GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<צבי רוזנשטוק: ברגע שיש אירוע, למעשה נפתח מספר אירוע במוקד השליטה של המשטרה ומרגע זה אנחנו נחשבים – כל המתנדבים נחשבים לשוטרים עד גמר האירוע.
<צבי רוזנשטוק: אנחנו יוצאים אל השטח, מגיעים אל הבן אדם ומביאים אותו לגורמי ההצלה, שמחכים לנו כבר במרחב שאפשר להגיע אליו עם כלי רכב.
אורי מקלב: חלק מיחידות החילוץ הם גם שוטרים בפועל?
אורי מקלב: זה בנוי רק על מתנדבים ורק מי שמפעיל אתכם, המסגרת, זה המשטרה?
אורי מקלב: זאת אומרת אתם לא יוצאים לאירוע בלי המשטרה, מי שמפעיל אתכם זה המשטרה.
אורי מקלב: אין לכם גם מישהו שהוא מזמין אתכם ישירות.
אורי מקלב: נניח הגיעה איזו קריאה לאיחוד הצלה, להצלה, והוא מזמין אתכם או למי שנותן שירות התנדבות או חירום אחר.
אורי מקלב: נניח מגן דוד אדום גם יכול להזמין אתכם?
<דוד אנקונינה: אולי אדוני ירצה שאני אתן סקירה בשתי מילים?
<דוד אנקונינה: ואז אנחנו נבין.
אורי מקלב: זה באמת היה נכון.
אורי מקלב: אתה צדקת, צבי, שהוא צריך לתת קודם את המסגרת.
<דוד אנקונינה: אני דוד, אני קצין חילוץ.
אורי מקלב: לפעמים שואלים את השאלות כדי להכיר את המבנה וחשוב לנו מאד איך למסד את זה, או לראות גם מה צריך לשפר אולי במבנה עצמו גם כן.
<דוד אנקונינה: אני דוד, אני קצין חילוץ ארצי של משטרת ישראל.
<דוד אנקונינה: שכשאני שמעתי את מר אייל בן ראובן על נושא הנעדרים, אני חושב שזאת סאגה אחרת.
<דוד אנקונינה: זה כיוון אחר.
<דוד אנקונינה: זה יותר הנושא האח"מי – אח"מי זה נושא בתחום של חקירות ומודיעין.
אורי מקלב: כן, הוא מדבר על זה שאם היינו מחלצים מישהו או מוצאים מישהו או יכול להיות שיודעים על מישהו, אז בסוף הוא לא היה נעדר.
<דוד אנקונינה: אני אגע באיך אנחנו בנויים.
<דוד אנקונינה: סך הכל יש 12 יחידות.
<דוד אנקונינה: היחידות בנויות ככה ש-10 מתוכן הן יחידות שטח יבש ועוד שתי יחידות צוללים.
<דוד אנקונינה: הן פרושות מרמת הגולן ועד אילת.
<דוד אנקונינה: היחידות עצמן מתבססות על מתנדבים.
<דוד אנקונינה: יש לנו שם לכל יחידה מפעיל שהוא מפעיל של המתנדבים האלה, מפעיל בסיס.
<דוד אנקונינה: הוא למעשה מגייס אותם, מרכז את כל הפעילות שלהם.
<דוד אנקונינה: היחידות כפופות לתחנות מבחינת כל מה שקשור לנושא של הפעלת הכוח.
<דוד אנקונינה: זה אומר שכשיש אירוע, האירוע הזה עובר דרך המשל"ט המשטרתי ונרשם כאירוע.
<דוד אנקונינה: יכול להיות בהחלט, כמו שאתה אומר, שאירוע שמגיע למד"א ומד"א מפנים את זה למוקד של המשטרה והמוקד של המשטרה שולח את יחידת החילוץ.
<דוד אנקונינה: בתחום הזה זה התחלק לכמה סוגים.
<דוד אנקונינה: זה יכול להיות כמו שאמרנו, מישהו שהלך לאיבוד בשטח ואנחנו יודעים פחות או יותר איפה הוא נמצא, טיילים וכאלה, או לחילופין מה שנקרא סנפלינג, טג"ח, גלישה וחילוץ, ויכול להיות מצב גם שמישהו הלך לגמרי לאיבוד ואנחנו כאן מכניסים את התחום של איתור נעדרים.
<דוד אנקונינה: בראש הצוות הזה, ברמה הארצית עומד יונתן קליף, שלשמאלי.
<דוד אנקונינה: למעשה זאת הצורה שבה אנחנו עובדים.
<דוד אנקונינה: יש אירוע, נרשם האירוע, היחידה מופעלת על פי השטח שבו היא אמורה לפעול ומוזעקת על פי המחוז הנוגע גם.
<דוד אנקונינה: כמובן שיש גם סיוע בין מחוזות.
<דוד אנקונינה: זה אומר שאם נניח עכשיו יש לי אירוע שהוא באזור ירושלים בנושא של איתור ויש צורך בסיוע של יחידת חילוץ מאזור ערד, לצורך איתור, מחוז ירושלים, אגף המבצעים, האג"ם, פונה מול האג"ם של המחוז האחר והם יוצרים קשר ומקבלים את הנתונים הנדרשים.
<דוד אנקונינה: בין היתר כל מיני תחומים שבהם אנחנו מתעסקים.
<דוד אנקונינה: כמו למשל - - -
אורי מקלב: ויש ממשק עם הצבא, עם יחידות אחרות?
