GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בטי ריטבו: אנחנו הוצאנו בשיתוף עם פורום ועד ההורים היישוביים עלון להורים, שמסביר על המקום שלהם ברשת.
<בטי ריטבו: אנחנו פה מחלקים.
<בטי ריטבו: ומה קורה במידה שאני רואה שהילד שלי נפגע ברשת, מה קורה לי, מה קורה לילד.
<בטי ריטבו: איך עלי לפנות, למי אני יכולה לפנות.
<בטי ריטבו: אנחנו גם שאלנו ילדים ובני נוער, ביחד איתם אנחנו - - -
אורי מקלב: נראה באמת שנעשית עבודה - - - אבל אין לי ספק שעוד ארוכה הדרך.
אורי מקלב: יש לכם עוד הרבה מה לעשות.
<בטי ריטבו: הדרך ארוכה מאד.
אורי מקלב: יהונתן, בבקשה.
<יהונתן קלינגר: תודה, בוקר טוב.
אורי מקלב: התנועה לזכויות דיגיטליות.
אורי מקלב: אתה מסכים איתנו, או לא מסכים?
<יהונתן קלינגר: אני באתי קודם כל כדי לשמוע, כבודו ושמענו הרבה וברור שאני חושב שהתפקיד של ההורים הוא לחנך ולא הטכנולוגיה.
<יהונתן קלינגר: אבל אני רוצה לתת קצת נתונים, כי כולם מאשימים את ההורים בהתנהגויות ואנחנו לאחרונה ערכנו סקר בקרב 500 ומשהו בתי עסק, שנוגע לשיימינג ובריונות כלפי עסקים ברשת ודווקא שם הנתונים הם לא כל כך מובהקים, כמו שנראה פה, שכולם מתלהמים ומתפרצים.
<יהונתן קלינגר: הנתונים שאנחנו קיבלנו מדברים על 13% מהעסקים שדיווחו בסך הכל שכתבו עליהם דברים שליליים.
<יהונתן קלינגר: כלומר, 87% מבתי העסק שנדגמו, 550 בתי עסק, בכלל לא חוו תופעות של שיימינג כלפי בית העסק.
<יהונתן קלינגר: אני לא מדבר על מקרים של אנשים פרטיים.
<יהונתן קלינגר: ככה שהנתונים מראים שמדובר בקומץ, לא מדובר בכך שכל ההורים מתבטאים, כמו שראינו בסרטון, בצורה חמורה.
<יהונתן קלינגר: אחד הדברים שחשוב לציין זה שכשהורים וילדים ביחד משתמשים בכלים טכנולוגים ביחד, לחוד - - -
אורי מקלב: השאלה אם זה לא כל ההורים.
<יהונתן קלינגר: אלא קומץ שהוצף, כמובן.
<יהונתן קלינגר: הורה אחד יכול ללכת ולכתוב ביקורות שליליות ולהיות בריון ולכתוב קללות ולהכתים ולגרום להרבה נזק, נכון.
<יהונתן קלינגר: והבעיה שלנו היא שלדברים החיוביים אין ביטוי.
<יהונתן קלינגר: לא תשמע אנשים שאומרים דברים כמו ששמענו, שרוב בתי העסק אומרים שבזכות האינטרנט המכירות שלהם גדלו.
<יהונתן קלינגר: להראות כמה עסקים אחרים אומרים וכמה אנשים אומרים שהתלונות שהם כתבו ברשת הביאו לכך שהם יקבלו שירות יותר טוב אחר כך.
<יהונתן קלינגר: כלומר תלונות הן משהו חיובי ועוזר, כשהוא לא בריוני, כשהוא לא אלים.
<יהונתן קלינגר: אז נכון, יש כלים משפטיים.
<יהונתן קלינגר: אנחנו לא חושבים שצריך להשתמש בהם בכל מקרה, אבל מה שהוועדה הזאת כוועדת מדע וטכנולוגיה צריכה לקדם, זה כלים להעצים את ההורים.
<יהונתן קלינגר: וכשאני מדבר על כלים להעצמת ההורים אני לא מדבר על אמצעים שכופים וסוגרים את הרשת, אלא לתת להם את היכולת גם על ידי ביקורת על משרדי הממשלה, שזה כמובן חלק מתפקידה של הוועדה, לשמוע מה הצרכים של מורים, של עובדי רווחה.
<יהונתן קלינגר: מה הצרכים של עסקים אחרים ולתת את הביקורת שהוועדה נותנת על שימושים טכנולוגיים ועל אפקטים כאלה של שיימינג ואחריות הורית שצריכה לבוא.
<יהונתן קלינגר: אבל גם לבוא לשוק ולשמוע איזה כלים יכולים להעצים את החינוך ההורי, לא על ידי פיקוח, לא על ידי מעקב מתמיד של ההורים על הילדים שלהם, אלא בצורה של תמריצים חיוביים להורים ולילדים.
אורי מקלב: תודה יהונתן.
אורי מקלב: ליאורה ליבוביץ, עמותת אשנ"ב.
<ליאורה לייבוביץ: שלום, תודה.
<ליאורה לייבוביץ: עמותת אשנב עוסק מזה שני עשורים בחינוך לשימוש נבון באינטרנט.
<ליאורה לייבוביץ: אנחנו עושים פעילות התנדבותית ללא תשלום.
