GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זאב שמילוביץ: הזיהוי יכול להיעשות ברמה של - - -
אורי מקלב: אמצעים טכנולוגיים?
<זאב שמילוביץ: אמצעים טכנולוגיים.
<זאב שמילוביץ: אמצעים של חישה מרחוק, בעיקר צילום וצילום היפר-ספקטראלי, זה יכול להיות בעזרת רובוטים קטנים שנעים בשטח שעליהם אנחנו עובדים, מרחפנים ויכול להגיע עד רמה של לוויינים.
<זאב שמילוביץ: כל טווח מערכות החישה מקרוב ועד רחוק, הן נרתמות לעניין הזה ואנחנו מנסים להגיע למצב שבו בעצם נקבל זיהוי של מפגע, גם בזמן מהר ככל האפשר, במקום המדויק ובצורה כזאת להקטין את הצורך בריסוס, למשל.
<זאב שמילוביץ: דוגמה שניה שנתתי היא שימוש במערכות ניטור למלכודות זבובים, מערכות ניטור אוטומטי שבהן האינפורמציה נכנסת למערכת מידע גיאוגרפי, מערכת ממוחשבת בוחנת את האפידמיולוגיה של התהליך ואומרת לנו בעצם: זה הזמן הנכון להתחיל לרסס בנקודה מסוימת.
<זאב שמילוביץ: הדבר הזה מאפשר לך מצד אחד למנוע את הפגעים העתידיים ופחתים וכל מה שדיברנו עליו אבל בנוסף, אם אתה עושה את זה מושכל ואופטימלי, אתה גורם לריסוס מועט יחסית - - -
אורי מקלב: כן, גם - - -
<זאב שמילוביץ: גם כסף - - -
אורי מקלב: וגם אפקטיביות.
<זאב שמילוביץ: וגם פחות נזק לסביבה.
<זאב שמילוביץ: כמה שאתה מרסס פחות מצב הסביבה יותר טוב.
אורי מקלב: תודה, אני חייב להאיץ באנשים משום שאנחנו חורגים מלוח הזמנים שלנו אז אני אבקש נבקש מיענק'לה מוסקוביץ', נמצא פה?
<קריאה: לא, הוא לא נמצא.
אורי מקלב: אם לא אז אלקנה בן אלישר אם הוא נמצא.
<אלקנה בן ישר: נמצא.
אורי מקלב: בבקשה ואחריו נבקש מנעם בלום.
<אלקנה בן ישר: אני אגע ברשותכם, כבוד היושב ראש, בכמה אספקטים.
<אלקנה בן ישר: אל"ף, הפיתוחים שנעשים במכון וולקני ושמענו מקצת מהם, הם למעשה הבסיס שעליו יכולה לצמוח חקלאות ישראל.
<אלקנה בן ישר: שמענו בעיקר על פיתוחי post-harvest אבל מדברים הרבה מאד על פיתוחים שהם pre-harvest, זאת אומרת, בשדה עצמו.
<אלקנה בן ישר: איך מתמודדים עם בעיות, איך נותנים מענה לצרכים של החקלאים ואיך יוצרים חקלאות עתידית.
<אלקנה בן ישר: היושב ראש סיפר על ההיסטוריה המשפחתית שלו בפתיחת הישיבה ועל איך עסקנו בחקלאות לפני מאה ומאה שלושים שנה, אז אני חושב שהחקלאות הישראלית – שנימנו פה השבחים על ידי חבר הכנסת בר לב וחבר הכנסת ברושי וגם על ידי כבוד היושב ראש – מתפתחת בזכות החדשנות שכל הזמן צומחת.
<אלקנה בן ישר: נשאלה פה השאלה איך זורם הידע ובשביל זה קיים המו"פ החקלאי הפריפריאלי.
<אלקנה בן ישר: הבסיס מתחיל ממכונים מדעיים שנמצאים והדוגמה שלנו היא מכון וולקני ואני אומר את זה פה על אף שחבריי לא תמיד שומעים את זה ממני, צריך לחזק את המכון הזה ולתת לו את הכלים להיות מכון.
