GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יובל בריק: זאת אומרת כל נושא הגזים צריך איזה שהוא ידע לבעלי המקצוע שמתעסקים בזה, צריך איזה שהיא הבנה איזה מוצר מתאים למה, לחצי עבודה, איך ממחזרים וכו', כדי לדעת להתמודד עם כמות הגזים הזו.
<יובל בריק: לקחתי את הנתונים, אני לא יודע אם אתם מצליחים לראות, אבל לקחתי את 2015 בהשוואה ל-2014, רואים את הגידול באחוזים, ובסופו של תהליך, אם נכפיל את זה ב-GWP אנחנו נקבל את הנתונים של הסך הכול, כמה נכנס מדי שנה.
<יובל בריק: אני לא מדבר על ה - - -
<קריאה: זה הכמויות - - -
<יובל בריק: אלה הכמויות שמגיעות בתצורה של גז לארץ.
יעל כהן-פארן: זה היבוא של גזי הקרר.
יעל כהן-פארן: לא מייצרים אותם בארץ, כן?
<יובל בריק: לא מייצרים אותם, זה מגיע כמוצר בתוך בלונים וזה נועד לשירות.
<יובל בריק: זאת אומרת כל פליטות הגז שנמצאות במזגנים הקיימים, כל האחזקה וכו', זה אמור לתת את המענה מבחינת בלוני הגזים לטפל ב - - -
חי שמואלי: אני אוסיף פה לגבי הבלונים שמגיעים, הם מגיעים ללא תעודת זהות, זאת אומרת כל בלון שמגיע מגיע לכאן ואנחנו לא יודעים האם הוא מזויף או לא מזויף, שזה סיפור אחר בפני עצמו, ומי הביא אותו ומה תעודת הזהות של הבלון הזה, מאיפה זה הגיע.
חי שמואלי: זאת אומרת מכניסים לארץ פצצות - - -
יעל כהן-פארן: משה, ההערה נרשמה.
יעל כהן-פארן: בבקשה, יובל, נסה לסיים.
<יובל בריק: אוקיי.
<יובל בריק: כל הנושא של היבוא של הגזים, אל"ף, שאין אכיפה על הנושא הזה, רישיונות מחולקים ומי שעומד, יבואנים שנמצאים פה ומשלמים את האישורים ופועלים לפי החוק, עושים מה שצריך, אבל מצד שני אין אכיפה, אין יכולת בכלל לזהות את הגזים שנכנסים, זה לא מתבצע.
<יובל בריק: זאת אומרת אין שום שומר סף בכניסה למדינה שבודק את תכולת הגזים.
<יובל בריק: אגב, גזים כאלה יכולים להגיע בתחפושת של גזים טובים, אבל למעשה בפנים יש פרופאנים, יש גזים שהם דליקים, וטכנאי שמגיע עם בלון כזה, שאין לו תעודת זהות והוא לא יודע לזהות מי היבואן בפועל וכשזה מגיע בהמשך השרשרת לתוך מתקן ומוסיפים אותו והוא דופק את המתקן מבחינה אנרגטית פעם אחת ומבחינת היכולת התרמית, כל הגז הזה נפלט החוצה, ואנחנו מדברים על מתקנים מאוד מאוד גדולים.
<יובל בריק: אז הנושא של אכיפה ומה קורה בהמשך השרשרת ובדריל דאון לתוך המערכת, זה נושא שמדינת ישראל לא נוגעת בו בכלל.
<יובל בריק: היא יודעת לגעת ביבוא עצמו, ברישיונות היבוא, מהבחינה של הגזים עצמם, היא לא בודקת מה התכולה האמיתית, מדגמית אפילו, של המכלים, היא גם לא עושה אכיפה לזיופים שנכנסים לארץ, שמסכנים גם את הציבור, גם מבחינה אנרגטית וגם מהבחינה השנייה.
<יובל בריק: אלה בלונים שקשה מאוד להכניס אותם לארץ בגלל תקינה, הבלונים מצד שמאל זה הבלונים שאפשר למחזר איתם, זה מאפשר לטכנאי למחזר מערכות, הבלונים מצד ימין הם בלונים שהם חד פעמיים, שאותם אי אפשר למחזר ואי אפשר לדעת, מצד שמאל מאוד מאוד קשה להכניס את זה, מכון התקנים מקשה על היבואנים להכניס את המכלים האלה.
<יובל בריק: אגב, מכל כזה, אם אנחנו מדברים על R-600 שהוא איזובוטאן שנמצא ברכב של טכנאי, מעל 50 מעלות נפתח פקק ביטחון, הוא נכנס עם סיגריה ומתפוצץ יחד עם כל החברים.
חי שמואלי: ללא ריח.
<יובל בריק: שוב, שני סוגי גזים, הבלון השמאלי לא יכול להיכנס כרגע לארץ, וזה הבלון הנכון שאמור להיכנס - - -
יעל כהן-פארן: מה, הוא בטוח יותר?
<יובל בריק: הוא בטוח יותר, יש בו יכולת למלא גז גם במצב נוזלי וגם במצב גז, כמו שבדרך כלל מערכות אמורות להיות, יש לו אפשרות למחזר את הגז, אפשר לקחת את הגז ולהכניס אותו פנימה.
<יובל בריק: כרגע רק חברות הגז מסוגלות להכניס כזה דבר, הבירוקרטיה היא מטורפת ולא כלכלית, בטח לא ליבואני גזי הקרר.