<ליאורה לייבוביץ: אנחנו מגיעים לבתי הספר ו - - -
אורי מקלב: רק בקרב ילדים או בכלל?
<ליאורה לייבוביץ: לתלמידים ולהורים.
<ליאורה לייבוביץ: עם ההורים זה אתגר משמעותי והשנה, כחלק מתוך הצרכים שעלו ומתוך השותפות עם כל החברים כאן סביב השולחן, באמת אנחנו פעלנו בזירה ושדרגנו את תכניות הפעילות שלנו.
<ליאורה לייבוביץ: היום אנחנו מציעים יותר הדרכות להורים, באמת במגוון של דברים, אם זה היכרות עם הרשת, אם זה בכל הנושא של האחריות הפלילית שהם לא מודעים אליו.
<ליאורה לייבוביץ: צפייה ביקורתית בתכנים.
<ליאורה לייבוביץ: זאת אומרת להבין.
<ליאורה לייבוביץ: גייסנו אנשי מקצוע נוספים שמתנדבים, שמעבירים את ההרצאות האלה, כדי באמת להעשיר את העולם של ההורים ולא רק לבוא ולתת להם כללים.
<ליאורה לייבוביץ: אם פעם היינו נותנים כללים איך כן להשתמש באינטרנט בטוח - - -
אורי מקלב: אתם פועלים רק באזור מסוים?
<ליאורה לייבוביץ: לא.
<ליאורה לייבוביץ: אנחנו בפרישה ארצית.
<ליאורה לייבוביץ: אנחנו עשינו עכשיו פיילוט מאד מאד מוצלח בהוד השרון ואנחנו מעתיקים את המודל ואנחנו מזמינים כל רשות מקומית לבוא ולהיעזר.
אורי מקלב: מהניסיון שלכם, יש מודעות להורים?
אורי מקלב: יש רצון לשתף פעולה?
<ליאורה לייבוביץ: כן ולא וגם יהונתן יכול להעיד.
<ליאורה לייבוביץ: שנים רבות יהונתן התנדב גם בעמותת אשנב ולעתים ההורים לא מגיעים.
<ליאורה לייבוביץ: זאת אומרת יכול להית מצב שמישהו נוסע לנקודה צפונית או דרומית לתת הרצאה ומשתתפים שם שלושה או חמישה הורים.
<ליאורה לייבוביץ: מצאנו גם שביום של אסיפת הורים בתחילת השנה יותר קל להגיע לכל ההורים ולעשות הדרכות משותפות.
<ליאורה לייבוביץ: אבל מצד שני גם השטח מבקש עזרה וסיוע.
<ליאורה לייבוביץ: אני חושבת שזה גם תלוי מאד ברשות המקומית וחבל שדוברת השלטון המקומי לא הצליחה כנראה להגיע.
<ליאורה לייבוביץ: אני חושבת שכשעירייה מפנה לזה משאבים וממקדת תשומת לב, אפשר להגיע להרבה יותר תוצרים ולהגיע ליותר הורים.
אורי מקלב: פעילות חשובה מאד.
אורי מקלב: אני בטוח שכמה שתהיה יותר חשיפה ומודעות, ככה הפעילות גם תתרחב.
<ליאורה לייבוביץ: אנחנו נשמח לארח גם את הוועדה באיזה שהוא סיור.
אורי מקלב: כן, יכול להיות גם שעצם הדיון שלנו כאן יציף את הדברים ויחשוף את הפעילות.
אורי מקלב: אני באמת חושב שהנושא של המודעות והמחויבות צריך להיות ביחד, משולב.
אורי מקלב: אורלי פרידמן מרטון.
<אורלי פרידמן מרטון: שלום, תודה רבה כבודו על זכות הדיבור.
<אורלי פרידמן מרטון: אני ממייקרוסופט ישראל.
<אורלי פרידמן מרטון: אני אשתדל לא לחזור על מה שכבר נאמר.
<אורלי פרידמן מרטון: רק אולי לחדד או להוסיף נקודת ראות נוספת לגבי עולם המודלינג, כי בוודאי שכל העולם של שיח של הורים עם ילדים הוא מרכזי והכרחי וכמו שכבר נאמר פה, אנחנו סבורים ומאמינים שההורה לא חייב להיות סאבי טכנולוגי או מומחה טכנולוגי בשביל לנהל את הדיאלוג הזה עם הילדים שלו.
<אורלי פרידמן מרטון: אותו סט של ערכים, אותו סט של כללים, בסך הכל אותה אלימות או אותה בריונות או אותה שפה בוטה או אותה התנהגות משפילה שאפשר לקיים במרחב הפיזי, מתקיימת פשוט במרחב הווירטואלי.
<אורלי פרידמן מרטון: אולי מתקיימת בצורה קלה יותר על ההדק.
<אורלי פרידמן מרטון: הכוח של הרשת פשוט הרבה יותר גדול ואת זה צריך להסביר לילדים וחברת הכנסת רויטל סויד דיברה על זה והעירה.
<אורלי פרידמן מרטון: אני חושבת שאולי הלבל האחר או החדש או הנוסף שאפשר להציג מעבר לכל מה שכבר נאמר, זה שמצד אחד מדברים פה על חרדה ועל פחד ועל אימה של ההורים ומצד שני מדברים עלינו כולנו בסופו של דבר גם כצרכנים.