<אלקנה בן ישר: בלי זה החקלאות לא תתקדם.
<אלקנה בן ישר: אינני עוסק פה במיקומו ולא בנושאים האלה אבל המכון כשלעצמו חיוני למדינת ישראל, אחרת לא יהיה שום בסיס לחקלאות.
<אלקנה בן ישר: ליד זה צריכה להיות מערכת של זרימת ידע לשטח שהיא למעשה תייצר את העסק שפורה אצל החקלאים, תייצר את החקלאות בשטח.
<אלקנה בן ישר: נמצא לפניי הדוח של הלמ"ס שפורסם רק השבוע, על ירידה בכמות חומרי הדברה במדינת ישראל, ירידה מאד משמעותית.
<אלקנה בן ישר: במיוחד ואני אומר את המילה במיוחד, חומרים נגד חרקים ואקריות.
<אלקנה בן ישר: שם הירידה היא דרסטית, ירידה של 60% במהלך שבע, שמונה שנים.
<אלקנה בן ישר: זה לא קרה כי הפסיקו למכור בחנויות, זה קרה כי נוצרו פיתוחים ברמת השטח והידע הזה לאט לאט זורם למטה, זורם לרמת השטח ומצליחים ליישם אותו.
אורי מקלב: היינו בסיור בחקלאות עירונית של ארבעה דונם במעלה אדומים, שם את כל החקלאות מייצרים על גגות, ניסיון ומחקר - - - קוראים לחממה הזאת.
אורי מקלב: בכל אופן, שם דיברו על חרקים והוא דיבר על 90% פחות לפני המלחמה, באופן טבעי, בגלל שזה לא נעשה על הקרקע וגם לא על חממה שהיא צמודה לקרקע אלא כיוון שהיא נמצאת על הגג אז 90%, מעבר לכך שיכולת המלחמה שלו והמאבק שלו הם על ידי אטימה כזו או אחרת והוא מגיע לרמות מאד מאוד יפות במניעה של חרקים.
אורי מקלב: אני סתם אומר את זה, שיש היום פיתוחים שגם, כמו שאתה אומר, להילחם אבל יש עוד אפשרויות חדשות היום.
<אלקנה בן ישר: אז אנחנו עוסקים - - -
אורי מקלב: הזכרת משפחה, בהיסטוריה של המשפחה כתוב שיחד אתם, במקום שאליו עלו, היה גם רופא שבא במטרה להתיישב ולעזור לחלק מההתיישבות אבל אחרי תקופה קצרה הוא נסע חזרה, הוא לא נשאר, מכיוון שהוא אמר: תראו, שום עוף לא עובר כאן - - - בנסיבות האלו באדמה הזאת, הכול היה ביצות ועכשיו אתה שואל אותי, הם גם כנראה ידעו אבל טכנולוגיה, הגם שגם כתבו שהבן של מרדכי חיים נסע עוד לפני זה ללמוד על איך החקלאות של אז, של כרמים, איך - - - אותם, אז כנראה שתמיד היינו, למדנו תמיד, תמיד עשו אבל אנחנו היום מגיעים להישגים הרבה יותר גדולים.
<אלקנה בן ישר: עכשיו אני אגע בנקודה המרכזית שהיא למעשה המשמעותית ונגע בה חבר הכנסת ברושי.
<אלקנה בן ישר: היכולת לקיים מחקר חקלאי וחדשנות חקלאית, אין מה לעשות, היא מוטית תקציב ואם מדינת ישראל לא מסוגלת להעמיד תקציב מינימלי ואנחנו מדברים על היום, במדינת ישראל, אם משווים את זה למדינות ה OECD אז אני אומר שזה נס כלכלי.
