GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אבל לא כל עם ישראל יכול לקבל.
<אלי ביהם: אני לא התלוננתי.
<אלי ביהם: אני אמרתי משפט מפורש על זה שלא חייבים לספר לי כל דבר.
<אלי ביהם: הנקודה שרציתי עכשיו להתחיל זו הנקודה שאומרת שיש לו פה את המגוון הגדול הזה של מאגרים.
<אלי ביהם: חלק מהם, יש הגדרות בחוק מי ייכנס אליהם, חלק מהם זה מאגרים שקיימים ואפשר לצאת, חלק מהם זה מאגרים שאני לא יודע בכלל על קיומם ונוצרו בלי לשאול אותי.
<אלי ביהם: אם יש מאגר של קופת חולים שמחזיק עלי משהו אני לא הכנסתי אליו שום דבר, לא מתוך מודעות לפחות.
<אלי ביהם: השאלה עכשיו זה איך אנחנו מייצרים את התהליך שאנשים ידעו שיש, ידעו לבקש, אני אזכיר פה את המאגר של צה"ל.
<אלי ביהם: איך אני יכול ללכת לבקש לצאת משם?
<אלי ביהם: כשאני הכנסתי לשם נתונים זה היה טביעות אצבע על נייר, והיום טוענים שסרקו את זה, אני לא יודע, זה הפך לאלקטרוני.
<אלי ביהם: אפשר לעשות גם את השאילתא הפוכה, לא רק מהשם שלי להשיג טביעות אלא גם מהטביעות להשיג את השם שלי, לטעמי זה הפרת אמון אם בכלל העיזו לעשות דבר כזה, אם זה נכון אני לא יודע.
<אלי ביהם: אבל איך אני יכול ללכת לבקש?
<אלי ביהם: אין.
<אלי ביהם: אין אף אחד שיודע איך מבקשים לצאת משם, אם אפשר בכלל.
<אלי ביהם: איך אני מייצר לקופת חולים את הדרך שלי לעדכן את זה?
<אלי ביהם: איך אני מייצר בגופים האחרים?
<אלי ביהם: הייתה לנו פה רשימה נורא גדולה קודם על המסך של אוסף כל הגופים האלה, כמובן לכל אחד מהם צריך לבדוק, אני מאוד מקווה שהגופים אחראיים, ילכו ויבחנו את זה, ועל כל אחד מהדברים.
<אלי ביהם: בסופו של דבר איך יוצאים.
<אלי ביהם: דבר אחרון שאני רוצה להגיד, הרבה פעמים הדיון על הנושאים האלה זה דיון של סקיוריטי.
<אלי ביהם: איך מאבטחים את המאגר.
<אלי ביהם: צריך לזכור שמאחורי המאגר, במאגר נכנסים נתונים של אנשים פרטיים, השאלה היא לא רק איך מאבטחים אותו אלא גם איך שומרים על האינטרסים של האנשים שיכניסו לשם את הדברים, זה לא אותה שאלה כמו סקיוריטי של מאגר, וצריך ללכת לבחון את זה.
<אלי ביהם: המדיניות מן הסתם דנה בזה, אבל כמאגרים שקיימים צריך לוודא שהדברים האלה קורים.
אורי מקלב: אני מקבל את מה שאתה אומר קודם כל מבחינת האחריות שיש למי ש - - - במאגר, מבחינת המודעות שיש לאנשים, זה נכון, אני לא חושב שיש לאנשים את המודעות בכלל, עוד לפני בכלל שהם, יש את המאגרים עליהם, אבל הדיון שלנו גם מוסיף לעניין הזה ואני חושב שהיית בדיון הקודם כשאנחנו ביקשנו שם, גם בזכותכם, - - - היום שמשרד הפנים לוקח את הזיהוי הביומטרי, אנחנו מבקשים ליידע ולא רק אם אתה מעוניין בתעודת זהות לעשר שנים, אז תשים טביעת אצבע.
אורי מקלב: אנחנו מבקשים יותר מזה.
אורי מקלב: זה חלק מתהליך.
אורי מקלב: הדברים האלה זה דינמיקה שאנחנו צריכים להדביק את מה שקורה, אבל אני קצת רואה אור בקצה המנהרה כשאני רואה שהממשלה החליטה, ואנחנו נדון נבקר ונשמע עוד, כשיגיע הדו"ח, עוד דו"חות שיגיעו כאן לוועדה, ואני חושב שבזה אנחנו מתקדמים.
אורי מקלב: זאת המטרה שלנו בעצם.
יוליה מלינובסקי: הכל מצוין אבל מה שמטריד פה, כפי שאני ספרתי עכשיו יש ארבעה גופים, רמו"ט, סייבר, אתם ואתה אדוני, שמתעסקים באותו דבר.
אורי מקלב: יש עוד.
יעל כהן-פארן: לא ברור מי הפוקאל פוינט.
יוליה מלינובסקי: יש לי הרגשה לא טובה.
אורי מקלב: כל אחד - - -
יעל כהן-פארן: כן, אבל הם הרגולטור, והם מנחים את ההנחיות ואיפה הסייבר לא ברור, הם עוד בודקים את מקומם בזירה, זה יוצר בעיה.
אורי מקלב: אני אחרי פגישה שהייתה לי אתמול עם רועי ועם נעמה, ביקשתי שיעשו לי עץ מבנה כזה, ועשו לי, לא הבאתי את זה איתי או שכן הבאתי איתי - - -
יוליה מלינובסקי: זה כמו ששני אנשים מבשלים אותו מרק.