<יובל בריק: זה מה שיכול לקרות לבלון גז כשהוא מועמס בלחץ גבוה והטמפרטורה עולה, הגז מתפשט ויכול להתפוצץ בתוך הרכב וכל הגז יכול להתפשט הלאה.
<יובל בריק: אני אמנע מכם סרט - - -
חי שמואלי: תראה את הסרט.
<קריאה: תראה את זה, זה דקה אחת.
חי שמואלי: זה לא דקה, זה 20 שניות.
יעל כהן-פארן: לא, אני מבקשת שלא, אני ביקשתי במיוחד שלא להראות.
<יובל בריק: לא משנה, אני אעבור הלאה, זה בסדר, אין בעיה.
<יובל בריק: שוב, הערות האזהרה, כל הנושאים האלה שצריכים להיות על המערכות, שאנשים יידעו ויהיו מודעים איך להתעסק איתם, ואם נעבור חזרה שוב לרגולציה, ובזה אני אסיים פחות או יותר, כל נושא הרגולציה וכל התקנים הבינלאומיים קיימים, רק אנחנו צריכים לאמץ, אבל כל המשרדים הממשלתיים, בגלל הענף, בגלל התחום הרחב שאנחנו נוגעים בו, קשורים לעניין ושיתוף הפעולה הוא קצת בעייתי.
<יובל בריק: המשרד מפיל את הרגולציה ואין ועדה בין משרדית שמחליטה, בואו נממש את זה ונעשה את זה בצורה יותר יעילה, יותר נכונה, ושוב, הכול מתחיל ונגמר בכוח האדם, בהסדרה, בידע של האנשים, החל מרגע התכנון, כלה בהתקנה עצמה ועבור גם באחזקה השוטפת.
יעל כהן-פארן: תודה רבה, יובל.
<אלי מתתיהו: להוסיף הערה, בבקשה.
<אלי מתתיהו: אלי מתתיהו, יושב ראש התאחדות קבלני מיזוג האוויר.
יעל כהן-פארן: שלום, אלי.
יעל כהן-פארן: רק שנייה.
יעל כהן-פארן: אני לא רציתי לראות את הסרט, אבל אני רוצה להבהיר, יש פה עניין שבעיניי זה קודם כל חיי אדם, לפני הכול.
יעל כהן-פארן: יעילות אנרגטית מאוד חשוב וגזי חממות חשוב, אבל זה קודם כל חיי אדם, ובגלל ההתפתחויות הטכנולוגיות והסביבתיות החלטנו ללכת על כל העולם, על גזי קירור נכונים יותר לסביבה, אבל לא יכול להיות שנעשה אותם לא נכון ולזה הדבר, גם נמצא כאן כיבוי אש, תיכף ניתן לך לדבר, אבל בעיניי זה הדבר שצריך להיות מכוון.
יעל כהן-פארן: אני לא רוצה לחשוב שלא נוכל להכניס את הגזים האלה, אבל חייבת לקום רגולציה שתאפשר להכניס את הגזים האלה בצורה בטוחה.
יעל כהן-פארן: זאת השורה התחתונה.
<אלי מתתיהו: בנוסף, בהתאם לדברים שיובל אמר כל כך יפה, לנו, להתאחדות קבלני מיזוג האוויר, יש את היכולת לפתח מסלולי הכשרה ולהכשיר כוח אדם על מנת למזער את הנזקים שהוצגו כאן, אבל אנחנו צריכים כמובן גיבוי מהמדינה ואנחנו יכולים לעשות את זה, יש לנו את כל הכלים.
יעל כהן-פארן: משה, אתה רוצה להוסיף משהו?
חי שמואלי: אני זרקתי את זה כהערה, הגז הזה שמדברים עליו, על ה-R-600, יתקנו אותי פה אם אני לא טועה, הוא גז שמגיע ללא ריח.
חי שמואלי: זה אחד הדברים המסוכנים.
חי שמואלי: מה שאנחנו רואים פה בסרט, אני אתאר - - -
יעל כהן-פארן: ה-R-600 זה גז מהחדשים?
חי שמואלי: הוא נפיץ, מהחדשים.
חי שמואלי: מה שאנחנו רואים בסרט, מי שלא ראה את הסרט הזה, פשוט נכנסו לרכב, הגז הזה נמצא בתוך מערכת המיזוג של הרכב, הייתה דליפה וכשהדליקו סיגריה קרה מה שקרה בתוך הרכב.
חי שמואלי: זאת אומרת כל אחד מאיתנו, הילדים שלנו, הנכדים, הדור הבא שנכנס לפה - - -
חי שמואלי: אנחנו עזוב, אנחנו כבר עוד מעט מריחים, אבל אני אומר, יש פה בעיה, זו פצצה מתקתקת פשוט.
יעל כהן-פארן: רונן רגב כביר, מאמון הציבור, אתם גם עוסקים בנושא.
<רונן רגב כביר: קודם כל באמת תודה על הישיבה ועל תשומת הלב לנושא, כי באמת אני חושב שיובל וההתאחדות הציגו בצורה ברורה, קשה למצוא הגדרה ברורה יותר לפצצה מתקתקת.
<רונן רגב כביר: זה פשוט סכנה שלא תאומן ואני מאוד מקווה שהוועדה בראשותך תצליח להציל את משרד העבודה מעצמו ועל הדרך גם להציל אותנו, כי פשוט אי אפשר להבין את אופן ההתנהלות בנושא הזה.
