GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גיל דותן: רק רציתי לשאול, אתה אמרת שצריך לעודד פה איזושהי תחרות, זה דבר נהדר בעיניי וזה טוב שיהיה, השאלה, זה קצת ביצה ותרנגולת הדיון הזה כי אנחנו, בתור יזמים ואלה שרוצים להציע מוצרים, אנחנו צריכים לדעת מהו ה-business stage שלנו אז - - -
אורי מקלב: נכון, אני חותר לשם.
<גיל דותן: אני רוצה לשאול אותך איזה סוג של סובסידיה נוכל לקבל מהמדינה כדי להבטיח שפתרון כזה - - -
אורי מקלב: אבל אני בשלב הזה, אני לא אסטה, אני מבין שאחרים היו רוצים להתייחס באופן עקרוני יותר בדברים כלליים בעניין הזה.
אורי מקלב: אין כאן עוד מישהו שהוא מְפתח, נכון?
אורי מקלב: אני אומר למשרד האוצר עכשיו, קודם כל, אנחנו מודים לך שאתה באת והשתתפת בענין הזה.
אורי מקלב: אמנם לא היית בהרבה דיונים קודמים, אבל אני לא חושב שצריך הרבה להרחיב על החלק הערכי והחשיבות של העניין, בתובנה והמסקנה שצריך לעשות משהו שמעבר לענישה וחקיקה ומעבר להסברה.
אורי מקלב: הכול נכון, אבל יש משהו שצריך.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שבשביל נזקי פח ובשביל נזקים אחרים אנחנו עושים מערכות התרעה ברכב ולא יכול להיות שבשביל מערכת כזו, לצערנו לדברים שקורים, אנחנו לא נמצא את הדרך לעזור בעניין הזה, להיות שותפים ולהוביל דברים כאלה.
אורי מקלב: מה שמתברר כיום, גם בדיון שהוא לא מקיף, הוא לא מקיף על הכול כי יש כאן עוד, חסרים לי פה עוד יצרנים ועוד מפתחים שהיו אומרים איפה החסמים, איפה הדברים שמעמידים אותם, אבל אין ספק שאנחנו צריכים לדלג על שני חסמים.
אורי מקלב: האחד, כפי שאמרה נכון עינת ואני מסכים, שבסופו של דבר, אם נעזוב רגע את הדרך של חקיקה מחייבת, עוד שלב אחד עוד קודם, אנחנו צריכים לדלג על שני חסמים, קודם כל שהמערכת תהיה קלה להתקנה, אבל גם אפקטיבית במאת האחוזים.
אורי מקלב: לחבר בין אפקטיביות של מאה אחוז, כי אנחנו מדברים על הצלת חיים, אנחנו לא מדברים על מכה בפח, מדברים על משהו שהוא שאלת חיים של ילדים, שהם חסרי אונים ולא יכולים לשתף פעולה, הם לא יכולים להוות בעניין הזה שום דבר, לא יכולים לעזור לעצמם, ומנגד, אנחנו יודעים, בתוך עמנו אנחנו יושבים, אם לא תהיה מערכת, בגלל אלף ואחת סיבות שאמרתי, אם הרכב לא שלו, וגם האבא וגם האימא וגם הסבתא ולפעמים הגיס והאחיין שלוקחים, הם לוקחים והם קשורים למערכת הזו וגם הזמינות המהירה, הזמן של ללכת למתקין מורשה, שזה יכול לקחת זמן וצריך לקחת חופש או לא חופש, לעמוד בתור ואני לא יודע, עוד חסמים, אם אנחנו רוצים מערכת גדולה שתהיה גם פשוטה וגם תתפשט, דהיינו, שכולם ירכשו אותה ויתקינו אותה, היא צריכה להיות זמינה, לכאורה על כיסא הבטיחות, מכאן ואילך לעשות את זה בצורה הכי קלה.
אורי מקלב: מי שאנחנו רוצים, כדי למצוא קודם כל את הפתרונות, הוא צריך לקחת אנשים ולשלם להם כדי שישקיעו מזמנם, ממחשבתם, מעיסוקם וצריך משהו שיעודד אותם, תמריץ.
אורי מקלב: פעם אחת, כדי שנפתח את הרעיון לעשות את זה.
אורי מקלב: צריך להיות תמריץ.
אורי מקלב: לאחר מכן אנחנו צריכים דבר אחר, זאת אומרת לתת גם תמרוץ ליצרנים עצמם.
אורי מקלב: נניח שיש כבר מערכת ועברה את ועדת התקינה, אחרי הרביזיה שיעשו במכון התקנים למי שיבוא ויציג, אנחנו רוצים שהוא ייצר כזה דבר, הוא לא יודע כמה.