יוליה מלינובסקי: בסוף זה יוצא לא אכיל.
<קריאה: בכל דיון שהתקיים בנושא הסבירו את כל השלוחות וכולם מתבלבלים מחדש.
יוליה מלינובסקי: נכון כי - - -
<קריאה: אמרו לנתי אתה הרגולטור?
<קריאה: אז אמרו לא, אני לא הרגולטור, היא הרגולטור.
<קריאה: יש פה בעיה.
<קריאה: כי יש פה כמה נושאים מעורבבים ולכן יש נקודות ממשק - - - נקודת המבט היא שונה לגמרי.
אורי מקלב: פניתי לאנשים אחרים שהם בתוך העניין, הם לא ידעו להגיד לי בדיוק - - -
<רועי פרידמן: אדוני היושב ראש, האמירה שלנו שבאה לידי ביטוי במדיניות, היא שזה תחום שכולל מספר דיסציפלינות ולכן מה שאתם מרגישים, אתם מרגישים בצדק שהוא מוסדר על ידי מספר גורמים והמדיניות יוצרת את השלם הזה שבאמת לוקח - - -
אורי מקלב: הנה אני מחזיק כאן.
אורי מקלב: זה נכון שגם, מה שאני מציע, ראיתי שגם הגרפיקה של המצגת היא מאוד טובה.
אורי מקלב: אם נוכל לקבל פריבילגיה של חבר ועדת מדע המשתתף בדיון, מה שעשיתם אתמול בצורת המבנה, אני חושב שזה מאוד ישכיל אותנו, זה יעניין הרבה אנשים, גם את הועדה עצמה.
אורי מקלב: מי אחראי ואיך אחראי, על רפאל, שאלתי, מי מעליו, ישירות בוקי כרמל אחראי עליו - - -
<רפאל פרנקו: בוקי אחראי עלי.
אורי מקלב: ואחרי זה זה אביתר, נכון?
<רפאל פרנקו: לא, אביתר מקביל לבוקי.
יוליה מלינובסקי: אתה בכלל - - - בשבילנו, אנחנו בכלל לא מתקרבים להבנה.
אורי מקלב: למה, אני הבנתי שראש רשות הסייבר זה בוקי, מקביל אליו זה מטה הסייבר, שהוא מקביל אליו אבל בתוך הסייבר שהוא מעליו, בעצם אביתר גם - - -
<רפאל פרנקו: אביתר רואה את הכל, את כל המערך מלמעלה.
<רפאל פרנקו: אני מבטיח לכם שקף לפני הועדה הבאה שיסדר.
אורי מקלב: תעשו את זה מתואם.
אורי מקלב: מצויין.
אורי מקלב: רבותי, אני נשאר לבד בחלק הזה.
יוליה מלינובסקי: לא, זה היה מרתק.
יוליה מלינובסקי: זה מעניין מאוד, אבל אני חייבת להגיד שאני לא מרגישה עדיין שאני יכולה לישון בשקט מכל מאגרי המידע שיש.
<אלי ביהם: בצדק רב.
אורי מקלב: זה לא מרגיש בזה, שאנחנו מודים על האמת שעדיין הידע שלנו מוגבל בעניין הזה.
אורי מקלב: במאמר מוסגר אני אומר לך, באווירה הסגורה שיש פה, אם תסתכלו על סדר היום של הועדות, ועדת המדע והטכנולוגיה דנה לאורך זמן אבל היום כל הוועדות, כל אחד בהיבט אחר, כולם דנים גם היום בעת הזו, ביום הזה, במספר ועדות דנו במקביל בדברים.
אורי מקלב: היום ההתעניינות בעניין הזה, היום כל הנושא של הסייבר ובכלל הנושא של התקשוב הממשלתי או ממשל זמין מצד אחד, ולאחר מכן הגנות שיש והפריצות שיש והגנה על הפרטיות והמאגרים ועוד ועוד ועוד, היום נכנס, כמה וועדות היום?
אורי מקלב: 4-5 ועדות - - -
<רועי פרידמן: היום שלוש רק בנושא של הביומטרי.
<רועי פרידמן: בהיבטים שונים.
אורי מקלב: שלוש ועדות, מחר גם יש - - - וזה הנושא היום ולאט לאט גם לומדים את הדברים ואני חושב שיחד עם זה גם תשובה למודעות.
אורי מקלב: אילן לוין בבקשה.
<אילן לוין: שלום.
<אילן לוין: אני מהלשכה לטכנולוגיות המידע.
<אילן לוין: התפקיד שלנו זה לייצג את אוכלוסיית אנשי המקצוע בתחומי הטכנולוגיה - - - והמידע, וגם לתת לרשויות ולמי שצריך מידע אובייקטיבי כי אנחנו עמותה ומלכ"ר ואין לנו אינטרס לא כלכלי ולא פוליטי, לתת מידע אובייקטיבי על מה שקורה בתחום הטכנולוגי.
אורי מקלב: רק קצת העבר שלך.
<אילן לוין: לפני שהייתי כאן, הייתי 25 שנים בצה"ל ביחידות מחשוב של הצבא, ואחרי זה הלכתי קצת לעסקים פרטיים, אחרי זה הגעתי ללשכה.