<דוד אנקונינה: ודאי.
אורי מקלב: אז אתם מפעילים - - -
<דוד אנקונינה: יש ממשקים עם הצבא.
<דוד אנקונינה: אם זה בנושא של חילוץ, גלישה וכאלה, יש לנו קשר הדוק עם יחידה 669.
<דוד אנקונינה: אם יש צורך גם בנושא של איתור, אז יש לנו ממשקים עם יחידות המסוקים השונות, גם של הצבא וגם של המשטרה.
<דוד אנקונינה: לרוב זה יהיה עם של המשטרה.
איל בן ראובן: שאלה.
איל בן ראובן: מבחינת תורת הפעלה, מבחינת אמצעים.
איל בן ראובן: אני מבין שהאנשים כמובן הם מתנדבים, אבל הם משתמשים בציודים וטכנולוגיה וכל מיני ציודים שכאלה.
אורי מקלב: זו השאלה המרכזית?
איל בן ראובן: איך עובדת המערכת הזאת?
איל בן ראובן: מי מתקצב את הדבר הזה?
איל בן ראובן: מי דואג לצרכים שלהם?
איל בן ראובן: מי מאמן אותם?
איל בן ראובן: האם המשטרה עוסקת בזה בתור יחידות כפופות?
<דוד אנקונינה: לגמרי, כולל הנושא של התקצוב של האמצעים.
<דוד אנקונינה: שבוע שעבר, אגב, עם כניסתי לתקציב וגם ראש אג"ם נכנס לא מזמן, היה לנו מפגש של ראש אג"ם – ניצב אלון וואוי עם כל מפקדי יחידות החילוץ.
<דוד אנקונינה: שם אני חושב נפתרו מרבית הסוגיות, גם הנושא התקציבי עם כל המורכבויות שלו, כולל נושא של הכשרות שאנחנו מרכזים אותן, אנחנו מקיימים וממונים.
<דוד אנקונינה: גם נושא של ימי מילואים, על כל המשתמע מזה מול הצבא.
<דוד אנקונינה: אנחנו מרכזים את ההדרכות אצלנו.
<דוד אנקונינה: יש לנו הדרכות על פי תכנית מאד מסודרת.
<דוד אנקונינה: אני נכנסתי לפני חודש לתפקיד - - -
אורי מקלב: כולל הציוד שיש?
אורי מקלב: זה ציוד שמקבלים מכם?
אורי מקלב: אחרי אירוע שיש, את השלמת הציוד המשטרה עושה?
<דוד אנקונינה: המשטרה עושה, לגמרי, לגמרי.
אורי מקלב: אוקיי, והייתה לי עוד שאלה קטנה בעניין הזה.
אורי מקלב: חילוץ בתאונות דרכים זה לא דווקא - - -
<דוד אנקונינה: לא.
<דוד אנקונינה: אנחנו פחות עובדים בתחום האורבאני, למעט הנושא של האיתור.
אורי מקלב: אבל בכל אופן, יחידת מתנדבים ייחודית, אני לא חושב שקיימת.
אורי מקלב: כשאדם מתנדב ביחידת בילוש, הוא נטמע בתוך - - -
<דוד אנקונינה: היא מאד ייחודית.
<דוד אנקונינה: רמת המקצועית היא מאד גבוהה.
<דוד אנקונינה: אין לנו מקום לטעויות בתחומים שבהם אנחנו עובדים, בעיקר בנושא של הגלישה וחילוץ ונושא של צלילה.
<דוד אנקונינה: אין מקום לטעויות.
<דוד אנקונינה: אפס.
אורי מקלב: גם מבחן התוצאה הוא ייחודי.
<דוד אנקונינה: לגמרי.
אורי מקלב: אני אשאל את חבר הכנסת אייל בן ראובן, אני חושב שהנושא של נעדרים גם קשור פה.
אורי מקלב: נניח קבוצה של ארבעה מטיילים נקלעו לאיזו צרה, לאיזו בעיה והולכים לחלץ אותם.
אורי מקלב: מתברר ששלושה רואים ואחד לא נמצא.
אורי מקלב: חבר הכנסת אייל בן ראובן?
אורי מקלב: אני אומר ארבעה אותרו, אחד לא נמצא.
אורי מקלב: יכול להיות שיש להם קשר - - -
איל בן ראובן: אני הבנתי את התשובה שלו, למרות שחלק קטן, אני מקווה מאד, חלק קטן מאד מתחיל מזה שמישהו נעלם ואתם על פי זה יוצאים לחפש אותו ואם מצאתם אותו, טוב.
איל בן ראובן: אבל אם לא מצאתם אותו, מתחיל עכשיו תהליך שהוא תהליך מתמשך של מודיעין וכו'.
איל בן ראובן: זאת אומרת יש פה איזה שהוא מעגל שמתממשק לתהליך הזה.
אורי מקלב: מה השאלה?
אורי מקלב: יכול להיות שארבעה יצאו, נקלעו לבעיה, אל שלושה הגיעו, לאחד לא מגיעים.
אורי מקלב: הם עוד לא יודעים איפה הוא.
איל בן ראובן: לא, בדרך כלל, אם אני מבין נכון, אם הלך אחד לאיבוד מתוך ארבעה, אז הם ימצאו אותו.
איל בן ראובן: או שהוא נפל, או שזה.