<אורלי פרידמן מרטון: אולי היבט נוסף של מודלינג זה שיש היום המון המון מידע.
<אורלי פרידמן מרטון: יושבים פה סביב השולחן ובהרבה מאד מקומות אחרים הרבה מאד גופים שעוסקים ומנגישים מידע כזה.
<אורלי פרידמן מרטון: חלקו בהרצאות פיזיות, חלקו בהרצאות מקוונות, חלקו באתרים שקיימים.
<אורלי פרידמן מרטון: גם אנחנו כצרכנים, גם אנחנו כהורים, יש לנו מודלינג אפילו לעשות שם במובן של איך למדתי להבחין בין אתר שהוא מזויף לבין אתר שהוא לא מזויף.
<אורלי פרידמן מרטון: איך למדתי להבחין איפה אני יכול לנהל ברשת עסקאות מסחריות ולשים את כרטיס האשראי שלי, כי זה יותר בטוח ואיפה לא.
<אורלי פרידמן מרטון: המידע הזה קיים.
<אורלי פרידמן מרטון: חלק גדול מההורים לא מגיע לשם בשביל ללמוד אותו.
<אורלי פרידמן מרטון: אנחנו בשיתוף פעולה עם הרבה מאד גופים שיושבים כאן מסביב לשולחן ב-13 השנים האחרונות, מנגישים את המידע הזה לילדים ולבני נוער בבתי הספר מדי שנה.
<אורלי פרידמן מרטון: היום כל עובדי החברה שלי נמצאים שם, מעבירים שיעורים מקוונים, מעבירים שיעורים פיזיים ואני חושבת שאחד הדברים הכי מעניינים זה שקהילת ההורים הרבה פעמים כשקורים לה, זה קשה, עמותת אשנב תגיד.
<אורלי פרידמן מרטון: יש הרבה מאד גופים שקשה מאד להביא אותם.
<אורלי פרידמן מרטון: אני יכולה להגיד שאחד הדברים החדשים שאנחנו עושים השנה, דווקא בשיתוף פעולה עם משרד החינוך ועם מכון אדלר, זה שביום רביעי בערב תתקיים אסיפת הורים דיגיטאלית, ראשונה מסוגה.
<אורלי פרידמן מרטון: יישבו מנכ"לית משרד החינוך, מנכ"לית מייקרוסופט ישראל ומנכ"לית מכון אדלר ביחד, יחלקו קצת טיפים עם הורים וצוותים מקצועיים יתנו עוד תשובות בשטח מלייב.
<אורלי פרידמן מרטון: זאת עוד דרך, זאת עוד הזדמנות.
<אורלי פרידמן מרטון: אבל בעצם הכלים קיימים.
<אורלי פרידמן מרטון: אם רק יכנסו לאתר של איגוד האינטרנט הישראלי למשל, כמות המידע שקיימת שם עבור הורים ומנגישה את האפשרות של הורה גם לנהל את הדיאלוג הזה עם הילד שלו, גם לקיים, לבנות הסכמות סביב זה וגם ללמוד מה הוא יכול או לא יכול לעשות, קיים באתר שלי, קיים באתר של כמעט כל גוף שיושב פה סביב השולחן.
<אורלי פרידמן מרטון: יש מידע, יש מה לעשות.
אורי מקלב: אוקיי, תודה על הדברים האופטימיים ועל שיתוף הפעולה.
אורי מקלב: עורכת הדין מי-טל שרייבר שורץ, מאיגוד האינטרנט ואחרון אחרי זה למשפט אחד, עמיר גפן.
<מי-טל גרייבר שורץ: תודה.
<מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו מדברים פה הרבה על המודלינג של הורים לילדים שלהם וזה כמובן חשוב מאד, אבל צריך לזכור שמודלינג קיים בכל הרמות.
<מי-טל גרייבר שורץ: כל אנשי הציבור צריכים לשמע מודלינג גם להורים, גם הם זקוקים למודלינג.
<מי-טל גרייבר שורץ: ואני מציעה שהוועדה - - -
אורי מקלב: החברה אחד לשני גם כן.
<מי-טל גרייבר שורץ: ואני מציעה שהוועדה תקרא אולי לחברי הכנסת לשמש כמודלינג לציבור כולו.
אורי מקלב: גם אנחנו חברי הכנסת וגם כל אחד הוא בעצם גם כן דוגמא אישית לא רק לילדים, הוא דוגמא אישית לחברה כולה ואנחנו מתקנים אותה.
<מי-טל גרייבר שורץ: דוגמא אישית לאנשים האחרים בעבודה שלו.
אורי מקלב: בכל דיון אנחנו מקבלים עוד תובנה נכונה ויפה.
אורי מקלב: אחרון הדוברים, אמיר גפן, בבקשה.
<אמיר גפן: אז תודה יושב ראש הוועדה באמת על כל היום.
אורי מקלב: אתה ממשרד החינוך?
<אמיר גפן: כן, אמיר גפן, אני מנהל תחום תוכן וידע באגף טכנולוגיות מידע במשרד החינוך.
<אמיר גפן: אני רוצה לחדד נקודה אחת בנושא המודלינג.
<אמיר גפן: זאת אומרת שמענו מהעמיתים שלי במשרד על העבודה שאנחנו עושים עם ההורים, הרבה מאד בדגש החינוכי ובקשר הורה – ילד, אבל אני עשיתי בדיקה ספציפית ומתקיימת גם פעילות ויש לנו גם סדנאות שהן בעצם חינוכיות עבור הילדים עצמם, עבור כללי ההתנהלות של ההורים.