<אילן לוין: אני רוצה להתחיל בצפירת הרגעה, אני רוצה להגיד לכולם בתוקף אותו חלק שלי להיות הגוף האובייקטיבי, שאני מכיר את רוב אנשי המקצוע שיושבים כאן ויכולים להיות די רגועים כי האנשים ששומרים עלינו הם כמה מאנשי המקצוע הטובים ביותר שיש בארץ.
אורי מקלב: הייתי אומר לא רק בארץ אלא גם ברמה בינלאומית.
<אילן לוין: גם ברמה בינלאומית.
<אילן לוין: מנגד, אני רוצה להבהיר למי שלא מעורה בתחום הטכנולוגי, שלהגן על מאגר מידע ומאגרי מידע בכלל ולהגן על מאגר ביומטרי, גם על המאגר הארצי של משרד הפנים, להגן הגנה מוחלטת זה בלתי אפשרי לחלוטין, כל מה שאנשי המקצוע המעולים פה עושים זה להקטין סיכונים לעשות את הפריצה או את הגניבה של המאגר לקשים יותר ליקרים יותר, אבל לבלתי אפשריים הם לא יכולים, ואם למישהו יש ספק הוא יכול לראות את תוצאות הבחירות בארצות הברית, שהולך ומתברר שמישהו במרחק כמה אלפי קילומטרים קבע אותן.
<אילן לוין: הנושא הכי חם בעיתונות המקצועית בתחום הסייבר בשנת 2017 הולך להיות איך לדאוג שפוטין לא יקבע את תוצאות הבחירות בגרמניה, אבל זו אנקדוטה.
אורי מקלב: לישראל הוא לא יכול לקבוע.
<אילן לוין: אמרתי, אני לא רוצה להביע דעה בגלל השעה, אני רק אומר לכם עובדות מדעיות.
<אילן לוין: מלחמת הסייבר היא מלחמה בלתי פוסקת בין התוקף בפוטנציה לבין המסכל בפוטנציה ובכל רגע ובכל שעה משתנה המציאות, כל אחד צריך ליזום איך להיות לפני השני.
<אילן לוין: מדינת ישראל היא כבר לא מספר 1 בעולם כמו שהייתה לפני 20 שנה, היא במקום טוב, אבל לא במקום מס' 1 יותר, וקחו בחשבון כשאתם עושים את החקיקה, שהרשויות שקובעות את החוקים ואת החקיקה ואת האכיפה והכל, שבלתי אפשרי להגן על המאגר, - - - למצוא דרכים אחרות להגן עליו.
<אילן לוין: דבר אחרון שאני רוצה להגיד גם וקצת להרגיע, לא צריך יותר מדי להרחיב את ההגדרה של פרטי זהות ביומטריים.
<אילן לוין: ההגדרה המקובלת בעולם היא שזיהוי ביומטרי הוא זיהוי חד משמעי.
<אילן לוין: שהוא חד ערכי לכן זיהוי ביומטרי אמיתי זה דנ"א ורשתית העין, ודברים כמו אלה.
<אילן לוין: לכן זה שמשרד התחבורה או משרדים אחרים מחזיקים תמונות, זה עוזר מאוד לזהות.
<אילן לוין: זה לא זיהוי חד ערכי, כשזה לא סוד.
<רועי פרידמן: אני רוצה לחלוק על הדברים.
<רועי פרידמן: תקן ISO קובע אחרת, החוק קובע אחרת.
<אילן לוין: אתה צודק, התקן, אני יודע, החוק יכול לקבוע מה שהוא קובע, אבל גם מאגר התמונות המשפחתיות שלך בטלפון הסלולארי שלך - - -
אורי מקלב: אילן אתה צודק, אבל אנחנו יכולים להגדיר לעצמנו, כל רשות יכולה - - -
<רועי פרידמן: על בסיס זה אפשר לבצע זיהוי ביומטרי.
אורי מקלב: זה לא משהו שהוא אוניברסלי.
<אילן לוין: כל פריט, הכל ניתן לגניבה.
<רועי פרידמן: על זה אני לא חולק.
אורי מקלב: אילן, לא חייב להיות שהגדרה של ביומטרי צריכה להיות משהו אוניברסלי.
אורי מקלב: יכול להיות שכל גוף, כל מדינה יכולה להגדיר לעצמה מה היא כוללת בביומטריה.
אורי מקלב: אבל המציאות היא שבחוק בתמונות פנים, אמנם כפי שאתה אומר, הם לא נותנים 100%, ומשתנים, ועוד דברים לאורך זמן, שזה גם, אבל בסופו של דבר אנחנו קוראים לזה זיהוי ביומטרי.
אורי מקלב: גם הטביעות אצבע שזה נקרא, וברחוב תשאל כל מי ש - - -
<רועי פרידמן: ההגדרה הישראלית לא שונה מההגדרה במדינות אחרות בעולם.
אורי מקלב: אני שומע היום דברים אחרים.
אורי מקלב: מה זה זיהוי?
אורי מקלב: יכול להיות שזיהוי אצבע היא טביעה, אבל האפשרות להגיע, אתה לא תמיד יכול להגיד מהזהות לטביעת האצבע.
אורי מקלב: יש הרבה משתנים בעניין הזה והרבה מפריעים לעניין הזה.