איל בן ראובן: אני דיברתי קודם בין השאר על אנשים שיצאו בבוקר, בחמש בבוקר מהבית - - -
אורי מקלב: אני חושב שאין סיפור שאנחנו נדמיין שהם לא יגידו לנו שהם נקלעו לכזה דבר, כולל כאלה שהם כן מוצאים או לא מוצאים.
אורי מקלב: רק בשבוע שעבר קיימנו כאן דיון, חברי, חבר הכנסת אייל, בנושא הרחפנים היום.
אורי מקלב: גם בחלק של הרגולציה סביבם וגם בחלק של ההפעלה וחלק בייעוד שנותנים.
אורי מקלב: החלק של הרחפן למשל, שזה היה נושא של חירום וזה בא דרך אגב.
אורי מקלב: נדמה לי שגם אתה היית כאן וגם הצגת בצורה מאד מכובדת את הנושא של רחפנים שמשמשים את יחידות ההצלה האלה.
אורי מקלב: יש מקומות שאי אפשר להגיע ודרך הרחפן אתה יכול לדעת אם מישהו נמצא שם או לא נמצא שם.
אורי מקלב: אתה באמת יכול למזער את מידת הסיכון, למקד אותו ועוד דברים כאלה.
אורי מקלב: לפעמים הוא גם נותן לך את האינדיקציה אם מישהו נמצא או מישהו לא נמצא.
אורי מקלב: סיפרתם לנו כאן סיפורים שאלמלא הרחפנים, לא הייתם יודעים שמישהו נמצא.
אורי מקלב: דהיינו, הוא היה בבחינת נעדר או משהו שלא הייתה בהירות.
אורי מקלב: אני באמת רוצה להתמקד בנושא.
אורי מקלב: ברשותך, אנחנו נעבור.
אורי מקלב: אם יהיו לנו שאלות אחרי זה נעביר את זה הלאה, אבל תודה שנתת לנו את המסגרת של הדברים.
אורי מקלב: עכשיו צבי.
<צבי רוזנשטוק: אוקיי, תודה.
<צבי רוזנשטוק: ברשותכם אני הייתי רוצה לתת דוגמא קצרה של אירוע שהשתמשנו בו בטכנולוגיה.
<צבי רוזנשטוק: לפני כמה זמן היה צעיר שאמר לחברה שלו שנמאס לו מהחיים והוא רוצה ונמאס לו.
<צבי רוזנשטוק: היא סיפרה לאמא שלו, אבל אמא שלו לא התייחסה, עד שבהמשך אותו שבוע הבחור נעלם.
<צבי רוזנשטוק: הדברים האלה תמיד קורים בערב, אלינו הם מגיעים בשעות הערב המאוחרות.
<צבי רוזנשטוק: הגיעה ליחידת חילוץ עציון ידיעה על - - -
אורי מקלב: כי בערב יודעים שהוא נעלם.
אורי מקלב: כל הבעיות מתחילות.
אורי מקלב: עד הערב זה נראה סטנדרט, או עד השעות הרגילות.
אורי מקלב: רק כשזה מתחיל להיות השעות הלא רגילות, אז פתאום הדברים האלה, מטבע הדברים.
אורי מקלב: זה לא רק חוק מרפי, זה גם המציאות היא כזאת.
אורי מקלב: ולכן ההתנדבות שלכם היא תמיד בשעות הלא שעות, כשכולם נמצאים ב - - - מוסד, לא בחוץ או לא באירועים רגילים.
אורי מקלב: אדם שנמצא כל היום והוא לא נעדר, רק כשהוא לא חוזר הביתה ואז תמיד זה שעות שכולם נמצאים בבית.
<צבי רוזנשטוק: כן.
אורי מקלב: אגב, אני אומר שזה יכול להיות מקרים גם באמצע היום, ודאי שאנשים נתקלים לבעיות כאלה, אבל בוודאי שזה מציין את הפעילות שלכם.
<צבי רוזנשטוק: בכל מקרה, במקרה הזה אנשי היחידה הגיעו אליו הביתה, הגיעו לתחנת האוטובוס של אותו יישוב, הסתכלו בתחנות אבטחה, ראו שהוא עלה על אוטובוס לכיוון ירושלים.
<צבי רוזנשטוק: אנשים אחרים באותו זמן הצליחו להיכנס למחשב שלו, הצליחו למצוא שם שהבן אדם חיפש שלושה דברים עיקריים – אחד, איך לא מוצאים את הטלפון שלו.
<צבי רוזנשטוק: בסוף התברר שהוא השאיר את הטלפון בבית.
<צבי רוזנשטוק: דבר שני הוא חיפש אוטובוסים לכיוון עין גדי, ודבר שלישי, חיפש מקומות גבוהים על מנת להתאבד.
<צבי רוזנשטוק: במקביל בוצעו כמה פעולות.
<צבי רוזנשטוק: הגיע צוות של יחידת החילוץ לירושלים, שחיפש שם בתחנת האוטובוס וראו לאיפה הוא הלך.
<צבי רוזנשטוק: ראו שהוא עלה לאוטובוס לכיוון עין גדי.
<צבי רוזנשטוק: הצליחו להגיע אל הנהג וראו שהוא אמר שהוא זכר מישהו כזה שירד באזור עין גדי.
<צבי רוזנשטוק: צוותים אחרים הצליחו לגלות שהוא רכש נעליים חדשות לא מזמן והגיעו לחנות.
<צבי רוזנשטוק: הייתה להם סוליה ייחודית, צילמו את טביעת הרגל ושלחו אותה לגששים ומתוך העבודה על המחשב הם הגיעו למסקנה שהוא הגיע ככל הנראה לאזור עין גדי.