<אמיר גפן: לדוגמא בסביבה כמו הווטסאפ - - -
<קריאה: הווטסאפ הכיתתי.
<אמיר גפן: הווטסאפ הכיתתי, הווטסאפ לפעמים של ההורים עם המורים, שאנחנו רואים שם אירועים.
<אמיר גפן: אז בעצם מה שרציתי במשפט אחד לחדד, זה שבאמת מעבר לעבודה של ההורים מול הילדים, אנחנו גם מבצעים פעילות בין ההורים לבין עצמם במתן דוגמא אישי איך להתנהל בצורה נכונה.
אורי מקלב: צריך גם לתת את הכלים להורים.
אורי מקלב: עם כל הכבוד, ההורים לא תמיד יודעים.
אורי מקלב: הם לא יודעים מה מותר להם לעשות ומה אסור להם לעשות.
אורי מקלב: יש איזו רתיעה ואני נכנס כבר לשלב הסיכומים.
אורי מקלב: יש איזו רתיעה.
אורי מקלב: קודם כל אני רוצה להודות כמובן על היום הזה ואני חושב שהדיון שהקדשנו לו הוא דיון חשוב.
אורי מקלב: זו גם חובה שלנו לעשות את זה ואני גם משוכנע שיש לזה גם תועלת.
אורי מקלב: ככל שמציפים, ככל שדנים, ככל שמעלים את זה למודעות וממילא זה גם יהיה אחרי זה להפנמה בעניין הזה, יש לזה חשיבות וזה מקדם מאד את העניין.
אורי מקלב: כל הזמן אנחנו במתח, ההתקדמות היא הרבה יותר גדולה מהמהירות שאנחנו פועלים בעניין הזה.
אורי מקלב: ועד שאנחנו כבר פועלים בנושא מסוים, אנחנו פתאום מודעים להרבה יותר.
אורי מקלב: ידענו על חשיפות שיש לנו היום בגלל הטכנולוגיה המתקדמת ואיך שלא יהיה, זה כבר נראה היום דבר ברור שאתה יוצא בבוקר רק עם הפלאפון.
אורי מקלב: אתה לא גולש לשום מקום.
אורי מקלב: לא משתמש לא בוויז, לא בשום דבר ובסוף היום אתה לוחץ על הכפתור ואתה יודע לעצמך ובאותה מידה גם אחרים יכולים לדעת, איפה אתה היית, מה עשית.
אורי מקלב: הורדת את הילד במעון, כמה זמן היית.
אורי מקלב: הלכת למרכז הקניות הזה, היית בעבודה, כמה זמן היית.
אורי מקלב: הלכת ברגל, היית בנהיגה.
אורי מקלב: היום כל אחד אצלו עם שרטוט, עם קו על המפה, איפה בדיוק היית וכמה זמן שהית.
אורי מקלב: הכל.
<קריאה: זה מטורף.
אורי מקלב: זאת אומרת יודעים את זה, אבל כשאתה רואה את זה אתה אומר נו, לא נורא, מה איכפת לי?
אורי מקלב: אבל אחרי שאתה רואה את זה בחוש, ויש מקומות שכבר יודעים אם יצאת מהבית, אז יודעים, לא משנה, אם יש שם מסחר, קופת חולים, לא משנה, כל מה שלא יהיה, אז גם מופיע מה זה.
אורי מקלב: זאת אומרת רק לעצמך אתה יודע שהיית ברחוב האפרסמון 12 בגבעתיים, סתם אני אומר, היית שם.
אורי מקלב: אם יש רופא או יש שם מקום מסוים אחר, מסחר, לא משנה, חנויות.
אורי מקלב: אז הוא אומר לך, באים למרכז מסחרי, הוא אומר מרכז מסחרי.
אורי מקלב: אולי הוא יודע כרגע ועם קצת מאמץ ה-WIFI יודע גם כן איפה היית בדיוק בתוך המרכז המסחרי.
אורי מקלב: ואם גם בן אדם חושב והוא אומר לעצמו אני לא רוצה את זה, אני לא מתחבר לזה והוא חושב שבזה הוא כבר מחוץ לתמונה, הוא לא.
אורי מקלב: אתה לא רואה את זה, אבל המידע הזה קיים.
אורי מקלב: זה לא שאתה לא רואה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים יחד עם זאת את הדברים החיוביים שיש.
אורי מקלב: אנחנו רצינו להקדיש את הדיון הזה קודם כל לנושא המודעות, שבוודאי שיודעים, אבל את המחויבות של ההורים ואת היכולות של ההורים ולתת כלים להורים ולא לחשוב שיש לנו פערים וממילא בתחום הווירטואלי או בתחום האחר, בתחום הזה אנחנו לא מחויבים.
אורי מקלב: יש לנו אותה מחויבות של הורים לילדים באותה מידה.
אורי מקלב: ולא זו אף זו, ואנחנו בטוחים בזה.
אורי מקלב: יש לנו גם כמה דוגמאות שהילדים מחכים מאיתנו למעורבות כזאת.
אורי מקלב: יש את האפשרות, לא צריך, אפשר לשתף פעולה.
אורי מקלב: הדברים האלה לא צריכים להיות דרך עימות.