אורי מקלב: גם כשאתה בא ושם את טביעת האצבע שלך עדיין זה לא אומר שאתה יכול לקבל זהות של 100% לא בגלל שטביעת האצבע היא אולי לא מזהה מקסימלית, אבל לא תמיד אתה מגיע להשוואה.
אורי מקלב: רק שאלה קצרה, ומיד אני אתן למשרד התחבורה.
אורי מקלב: האם אתה, אין כאן ייצוג לגופים הפרטיים, אני מבין שאתה מתעסק עם הגופים הפרטיים?
<אילן לוין: אני?
אורי מקלב: הלשכה נותנת הרבה ייעוץ לגופים - - -
<אילן לוין: אנחנו עובדים גם עם גופים פרטיים.
אורי מקלב: גופים פרטיים, כולל גופים מסחריים.
אורי מקלב: האם היום במדינת ישראל הגופים הפרטיים, היום הם מודעים לזה ועושים את מה שצריך לעשות באופן כללי בנושא הגנה על סייבר, על מידע, על מאגרים?
<אילן לוין: מהגופים הגדולים עושים, חלק מהגופים הגדולים הפרטיים עושים הרבה מאוד.
<אילן לוין: יש לנו ספקות אם זה מספיק, אני מדבר על גופים כמו בנקים או חברות ביטוח שמחזיקות מידע רגיש מאוד, לדעתנו הם לא עושים מספיק, אבל הם עושים הרבה ועוד יותר מזה הם עושים - - -
אורי מקלב: למה אני אומר את כל זה?
<אילן לוין: המידע שלך שבבנק או בחברת הביטוח או בביטוח בריאותי סיעודי, אם אתה שואל מה המידע שמוגן, הוא הרבה פחות מוגן מאשר הגופים שגדעון ואבנר ממונים עליהם.
אורי מקלב: זה חלק, אבל למשל אני אומר דוגמה ששמעתי, שיש ניסיון פריצה וניסיון לפגיעה נקרא לזה, בגופים וולונטריים, עמותות רווחה, שיש להן מידע גדול מאוד ומידע רגיש, מידע מאוד מאוד רחב שכולל הרבה דברים.
אורי מקלב: מה הם מקבלים, יש לנו ממשק איתם?
אורי מקלב: הם מקבלים הדרכה?
אורי מקלב: אנחנו פונים אליהם?
אורי מקלב: אנחנו נותנים להם?
אורי מקלב: אנחנו מיידעים אותם בזה?
<אילן לוין: אם נותנים להם מידע - - -
אורי מקלב: הם מתייעצים אתכם?
אורי מקלב: ראית איזה פעילות בנושא הזה שבאים, הם מודעים בכלל?
<אילן לוין: התייעצות לפעמים כן, אבל הפעילות האפקטיבית היא נמוכה מאוד, בעיקר בגלל העלות הגבוהה של לעשות משהו אפקטיבי.
<עומר פרידמן: כחלק מהפעילות השגרתית אנחנו מחפשים מידע גלוי ברשת האינטרנט, בכל מיני מקומות.
<עומר פרידמן: איתרנו בחצי השנה האחרונה עשרות חברות פרטיות, חלקן וולונטריות, שבעצם תקלת אנוש של טכנאי שחיבר את המאגר שלהם לרשת האינטרנט חשפה מידע, מה ששמעתם מקודם, מידע על ילדים מאומצים שאנחנו איתרנו, עמותת האימוץ הגדולה בישראל.
<עומר פרידמן: משרדי עורכי דין, רואי חשבון ועוד עשרות רבות ארגונים, אבחונים דידקטיים וכולי, בין אם זה גוף קטן-בינוני, שתקלת אנוש בטח חשפה את כל מאגר המידע לרשת.
<עומר פרידמן: הטענה היא שאין תקציב, בדרך כלל היא זאת שמונעת - - -
אורי מקלב: בחוק מאגרי מידע נכנסים גם גופים וולונטריים?
<גילי בסמן ריינגולד: בוודאי.
<גילי בסמן ריינגולד: וגם תחת התקנות החדשות, גם התקנות החדשות יחולו על כל הגופים.
<גילי בסמן ריינגולד: כשיש איזה שהוא ניסיון באמת לתת הקלה לאותם גופים קטנים וחסרי משאבים, אלא אם כן באמת הם מחזיקים מידע מאוד רגיש שאז אין מקום להקלות.
<עומר פרידמן: אנחנו מיד פונים אליהם לסגור קודם כל את הפרצה, אנחנו גם בודקים שזה נסגר, ומנחים אותם איך לתקן את הליקויים.
אורי מקלב: בעצם אנחנו עדיין רחוקים, אבל אנחנו בכיוון הנכון, כך זה נשמע.
אורי מקלב: בישיבה הבאה שנעשה נשמע קצת - - - ואולי גם - - - אני מרגיש שהחובה הציבורית שלנו גם לייחד דיון לא רק למשרדי ממשלה וגופים ציבוריים גדולים.
אורי מקלב: אני מרגיש שהחובה הציבורית שלנו גם במגזר הפרטי, כנ"ל הוולונטרי, בוודאי.
אורי מקלב: אין ספק שיש הרבה מידע והרבה דברים רגישים והעובדה היא שגם נעשו ניסיונות גם מחוץ למדינה, לא בתוך המדינה, מכל מיני סיבות שאין כאן, מכל הסיבות שיש.