<צבי רוזנשטוק: הודיעו ליחידת חילוץ עין גדי שהבן אדם כנראה הגיע ורוצה להתאבד באזור שלהם על איזה שהוא מצוק.
<צבי רוזנשטוק: הפעילו יחידת גששים של הצבא.
<צבי רוזנשטוק: עם אור ראשון, גשש שהלך לאותה נקודה מצא את העקבות שלו, הגיע לכיוון המצוק, ראה את הבן אדם וקרא לו שיעזור לו, שהוא רוצה מים.
<צבי רוזנשטוק: אז הבן אדם התרחק מקצה המצוק.
<צבי רוזנשטוק: במקביל הוא דיווח ליחידת חילוץ עציון שהוא נמצא שם והם העבירו את המידע ליחידת חילוץ עין גדי, שבעזרת המסוק המשטרתי הגיעו אליו שני אנשים ולקחו אותו הביתה והצילו אותו.
<צבי רוזנשטוק: אחרי שלושה חודשים קיבלנו טלפון מהאימא של הבן אדם, שהבן אדם חזר לשגרה והכל בסדר איתו.
<צבי רוזנשטוק: המקרה הזה מראה דוגמא למעשה, למרות שלא נאמר, הייתה פה הרבה מאד טכנולוגיה.
<צבי רוזנשטוק: היה פה גם לחפש בתוך המחשב של הבן אדם, היה כאן גם לחפש בכמה מקומות במצלמות אבטחה, לגלות איפה הבן אדם עלה על אוטובוס ולאן הוא נסע.
<צבי רוזנשטוק: גם טכנולוגיה של טביעת הרגל, היכולת להעביר את טביעת הנעל אל הגשש וגם בסופו של דבר עם המסוק.
<צבי רוזנשטוק: יש כאן הרבה מאד דברים.
<צבי רוזנשטוק: אנחנו במקביל, בצוות איתור ארצי, הגענו למסקנה שבנושא הטכנולוגיה אנחנו קצת חלשים ולכן החלטנו להקים צוות טכנולוגי, שבעצם הייעוד שלו הוא לשפר את רמת הטכנולוגיה של יחידות החילוץ, כאשר אנחנו מסתכלים על זה למעשה בשלושה היבטים.
<צבי רוזנשטוק: היבט ראשון זה החילוץ של האיש שנמצא בשטח.
<צבי רוזנשטוק: זה מה שנקרא לו איכון מיידי של הבן אדם.
<צבי רוזנשטוק: כלומר אם בן אדם נמצא באיזה שהוא ואדי ואנחנו הולכים בוואדי הלא נכון, אנחנו יכולים ללכת שם שלושה שבועות ולא נמצא אותו.
<צבי רוזנשטוק: אז נורא חשוב להיכנס לוואדי הנכון ובשביל זה אנחנו צריכים להיעזר בטכנולוגיות איתור, שלאחרונה אנחנו מאד מאד מתקדמים בהן, בסיוע גדול של המשטרה.
<צבי רוזנשטוק: הדבר השני, זה איכון של נעדר, מה שאמרנו קודם.
<צבי רוזנשטוק: בן אדם שמחליט עכשיו שהוא הולך לאיבוד, הולך להיעלם ונעלם ובדבר הזה אנחנו בעצם רוצים להשקיע מאמצים, איך להגיע לחתימה הדיגיטאלית שבן אדם משאיר במרחב.
<צבי רוזנשטוק: בן אדם השאיר מידע במחשב שלו, עבר במצלמות אבטחה, מילא דלק, הוציא כסף מהבנקט, קנה בכרטיס אשראי.
<צבי רוזנשטוק: בן אדם משאיר המון מידע ובדרך כלל כשהוא הולך עם הפלאפון שלו, והיום אף אחד לא נפרד מהפלאפון.
<צבי רוזנשטוק: אני היום כשבאתי לירושלים, שלוש פעמים הכנסתי – פעם חניון הלאום, פעם הכנסת.
<צבי רוזנשטוק: הכנסתי המון דברים בתוך הפלאפון.
<צבי רוזנשטוק: אז להגיע לתוך המידע הזה, זה דבר שהוא בהחלט חשוב לנו.
<צבי רוזנשטוק: הדבר השלישי זה היבט של ניהול אירוע, איתור בהיבט טכנולוגי, כמו שהזכרת קודם כאן, רחפנים, שליטה ובקרה באנשים.
<צבי רוזנשטוק: כל דבר, כל טכנולוגיה חדשה שאנחנו אולי עדיין לא מכירים, שיכולים לסייע לנו להגיע ולאתר את הבן אדם כמה שיותר מהר.
<צבי רוזנשטוק: אם אנחנו נסתכל בעצם מה הצרכים שלנו, מבחינת טכנולוגיות, אז יש לנו - - -
אורי מקלב: את כל התהליך הזה שאתה סיפרת עם אותו אחד, זה לא המשטרה עושה?
<צבי רוזנשטוק: אנחנו זה המשטרה.
אורי מקלב: המשטרה לא עושה את זה?
אורי מקלב: הרי יש לה דרך לאתר, יש לה מיומנות יום יומית בזה.
אורי מקלב: בעיקוב.
<צבי רוזנשטוק: אנחנו - - -
אורי מקלב: זאת אומרת אתם גם עושים את זה, זאת אומרת אם זה האירוע אתם עושים גם את החלק הזה?