אורי מקלב: הם צריכים להיות בהבנה, בשיח, בחשיפה, להיות שותפים בעניין הזה; והדבר שרצינו להבליט בתוך הכל זו הדוגמא האישית.
אורי מקלב: זה מה שרצינו להבליט בעניין הזה, ושכל מה שנעשה ואנחנו נמצאים באותו מקום ואנחנו נתנהג אחרת בדברים שיראו אותנו לגיטימיים, בדברים שאנחנו נחשוב שזה לא משפיע.
אורי מקלב: בסדר, אני גדול וזה קצת אחרת וזה לא פחות מזיק.
אורי מקלב: לא משנה, כל ההשגות שנגיד, נדע שהדוגמא האישית היא דבר מהותי.
אורי מקלב: אנחנו כבר יודעים שחינוך בכלל, הדבר המרכזי בחינוך זה נושא של דוגמא אישית.
אורי מקלב: אי דוגמא אישית לא נכונה זה גם סתירה לחינוך, אבל החינוך, גם החיובי, הוא רק על ידי או בעיקר על ידי דוגמא אישית.
אורי מקלב: אנחנו קיבלנו הרבה חידושים בדיון הזה ואני גם חושב שגם הסרטון שראינו, ואם נגיע גם לדו"ח השנאה, אלה באמת דברים שצמררו אותי.
אורי מקלב: לראות כל כך הרבה, בכמות כזאת גדולה של הסתה, של שנאה לכל כך הרבה מגזרים.
אורי מקלב: אני הסתכלתי, ובחלק מהם גם כמובן על המגזר החרדי, שזה בכמות כזאת גדולה, שזה הדברים שרצים ברשת והמילים והדברים החמורים יותר והביטויים החמורים יותר ממגזרים שונים, ההטרדות שיש.
אורי מקלב: זה דברים מאד קשים.
אורי מקלב: אני אומר לגבי המגזר החרדי שזה קצת גולת האור שיכול להיות שחלקו הגדול לא נחשף לזה.
אורי מקלב: אז יכול להיות שעושים נגדו הסתה, אבל הוא לא נחשף לזה.
אורי מקלב: כבר איזה משהו, רווח בעניין.
אורי מקלב: אני יודע גם מתוך המקום שאני מגיע ממנו, המעורבות של ההורים ולקיחת האחריות בעניין הזה זה הדבר, המפתח לכל הצלחה בכל פעילות בעניין הזה.
אורי מקלב: לא לחשוב שיש לנו את הזכות הזאת בכלל לא להיות בתוך העניין הזה.
אורי מקלב: לתת לבתי הספר, לחשוב שזה רחוק ממני.
אורי מקלב: אני גם לא יודע, אז אני ממילא גם פטור ואני לא מבין בזה הרבה וזה תמיד רחוק ולא יקבלו ממני בעניין הזה, אני חושב שזה ממש לא נכון.
אורי מקלב: שיהיה לנו יום נעים.
מנואל טרכטנברג: שלום לכולם.
מנואל טרכטנברג: היום ה-29 במאי 2017, ד' בסיוון תשע"ז.
מנואל טרכטנברג: אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת המדע של הכנסת.
מנואל טרכטנברג: אני לא יושב הראש הקבוע, אלא חבר הכנסת אורי מקלב, שביקש ממני להוביל את הדיון הזה.
מנואל טרכטנברג: אני עושה זאת בשמחה.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מחכים שחבר הכנסת מקלב יבוא להגיד כמה מילים ואז נפתח את הדיון גופו.
מנואל טרכטנברג: אני אנצל את הזמן לכמה הערות טכניות.
מנואל טרכטנברג: הזמן שלנו מן הסתם מוגבל.
מנואל טרכטנברג: הדיון כולו אמור להימשך שעה וחצי.
מנואל טרכטנברג: יש הרבה דוברים, הרבה ארגונים ומוסדות שביקשו את רשות הדיבור ואנחנו נרצה לשמוע כמה שיותר.
מנואל טרכטנברג: אז אנחנו מבקשים מכל אחד ואחת לנסות ולהסתפק בזמן מוגבל.
מנואל טרכטנברג: זה התפקיד שלי להיות השוטר הרע בעניין הזה.
מנואל טרכטנברג: מי שירצה לדבר ולא נרשם, מוזמן לעשות זאת אצל מזכירות הוועדה כאן לידי.
מנואל טרכטנברג: אז עד שיושב ראש הוועדה יגיע אלינו, אני רוצה להגיד כמה מילות פתיחה על הנושא החשוב הזה.
מנואל טרכטנברג: תראו, זו אמת נדושה, אבל בכל זאת אמת, שהמשאב העיקרי שיש למדינת ישראל הוא המוח הפורה שלנו בתחום המדעי, בתחום הטכנולוגי.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מייצרים אותו בכמות ובאיכות שהם לא פרופורציונאליים לגודל המדינה ולרמה הכלכלית של המדינה.
מנואל טרכטנברג: ועם כל הכבוד לגז, שאנחנו כל כך מתפעלים ושמחים על הימצאותו, הגז מתכלה, מחירי הגז עולים ויורדים.
מנואל טרכטנברג: המוח היהודי, אני מקווה, שהוא נשאר קבוע לאורך זמן.
מנואל טרכטנברג: הנה יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.