אורי מקלב: הוא, בשביל 2,000 או 1,000 התקנים כאלה, הוא לא יכול, זה לא רווחי, לא כלכלי, הוא לא יעשה את זה.
אורי מקלב: הוא צריך לראות משהו שהוא יהיה רווחי ומשהו שיהיה כלכלי.
אורי מקלב: משרד האוצר היה יצירתי מאוד בהרבה פרויקטים שהוא קידם במקומות שונים בארץ.
אורי מקלב: נניח, ניקח מהדוברים פה, משרד התחבורה, ניקח את מה שאנחנו רוצים להמשיל, זה מערכות הסעות המוניות, רכבות כאלו, עשו ואמרו: תשמעו, אני אתן לכם כבישים, כל מיני דברים כאלה.
אורי מקלב: מה אמרו על כביש 6?
אורי מקלב: מה אמרו על הרכבת הקלה?
אורי מקלב: עד 100,000 נוסעים, מתי זה מתחיל להיות רווחי – 100,000?
אורי מקלב: עד 100,000 – עלינו.
אורי מקלב: אחרי כן זה כבר יהיה רווחי.
אורי מקלב: הייתם עם כתפיים רחבות ואני חושב שלא הייתם צריכים, לא בכביש 6 וודאי לא בשלבים רבים ולא ברכבת הקלה ולא בעוד מערכות, לבוא ולתת סבסוד, כי המערכות מיד הצדיקו את עצמן באופן הרבה יותר מהיר מהמצופה.
אורי מקלב: אנחנו צריכים כאן ליצור תמריצים ואת האפשרויות לאותם יצרנים, לאותם ממציאים ואותם מפתחים, לתת להם את האפשרות.
אורי מקלב: להגיד להם, תשמעו, אנחנו נהיה שותפים בעניין הזה ולראות, אחרי זה לשבת, בדרך שאתם יודעים יותר טוב מאיתנו, איך מגיעים למצב שאתם נהיים שותפים איתם, שותפים במרכאות, אבל שותפים איתם גם בפיתוח וגם בייצור, כדי לעשות את זה ייצור להמונים, להורים, מה שנקרא מוצר מדף.
<אלי מורגנשטרן: אלי מורגנשטרן, אגף תקציבים, משרד האוצר.
<אלי מורגנשטרן: אני אתייחס רגע אחד לסבסוד של מערכות בטיחות ברכב ואני אחדד נקודה שאולי לא כל כך ברורה פה בחדר, בפרט לגבי היצרנים של "חריגה מהנתיב" או "שמירת מרחק", התקנים שמיוחסים ל"מוביליי", אבל בעצם יש חברות נוספת שמייצרות אותם.
<אלי מורגנשטרן: המדינה לא סבסדה מעולם את הייצור או את הייזום או את הסטארט-אפ של "מוביליי" מתוך תפיסת עולם, לפחות של אגף תקציבים ואני מניח שרוב הממשלה שותפה לתפיסה הזו, שהשוק הפרטי יודע לעשות את זה הרבה יותר טוב מהממשלה ואם אנחנו נתערב אנחנו יכולים לגרום דווקא לעיוותים ולא להצלחה של היוזמות האלו.
<אלי מורגנשטרן: אני רק מנסה לדמיין כמה שנים היה לוקח למדינה לייצר רכב אוטונומי מול המגזר העסקי שעושה את זה מצוין וכל הזמן מקצר את לוחות הזמנים.
<אלי מורגנשטרן: במקום עוד 30 שנה, מה שדיברנו לפני חמש שנים, פתאום אנחנו מדברים על עוד עשור או אפילו פחות.
<אלי מורגנשטרן: זאת אומרת שכשהמגזר העסקי רוצה לעשות משהו הוא עושה אותו הרבה יותר טוב מהמגזר הממשלתי והממשלה צריכה להיות שם בעיקר בשביל להסיר חסמים, למנוע רגולציה עודפת ובעיקר לא להפריע.
<אלי מורגנשטרן: לכן, גם בהקשר של התקני בטיחות של "מוביליי" או הדומים לה, המדינה התחילה להתערב או הסכימה לסבסד את העלויות רק אחרי שהמערכת כבר קיימת, יש לה ביקוש שוק והיא הוכחה כמשהו אפקטיבי.
<אלי מורגנשטרן: בשלב הזה אנחנו נכנסנו ואמרנו, אוקיי, מי שהתקין את זה יקבל הנחה, אם זה במיסי קנייה עם רכישת רכב חדש וממש בשבועות הקרובים ייכנס סבסוד של אגרת הרישוי השנתית למי שמתקין את המערכת הזאת.