<צבי רוזנשטוק: אנחנו נעזרים במשטרה בזה בצורה מלאה.
<צבי רוזנשטוק: אנחנו נסמכים על המשטרה בנושא של הדברים.
<צבי רוזנשטוק: אנחנו שוטרים למעשה.
<צבי רוזנשטוק: ברגע שאנחנו יוצאים אנחנו שוטרים ואנחנו מקבלים תמיכה מלאה מהמשטרה.
איל בן ראובן: אותי דווקא מעניין, ותראה, אני מבין.
איל בן ראובן: מה שאתה הגדרת עכשיו זה בעצם את יצירת הצורך המבצעי, את הצורך הענייני.
איל בן ראובן: אני מדבר במושגים שאני מכיר אותם בסיפור.
איל בן ראובן: כלומר מה שמעניין, תראה, איך יודע איך מתפתח אמצעי בצה"ל לצורך העניין.
איל בן ראובן: דרך אגב, מעניינת השאלה לגבי הקשר, כי אני מניח שלא מעט אמצעים טכנולוגיים שמתפתחים במפא"ת או בצה"ל, או נמצאים ביחידות המיוחדות, יכולים מאד לעזור לכם בצורה כזאת או אחרת, שזאת גם כן שאלה מעניינת לגבי הקשר הזה.
אורי מקלב: הטכנולוגיות של הצבא.
איל בן ראובן: אבל השאלה היא איך התהליך, כי בצבא זה ברור איך זה מתפתח, אבל השאלה היא איך זה עובר ממך או מיחידות החילוץ אל מחלקת הפיתוח או אמצעי הפיתוח או אני לא יודע אם במשטרה יש מין מפא"ת כזה.
איל בן ראובן: איך התהליך הזה מתפתח כדי שבאמת הוא יהיה ממוצה לפוינט.
איל בן ראובן: כל הדברים שאתה הסברת פה נראים מאד מאד הגיוניים ונכונים.
איל בן ראובן: זה מה צריך, אבל איך זה מתפתח ביניכם לבין המשטרה זאת שאלה מעניינת, כדי שגם אנחנו נוכל, אם צריך עזרה, שנדע איפה.
אורי מקלב: באמת זו שאלה עקרונית אם מהצבא זה עובר למשטרה.
אורי מקלב: הרי זה לא חייב לעבור אליהם.
אורי מקלב: בעצם זו שאלה, אם יש טכנולוגיות שהצבא מכיר אותם ושהמשטרה יכולה להיעזר בזה.
אורי מקלב: ממילא אם המשטרה נעזרת, אז גם היחידות האלה.
אורי מקלב: יש הרי כמה צרכים, זה לא רק הצורך בזה.
אורי מקלב: יש עוד דברים.
איל בן ראובן: תראה, לצבא יש יחידות מתמחות.
איל בן ראובן: איתן, כל - - -
אורי מקלב: השאלה אם בטכנולוגיות ובידע הזה - - -
איל בן ראובן: והם משתמשים ביכולות האלה.
אורי מקלב: אם המשטרה שואבת את זה משם והאם הם באמת מוכנים להישאב ונותנים את המידע הזה.
אורי מקלב: אני רוצה לתת לו לסיים.
אורי מקלב: אתה סיימת, צבי?
<יונתן קליף: ברשותכם, אני אציג את התחום של האיתור.
אורי מקלב: רק את השם.
<יונתן קליף: יונתן קליף, אני מתנדב במשטרה ביחידות החילוץ.
<יונתן קליף: אני רכז איתור ארצי של כל יחידות החילוץ.
<יונתן קליף: אני טיפה אתן סקירה מה זה תחום האיתור ביחידות החילוץ.
<יונתן קליף: זה מאד דומה לאיתן, אני גם קצין איתן ביחידות.
איל בן ראובן: אתה משרת בצה"ל בתור קצין איתן?
<יונתן קליף: לא, במילואים.
איל בן ראובן: לא, זה חשוב.
<יונתן קליף: במילואים.
איל בן ראובן: זה יתרון גדול.
אורי מקלב: במילה אחת, מה הפרופיל של כל אנשי היחידה?
אורי מקלב: יש להם איזה שהוא משהו שהם בוגרים?
<יונתן קליף: אני אתן סקירה שאנחנו מתעסקים.
<יונתן קליף: בעבר, חבר הכנסת אייל בן ראובן, נפגשנו בנושא של דניאל מניביצקי, שעדיין נעדר.
<יונתן קליף: אז ככה, יש 12 יחידות חילוץ.
<יונתן קליף: בכל יחידת חילוץ יש צוות איתור, כשבעצם צוות האיתור הוא זה שמקבל את הטלפון הראשון או את תחילת האירוע.
<יונתן קליף: כל אירוע אצלנו הוא איתור.
<יונתן קליף: הוא מתחיל באיתור.
<יונתן קליף: אפילו איפה אתה נמצא זה איתור.
<יונתן קליף: זה איתור שיכול להיגמר תוך דקה וזה יכול להימשך למספר ימים וגם מספר חודשים.
<יונתן קליף: אנחנו קיימים משנת 2002 בתחום של האיתור, מאד מאד ותיקים, עם הרבה מאד ניסיון בתחום של איתור נעדרים בארץ.
<יונתן קליף: כיום ההכשרה שלנו מתחילה בקורס של שבועיים בתנאי פנימייה, 110 שעות לימוד, שזה הרבה מאד.