אורי מקלב: אני לא רוצה להזכיר שמות אבל גוף גדול מאוד במדינה שכולנו מכירים אותו, גוף וולונטרי מאוד שיש לו מידע מאוד מאוד גדול, בצורה כזאת שכל אדם שלישי קיבל שירות שם, בסדר גודל כזה, שיש ניסיונות כל הזמן והם כן משקיעים בזה, אבל יש ניסיונות מגופים חיצוניים, לאו דווקא במדינה, גופי טרור דווקא, להיכנס, כי הוא ידוע כגוף שמחזיק בו הרבה מידע, נותן שירותים נצרכים מאוד.
אורי מקלב: הוא גם יעד.
אורי מקלב: וכשזה הגיע זה היה קצת מאוחר, הם תיקנו את הנזק.
אורי מקלב: אבל זה הגיע, השלב הראשון היה מאוד לא נעים.
אורי מקלב: אחרי זה נעשו עוד מאמצים.
אורי מקלב: כל אחד מכם אחראי על גופים כאלה, אבל אנחנו כאנשי ציבור צריכים להיות מודעים לעניין הזה וגם לקחת אחריות.
אורי מקלב: נגיע למסקנות שצריך לתת מידע, לפרסם, עוד דברים, ליידע.
אורי מקלב: הדיונים האלה, אני מרגיש שזה תורם לחלק מהמאמץ ליידע.
<צור אהרון: אני רוצה להרגיע.
אורי מקלב: לא משנה, זה בפרוטוקול נמצא.
<צור אהרון: הגישה שלנו היא שמכל מלמדיי השכלתי.
<צור אהרון: אנחנו שמחים שחלק מהנציגים שיושבים פה באו, ביקרו אותנו, כתבו נהלים.
<צור אהרון: צריך לדעת שהמאגר של משרד התחבורה הוא כנראה הוותיק ביותר, הוא הוקם ב-1993, ואנחנו שמחים שסוף כל סוף יש גופים שיכולים להנחות אותנו, יכולים לקבוע תורה, יכולים לבדוק אותנו ולהמליץ לנו איך לנהוג על מנת שהמאגר שלנו יהיה מוגן יותר, ואנחנו שמחים לשתף פעולה עם כל הגופים, ארבעת הרגליים האלה שיש פה, כל אחד בתחומו הוא.
<צור אהרון: אנחנו מבצעים איתם נהלי עבודה, חלק חדשים יותר, חלק ישנים יותר, ולאט לאט מיישמים את כל ההנחיות שלהם על מנת לעמוד בתקינה, בתפיסה ובכל אחד מהדברים.
<צור אהרון: אני יכול להגיד שאנחנו שמחים על שיתוף הפעולה, שמחים על ההנחיה, שמחים על הבקרה, זה רק עוזר לנו לשפר את רמת ההגנה על המאגר שלנו.
אורי מקלב: אני אגיד לך למה אנחנו הרבה לוקחים את הדוגמה ממשרד התחבורה.
אורי מקלב: קודם כל אני חושב שאתם ייחודיים, אני לא מכיר חוץ מהצבא, - - - שמחזיקים במאגר ביומטרי כזה גדול.
אורי מקלב: אם אנחנו קוראים לזה מאגר ביומטרי, ודווקא הגופים שישתתפו בדיונים האחרים, נקרא לזה גופים שאני לא יודע אם נלחמים, אבל מעוררים על נושא של מאגרי מידע ומאגרים ביומטריים, הביאו כדוגמה בעוד אתם מלינים, אתם באים ועכשיו מחוקקים חוק על משרד הפנים או רשות האוכלוסין, איך אתם מתעסקים עם המאגר הביומטרי שיש לכם, יש מאגרים ביומטריים גדולים מאוד, בסדרי גודל גדולים מאוד כמו רישיונות נהיגה, שאף אחד לא יודע מה קורה איתם, והאם הם נשמרים, האם הם מקבלים את אותה הגנה שגופים אחרים עושים אותה, האם משרד התחבורה פועל בעניין הזה, מי יש לו הרשאה, כמה אנשים מטפלים בזה, האם ההגנות הן רגילות של כל מידע, או שבזה נותנים הגנת יתר, מתייחסים לזה כאל מאגר ביומטרי או סתם כמאגר מידע.
אורי מקלב: אני חושב, כך אנחנו חושבים שצריך להיות שינוי בין מאגר מידע רגיל שהוא גם מאוד חשוב, לבין מאגר ביומטרי.
<צור אהרון: מבחינתנו אנחנו מתייחסים למאגר במלוא כובד הראש והמשקל, נותנים לו את הכלים הטובים ביותר שקיימים מבחינתנו בשוק.
<צור אהרון: גם קצת - - -
אורי מקלב: סליחה שאני קוטע אותך, לפי שפת הפנים שלכם אני לא בטוח שהבנתם אותי.
אורי מקלב: אני אתן לכם דוגמה שהביאו.
אורי מקלב: ברגע שיש מאגר פנים, אצלכם גם כל המידע, כל הנתונים, צמודים לאותו מאגר נתונים, והיום בטכניקה הכי לא מתוחכמת ולא חדישה, לוקחים אסיפה, הפגנה, כינוס של מספר אנשים, של 100 אנשים, מצלמים אותם בצילום קר שעובר מיד, בטכניקה פשוטה מאוד, ומי שמחזיק את מאגר המידע שלכם יודע מי, לכל מי שיש רשיון נהיגה, בהנחה של-60%, 70% יש שם, 60% מהאנשים שהשתתפו, יודעים עליהם את הפרטים, מי הם ואיך התכנסו.