<אלקנה בן ישר: זאת אומרת, זה שמצליחים לייצר ידע ונמצאים בחזית הידע, אני לא יודע כמה שנים זה עוד יימשך כי התקציבים למחקר חקלאי הולכים ויורדים.
<אלקנה בן ישר: ואם אנחנו מדברים היום על סדרי גודל של כסף ואני קורא לו כסף חופשי, מעבר למשרות התקן, אז יש היום במדינת ישראל בסך הכול 25 מיליון דולר שמוקצים למחקר חקלאי.
<אלקנה בן ישר: אם משווים את זה למדינות העולם אז כ-25 מיליון דולר מוקצה למחקר חקלאי, לתכניות, למו"פים אזוריים, לכל מה שכרוך, שאנחנו קוראים כסף רב וזה - - -
אורי מקלב: מעבר - - - הגורם האנושי, הידע המיוחד שיש אבל מחקר צריך גם לתחזק אותו, לממן אותו, בלי זה - - - לקיים אותו.
<אלקנה בן ישר: בלי המימון הזה אין שום סיכוי שאנחנו נהיה בחזית הידע ואנחנו נמצא את עצמנו בעוד כמה שנים במקום שבו אנחנו נלך ללמוד בארצות הברית, בהולנד או בכל מקום אחר, איך מייצרים ידע חקלאי.
<אלקנה בן ישר: לכן אני קורא מפה, חבר הכנסת ברושי עשה פעולה בוועדת הכספים, הוא עשה רק חצי עבודה, אני אומר את זה בצורה ברורה והוא הזכיר את זה פה, שבסופו של דבר הוא קרא לזה "דפקו אותנו במשרד האוצר" אז אני אומר, דפקו אותנו במשרד האוצר והשאירו כמה תמיכות במו"פים בסכומים נמוכים וגם את הכספים שעומדים לרשות המדען הראשי - - -
אורי מקלב: אני אמרתי לנציג האוצר באחד הדיונים האלה, אמרתי לו: בעצם אתה מוכיח את כוונתכם בזה שאתם, הרי אתם אנשים הגיוניים עם אחריות וזה שאתם לא נותנים, שאתם מייבשים את המכונים האלה ולא נותנים את התקציבים הראויים והדרושים, זה מראה שבעצם אתם לא רואים את עתיד החקלאות ולכן אתם עושים את זה.
אורי מקלב: הרי אני מכיר אתכם אחרת, אתם הייתם חכמים - - - אחריות, היה צריך להתנהל אחרת עם המחקרים.
אורי מקלב: רק עם המשוואה - - - אתם רואים את הענף הזה היום כנטל על מדינת ישראל, כדבר שהוא גם גורם הוצאות ואז אני יכול להבין אתכם ויכול לחלוק עליכם אבל להבין את הגישה שלכם וזה מציף את הגישה - - - לסתור דברים את הדברים שלי.
אורי מקלב: אני חייב להתקדם הלאה, אלקנה, ברשותך ואנחנו נבקש מנעם בלום.
אורי מקלב: ברשימה שלי יש פה את עמוס לוין.
<עמוס לוין: כן.
אורי מקלב: אז קודם כל, אני חושב, למי עוד לא נתתי?
<אמנון ליכטר: יש את ד"ר משה קוסטיוקובסקי וד"ר מירי קליין, ברשימה.
אורי מקלב: אני אעשה הפסקה של שלש דקות.
אורי מקלב: אני מתנצל, אני מחדש את הוועדה.
אורי מקלב: היה כאן צוות עבודה.
אורי מקלב: אני רוצה לחדש את הוועדה ברשותכם, גם אתם מאבדים את הסבלנות וצריך להתכנס לתוך דיון.
אורי מקלב: גם דיון, יש לו זמן שהוא איכותי ואפקטיבי בזמן שלו.
אורי מקלב: היה כאן צוות צילום חיצוני שבא להסריט סרטון הסברה - - - חיכו הרבה זמן - - - אנחנו נמשיך בדיון והסכמנו על נעם בלום, נכון?