<אלי מורגנשטרן: קשה לי לראות איך המדינה מתקצבת מראש פרויקט שאנחנו עדיין לא יודעים מהו, כדי שאחר כך הוא ייתן הגנה, ומצד שני, אם אנחנו ניתן סבסוד למישהו מסוים אז למישהו אחר שיש לו משהו יותר טוב לעשות יהיה לנו מאוד קשה להסביר למה נתנו לזה ולא נתנו לאחר, בדיוק אותו עיוות שאנחנו חוששים ממנו.
<אלי מורגנשטרן: מצד שני, ברגע שתהיה מערכת אפקטיבית שתעלה איקס כסף, כמו הדוגמה שאתה הבאת ואנחנו נדע שזה אפקטיבי, אז ודאי שיש מקום לשקול משהו כמו ההנחות שניתנו בגין התקני בטיחות ואז לייצר הנחות דומות עם כל מה שיכול להציל חיים ובכלל זה גם התקן למניעה של שכחת ילדים ברכב.
<אלי מורגנשטרן: מעבר לעיקרון הזה, יש החלטת ממשלה שהתקבלה לפני חודש חודש וחצי בנושא של תחבורה חכמה.
<אלי מורגנשטרן: יש שם פיילוטים של כל מיני אמצעי בטיחות או כל מיני שיפורים בשוק הרכב ובהחלט אפשר להציע לבחון פיילוטים דרך הוועדה הזו, ועדה משותפת של משרד ראש הממשלה ומשרד התחבורה.
אורי מקלב: מה הוועדה הזאת?
אורי מקלב: ועדת הפיילוטים קוראים לה?
<עינת סגל: לא, זה צוות משנה שנקרא פיילוטים, במסגרת התכנית הלאומית לתחבורה חכמה.
<עינת סגל: המטרה שלנו היא לתמוך בטכנולוגיות, התמיכה יכולה להיות כלכלית, היא יכולה להיות רגולציה, הסרת חסמים וכו'.
<עינת סגל: זה לטכנולוגיה שהגיעה לרמת בשלות מסוימת, כלומר, זה לא רק בשלב הפיתוח, טכנולוגיה שרוצים להכניס לשוק ונראה שבאמת בסופו של דבר היא מקטינה גודש או תורמת לבטיחות והצלת חיים, אנחנו יכולים לתמוך.
<עינת סגל: יצא קול קורא בעצם.
<אלי מורגנשטרן: יצא קול קורא?
<עינת סגל: אני חושבת שכן.
<אלי מורגנשטרן: זה התחיל לפני מספר שבועות אז יכול להיות - - -
אורי מקלב: אבל לא בעניין הזה.
אורי מקלב: זאת אומרת יש אפשרות ליצור מנגנונים גם אם זה לא מסבסד את המוצר.
<אלי מורגנשטרן: לתמוך בפיתוח כן.
<אלי מורגנשטרן: לתמוך ביזמות כן, אבל לא התחייבות מראש, עוד לפני שהמוצר קיים שהמדינה תרכוש - - -
אורי מקלב: מי שיתקין התקן כזה יהיה לו בביטוח למשל, או דברים כאלה, יהיו לו הנחות.
אורי מקלב: אני מניח שהדבר הזה חל או תמריצים לחברות שמחזיקות ציי רכב, למצוא - - -
<אלי מורגנשטרן: יהיה יותר קל להגיד משה קונקרטי כשיהיה לנו מוצר שאנחנו בודקים אותו.
אורי מקלב: , אבל אנחנו רוצים להגיע למוצר.
אורי מקלב: יש לנו בעיה שאנחנו לא מגיעים למוצר.
אורי מקלב: על זה צריך למצוא גם דרך שתמריץ - - -
<אלי מורגנשטרן: את החלק של הפיתוח אני חושב שהכי נכון להכווין לוועדת המשנה של תחבורה חכמה.
אורי מקלב: מה הקול קורא היה אמור לתת?
<עינת סגל: הוא קורא לכל סוג של פיתוח של מוצר או מערכת, או רעיון, כי זה יכול להיות גם בתשתיות, זה לא חייב להיות ברכב, שמקטין גודש או - - -
אורי מקלב: לא, לא, אני מדבר על הקול קורא שהייתם אמורים לפרסם בנושא שכחת ילדים.
<עינת סגל: הקול קורא היה אמור להשתתף בעלויות של הבדיקה מול מכון התקנים.