אורי מקלב: זה דוגמה שהביאו.
אורי מקלב: גם אומר נכון פרופסור אלי ביאר.
אורי מקלב: צבי, אני מגזים בדברים שלי?
<צבי דביר: לא, אבל האמת היא שמשרד התחבורה גם כן, הבעיה של המאגר של משרד התחבורה שאנחנו יודעים שהמאגר ככל הנראה עבר לרשות הביטחון ללא הסדר חוקי.
אורי מקלב: זה אתה מעלה נושא אחר.
אורי מקלב: אני מדבר איתך על עצם המאגר, כשמאגר כזה צריך להיות מאובטח במשנה תוקף.
אורי מקלב: אם היו רק נתונים, דבר כזה לא היה השוואה למה לעשות.
אורי מקלב: אבל כשיש לך מאגר פנים, יש לך תמונות פנים גם אם ברמה כזאת או אחרת, בסופו של דבר יכולים להגיע להרבה מידע ועוד דברים כאלה.
אורי מקלב: אדם שמבקר בקניונים, לא משנה, אתה יכול להפליג בדמיון לאן - - -
<רפאל פרנקו: המאגר הזה הוגדר, כבוד היושב ראש, אכן כרגיש ואחד הרגישים שיש במדינת ישראל.
<רפאל פרנקו: וחשוב להגיד, לאורך כל הדרך קיבל תשומות.
אורי מקלב: המאגר לא הוכרז כאחד המאגרים הרגישים.
אורי מקלב: אם מישהו רוצה להתייחס, ממש קצר, ליד השולחן.
אורי מקלב: מישהו עוד ביקש ולא נתתי לו?
<אורן אלימלך: אני ממשרד התחבורה.
אורי מקלב: באיזה תפקיד?
<אורן אלימלך: ראש אגף סייבר במשרד התחבורה.
<אורן אלימלך: חשוב לציין ופרנקו ציין את זה שהמאגר הוגדר כמאגר על, ברמה הזאת, והוא קיבל לזה התייחסות, הוא עבר תהליך של ביקורת קפדנית של שירות הביטחון.
<אורן אלימלך: אנחנו פועלים לפי הנחיות אבטחת מידע מזה שנים רבות והמאגר מוגדר כמאגר חיוני, רגיש, והוא מקבל את התשומות הנאותות.
<אורן אלימלך: מעבר לזה מתבצעים צעדים נוספים, אנחנו עובדים בצמוד ובשיתוף גם לקצין האחראי שלנו, שזה השב"כ וזה עובר גם לרשות הסייבר כחלק מתהליך ההסדרה של המעבר, וזה מלווה.
אורי מקלב: כל הנתונים שאתם נותנים לרשויות המקומיות בנושא הדו"חות.
<אורן אלימלך: שיתוף מול הרשויות, דברים כאלה, יש ערוצים ודרך התקשרות ספציפית.
<צור אהרון: לרשויות, המידע שאנחנו נותנים, א- הוא על פי חוק, וב- מה שאנחנו נותנים להם זה כתובת של בעל הרכב.
אורי מקלב: זהו, כתובת של בעל הרכב.
<צור אהרון: כתובת של בעל הרכב.
<צור אהרון: זה לא מידע ביומטרי.
אורי מקלב: לא, העניין הזה עכשיו לא קשור אליך.
<צור אהרון: בוא נזכור, אדוני היושב ראש, שזה עבריין.
<צור אהרון: הוא עבר עבירת תנועה או חניה, מגיע לו שישלם קנס.
אורי מקלב: - - - מקבלים שאילתות - - -
<צור אהרון: מספר השאילתא לפי מספר הרכב, מקבל את כתובתו של בעל הרכב בלבד.
אורי מקלב: שמו וכתובתו.
<צור אהרון: שמו וכתובתו, כן.
אורי מקלב: אוקיי, ואין שום נתונים אחרים.
<צור אהרון: לא, רק זה.
אורי מקלב: במשטרת ישראל - - -
<צור אהרון: אנחנו משתפים לצורך אכיפה את כל המידע שלנו למשטרת ישראל.
<צור אהרון: משטרת ישראל היא גוף שמבצע אכיפה בדרכים.
<צור אהרון: אין גוף אחר חוץ ממשטרת ישראל.
<צור אהרון: אם לא נעביר להם את המידע בדבר מי מורשה לנהוג, ומי לא רשאי לנהוג, איך היא תבצע אכיפה?
אורי מקלב: אבל כשיש לך למשל, אתה רוצה אזור מוגדר כנקי מזיהום רכב.
אורי מקלב: יש שם מצלמות, המצלמות האלה או גם בכלל, הרשות המקומית מקבלת את ה - - -
<צור אהרון: במקרה הזה מה שאנחנו עושים - - -
אורי מקלב: המשרד לאיכות הסביבה?
<צור אהרון: העבודה היא משותפת עם המשרד להגנת הסביבה.
<צור אהרון: כרגע יש פרויקט עם עירית חיפה, יש שם פרויקט של להגדיר אזור אויר נקי.
<צור אהרון: מה שאנחנו מייצרים זה לפי הקטיגוריות שלהם, קובץ של מספרי רכב או שרשאים לנוע או שלא רשאים לנוע, הם לא מקבלים את הפרטים.