<נעם בלום: כן, אדוני.
<נעם בלום: אני מקימהּ ובעליה של חברת "צברי אורלי".
<נעם בלום: אני עוסק במחקר ויזום חקלאי מאז שנת 1975, מפתח טכנולוגיות בתחומים מגוונים בתחום החקלאות, טכנולוגיות, טכניקות, ועוסק, נקרא לזה, באסטרטגיה בחשיבה הגלובלית.
<נעם בלום: אני מבקש להתייחס כאן לכמה נקודות בזמן הקצר שעומד לרשותי, אני רוצה להעלות אותן, במיוחד על רקע ההערה של יושב ראש המועצה לתכנון כלכלי, האם זו ההגדרה?
<נעם בלום: הוזכר כאן קודם פרופ' שמחון שאמר שחקלאות בישראל צריכה לספק מזון למדינת ישראל, מזון טרי וזה הכול.
<נעם בלום: למי שלא יודע, למעלה מ-95% מהמים שאנחנו משקים אתם את הגידולים החקלאים – מבוזבזים.
<נעם בלום: למעלה מ-50% מהדשן שאתו אנחנו מדשנים את הגידולים החקלאים – הולך לאיבוד ונשטף בקרקע.
<נעם בלום: כשאנחנו מגדלים צמחים ועצים, ירקות, תבלינים וכן הלאה, משקים ומדשנים, אנחנו יוצרים בית גידול פנטסטי למזיקים, לצמחי בר ואז אנחנו מרססים בחומרי הדברה כדי להדביר את המזיקים שאנחנו בעצמנו יוצרים להם בית גידול יוצא מן הכלל.
<נעם בלום: מדוע אני מקדים עם הנושא הזה, כי בעצם המשמעות של הדבר היא שמבחינה פונקציונלית החקלאות היא חקלאות לא יעילה, היא חקלאות בזבזנית ואם חברי עומר בר לב העלה קודם ואמר שהטפטוף הישראלי הוא "גדול הישגי החקלאות" במירכאות של מדינת ישראל, חבל שעומר לא יושב כאן אבל הייתי מזכיר לו שהטפטוף פותח לפני כחמישים וחמש שנים.
<נעם בלום: נכון שהוא השתפר מאז אבל הטפטוף הוא המצאה ישנה ונושנה.
<נעם בלום: זה כמו שהייתי אומר לעומר, מפקד סיירת מטכ"ל, שה"עוזי" הוא גדול הפיתוחים של התעשיות הביטחוניות של מדינת ישראל.
<נעם בלום: אז ה"עוזי" היה נכון לזמנו עם הרבה אגו ישראלי וגם הטפטוף בעצם.
<נעם בלום: 'בגדול' החקלאות הישראלית – ויושבים כאן
<נעם בלום: בעלי מקצוע ומדענים בתחומים שהם בוודאי מבינים כמה מונים יותר ממני בתחומים שהם עוסקים בהם – החקלאות היא חקלאות שאני אגדיר אותה כמו מטליאה טלאים.
<נעם בלום: יש חיידק – בוא נרוץ לתפוס אותו, יש פטריה – בוא נלך לחפש אותה.
<נעם בלום: חברי, פרופ' עודד שוסאייב, מגדל קולגן, חלבון אנושי, בתוך עלי טבק.
<נעם בלום: הוא עושה את זה בעזרת פונקציונליות של הנדסה גנטית.
<נעם בלום: הוא גנטיקאי, הוא פרופסור ואני לא פרופסור ולא גנטיקאי.
<נעם בלום: אנחנו עומדים היום על סף של עידן אחר לחלוטין ואני אומר אחר לחלוטין, כי היום בעצם כל הכלכלה העולמית חייבת להיות ממוקדת מטרה.
<נעם בלום: במדינת ישראל טובי המומחים והמדענים ואני אומר את זה בהמון הערכה ליכולות שיש לנו כאן היום בארץ.
