו לקחת חוק ולדון בו.
אורי מקלב: זו לא הכנה, ולא אמרנו בכותרת שזו הכנה לקריאה טרומית.
אורי מקלב: אני יכול לקחת הצעת חוק או כל מסמך אחר, ולדון בו על סעיפיו, לקבל התייחסות מהציבור, אם כך להעלות את זה, לשנות את זה, לפני שאני מעלה את זה לוועדת שרים.
אורי מקלב: אף אחד לא מנסה לעקוף פה תהליכים שמקובלים או שנוהגים בכנסת.
אורי מקלב: גם אם מישהו ינסה לעשות את זה, לא יצלח.
אורי מקלב: יש הצעת חוק שנעלה אותה.
<ליאת יעקובוביץ: אפשר לדון על הרעיון בכלליותו, כפי שהיה בכותרת הדיון, אבל לדון בכלל הסעיפים ולשמוע את עמדתנו – נכון שזה ייעשה לפי הליך החקיקה המקובל של המשרדים, לבוא לדון בעניין, לגבש עמדה ממשלתית ביחס להצעות החוק.
אורי מקלב: לא חייבים לגבש עמדה ולא חייבים להתייחס.
אורי מקלב: גם אם תתנגדו- - -
<ליאת יעקובוביץ: אין עמדה.
<ליאת יעקובוביץ: זה לא מה שאמור להיות בדיון היום, ולא נכון שייעשה כך.
נורית קורן: אנחנו מודים לך.
נורית קורן: אני חושבת שמן הראוי היה שמשרד המשפטים – אנחנו שנה שלמה מדברים על הפרשה – איזשהו מידע על מאגר גנטי באופן כללי.
נורית קורן: חוץ מזה, היושב-ראש קבע את היום הזה, אז הוא לא מתייחס; הוא מתייחס במכלול הדברים.
נורית קורן: הוא רוצה לשמוע את הציבור.
נורית קורן: יושבים פה הרבה מאוד אנשים.
נורית קורן: אנחנו כן יכולים לעשות את זה.
נורית קורן: אנחנו לא מגבשים פה את החוק.
<ליאת יעקובוביץ: התייחסו פה התייחסות כללית לנושא, מלבד זה נרצה להביא.
<ליאת יעקובוביץ: מלבד זה, בתשובה להערתך, חברת הכנסת, כן נעשית בזמן האחרון עבודה משמעותית מולך ומול הוועדה שבראשותך.
נורית קורן: על דברים אחרים.
נורית קורן: לא על מאגר הדנ"א.
<ליאת יעקובוביץ: יש עבודה משמעותית.
<ליאת יעקובוביץ: אנחנו באים בנפש חפצה להגיע לחקר האמת.
<ליאת יעקובוביץ: כך שקשה לי לשמוע את הערתך ולהסכים לה.
נורית קורן: אני דיברתי על מאגר הדנ"א עצמו.
אורי מקלב: הגב' יעקובוביץ, באופן אמתי, אני לא מבין את ההערה שלך.
אורי מקלב: היית מבקשת רשות דיבור, אומרת: אנחנו לא מתייחסים להצעת החוק הזו, כי זה לא עבר את כל המסלול של ועדת שרים בדיון בהצעת החוק, ואז היינו אומרים גם בוועדת שרים וגם כאן.
אורי מקלב: אנחנו מדברים דיון כללי בעניין הזה – אמרנו את זה.
אורי מקלב: אנחנו מעוניינים לשמוע את האנשים.
אורי מקלב: בעקבות הדיונים שהיו בוועדה המיוחדת, חשבנו שאולי יש התייחסויות היום כאלה ואחרות, שרלוונטיות להצעת החוק.
אורי מקלב: אם תבקשי להתייחס לחוק – בבקשה; אם לא – גם נקבל זאת בהבנה.
אורי מקלב: אנחנו מבקשים מאחרים את ההתייחסות.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להעשיר את הדעה שלנו, להשכיל בדברים, וזה מה שהצעת החוק מדברת עקרונית.