<יונתן קליף: זה ממש כמו קורס איתן הצה"לי, שהוא גם כן - - -
איל בן ראובן: זה משטרה?
<יונתן קליף: המשטרה משלמת, מממנת את הכל.
<יונתן קליף: את כל תורת האיתור אנחנו בנינו מאפס, משנת 2002 ובתוך הקורס יש לך את כל תחום התשאול, שזה תחום מאד מרכזי באיתור נעדרים.
<יונתן קליף: תחום הרישום ותיעוד, חיתוך מצב, טופוגרפיה, ניתוח שטח, הכנסת תכנית סריקות.
<יונתן קליף: כל נושא גורמי העזר באיסוף מידע, שזה יכול להיות גורמי עזר טכנולוגיים.
<יונתן קליף: כל תחום הסיגינט, שלא דובר עליו פה הרבה.
<יונתן קליף: תחום הסיגינט מונח רק אצל המשטרה כיום.
<יונתן קליף: זאת אומרת היחידים שיכולים להוציא חוקית מידע סיגינטי מהטלפון, זה רק המשטרה.
<יונתן קליף: יש יחידה מאד גדולה במשטרה שמתעסקת עם זה.
<יונתן קליף: ואצלנו לאחרונה יש נאמני סיגינט, שמוסמכים מטעם המשטרה לפנות לסיגינט ולקבל את כל המידע שאפשר לקבל דרך המחלקה הזאת של הסיגינט.
איל בן ראובן: ולכם יש את ההרשאה המשטרתית לעניין הזה?
<יונתן קליף: שלושתנו במקרה שיושבים פה, עברנו את כל התהליך של הסיווג ואת כל התהליך שיש בזה.
<יונתן קליף: כמובן שאני לא יכול להתקשר סתם ולבקש, אלא צריך שייפתח אירוע במשטרה בצורה מסודרת.
<יונתן קליף: תחנה מסוימת מטפלת באירוע ואנחנו נכנסים כגורם עזר לאיתור נעדר.
<יונתן קליף: החברה בעצם זה כ-220 מתנדבים שהוכשרו במהלך השנים ועברו את קורס איתור הנעדרים.
<יונתן קליף: עוברים כל שנה, יש לנו שתי סדנאות גם כן במימון מלא של המשטרה, של שלושה ימים, כשבכל סדנה אנחנו לוקחים תחום מסוים ומתמקדים בו.
<יונתן קליף: זה יכול להיות תשאול ילדים – עולם בפני עצמו.
<יונתן קליף: זה יכול להיות ניתוח שטח.
<יונתן קליף: זה יכול להיות – השנה התעסקנו בפרופיל נעדר.
<יונתן קליף: 2017 זה נושא של מתאבדים.
<יונתן קליף: בוחרים איזה שהוא נושא, נכנסים בו לעומק.
<יונתן קליף: שלושה ימים של סדנה.
<יונתן קליף: חשוב גם להגיד את המעטפת.
<יונתן קליף: היום המשטרה היא זאת שבעצם מטפלת בנושא של נעדרים.
<יונתן קליף: אלינו זה מגיע כשזה מגיע לאירוע בדרך כלל בפריפריה, בכל נושא החילוץ.
<יונתן קליף: מדבר יהודה יש איזה שהוא נעדר, יפנו דרך התחנה אלינו ויפעילו אותנו כמתנדבים.
<יונתן קליף: זה גלש הרבה מאד גם כן לתחום העירוני.
<יונתן קליף: אנחנו מתעסקים הרבה מאד באירועי נעדרים בתוך ירושלים, בתל אביב, בכל מיני מקומות, שקוראים לנו, מפעילים אותנו.
<יונתן קליף: בעצם אין היום בארץ איזה שהוא גוף מקצועי שמתעסק נטו עם נעדרים.
<יונתן קליף: זה מקצוע.
<יונתן קליף: כמו שיש חבלן, כמו שיש מז"פ, יש תחום של נעדרים.
<יונתן קליף: אז במשטרה זה קיים, יש איתן צה"לי.
<יונתן קליף: מתעסקים רק בנעדרים.
<יונתן קליף: במשטרה זה בעצם החוקרים שמתעסקים עם זה, שהם מוכוונים הרבה לתחום הפלילי, שזה יכול להיות איזה שהוא חסם באיתור נעדר; ואנחנו הגוף המקצועי שלהם היום, שיודע לתת את המענה לזה.
<יונתן קליף: כמובן אנחנו מוגבלים בזה שאנחנו מתנדבים.
<יונתן קליף: זאת אומרת אירוע הכי ארוך שאני יכול לקחת יום, יומיים.
<יונתן קליף: אני לא יכול להוציא אנשים מהעבודה למשך חודש או תקופה ארוכה, לנסות ל - - -
איל בן ראובן: זאת אומרת, תרשה לי רק לשאול גם את השוטר, אתם מרגישים שיש חסך בעניין הזה במשטרה מבחינה מקצועית?
איל בן ראובן: זאת אומרת זה שזה נמצא בידי המתנדבים, אחלה.
איל בן ראובן: אבל השאלה היא אם במשטרה יש היום מעטפת מקצועית מספקת ליכולת.
איל בן ראובן: אני מניח גם שחלק מהאנשים שלכם מגיעים מצה"ל, מאיתן, מ-669, מכל היחידות האלה.