אורי מקלב: אני קודם כל מתנצל.
אורי מקלב: תודה רבה אדוני יושב הראש, ככה נכנסתי בנחיתה מלאה ומיד אני רוצה להגיד כמה משפטים.
אורי מקלב: פשוט הייתי בוועדת הכנסת, ועדת המדע והטכנולוגיה, שיושבת עכשיו בנושא אחר לגמרי.
אורי מקלב: אז אני קודם כל רוצה לספר לחברים שאנחנו עשינו הרבה מאמצים שפרופסור טרכטנברג יוכל לשבת על הכיסא הזה.
אורי מקלב: כדי שהוא יוכל לנהל ישיבות הוא היה צריך להיות חבר בוועדה או - - - קבוע של חבר בוועדה.
אורי מקלב: לפעמים הדברים הפוליטיים לא מאפשרים, בחלוקות הפוליטיות שיש, ודאי מפלגה שבאופוזיציה, שיש לה לא הרבה תפקידים, אז בעצם היינו צריכים לעשות מאמצים כדי שפרופסור טרכטנברג יוכל להיות קודם כל חברה בוועדה וממילא גם מנהל.
אורי מקלב: פרופסור טרכטנברג לא נמצא פה עכשיו רק כדי לנהל את הישיבה הזאת כממלא מקומי.
אורי מקלב: זה הרבה מעבר לכך.
אורי מקלב: אנחנו ציפינו לכך שאת כל נושא האקדמיה, במגוון המטרות או היעדים שיש לנו, גם בתוך החיזוק, גם האקדמיה בכללותה והחיזוק של כל הנושאים שאנשי האקדמיה ומוסדות האקדמיה מתעסקים בהם ומתמודדים איתם.
אורי מקלב: מפעם לפעם צפים לנו כאן ורק לאחרונה דיברנו למשל לגבי מס מיסוי מלגות, שהמוסדות האקדמיים, האקדמיות צריכות להתמודד.
אורי מקלב: כנושא קטן זה היה רק לאחרונה ואנחנו כוועדה רואים צורך וגם מחויבות להתעסק ולטפל בזה.
אורי מקלב: אנחנו אמורים, לאחר משא ומתן ואנחנו גם מלווים את המשא ומתן שיש עם רשות המיסים ועשינו פעילות משותפת גם ועדת הכספים בעניין הזה, כחלק ממטרות שאנחנו יודעים שיש לנו אחריות וגם מחויבות; וגם בעצם לקדם את נושא הסגל האקדמאי, גם מעמדו, גם תפקודו וגם דברים מסוגים שאנחנו רוצים בנושא מחקר ומדע.
אורי מקלב: ולכן אנחנו רואים את זה כוועדת המדע, בלי שום שייכות פוליטית.
אורי מקלב: זה לא נושא של שייכות פוליטית, ממש לא.
אורי מקלב: אנחנו רואים את זה מעל השייכות הפוליטית, בדברים שהם עוסקים היום בליבה של העתיד של מדינת ישראל, אם אנחנו רוצים לראות אותה כמובילה גם במדע, בטכנולוגיה ובאקדמיה, שזה אחד תלוי בשני.
אורי מקלב: אנחנו אמרנו את זה כבר מזמן, שכל הנושאים של הטכנולוגיה המתקדמת והמדע, הכל מגיע בהרבה דברים מתוך האקדמיה שנותנת את המענה.
אורי מקלב: גם בנושא חינוך, שפרופסור טרכטנברג דן בזה הרבה ורוצה לשים בזה הדגשים.
אורי מקלב: לכן זו סדרה של ישיבות, שיהיו בנושא הזה, שפרופסור טרכטנברג ינהל אותן, לפי סדר יום שאנחנו יושבים ביחד וקובעים.
אורי מקלב: ודווקא בנושא הזה, שעכשיו הוא בחר, שזה באמת היה מתוך מטרה לראות וקודם כל להחזיר ולתת את כל הכלים ואת כל האפשרויות ואת כל התמריצים למוחות שיש לנו.
אורי מקלב: אנחנו בזה מצטיינים ושיוכלו ליישם את זה כאן בארץ.
אורי מקלב: ממילא ההשלכות של זה רבות.
אורי מקלב: לכן אני מברך אותך רבות בהצלחה.
אורי מקלב: אתם יודעים, הנהלת הוועדה עושה מאמצים ותהיה עומדת לרשותך בכל הנושאים שאתה חושב שהם צריכים לדון.
אורי מקלב: אנחנו נפנה גם דברים אחרים, כדי לתת קדימות לנושאים האלה.
אורי מקלב: אני מאחל לך ולנו הצלחה גדולה.
מנואל טרכטנברג: תודה רבה לך אדוני יושב הראש הקבוע של הוועדה.
מנואל טרכטנברג: הצטרף אלינו חבר הכנסת עודד פורר, שהוא לא רק חבר כנסת אלא בעברו היה גם מנכ"ל משרד הקליטה ולכן יש לו גם הרבה ניסיון ומה לומר בנושא הזה.
מנואל טרכטנברג: מילה אחת לחבר הכנסת מקלב.
מנואל טרכטנברג: תראו, זה לא מחזה שכיח בכנסת, שיושב ראש מכהן של ועדה מבקש מאיש אופוזיציה, או מכל אחד אחר, לנהל - - -
עודד פורר: בכלל מחבר אחר.