<רונן רגב כביר: אמון הציבור מטפל בסוגיה של הסמכת מתקיני מזגנים עוד הרבה לפני שעלה כל נושא גזי הקירור החדשים, אבל הוא קיבל ממד חדש בשנים האחרונות.
<רונן רגב כביר: ערכנו לאחרונה ניתוח מאוד מעמיק של תלונות יחד גם עם ההתאחדות וגם עם יבואני מזגנים מובילים ורק כמה מספרים לסבר את האוזן.
<רונן רגב כביר: אז קודם כל לפי אומדן שלנו מדובר על בערך 48,000 תקלות בהתקנה בשנה במדינת ישראל.
<יובל בריק: בתחום הביתי.
<רונן רגב כביר: כן, בתחום הביתי.
יעל כהן-פארן: מתוך כמה התקנות?
יעל כהן-פארן: הערכות, יובל, בשנה, בתחום הביתי כמה התקנות יש?
<קריאה: מעל מיליון.
<קריאה: 800,000 חדשים.
<יובל בריק: חדשים, אנחנו לא מדברים על העברות, הזזות, פירוקים.
יעל כהן-פארן: כן, אז בערך 7%-8% תקלות.
<רונן רגב כביר: 53% מהתקלות האלה נוגעות לגז, מעל 25,000 תקלות גז בשנה בתחום מערכות מיזוג, אנחנו לא מדברים בכלל על מקררים, שגם בהם יכולות להיות סוגיות שנוגעות לגזים האלה, אבל בואו נדבר כרגע על מזגנים.
<רונן רגב כביר: כבר כיום, לפי נתונים שקיבלנו מרשות הכבאות, אם כ-7,800 תקלות בהתקנה שנוגעות לחשמל יש מעל 12 שריפות בחודש בבניינים שמקורן במזגנים.
<רונן רגב כביר: פשוט להבין את המכפלות שאנחנו מדברים עליהן, זה לא יאומן עוצמת הסיכון שנכנסים אליה ואני בעניין הזה רוצה גם לשבח את הצעד של מכון התקנים בנושא שהזה, שהודיע שהוא יתנה את האישור של המזגנים מהדור החדש בכך שתהיה הכשרה, כפי שנהוג גם באירופה.
<רונן רגב כביר: זה נכון, זה חלק מתפקידו, אבל צריך לעשות את ההכשרה הזאת, צריך לייצר החלטה על חובת הסמכה ולאכוף אותה כי המציאות היא שבלי חובת הסמכה ברורה של משרד העבודה והרווחה זה לא יקרה ואנחנו נהיה חשופים לסיכון.
<רונן רגב כביר: אנחנו פשוט כאן כותבים את הפרקים העתידיים בדוח של מבקר המדינה.
<רונן רגב כביר: אני מאוד מקווה שנצליח לצאת, בעזרת המעורבות והלחץ שאת עושה והמעקב, עם תאריך ברור להחלטה של משרד העבודה על חובת הסמכה ותהליך, כי צריך להבין, אנחנו מדברים על אלפי אנשים שעוסקים בתחום הזה, החלטה על חובת הסמכה לוקחת זמן, הכשרה שלהם לוקחת זמן, מנגנוני אכיפה לוקחים זמן, 2019 זה עוד רגע פה.
<רונן רגב כביר: זה פשוט עוד רגע פה.
יעל כהן-פארן: תודה רבה, רונן.
יעל כהן-פארן: אני באמת רוצה לפנות כרגע למשרדי הממשלה.
יעל כהן-פארן: אנחנו מדברים על הסכם קיגאלי, שישראל חתמה עליו, שמ-2019 היא מתחילה להפחית את השימוש בגזי הקרר הקיימים במזגנים ומתחילה להכניס את הגזים החדשים, זה עוד שנה וחצי.
יעל כהן-פארן: השאלה היא איך אנחנו נערכים, האם בכלל נערכים או שאנחנו לא נעשה כלום עד שקורה משהו, חס וחלילה.
יעל כהן-פארן: הרבה רגולציות נכתבות פה בדם, לצערנו.
יעל כהן-פארן: האם יש פה מישהו ממשרד העבודה?
<גד קורץ: קוראים לי גדי קורץ ואני ממשרד העבודה, האגף להכשרה מקצועית, אני המפקח המקצועי של קירור ומיזוג אוויר.
<גד קורץ: האגף שאני עובד בו מכין את עצמו מזה חודשיים לכל הנושאים החדשים שהועלו פה.
<גד קורץ: למעשה אנחנו כמעט סיימנו את כל העבודה שלנו, כל 35 המורים והמורות שעובדים בפיקוח שלנו עברו בחודש שעבר השתלמות בנושא גזים חדשים, גזים פליטים, מחזור גזים, גזים טבעיים, על ידי מומחה שקיבל את הכשרתו בגרמניה בשנה שעברה.
<גד קורץ: כל תכניות הלימודים שלנו, הן לנוער, הן מבוגרים והן עסקיים, עברו עדכון והטמענו את כל הנושאים החדשים בתוכם.
<גד קורץ: אפשר לומר שאנחנו בעצם מוכנים.
<גד קורץ: כל מי שמתחיל ללמוד קירור ומיזוג אוויר היום כבר מקבל את התכנים החדשים וייבחן גם בנושאים האלה.