<צור אהרון: במידה ויש כלי רכב שלא רשאי לנוע הוא מקבל את אותו רעיון, הוא מקבל קנס.
<צור אהרון: והוא לא מקבל מעבר לזה מידע.
אורי מקלב: אני רוצה להעיר ממשהו שקיבלתי עכשיו תוך כדי דיון, שאי אפשר להגדיר כל עבריין חניה עבריין תנועה, לא נפליג בעניין הזה.
אורי מקלב: עבריין חניה, זה עדיין בכחול לבן לא שילם את הכרטיס לרשות המקומית עדיין זה לא עושה אותו עבריין.
אורי מקלב: אז נכון שהוא צריך לקבל את הקנס שלו, אבל בוא לא נהפוך את כל ה - - - אחרת נצטרך לפזר את הישיבה עכשיו, אם אנחנו לא יושבים עם עבריינים.
אורי מקלב: מי שעבר עבירת חניה קיבל דו"ח, עשה עבירת תנועה, לא נפליג אבל זה תוך כדי.
<קריאה: מי - - - על ראש הגנב בוער הכובע, אז הפריע לו.
אורי מקלב: כשאני הייתי נציג, סגן ראש העיר בירושלים, בשלב מסוים הגשתי הצעה לחנינה מסוימת, להסדרים מסוימים, אתה יודע מה שעשו באגף החניה?
אורי מקלב: מיד בדקו, אורי מקלב, כמה דו"חות.
אורי מקלב: אני גם מוכן להסתכן ושתבדקו גם מה עבירות התנועה שיש לי בכלל, אם יש לי.
אורי מקלב: אחרי למעלה מ-40 שנים של נהיגה, ואם יש לי גם עבירות חניה, יותר מאוחר אתן לך את המספר ותבדוק.
אורי מקלב: מה זה יתן.
<קריאה: אין לי הרשאה למאגר.
אורי מקלב: אני רוצה לציין, ואני יודע את זה מפניה שהייתה לי בעניין הזה, של מישהו שעובד במשטרת התנועה דווקא וניסה לברר, מישהי שעובדת, משהו שקשור למשפחה שלה, אינפורמציה.
אורי מקלב: אותו יום היא נשלחה מהמשטרה מיידית.
אורי מקלב: זה לא היה משהו - - - היא רצתה אינפורמציה על משהו - - - אין ספק שהדברים האלה, אנחנו יושבים כוועדה - - - ישבתי עם הבנקים, האם כל פקיד בנק יכול לדעת.
אורי מקלב: אנחנו היום צמצמנו מה קורה אצלי, איפה קורה אצלי, כל אחד נכנס.
אורי מקלב: אני רוצה להאמין שיש בקרה במערכת ה- - - על כניסות ועל - - - ועל מי עשה, והאם הוא מוסמך ולמה.
אורי מקלב: וכולי.
אורי מקלב: משתדלים, אבל להגיד לך שהדברים לא - - כל דבר צריך תמיד תיקון וצריך זירוז וצריך לחדש אותו, כמו כולנו.
אורי מקלב: כולנו בסופו של דבר בני אדם, ההסתאבות קיימת והשגרה קיימת.
אורי מקלב: יש מישהו שעדיין לא התייחס?
אורי מקלב: בבקשה צבי.
<צבי דביר: בקצרה, האמת היא שאולי להרחיב טיפה את ההסתכלות באמת מבחינת אגירת מידע.
<צבי דביר: אני מהתנועה לזכויות דיגיטליות.
<צבי דביר: משרד התחבורה זו דוגמה טובה לשאלה של האם צריך לאגור מידע, או מידע מיותר שלא צריך לאגור אותו והוא נאגר.
<צבי דביר: אז באמת כולם מסתכלים על המאגר הביומטרי של רישיונות הנהיגה שהוא בחזית המאגרים, אבל יש מאגר, וסליחה שאני אולי מרחיב כאן את ההסתכלות, יש למשל את המאגר של כל הנסיעות שאנשים עשו ברב קו, כי פשוט משרד התחבורה אמר "טוב, אפשר כבר לשמור את זה".
<צבי דביר: למאגר הזה כל פקיד שירות שיכול לתת שירות, יכול להסתכל על כל היסטוריית הנסיעות מאז ומעולם.
<צבי דביר: ועקרונית, זה פשוט מידע שלא היה צריך להישאר.
<צבי דביר: זה חוזר פשוט לשאלה של בואו לא נשמור מידע שאינו - - -
אורי מקלב: את התשובה לשאלה הזאת אתה משאיר - - -
<אורן אלימלך: זה דיון אחר, זה לא המהות של הדיון הזה.
<אורן אלימלך: יש מלא מאגרים אבל זה לא ביומטרי.
<צבי דביר: זה מאגר מאוד רגיש.
<אורן אלימלך: יש הבדל בין רגיש לביומטרי.
אורי מקלב: את הדיון הזה באמת הקדשנו יותר לביומטרי.
אורי מקלב: נאמר מילות סיכום, בעניין הזה אני מודה לכל מי שהשתתף, הצגתם מצגות והחכמתם אותנו בעניין הזה.
אורי מקלב: בישיבת ההמשך אנחנו נשלב את זה כבר עכשיו בנושא המאגרים, נשלב את זה במסגרת הדיון שאמור להיות עוד שבועיים, נושא השמירה על המאגרים.