מנואל טרכטנברג: בכלל מחבר אחר, לשבת על הכסא הזה.
מנואל טרכטנברג: להיפך, בדרך כלל הכיסא הזה הוא נושא למריבות.
מנואל טרכטנברג: אני באמת רוצה להגיד שחבר הכנסת מקלב מנהל את הוועדה הזאת בצורה הכי ממלכתית, הכי עניינית ולטובת המדע והטכנולוגיה בישראל.
מנואל טרכטנברג: אני מאד מקווה שמי שיושב כאן ושומע זאת גם יעביר את זה הלאה.
מנואל טרכטנברג: תדמיתה של הכנסת לא במיטבה, בלשון המעטה.
מנואל טרכטנברג: ותדעו לכם שיש גם תופעות כאלו ואנחנו חייבים לאישים האלה הרבה מאד, כדי לשמר את תפקודה של הכנסת, את כבודה, את הייעוד שלה בציבוריות הישראלית.
מנואל טרכטנברג: אז תודה רבה לך.
אורי מקלב: כשיש שותפים כאלה, זה רק עובד טוב ביחד.
אורי מקלב: אנשים - - -מאד ואנחנו באמת בטוחים שזה ייעל ורק יוסיף לדיון הזה.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להמשיך.
מנואל טרכטנברג: פתחתי בדברי - - -
עודד פורר: אני מבקש לפני.
עודד פורר: אם יש לך דברים לומר, אז אחריך.
מנואל טרכטנברג: כן, אני באמצע.
עודד פורר: אז אני אחריך.
מנואל טרכטנברג: בהחלט, ברצון רב.
עודד פורר: לפני הדיון פשוט.
מנואל טרכטנברג: כן, כן, בהחלט.
מנואל טרכטנברג: אנחנו עדיין בדברים המקדמיים.
מנואל טרכטנברג: אז ציינתי קודם שהמשאב העיקרי שיש לנו זה אכן המוח הפורה, המדעי הטכנולוגי.
מנואל טרכטנברג: התרומה שלו בכל התחומים למדינת ישראל, אנחנו מכירים את זה, אבל צריך להזכיר בכל זאת.
מנואל טרכטנברג: בתחום הביטחון מהכור ועד כיפת ברזל.
מנואל טרכטנברג: ובתחום הכלכלי – מהקופקסון ועד למובילאי.
מנואל טרכטנברג: מובילאי שיצאה מאיש אקדמיה באוניברסיטה העברית.
מנואל טרכטנברג: ובפן החברתי, מעל הכל המוביליות החברתית שמתאפשרת בשל הנגשת ההשכלה הגבוהה לחלקים הולכים וגדלים של הציבור בישראל.
מנואל טרכטנברג: ועדיין, כשכולנו מבינים את החשיבות של המשאב הזה, מדינת ישראל וממשלות ישראל לא תמיד עשו מה שהיה צריך לעשות כדי לטפח ולשמר את המשאב הזה.
מנואל טרכטנברג: ואני רוצה להזכיר לעצמנו את העשור הראשון של המאה הזאת, אותו עשור שאנחנו מכנים העשור האבוד, שבמהלכו התרוקנו שורות הסגלים הבכירים באוניברסיטאות.
מנואל טרכטנברג: הייתה ירידה אבסולוטית במספר החוקרים בסגל הבכיר באוניברסיטאות.
מנואל טרכטנברג: כל עוד שבחוץ לארץ הלכה וצמחה קהילייה שלמה של צעירים מוכשרים, אקדמאים, מדענים, שרצו לחזור למדינת ישראל ולא היה לאיפה ולא היו תנאים ולא היו תקנים וכדומה.
מנואל טרכטנברג: ואני אומר את זה לא כדי לבוא חשבון עם אף אחד אחר, אלא כדי לזכור ולהזכיר שהמשאב הזה לא מונח בכיס, רבותי.
מנואל טרכטנברג: שכדי שנמשיך ונישען עליו בכל התחומים האלה, אנחנו צריכים לעשות יום יום כדי שזה יהיה.
מנואל טרכטנברג: בשנת 2010 ות"ת גיבשה תכנית רב שנתית, ששמה כיעד מרכזי להחזיר מדענים ארצה.
מנואל טרכטנברג: למלא את השורות.
מנואל טרכטנברג: והיו אפילו יעדים מספריים לכך והיו מגוון כלים – מרכזי מצוינות ותמיכה במוסדות כדי לקלוט סגל וכדומה.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד שהמחסור הזה בחוקרים, לא היה רק נחלתה של האקדמיה.
מנואל טרכטנברג: גם בתעשייה וגם בתעשייה המתקדמת מן הסתם וגם בסקטור הציבורי היה מחסור באותם צעירים מוכשרים ששהו באותו זמן בחוץ לארץ.
מנואל טרכטנברג: מלבד המהלך של הות"ת, גם מוסדות אחרים עשו מאמצים לא קטנים.
מנואל טרכטנברג: קמה התכנית להשבת האקדמאים.
מנואל טרכטנברג: אני חושב שעודד היה מעורב בדבר הזה, בטח תרם לדבר הזה, שהתגייסו לזה מספר משרדי ממשלה.
מנואל טרכטנברג: האקדמיה הלאומית למדעים גם תרמה תרומה משמעותית וגם עמותות והתארגנויות אזרחיות, כמו סיינס-אברוד, שאנחנו נשמע מהם גם היום.