<גד קורץ: העניין הוא שאין חובה ללמוד.
<גד קורץ: לכן כמות הלומדים היא לא מספיק גדולה, אבל כל מי שיתחיל ללמוד מהיום ואילך יקבל את ההכשרה הנכונה בכל הנושאים שעומדים על הפרק.
<קריאה: ומה עם מי שלמד עד היום?
יעל כהן-פארן: גד, היום, זה שאין חובת לימוד, בעצם כל אחד יכול להיות מתקין מזגן או מתקן מזגן, לצורך העניין, גם מישהו שלא עבר שום הכשרה, נכון?
יעל כהן-פארן: אם אני מבינה נכון, אין שום רשימה, אין שום הסמכה, כלום, זה לגמרי די-רגולייטד, מה שנקרא, נכון?
<גד קורץ: לפי התקן בעצם אסור לנגוע במזגן למי שאין לו רישיון חשמל ורישיון חשמל הוא חוק.
יעל כהן-פארן: אז רק חשמל.
<גד קורץ: אלא מה?
<גד קורץ: החברות, גם החברות הגדולות וגם טכנאים פרטיים מתחכמים, 'אני מתקן את המזגן, אבל לא נוגע בחשמל', כמובן שזה לא נכון.
<גד קורץ: לכן צריכה להיות הסדרה יותר ברורה ויותר בחסות החוק, אין מה לעשות.
יעל כהן-פארן: אז אתם תומכים בכך שצריך הסדרה, בטענות שעלו כאן לפניך?
<גד קורץ: זה לא תפקידי להגיד, אני מצטער.
יעל כהן-פארן: לא, אבל תפקידך המקצועי, בתור מי שאחראי בתוך משרד העבודה לתחום הזה, אתה מעביר הלאה את דעותיך, אני מניחה.
יעל כהן-פארן: השאלה היא, אני ראיתי מכתבים והתכתבויות, חלקם לא נענו, של אמון הציבור ושל התאחדות הקבלנים, ראיתי תשובה, שאני לא זוכרת מי חתום עליה, אבל לא נראה שזה היה גד, ממשרד הכלכלה, עוד לפני שהעבודה - - -
<גד קורץ: האגף לרישום - - -
יעל כהן-פארן: האגף לרישום הסמכות, ובעצם התשובה שניתנה שם לנושא הגז התייחסה לגז הטבעי ולא מדברים על אותו דבר בכלל.
יעל כהן-פארן: אני קראתי את המכתב, אנחנו מדברים על תפוזים ותפוחים, אין הבנה אפילו שזה לא אותו דבר.
יעל כהן-פארן: אז השאלה שלי, נכון, לגז טבעי יש הסדרה, יש אפילו נאמר הסדרה היסטרית, בסדר, זה חיי אדם.
יעל כהן-פארן: גם פה זה חיי אדם, אף אחד שאין לו שום הסמכה לא יכול להתחיל להתקין מערכת גז טבעי בבתים, נכון?
<גד קורץ: תראי, אני אומר ככה,, באופן אישי, בתוקף זה שאני מומחה בתחום אני בוודאי תומך בזה שתהיה הסדרה של המקצוע, בעיקר כשנכנסים הגזים המסוכנים האלה, אבל זה עניין של משרדי הממשלה ולא דווקא האגף שבו אני עובד, שהוא אחראי רק על ההכשרה.
<גד קורץ: את החלק שלנו בעניין אנחנו עשינו.
יעל כהן-פארן: את החלק של ההכשרה.
<גד קורץ: של ההכשרה, כן.
<גד קורץ: דרך אגב הוספנו גם עוד עדכון טכנולוגי לכל אותם אלפים שלמדו אצלנו במסגרות מוכרות בעבר ולא קיבלו את התכנים הנכונים, התכנים העכשוויים, תהיה השתלמות גם להם, גם לזה יש כבר תכנית לימודים.
<יובל בריק: זה לא חובה, הכול מרצון טוב.
יעל כהן-פארן: רגע, גדי, אתה מייצג את אגף ההכשרה ולא את אגף ההסמכה, אם אני מבינה נכון.
<גד קורץ: נכון.
יעל כהן-פארן: ומיכל צוק, ראש אגף ההסמכה, לא הגיעה היום, למרות שהזמנו אותה, אבל אני אשמח ואנחנו נפנה אליה גם בשם הוועדה, לקבל תגובה רשמית.
יעל כהן-פארן: הדברים שאתה אומר, חשוב שיועברו גם לגורמים אחרים במשרדך, זה מה שאני אומרת, ואני גם אפנה לגורמים וגם כמובן מעבר להם.
<אמיר דונדושנסקי: רק שאלה קצרה, האם יש היערכות של המשרד להכשרה לקלוט 25,000 איש שפתאום יתדפקו על הדלתות כדי לקבל את ההכשרה.
<אמיר דונדושנסקי: הרי אי אפשר לעצור את המנגנון או את המערכת לתקופה עד שכולם יעברו את ההכשרה ויהיו מוכשרים לעשות את הפעולה הזו.
<גד קורץ: אל"ף, אני באופן אישי לא חושב שישנם 25,000 איש שעוסקים בתחום.
<גד קורץ: מתוך אותם אלה שעוסקים בתחום, חלק למדו בצורה מסודרת ולכן אין צורך להכשיר אותם.