<עינת סגל: העלויות האלו, אמנם כתבנו בין 50,000 ל-60,000 שקל, אבל דווקא לפני יומיים שמעתי על יבואן שדרשו ממנו 200,000 שקל, כי המערכת שלו הרבה יותר מורכבת, אז זה מגיע גם ל-200,000 שקל.
אורי מקלב: אז אנחנו שומעים מפה שיש בעיה גם לחברות לא גדולות, לפעמים חברות גדולות יכולות לעמוד בהוצאות של תקינה, אבל יזמים יותר קטנים, שדווקא מהם יכולה לפעמים לבוא הישועה, הם רוצים להיכנס למשהו שלא היה והחסם הזה של עלות הבדיקה הראשונית יכול - - - אני רוצה לתת בסוף איזו הצעה ואני רוצה לשמוע לפני שאציע, אולי אחכים עוד קצת, מאנשים אחרים שיש להם התייחסות, אז נתחיל איתך, אילן, לפי הסדר נעשה את זה, אילן.
<אילן לוין: תראו, אני תמיד יושב פה בוועדה ואני מדבר טכנולוגיה - - -
אורי מקלב: תציג את עצמך, למרות שאנחנו מכירים אותך.
<אילן לוין: אני אילן לוין, המנכ"ל הלשכה לטכנולוגיות המידע ואנחנו מייצגים את כל טכנולוגיות המחשוב והמידע בארץ.
<אילן לוין: אני תמיד בא ומדבר טכנולוגיה, על יכולות טכנולוגיות ועל דברים כאלה, אבל, ברשותכם, אני רוצה להקדיש דקה או שתיים ולא לדבר טכנולוגיה כי אני אומר לכם באחריות שהטכנולוגיות קיימות, הן קיימות בשפע בארץ ובעולם, חלקן כבר נמצאות על פסי ייצור, חלקן ברעיונות ומיזמים וסטארט אפים, בכל מיני דברים, מתחומים שונים, שהרבה מהם שמענו עליהם פה, תחומים שונים, יש סוגים שונים של פתרונות טכנולוגיים, אבל אני לא רוצה לדבר על טכנולוגיה.
<אילן לוין: תראו, אני לא כל כך מבין מה שאני שומע כאן.
<אילן לוין: מנסה היושב ראש כמה פעמים להסביר לנו שמדובר בדיני נפשות, שמדובר באנשים חסרי ישע וילדים שמתים כל שנה, מתים בצורה זוועתית ומיוסרת ולא נכון מה שאמרו פה שארצות הברית היא יותר מאתנו, 28 אנשים בארצות הברית, הרי האוכלוסייה שלה היא פי 40 מן האוכלוסייה שלנו.
<אילן לוין: אלה דיני נפשות ואילו אנחנו מדברים שגרה.
<אילן לוין: פה מדברים על ועדות, פה מדברים על תת ועדות ונציג האוצר מספר לנו על התיאוריה של האוצר למה לא צריך רגולציה ופה מתווכחים בין מכון התקנים לבין משרד התחבורה.
<אילן לוין: אני אומר, הטכנולוגיה קיימת.
<אילן לוין: נכון שיש חאפרים, נכון שיש חלטוריסטים, אבל קודם כל תעשו את החקיקה, לא צריך חקיקה ראשית, חקיקה משנית, תעשו תקן.
<אילן לוין: אני נותן כדוגמה פראית, לפני 35 או 40 שנה, החליטו במשרד התחבורה שחייבים לחייב שבכל מכונית פרטית יהיה מזגן, אז היו שנתיים של בלגאן, היו שנתיים של חלטוריסטים שמכרו לאנשים חארטות ודברים כאלה, אבל אחרי שנתיים שלוש זה כבר מובן מאליו, יש אינספור יצרנים.
<אילן לוין: אמרו גם אז, כי היה רק יצרן מזגנים אחד בארץ אז אמרו מונופול, עניינים ושטויות.
<אילן לוין: המשק התאים את עצמו, המציאות הסכימה.
<אילן לוין: היה חוק ולא הייתה ברירה, אתה לא עובר טסט עד שאתה לא - - - יש איזשהם כללים שאתה חייב לעמוד בהם, אז גם אם ההוראה תהיה מעכשיו לעוד חודשיים אנשים יאלתרו.
<אילן לוין: יהיה בלגאן, אבל ימותו פחות ואחרי שנה שנתיים של בלגאן התקנים יסתדרו והדברים יתארגנו ונלמד לקחים וימותו עוד פחות עד בסוף אולי לא ימותו בכלל.
<אילן לוין: אז אנא מכם, סליחה שאני מדבר לא מדעית, אבל אולי מישהו יבוא ויספר לנו מה אומרת ההלכה היהודית שלנו על קדושת החיים.