מנואל טרכטנברג: אנחנו רוצים היום קודם כל לקבל דיווח, תמונת מצב עכשווית, עדכנית, מה קורה עם הנושא הזה.
מנואל טרכטנברג: כמה התקדמנו.
מנואל טרכטנברג: כמה עדיין צריך למלא את השורות.
מנואל טרכטנברג: באיזו מידה יש עדיין צעירים רבים בחו"ל, שרוצים לחזור ולא מתאפשר להם.
מנואל טרכטנברג: מה הם הקשיים.
מנואל טרכטנברג: מה התכנית לטווח ארוך לגבי זה, כי עוד פעם, זה לא זבנג וגמרנו.
מנואל טרכטנברג: זה נושא שיהיה וצריך להיות איתנו כל העת.
מנואל טרכטנברג: אלה הדברים שאנחנו רוצים לשים על השולחן, ומוטב לעשות את זה לא בעת משבר.
מנואל טרכטנברג: אנחנו לא נמצאים במשבר ולכן דווקא זה הזמן להידרש לו, להידרש לתכניות ארוכות טווח, שנוכל לפעול ולקדם את הנושא.
מנואל טרכטנברג: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.
עודד פורר: ראשית אני אתנצל שאני לא אהיה בדיון בגלל שיש לי להיות ב- 15 ועדות במקביל היום.
עודד פורר: זה קצת קשה.
מנואל טרכטנברג: יצאת בזול היום.
עודד פורר: ואני לא חבר בוועדה הזאת, אבל אני כן ביקשתי לבוא, כי אני רואה חשיבות עצומה.
עודד פורר: אני רוצה להודות גם ליושב ראש הוועדה אלף על כך שפינה את הזמן, ב' שגם נתן לך להוביל את העניין הזה.
עודד פורר: אני חושב שאין מתאים ממך גם בהיכרות עם החומר, גם בענייניות וזה לא עכשיו של שאלה של קואליציה או אופוזיציה בכלל.
עודד פורר: זה בדיוק נושא שהוא בליבת עתידה של מדינת ישראל, לא פחות מכך.
עודד פורר: אנחנו כולנו נהנים להתהדר בסטרטאפ ניישן ובהצלחות שלנו, אבל ההצלחות האלה צריכות לבוא מבסיס, והבסיס זה בהחלט אותם אקדמאים ומדענים.
עודד פורר: אני עסקתי בנושא הזה לא מעט בתפקידי הקודם כמנכ"ל משרד העלייה והקליטה.
עודד פורר: ראיתי דברים טובים יותר שהממשלה עושה, ראיתי דברים טובים פחות שהממשלה עושה.
עודד פורר: אני כן יכול לומר, בוודאי בהקשר של האקדמאים, אין פה קונץ, כמו שאומרים.
עודד פורר: כשאני הייתי ילד הייתה מילה כזאת, קונץ.
עודד פורר: אני לא יודע אם עוד משתמשים בה.
מנואל טרכטנברג: אתה עדיין ילד.
עודד פורר: מחר אני חוגג 40, אז אני כבר לא.
עודד פורר: זהו, אני מסיים את הילדות.
עודד פורר: אז אין פה קונץ.
עודד פורר: כשהממשלה נתנה תקנים והקצתה תקנים לאקדמאים, התקנים התמלאו.
עודד פורר: זאת אומרת אם לאקדמיה לא יהיו תקנים לתת לחוקרים, לא יהיו חוקרים.
עודד פורר: צריך להקצות כסף לעניין הזה, בוודאי באקדמיה.
עודד פורר: אבל היום, בטח בשוק שבו אנחנו חיים ובטח במה שמדינת ישראל רוצה להיות כיום והיא עוד רוצה לצמוח ולהתפתח כסטראטפ ניישן, כמדינה שהמדע בה הוא חזק, תעשיית המדע היא חזקה.
עודד פורר: אנחנו גם צריכים למצוא את המקום שבו אנחנו מוצאים לאותם אקדמאים בכירים, לאותם חוקרים בכירים, גם מקום בתוך התעשייה ובמחקר יישומי, שבסופו של דבר אתם יודעים, על חלק מהמחקרים הלאה, החברות הישראליות הגלובליות, הגדולות שבהן, חיות על המחקרים האלה.
עודד פורר: אגב, גם המוסדות האקדמאיים חיים מהם.
עודד פורר: גם הם נהנים מהתמלוגים של אותן תרופות או המצאות.
עודד פורר: וכדי שזה יקרה צריך לעשות באמת תכנית כוללת.
עודד פורר: אני כן מבקש להניח הצעה לסדר במובן הזה שהוועדה, בדיונים שלה תקיים.
עודד פורר: נקדיש אולי את אחד הדיונים לרעיון, לפחות שאני מבשל אותו אצלי כבר הרבה זמן, גם עם הניסיון שלי; ואני מסכים בעיקר עם המשפט האחרון שאמרת.
עודד פורר: לא צריך להסתכל על זה בעת משבר ועכשיו להגיד אוקיי, איך אנחנו מהר-מהר מחזירים את כולם.
עודד פורר: לשיטתי, אני חושב שאנחנו צריכים להסתכל מעבר לפתרון של מי שנמצא כבר שם, גם על אלה שיוצאים וייצאו.