<גד קורץ: לגבי האחרים, יש כרגע בארץ 31 מרכזי הכשרה וכמובן שאם הביקוש יגדל יקומו מרכזים נוספים.
<יובל בריק: אני רוצה רגע לנגוע בנקודה הזו.
יעל כהן-פארן: לפני זה, יש לי שאלה אליך, גד, יש לכם רשימות, האם אתם מפרסמים רשימות של האנשים, מאגר של אנשים, שכן עברו הכשרה אצלכם?
<גד קורץ: לא.
יעל כהן-פארן: אתם לא עושים דבר כזה.
<גד קורץ: בחשמל כן, בקירור ומיזוג אוויר לא.
יעל כהן-פארן: כדי להמליץ עליהם, כדי להגיד 'הנה, אלה כן עברו הכשרה', לתת להם תמריץ לעבור את ההכשרה.
<גד קורץ: אני לא מוסמך לענות.
יעל כהן-פארן: אתה לא מוסמך לענות.
<יובל בריק: אני רוצה לנגוע בנקודה הזאת.
<יובל בריק: אל"ף, אין מאגר בכלל שאפשר לפנות אליו ולהגיד 'אנשים, בואו ללמוד את ההכשרה', ובי"ת, 25,000, אני אקח מספר פשוט, כשהיה נציג מקפריסין שהגיע לפה ואנחנו מדברים על נוגעים בקרר בכל צורה שהיא, אם הקורס שפתחתם ואין לי מושג למה הוא נפתח דווקא באגף החשמל והאלקטרוניקה, שהוא כולו עוסק בגז בלבד, לדעתי צריך להיות אגף מיוחד רק לקירור ומיזוג אוויר ואנרגיה מתחדשת וכו', אבל זה נושא אחר, הנושא הוא בכלל חובת ההכשרה.
<יובל בריק: כשאנחנו מדברים על נוגעים בקרר, אנחנו מדברים על אנשי אחזקה שמסתובבים עם בלון וממלאים למכונה שלהם בסופר ואנחנו מדברים על כל מיני אנשים שנוגעים בקרר והם לאו דווקא עוסקים בהתקנות ושירות.
<יובל בריק: אם קפריסין, מדינה של מיליון איש, יש בה 3,800 איש, תעשו את המכפלות.
<יובל בריק: אנחנו 8 מיליון, תעשו את המכפלות, אתם תגיעו מהר מאוד לאותם מספרים שאנחנו מדברים נוגעים בקרר, לאו דווקא מתקינים בפועל או לאו דווקא טכנאי שירות, אלא אנשים שנוגעים בקרר, בתחזוקה השוטפת, מתפעלים, מתחזקים וכו'.
<יובל בריק: גם במוסדות, אם זה בתי חולים, אם זה סופרים.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לתת למשרד להגנת הסביבה להגיב ואז נמשיך.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לברך את שולי נזר, סמנכ"לית המשרד, שהצטרפה אלינו, ואני שמחה מאוד.
יעל כהן-פארן: רוני, את זאת שתעני על השאלות המקצועיות?
<רוני כהן: אני רוצה לענות - - -
יעל כהן-פארן: אז רק לפרוטוקול תגידי את הטייטל.
<רוני כהן: כן, רוני כהן, המשרד להגנת הסביבה.
<רוני כהן: עלו פה המון דברים, אני באתי באמצע, אבל שמעתי את מה שיובל אמר.
יעל כהן-פארן: כן, די בהתחלה של יובל, זה בסדר.
<רוני כהן: וברור שאי אפשר להיכנס לכול עכשיו.
<רוני כהן: אני מבינה שהכול עולה וזה טוב, בגלל התיקון בפרוטוקול מונטריאול, כשבעצם מטרת פרוטוקול מונטריאול להגנה על שכבת האוזון, אבל בגלל שפרוטוקול מונטריאול עכשיו הוציא משימוש את החומרים שפוגעים בשכבת האוזון, ביניהם גזי קירור מסוג ה-HCFC, עכשיו אנחנו רואים מעבר בעולם ל-HFC.
<רוני כהן: אני חושבת שזה גם חשוב שהנושא כל כך בולט בעולם שפרוטוקול מונטריאול להגנה על שכבת האוזון עכשיו לוקח על עצמו להפחית את השימוש בגזי חממה שהם לא פוגעים בשכבת האוזון וזה הולך יד ביד עם הסכם פריז.
<רוני כהן: אז עכשיו יש לנו שיתוף פעולה.
<רוני כהן: אני חושבת שכל הדברים האלה שעלו, שאנחנו לא יכולים כרגע לתת פתרון, מה שכן ברור, שיהיה תהליך בין משרדי של כל המשרדים הנוגעים בדבר כדי להכין תכנית שאנחנו נוכל ליישם את התיקון לקיגאלי, תיקון קיגאלי לפרוטוקול מונטריאול שזה מחייב עדכון של התקנות שיש לנו, תקנות פרוטוקול מונטריאול לחוק חומרים מסוכנים.
<רוני כהן: אנחנו נהיה בקשר עם משרד הכלכלה, כיוון שאנחנו לא מייצרים את החומרים, אבל משרד הכלכלה אחראי על היבוא, אנחנו בהתאם להוראות קיגאלי נקבע את קו הבסיס שלנו, אנחנו כבר התחלנו בתהליך הזה, ואנחנו יודעים שמ-2019 עד 2023 יש לישראל מחויבות כבר להפחית מתחת לקו הבסיס ב-10% את הצריכה של ה-HFC.