<דוד אנקונינה: אני אגיד לך, במצב שאנחנו נמצאים היום, המשטרה נותנת מענה ומעטפת מלאה, בין היתר גם בנושא של קציני החקירות והחוקרים ביחידות.
<דוד אנקונינה: זה אומר שבמידת הצורך הם שותפים מלאים ומעבירים גם נושאים מסוימים שמעניינים את צוות האיתור, מתוך תיק חקירה, עם המגבלות.
<דוד אנקונינה: יש מגבלות, אבל בסופו של דבר הן נפתרות.
<דוד אנקונינה: אגב, האנשים האלה של צוות האיתור בכלל ביחידות, עבר איזה שהוא הליך גם של ביטחון שדה, כדי שהם יהיו מורשים לקבל את מרבית הפרטים.
<דוד אנקונינה: יש איזה שהוא תהליך שהם צריכים לקבל, כמובן בגלל צנעת הפרט וכל מה שקשור לזה, אבל הם עוברים איזה שהוא תהליך והם מקבלים מספרי אירוע והם מקבלים קשר ישיר, מה שלא כל שוטר אפילו מקבל.
<דוד אנקונינה: יש להם קשר ישיר עם יחידת הסיגינט.
<דוד אנקונינה: זה אומר שהוא מדבר עם יחידת הסיגינט והוא מקבל את כל הפרטים שהוא צריך.
איל בן ראובן: הידע מתפתח במשטרה או אצל המתנדבים?
איל בן ראובן: איפה מתפתח הידע המקצועי?
<דוד אנקונינה: הוא מפתח במקביל.
<דוד אנקונינה: במשטרה הוא מתפתח בצורה מקבילה למה שהוא מפתח גם בתחום של המתנדבים.
<דוד אנקונינה: זה אומר שהיום המתנדבים פיתחו תורה והם משתפים.
<דוד אנקונינה: חלק גדול היום ממפקדי התחנות, שהם המפקדים הטריטוריאליים, יודעים שיש להם היום את היכולת להסתמך גם על האפשרויות המקצועיות של היחידות האלה, של יחידות החילוץ.
<דוד אנקונינה: במקביל אני חייב לומר, שגם למשל בגלל שמדובר במתנדבים, הרי אורך הנשימה שלהם, כי צריכים לזכור שיש להם גם את החיים האישיים שלהם.
<דוד אנקונינה: אחרי הכל הם מתנדבים.
<דוד אנקונינה: אבל אז אנחנו יכולים - - -
אורי מקלב: מה עם סוגיית הביטוח?
אורי מקלב: יש הבדל בין ביטוח למתנדב לביטוח של שוטר?
<דוד אנקונינה: ממש לא.
<דוד אנקונינה: וגם אני אתן לך דוגמא אישית שהייתה לי, אבל לנושא הזה של השאלה, אם נניח אנחנו נאלץ למשוך עוד כמה ימים כדי לחפש איזה שהוא נעדר, אנחנו יכולים להיעזר באמצעות בנק ימי המילואים שיש לנו ולממן את אותו מתנדב כימי מילואים.
<דוד אנקונינה: לסוגיה שאתה אומר, הם מבוטחים כמו כל שוטר.
<דוד אנקונינה: מרגע שהם יצאו לפעילות, הם דיווחו שהם יצאו, הם נרשמים וכל דבר שקשור לביטוח שלהם, הוא כמו כל שוטר.
<דוד אנקונינה: אני יכול להגיד לך שיש לי מתנדב כזה היום.
<דוד אנקונינה: הוא נפצע דווקא בתחום של החילוץ.
<דוד אנקונינה: הוא פצוע קשה מאד והוא מבוטח מלא.
<דוד אנקונינה: הוא הוכר גם כ - - -
אורי מקלב: תוך כדי חילוץ הוא נפגע?
אורי מקלב: למדנו והתרשמנו מאד וזה החלק הטוב.
אורי מקלב: זה הכוס המלאה.
אורי מקלב: אולי תגידו קצת מה יש בחסר, מה יש בהתארגנות.
אורי מקלב: אולי תציפו את הנושאים האלה.
אורי מקלב: מה היעדים, מה הייתם רוצים שיהיה, איך הייתם רוצים לראות.
אורי מקלב: אם זה בעיות תקציב, בעיות של רגולציה, בעיות של מסגרת, של הכרה.
אורי מקלב: תעלו את הדברים האלה.
<יונתן קליף: כן.
אורי מקלב: האמת שאם אתם הייתם מעבירים רשימת דוברים משלכם, לא אני אעשה את זה.
אורי מקלב: מי שמצביע, בבקשה.
<ירון קרון: שמי ירון, אני ראש תחום טכנולוגיות במשרד לביטחון הפנים.
<ירון קרון: בסוף בסוף זה כסף, כמו שאמרת.
<ירון קרון: אני אכנס - - -
אורי מקלב: אז אנחנו כבר מכירים.
<ירון קרון: כן.
אורי מקלב: האמת היא שעוד לא שמעתי מהם, שמענו קצת מדוד, אני חושב, אולי מצבי, על חלק מטכנולוגיות שבשימוש, אבל השאלה אם יש עוד טכנולוגיות, בעיקר אני מבין שיש את הנושא של האפשרות לקשר במקומות שקשה התקשורת, אין קשר, אין קליטה, אין דברים כאלה והאם יש לנו שם מספיק אפשרות להתמודד עם הדברים האלה ומספיק טכנולוגיה, או מכשירים שהם יכולים להתמודד עם בעיות של קשר ותקשור בשטח עצמו.