אורי מקלב: איך הכותרת של הנושא?
<ענת לוי: הנושא של הגנה בסייבר על משרדי הממשלה.
<ענת לוי: אין לזה עוד שם.
אורי מקלב: דיברנו גם על נושא הפרטיים.
אורי מקלב: אנחנו עוד נשב - - -
<ענת לוי: צריך להתחיל מהממשלה ואז ללכת לגופים הפרטיים.
אורי מקלב: אתה נשארת עם קריאת הביניים בלבד.
אורי מקלב: תודה רבה וצהריים טובים.
אורי מקלב: היום יום שלישי, נאמר בו פעמיים כי טוב, ב' באדר תשע"ז, ה-28 בפברואר 2017.
אורי מקלב: על סדר היום שלנו, כפי שהכותרת אומרת - "העסק שלי ברשת" - כלים ופלטפורמות דיגיטליים לקידום עסקים קטנים ובינוניים.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום ביום העסקים הקטנים והבינוניים.
אורי מקלב: אנחנו רואים גם זכות וגם חובה כוועדת המדע והטכנולוגיה, לדון בהיבטים שונים בנושא של קידום עסקים קטנים ובינוניים.
אורי מקלב: שנה שעברה, אפילו פחות משנה, אנחנו קיימנו יום בעניין הזה.
אורי מקלב: חבר הכנסת רועי פולקמן, נכנסת בזמן, אתה יוזם את היום הזה ובכלל פעילות בענייני עסקים קטני ובינוניים, ואנחנו רואים בכך חשיבות מאד מאד גדולה.
אורי מקלב: אני תמיד אומר שפרעה חלם חלום ולא היה לו פותר.
אורי מקלב: הרבה אנשים ניסו לפתור את החלום.
אורי מקלב: הוא ראה שיבולים בחלום, הוא ראה פרות בחלום, הוא ראה שהפרות הדקות בולעות את הפרות המלאות והדשנות.
אורי מקלב: הוא ראה את השיבולים הדקים והשדופים בולעים את השיבולים העבים והמלאים.
אורי מקלב: ניסו לפתור לו את החלום בכל מיני פתרונות וזה לא מצא חן בעיניו, וזה לא מצא חן בעיניו.
אורי מקלב: כשהגיע יוסף, הוא פתר לו את זה בדרך של שנות רעב ושנות שובע, ולמה הוא בחלום –מכיוון שהוא מלך והוא צריך להסתדר בהכל.
אורי מקלב: אחרים ניסו להגיד לו תשמע, הוא חלם על שבע פרות, שבעה שיבולים והיו לך שבע בנות.
אורי מקלב: שום דבר לא מצא חן בעיניו, עד שיוסף הסביר לו מדוע החלום על שבע שנות שובע ושבע שנות רעב.
אורי מקלב: אבל הייתה לו עוד שאלה – למה היה צריך פעמיים – שתי דוגמאות, גם על שיבולים וגם על פרות.
אורי מקלב: תן דוגמא אחת, למה צריך יותר?
אורי מקלב: אמר לו יוסף תשמע, כי ממהר השם לעשותו.
אורי מקלב: כיוון שזו פעם אחת, זה יכול רק חלום, שיכול להיות תופעה חולפת.
אורי מקלב: אבל כשמביאים לך את זה פעמיים, סימן שהעסק רציני.
אורי מקלב: זה הולך להיות - - -.
אורי מקלב: אז כשאנחנו כבר דנים לא פעם אחת אלא פעם שנייה בעניין הזה, אנחנו מתכוונים ברצינות לעניין.
אורי מקלב: אנחנו באמת רוצים לדון ואנחנו חושבים שאם יש לעסקים הגדולים את הדרך שלהם, העסקים הקטנים והבינוניים, אמנם שזה נתח כבד מאד, אנחנו חושבים שצריך וחשוב לתת להם את כל האפשרויות להתקדם.
אורי מקלב: דווקא בחברות קטנות ובינוניות לפעמים החלק הטכנולוגי והצורה שהם עובדים בולטת יותר, גם אם זה קיים בחברות גדולות, אבל החלק הטכנולוגי פחות בולט.
אורי מקלב: אנחנו הפעם רוצים לתת מבט על כל המסחר והקנייה בדרך שקוראים לה און ליין, או בדרך האינטרנטית או בדרך המקוונת.
אורי מקלב: אנחנו חשבנו בהתחלה, בשנה שעברה כשאנחנו דנו, דיברנו איך מכוונים את הגדלת חלקם של עסקים קטנים ובינוניים במסחר המקוון והציגו בפנינו.
אורי מקלב: והנה היום אנחנו כבר נמצאים בסך הכל שנה ומשהו, ומנתונים שהגיעו אלינו עכשיו אנחנו רואים שמדובר על עסק הרבה יותר רחב, הרבה יותר גדול.
אורי מקלב: ב מדינת ישראל אזרחי מדינת ישראל שותפים בכל השינוי הזה, השינוי שנקרא לו בהרגלי הקנייה ובאופן הקנייה.
אורי מקלב: אולי אפילו אנחנו נתונים, באופן יחסי, במקום ראשון.
אורי מקלב: אנחנו גם מכירים מ - - -, מהפעם שעברה, ראינו סיורים בדואר ישראל וראינו - - -