<רוני כהן: אנחנו נתחיל בתהליך, אנחנו רואים ושמענו עכשיו שזה נוגע בהרבה מאוד גופים.
<רוני כהן: נצטרך לשבת ביחד ולבנות תכנית ואנחנו מתכוונים לעשות את זה.
יעל כהן-פארן: אוקיי, בעצם זה אינטרס של הגנת הסביבה, כדי שנעמוד במחויבויות הבינלאומיות שלנו לקדם את הגזים החדשים האלה.
<רוני כהן: נכון.
<רוני כהן: אני כן אוסיף שאנחנו נאשרר את התיקון לקיגאלי עד ה-1.1.2019.
<רוני כהן: על מנת להגיש את האשרור אנחנ וצריכים לעדכן את התקנות.
<רוני כהן: התקנות קובעות צמצום של השימוש בגזי קירור מסוג ה-HFC.
יעל כהן-פארן: זאת אומרת תהליך העבודה עכשיו ייפתח לשנה וחצי עד ה-1.1.2019, והאם במסגרתו את חושבת שייכנס כל הנושא של הסדרת העוסקים בתחום?
יעל כהן-פארן: זאת השאלה, כי אחרת איך ייכנסו - - - אומר מכון התקנים - - - יש כאן נציג מכון התקנים?
<ורד אורן: כן.
יעל כהן-פארן: נאמר קודם על ידי נציג אמון הציבור שמכון התקנים יסרב להכניס את הגזים החדשים עד שתהיה הסדרה של מי שנוגע בהם, אז האם זה יקרה בשנה וחצי הקרובות?
<שולמית נזר: זו שאלה שאנחנו צריכים לשאול את משרדי הממשלה האחרים, אבל ללא ספק זה המצב העדיף.
יעל כהן-פארן: המצב העדיף הוא.
<שולמית נזר: ללא ספק המצב העדיף הוא שכל התקינה הרלוונטית לאפשר את המעבר לגזים החדשים, אם בהקשר הבטיחותי, אם בהקשרים האחרים, תהיה מסונכרנת לאותו מועד שבו נצטרך להתחיל להפחית.
<שולמית נזר: זה השיח שאנחנו נעשה עם משרדים אחרים ואני חייבת לציין שלא כל הדברים בסמכות המשרד להגנת הסביבה ולכן - - -
יעל כהן-פארן: נכון, אבל אתם המשרד שאמון על האמנה הבינלאומית, יש לכם את הרצון לדחוף את זה.
יעל כהן-פארן: את יודעת, כמו שדברים אחרים זזים בזכות הבנות בינלאומיות, כמו הסכם פריז לדוגמה, שלא הכול בסמכותכם, אבל דברים אחרים נעים בכיוון ה - - -
<קריאה: מצד התקינה אולי יש תשובות.
<שולמית נזר: יחד עם משרד הכלכלה.
יעל כהן-פארן: רק שאלה נוספת אלייך, רוני, האם הדברים שהעלו כאן נציגי קבלני המזגנים, לגבי פליטת הגזים הישנים שהיא לא מבוקרת ושיש להם אפקט חממה מאוד גבוה, האם זה נספר בפליטות הבסיס של ישראל?
יעל כהן-פארן: האם 2 קילו ממקרר זה 4 טון?
יעל כהן-פארן: ספרתם דברים כאלה?
<רוני כהן: כשעשינו את הבחינה, וגיל יכול להוסיף, של פוטנציאל ההפחתה של מדינת ישראל ב-2030, על מנת לעמוד ביעד שלנו במסגרת של הסכם פריז אנחנו כן בדקנו.
<גיל פרואקטור: אני רק אחדד.
<גיל פרואקטור: התשובה היא כן, מי שמבצע את החישוב אחורה של מצאי הפליטות זה הלמ"ס והתשובה היא חד משמעית כן.
<גיל פרואקטור: הפליטות האלה נחשבות, גם במסגרת הוועדה הבין משרדית שאנחנו הובלנו לגיבוש היעדים והתכנית הלאומית, הסתכלנו גם קדימה וכללנו את זה בתחזיות ואכן אנחנו רואים שהחלק היחסי של פליטות מ-F-gas או מגזי קירור הולך ועולה.
<גיל פרואקטור: זאת אומרת לא רק שהם עולים בקו ישר, אלא אפילו החלק היחסי שלהם מכלל הפליטות של ישראל הולך ועולה.
יעל כהן-פארן: אבל האם לקחתם בחשבון את זה שעל רוב הפליטות בכלל אין מידע, כי כשבא מישהו לתקן מזגן ופולט את הקילו גז, או חצי קילו גז שהיה שם, אף אחד לא מדווח על זה.
<גיל פרואקטור: אז אני אגיד, אנחנו לקחנו הערכות, אומדנים, אין כאן מידע מדויק, חד משמעית, זה נאמר ונידון כאן מקודם, אז אני לא אחזור על זה, אבל אני רק אגיד עוד דבר אחד חשוב, רק כדי לחדד את ההבנה של העניין הזה.
<גיל פרואקטור: כמו שרוני אמרה, בעצם העולם החליט להפחית את השימוש בקררים.
<גיל פרואקטור: בישראל אין יצוא של קררים ולכן אין לנו כאן משהו וולונטרי או משהו שאנחנו יכולים להתחבט, האם זה מתאים לנו או האם מבחינה בטיחותית זה טוב או לא טוב.