<נעם בלום: אם הוזכר כאן שאנחנו משמידים במדינת ישראל 18 מיליארד שקל של מזון, 18 מיליארד בשנה ואנחנו מפסידים אמצעי יצור חקלאיים כתוצאה מאי מיצוי של אמצעי יצור בצורה נכונה, מבזבזים את המים שעולים הון כסף, מבזבזים חומרי הדברה, מבזבזים דשנים, אז אנחנו למעשה לא ממצים סדר גודל של 40, אולי 50 מיליארד שקל בשנה לכלכלה הלאומית מבחינת מיקוד מטרה.
<נעם בלום: זה נשמע דמיוני אבל בסופו של דבר, הדרישה היום והדרישה היום מבחינת הראייה של הכלכלה החקלאית, היא להקים צוותי מחקר ברמה של הרשות לפיתוח אמצעי לחימה רפא"ל.
<נעם בלום: לא ניקח את הבירוקרטיה שלה אבל ניקח את היכולות שלה.
<נעם בלום: אמנם המערכת הזאת ידעה לפתח פלטפורמה לרקטות ולטילים או מערכות אחרות שיידעו לייצר, נקרא לזה פלטפורמות לנשיאת אמל"ח שמצד אחד זה טנק ומצד שני זה נגמ"ש ומצד שלישי זה יורה רקטות וטילים, אבל כל אחת מהמערכות שמורכבות על הפלטפורמה ממוקדת מטרה והפלטפורמה היא פלטפורמה אופטימלית.
<נעם בלום: הפלטפורמה האופטימלית הזאת פותחה בעזרת פיזיקאים, כימאים, מהנדסים טכניים וכל בעלי המקצוע שהמדינה יודעת היום לרתום לצורך הישג מדעי בטחוני.
<נעם בלום: את הדבר הזה אנחנו צריכים היום לרתום בהנחיית הכנסת, מכיוון שזה לא ענין שנתון בידיו של מדען זה או אחר, שכולם בעלי מקצוע נהדרים, אבל, על מנת שאנחנו נצעיד את מדינת ישראל לעולם הבא, לעולם הבא של החיים ולא העולם הבא האחר, אנחנו חייבים להציב מטרות אסטרטגיות למדינת ישראל וזו הסיבה שהגעתי לכאן.
<נעם בלום: אני מגדל במפעל שלי, בטכנולוגיה שהתחלתי לפתח בשנת 75' ויש לי זני צבר הכי טובים בעולם.
<נעם בלום: אני לא מרסס אותם, אני לא מדביר מזיקים, אני מקבל ביו-מסה עצומה אבל, הביו-מסה הזו לא מנוצלת.
<נעם בלום: היא לא מנוצלת, כי אין דרך לחקלאי בודד ולא למפעל גדול, גם אם הוא מייצר כמה מיליונים של שקלים בשנה, לעסוק בהנדסה גנטית ולפתח מחקרים ביולוגיים.
<נעם בלום: אני גם לא מסוגל להפוך את הפלטפורמה של המכונה הזו שאני מייצר בה ביו-מסה, ביו-מסה היא בעצם הענף של הצבר, להפוך אותו לאפרסק, למשמש, לפטרוזיליה.
<נעם בלום: נפגשתי עם חברך, הרב אפרתי, שאנחנו מכירים הרבה שנים ואמרתי לו: כבוד הרב, כשאנחנו מברכים על הצבר אנחנו מברכים - - -
אורי מקלב: מהמכון לחקר החקלאות על פי ההלכה.
<נעם בלום: כשלמעשה הוא גדול הפוסקים היום בקטע שקשור בכשרות בנושאי הלכה חקלאית, הלכה דתית יהודית בקטע החקלאי.
<נעם בלום: אמרתי לו: איך אנחנו נברך כשהצבר, הענפים של הצבר, יהיה להם טעם של אפרסק ושל מנגו אז הוא אמר לי: מר בלום, האם זה באמת צפוי?