אורי מקלב: היא לא מדברת מעשית, ולא תתקיים שום הצבעה בעניין הזה בישיבה הזו.
אורי מקלב: אמרתי את זה בתחילת דבריי.
אורי מקלב: נשמח לשמוע את ההתייחסות של משרד הבריאות, עו"ד מאיר ברודר.
<מאיר ברודר: בוקר טוב.
<מאיר ברודר: ראשית, אני מברך אתכם על הדיון הזה, מברך את חברת הכנסת קורן על העשייה המבורכת שלה בנושא הרגיש והכאוב הזה.
<מאיר ברודר: לגבי הנושא של התאמת מאגר גנטי, משרד הבריאות מברך על המהלך.
<מאיר ברודר: משרד הבריאות גם מברך, שזה יהיה במסגרת חקיקה פרטנית, כלומר לצאת מחוק מידע גנטי שקיים כיום, שהוא הרבה יותר מקשה ומגביל, ומחייב צו, מחייב את בית המשפט.
<מאיר ברודר: לבית המשפט יש קריטריונים, מתי הוא נותן את הצו ומתי לא.
<מאיר ברודר: בהחלט הדרך של הצעת חוק ספציפית היא הדרך הנכונה.
<מאיר ברודר: גם אנחנו רואים פעם ראשונה את הנוסח הזה; ראינו את הנוסחים הקודמים.
<מאיר ברודר: העברנו הערות ליועץ המשפטי, ובהחלט ראינו שההערות שלנו הוטמעו בנוסח, אבל את הנוסח הזה אני גם רואה היום, וגם נשמח להעביר עוד התייחסויות.
<מאיר ברודר: יש פה דברים שכבר עכשיו אני רואה שיש מקום לתקן או להדק עוד קצת.
אורי מקלב: יהיה דיון מיוחד.
אורי מקלב: זה רק עקרונית.
<מאיר ברודר: אני כן רוצה לפרוש כמה היבטים שאני רוצה שיהיו על השולחן, ובאותה נשימה שאני אומר שסך הכול אנחנו מברכים.
<מאיר ברודר: יש שאלה שאני חושב שצריך לדון בה, האם זה צריך להיות במשרד הבריאות או באחריות משרד הבריאות, כי סך הכול הקולות שהיו בוועדה של חברת הכנסת קורן היו – הנציגים של המשפחות הביעו חוסר נאמנות ואמינות במשרד הבריאות.
<מאיר ברודר: זאת שאלה, כלומר אנחנו צריכים להיות אובייקטיביים לגמרי.
<מאיר ברודר: השאלה, אם באמת מטילים את זה על משרד ממשלתי, שיש טענות רבות, ולאורך השנים היה חוסר אמינות – זו שאלה שאני רוצה להניח על השולחן.
<מאיר ברודר: שאלה נוספת וחשובה – ואדוני היושב-ראש, אי-אפשר להתעלם מזה – זה נושא של תקציבים.
<מאיר ברודר: מדובר פה בתקציב מאוד משמעותי.
נורית קורן: אתה יכול להעריך כמה?
<מאיר ברודר: אני לא יכול להעריך.
<מאיר ברודר: אני יכול לומר מה היתה ההערכה, ואנחנו בסרט הזה כבר הרבה שנים.
<מאיר ברודר: מצאתי מסמך ישן של הערכה משנת 2000 שהמכון עשה, שרק ההקמה אז – בשנת 2000 – עמדה בסדר גודל של 4.5 מיליון שקל, הקמת המאגר.
<מאיר ברודר: מעבר לזה, יש כמובן עלות כל בדיקה, שההערכה בזמנו היתה בסדר גודל של בין 3,000 ל-5,000- - -
נורית קורן: היום הטכנולוגיה השתנתה, ויכול להיות שזה נמוך יותר.
אורי מקלב: הניסויים שעשו בילדים עלו יותר יקר.
נורית קורן: קיבלו עבורם הרבה כסף ויוקרה.