<גיל פרואקטור: אנחנו בעצם כחלק מהעולם, אנחנו תלויים ביבוא הזה ולכן החל מ-2019 עד 2036 אנחנו נראה ירידה במדרגות של כמות הגזים שאנחנו יכולים לייבא, מה המשמעות?
<גיל פרואקטור: היא מאוד מאוד חדה וברורה וגם קשה, המשמעות היא שאם אנחנו נחליט, מסיבות בטיחותיות או לא, או, וזה הדבר היות גרוע, לא ניערך כראוי, או שפשוט נייבא פחות גזים ומה שיקרה פשוט מזגנים יפסיקו לעבוד, לא יהיו כאן גזי קירור, לא למפעלים ולא לצ'ילרים.
יעל כהן-פארן: יהיה חוסר.
<גיל פרואקטור: הכלכלה כאן לא תוכל לעמוד בזה.
<גיל פרואקטור: אין לנו כאן משהו שאנחנו יכולים להגיד שיש לנו אלטרנטיבה, נייצר ונתעלם מהעולם.
<גיל פרואקטור: ולכן אנחנו חייבים, זה לא משהו וולונטרי לייצר כאן את הרגולציה ואת החקיקה המתאימה, או לבחור פשוט לא להשתמש במזגנים בתוך שנים ספורות.
<גיל פרואקטור: אף אחד לא מתאר לעצמו מצב כזה, ולכן כל ההמלצות וכל הדברים שנאמרו כאן זה לא המלצות, זה בגדר אינטרס לאומי ראשון במעלה.
יעל כהן-פארן: אז אתה אומר שאנחנו נגיע להסדרה כי אחרת יהיה לנו חם מדי, לא כי - - -
<גיל פרואקטור: חד משמעית, אין לנו כאן ברירות.
יעל כהן-פארן: אנחנו מקווים שלא כי חס וחלילה יהיה אסון.
<גיל פרואקטור: זה לא וולונטרי.
יעל כהן-פארן: אני אשמח לשמוע את מכון התקנים.
<ורד אורן: אני ורד אורן, אני מייצגת את מכון התקנים.
<ורד אורן: יכול להיות שכדאי שדן, שהוא בוועדה, יתחיל ואני אשלים אותו.
יעל כהן-פארן: בבקשה, דן, אם תוכל להציג את עצמך.
<דן למפרט: שמי דן למפרט ואני חבר ועדה טכנית 24 ואני ממלא מקום היושב ראש בהיעדרו.
יעל כהן-פארן: שהוועדה הזאת עוסקת בנושאים האלה?
<דן למפרט: בתחזוק התקן הישראלי למזגנים.
<דן למפרט: תקן בדרך כלל מורכב משני חלקים, מה שמעניין אותי כרגע זה החלק שדן בבטיחות.
<דן למפרט: אנחנו קיימנו דיון בישיבה בינואר האחרון על מנת לאמץ את המהדורה החדשה של התקן הבינלאומי, שהוא כבר דן בבטיחות של מזגנים עם החומרים שבעקבות תיקון קיגאלי הם מחליפים את גזי ה-HFC אל גזים מקבוצת A2L, גזים שהם כמעט לא מזיקים מכיוון שהם יעברו גם עוד תהליך של החלפה לסוג זה, אבל זה לתקופת ביניים, אלה גזים שפחות פוגעים, זאת אומרת יש להם פחות אפקט חממה, אבל הבעיה איתם שהם גזים דליקים.
<דן למפרט: מדינות העולם התחילו במעבר לשימוש בגזים החדשים ובחלק מהמדינות, בעקבות התחייבות שלהם לאיכות הסביבה העולמית ולתיקון קיגאלי, החל מ-2019 הם אוסרים להכניס לשוק אצלם מתקני קירור שלא כוללים את הגזים A2L.
<דן למפרט: התקן הישראלי הנוכחי אוסר שימוש בגזים נפיצים, יש לנו תוספת לאומית ישראלית שאוסרת.
<דן למפרט: עם אימוץ ה - - -
יעל כהן-פארן: A2L זה נפיץ או דליק?
<דן למפרט: הוא נפיץ ודליק.
<דן למפרט: תלוי באיזה מצבים, אבל הוא גם נפיץ וגם דליק.
<דן למפרט: מה שקורה, אנחנו ניאלץ להסיר את האיסור בשימוש בגזים נפיצים - - - אני חוזר עוד פעם, כרגע התקן הישראלי, במהדורה החדשה הכנסנו תוספת לאומית שאוסרת שימוש בגזים נפיצים ואחת הסיבות זה בגלל מה ששמענו פה, על ה - - - של המתקינים.
<דן למפרט: אם אנחנו נמשיך לאסור את השימוש בגזים נפיצים, שאלה יהיו הגזים ה - - - אז יש להניח שמ-2019 אין מזגנים בישראל מכיוון ש - - -
יעל כהן-פארן: 90% רק יוכלו לעבוד, צריך לבחור איזה 10% לא יעבדו.
<דן למפרט: אי אפשר יהיה להכניס לישראל מכיוון שה - - -
יעל כהן-פארן: לא, נצטרך לצמצם בהדרגה, אז 10% זה - - -
<דן למפרט: לא, אנחנו לא נוכל לקנות בעולם, בעולם מפסיקים לייצר גזים לא עם הגז החדש, עם ה-A2L.