<ירון קרון: כבוד יושב הראש, אין פה משהו שחסר שהטכנולוגיה לא יודעת לתת אותו, או שאין במשטרה.
<ירון קרון: יש הכל.
<ירון קרון: יש חוסר, רק צריך לקנות את מה שיש על המדף, בין אם זה במשטרה, בין אם זה בכב"ה או בצה"ל.
<ירון קרון: אנחנו יודעים מה צריך, יש עבודה מסודרת של המשטרה.
<ירון קרון: אנחנו רוצים כן לתת להם.
<ירון קרון: בסוף זה כסף.
<ירון קרון: בואו נהיה ריאליים.
<ירון קרון: ולכן תן לי דקה כדי להציג את הנושא.
<ירון קרון: היחידות האלה מתוקצבות על פי החלטת ממשלה משנת 2006, שקבעה ששמונה משרדי ממשלה ישתתפו בתקצוב.
<ירון קרון: אם אתה רוצה אני יכול לתת את התמהיל.
<ירון קרון: משטרת ישאל 750,000 שקלים כל שנה; משרד החינוך 650,000 שקלים; משרד הביטחון 500,000 שקלים; משרד הפנים 400,000 שקלים; משרד התיירות 200,000 שקלים, המשרד להגנת הסביבה 150,000 שקלים; משרד הבריאות 150,000 שקלים ומשרד התחבורה 200,000 שקלים.
<ירון קרון: זה בעצם משנת 2006.
<ירון קרון: כל שנה אמורים להעביר את הכסף.
<ירון קרון: זה התקציב שאיתו המשטרה מחזיקה את היחידות האלה.
<ירון קרון: משנת 2006, 10 שנים, אין מנגנון התייקרות.
<ירון קרון: המספר נשאר אותו מספר.
<ירון קרון: החילוצים גדלו משמעותית, גם הטכנולוגיה והיינו רוצים כן באופן חד וחלק להכפיל את הסכום הזה.
<ירון קרון: פנינו בשנים 2015-2014 לכל משרדי הממשלה.
<ירון קרון: למעשה כולם הסכימו להכפיל את הסכום.
<ירון קרון: אנחנו הראשונים שמוכנים, למעט משרד אחד שלא הסכים ועל זה זה נפל, זה משרד התחבורה שמתנגד נחרצות.
<ירון קרון: כרגע זה עומד שם.
<ירון קרון: הדבר השני, התקציב עובר אלינו אחרי כל שנה אחרי שאנחנו מתחננים לקבל אותו, מבקשים אותו, שולחים להם.
<ירון קרון: אומרים לנו זה בסבב חתימות והכל, ומתי אנחנו מקבלים אותו?
<ירון קרון: בדצמבר.
<ירון קרון: למה?
<ירון קרון: כי בדצמבר יש להם איזה יתרות, אז הם אומרים אני כבר לא יכול לעשות עם זה כלום.
<ירון קרון: ולכן הדבר שאנחנו רוצים בהחלטת ממשלה חדשה, שזה יעבור בבסיס התקציב.
<ירון קרון: אני רוצה ב-1 בינואר, ב-30 בינואר לקבל את הכסף כדי שנוכל לעשות משהו.
<ירון קרון: נותנים לי את הכסף בדצמבר, אני לא יכול לעשות איתו הרבה.
<ירון קרון: אז זה בעצם הסיפור.
אורי מקלב: תן לי דוגמא של דבר שבתוך תקציב - - - תוכל לעשות אותו.
אורי מקלב: רכישות של טכנולוגיות.
<ירון קרון: מכשירי קשר שחסרים.
<ירון קרון: חסר לנו מאד מכשירי קשר שאפשר לתקשר איתם בתוך ואדיות, שהם עמידים במים.
<ירון קרון: דיברת על רחפנים, כן.
<ירון קרון: ישבנו גם עם המפכ"ל והכל.
<ירון קרון: אנחנו רוצים.
<ירון קרון: יש תכנית גדולה של רחפנים במשטרה.
<ירון קרון: דיברנו על זה שבוע שעבר.
<ירון קרון: רוצים להגיע ל-200.
<ירון קרון: כרגע יש כמה עשרות.
<ירון קרון: אנחנו כן רואים רחפן בכל יחידה.
<ירון קרון: אנחנו כן רוצים דברים, וכן, צריך להגיע להתעצמות בסופו של דבר.
<ירון קרון: העולם מתקדם וצריך להתקדם.
<ירון קרון: אי אפשר להישאר עם אותם שלושה מיליון שקלים כבר 10 שנים ולא לעלות בשקל אחד.
אורי מקלב: יש כאן נציג האוצר?
אורי מקלב: יפה, רק מה השם?
איל בן ראובן: אם יורשה לי רק מילה.
איל בן ראובן: אני נאלץ לעזוב כי יש לי איזו מחויבות והאמת היא שלא כל כך חשבתי שזה יהיה כל כך מעניין וכל כך חשוב.
איל בן ראובן: אז אני אשמח מאד להמשיך להיות בקשר עם מי שחושב וצריך ולעזור גם למשטרה כמובן.
איל בן ראובן: אני חושב שזה אחד מהנושאים החשובים ביותר.
איל בן ראובן: אנחנו עוסקים פה בטכנולוגיה, אבל אנחנו עוסקים פה בחיי אדם.
איל בן ראובן: זה לב העניין ובאמת המון המון תודה לכם.