יעל כהן-פארן: יפסיקו לייצר את הגזים הקיימים?
<דן למפרט: כן.
<קריאה: אבל המדרגות האלה יורדות ב-10% והביקוש עולה.
יעל כהן-פארן: אסור יהיה להביא מוצרים חדשים.
<אורי טל זונדהיימר: מוצרים חדשים שהם לא עם גזים חדשים.
<דן למפרט: אנחנו גם קודם כל הבאנו לידיעת כל הגורמים הנוגעים בדבר את החובה להסדיר את נושא מקצוע המתקין, וכמו כן אנחנו אמרנו שזה לא די בהכשרת המתקינים, יש גם לתת את הדעת לכל נושא היבוא והשינוע של המזגנים ושל חומרי הקירור.
<דן למפרט: אמרו לי פעם בצבא שהיום מסתיים אחרי ארוחת בוקר, אנחנו היום כבר באמצע 2017 ונותרה לנו שנה וחצי, שנה וחצי למעשה ברוטו, ואם לא - - -
יעל כהן-פארן: אתה יודע, במדינת ישראל דחיינות זה שם המפתח לכל מדיניות בכל תחום.
יעל כהן-פארן: אז איפה אנחנו עומדים?
יעל כהן-פארן: אנחנו בארוחת ערב?
<דן למפרט: אנחנו כרגע עומדים שהוועדה עוסקת ברביזיה לתקן, הרביזיה תהיה תוך זמן קצר מוכנה, אבל עד שהיא תיכנס לתוקף צריך להסדיר את הנושא של מקצוע הטכנאי וגם, כמו שאמרתי, את כל נושא היבוא, שינוע וכל מה שקשור.
יעל כהן-פארן: אז בעצם, לפי הדברים שלך, שינוי התקן ידרוש את הסדרת הטכנאים?
<דן למפרט: כן, מכיוון שאז הוא יתיר, הוא יסיר את המגבלה של השימוש בגזים נפיצים, אז פשוט הוא יפתח את השוק לסיכונים ופה אנחנו צריכים לאטום את הסיכונים האלה על ידי הסדרה, במיוחד, הגורם העיקרי זה הסדרת מקצוע ה - - -
<יובל בריק: אני רוצה לחדד משהו, יעל.
<אורי טל זונדהיימר: שמי אורי טל זונדהיימר.
<אורי טל זונדהיימר: אני גם חבר בהתאחדות הקבלנים, אני גם בוועדות התקינה במכון התקנים יחד עם דן.
<אורי טל זונדהיימר: יש פה לפחות שלושה חברי ועדות תקינה שאני ראיתי.
<אורי טל זונדהיימר: הנושא שלא העלינו הוא הנושא של תקנות, התקנות קובעות שלעסוק בגזים דליקים אסור לאף אחד פה, אלא אם כן הוא הוציא רישיון.
<אורי טל זונדהיימר: כדי להוציא רישיון היום על פי התקנות יש פה תהליך מאוד מאוד ארוך, שכולל גם סטז', אני לא רואה את עצמי או את כל בעלי העסקים פה עוזבים את העסק, סוגרים אותו למשך שנה לעשות סטז'.
<אורי טל זונדהיימר: זה מאוד בסיסי בקטע של - - - צריך להיות פה שינוי בתקנות והמלצות לשר הממונה שישנה את התקנות האלה, אחרת לא נוכל להתקדם.
יעל כהן-פארן: תודה, אורי.
יעל כהן-פארן: תודה לך, דן, על דבריך מקודם.
יעל כהן-פארן: יובל, הערה קצרה.
<יובל בריק: מכון התקנים הוא שומר הסף כרגע, אבל הוא שומר הסף רק לתחום הביתי.
<יובל בריק: אם הראיתי לכם קודם את הענף עצמו, אז אנחנו מדברים רק על 2.5 מיליארד, רק על 720,000, אבל כל נושא הצ'ילרים, כל הנושא ההוא הוא פרוץ, למעשה כל אחד יכול להביא צ'ילר היום עם גזים אחרים, אין מי שיעצור אותו.
<יובל בריק: תקן אותי אם אני טועה, יש מישהו שיכול להגיד לו 'אל תביא את הצ'ילר עם הגזים המסוכנים'?
<יובל בריק: נכון להיום אין את זה.
יעל כהן-פארן: הצ'ילר לא צריך את מכון התקנים או שזה כבר - - -
<יובל בריק: הוא צריך בנושא של COP, של מקדם יעילות.
יעל כהן-פארן: אבל מבחינת גזים?
<יובל בריק: במשרד הכלכלה אין תקן שמונע להביא - - -
יעל כהן-פארן: אז הצ'ילרים יכולים להביא את הגזים הנפיצים?
<קריאה: יש רשימה של הגזים הנפיצים.
<יובל בריק: זה לא כלול.
<יובל בריק: רשימת הנפיצים לא מעודכנת עם HFO, שזה כל הגזים ברמה A2 ו-A3 וכו', זה לא מעודכן, הוא מדבר על גפ"ם כגזים.
<יובל בריק: אז זה נושא אחד.
<יובל בריק: הנושא של המאגר.
<יובל בריק: המאגר עצמו, לטעמי, לא מעודכן בכלל כי, שוב, כשנכנסים צ'ילרים אף אחד לא עורך מדידה כמה גז נכנס בצ'ילר כזה.