<נעם בלום: אמרתי לו: אם החזון שלי יתממש אז בוודאי שכן - - -
אורי מקלב: מה מברכים על צבר זה ברור?
<נעם בלום: מברכים על הצבר כעל פרי, אם כי מבחינה בוטנית אנחנו עוסקים בגידול שלא מופיע במקורות והפסיקה היא פסיקה חדשה.
אורי מקלב: גם חשוב.
<נעם בלום: דיני העורלה חלים עליו אבל, אני אומר - - -
אורי מקלב: קראתי פרסום שלו שגם שיח שכבר עבר את השנים של העורלה יש לו ספיחים מלמטה שצריכים להיזהר בעניין הזה וזה גם כנראה בעקבות שיחות שלו אתך.
<נעם בלום: נכון, אנחנו גוזמים שלא יצמחו מה שאנחנו קוראים במירכאות "חזירים" בחקלאות, שלא יצמחו מלמטה.
אורי מקלב: אתה אומר דברים מאד נכונים ואני גם מסכים אתם אבל הבעיה שלנו היא בתפיסה, האם הצרכים החקלאיים במדינת ישראל הם כמו הצרכים הביטחוניים?
אורי מקלב: מדינת ישראל היום, זו היום התפיסה - - -
<נעם בלום: חד משמעית כן.
אורי מקלב: אבל היום אנחנו במאבק על התפיסה.
אורי מקלב: היום במדינת ישראל יש מגמה, שבחלקה סמויה ובחלקה קצת יותר גלויה אבל בעינינו יש חשש גדול מאד וזה צף בכל מיני מקומות, שהתפיסה היא תפיסה אחרת: "מה יקרה אם נקנה מחקר מחוץ לארץ, מה אנחנו צריכים?", "לא, זה שם" "אי אפשר לעסוק בכל", "אנחנו צריכים לקחת - - - בתעשיות הביטחוניות וכל מה שיש היום, אם זה סייבר או עוד דברים, ושם לשים את הדגש", "אנחנו לא יכולים לתת למחקר בכל הדברים וחקלאות יכולה להיות במקום אחר, אנחנו לא יכולים להשתלט על הכול ולהיות חדשניים בכול" זאת - - -
<נעם בלום: אני אתן לך שתי דוגמאות.
אורי מקלב: אתה הבאת מהתפיסות הביטחונית, לא רואים את הנושא החקלאי כמו הביטחוני.
<נעם בלום: לא מהתעשיות, אדוני, אני אתן לך שתי תשובות לשאלה החשובה שאתה העלית.
<נעם בלום: שתי תשובות שהאחת היא פילוסופית והשנייה היא כלכלית.
<נעם בלום: אני אתייחס קודם כל לפילוסופית.
<נעם בלום: אני מעריך מאד את כל האנשים שטורחים על הפיתוח הביטחוני במדינת ישראל ואני גם מכבד שצריך כלכלית למכור טילים ומטוסים וטנקים וכל מיני דברים לקצוות העולם אבל, כשמשרד החוץ שלנו יצטרך לתת דין וחשבון למה ומדוע ומי גרם לכך שהשתמשו באמל"ח שלנו כמו שהשתמשו בעבר במדינה זו, בין אם כוח כזה ששחט אנשים לכוח כזה ששרף אנשים, אני מעדיף שיעסקו פחות במדינת ישראל.
<נעם בלום: עדיין, אין לנו ברירה, אנחנו צריכים לפתח אמל"ח, זה בסדר, זה בהחלט מקצועי וזה נכון.
<נעם בלום: אני חושב שמדינת ישראל איבדה את הדרך בתחום של התייחסות לחקלאות כאל בסיס כלכלי.
<נעם בלום: אנחנו מעריכם ומעריצים את אלה שעושים אפליקציות, שעושים פלוף פה ופלוף שם אבל את האפליקציות האלו לא אוכלים.
<נעם בלום: מדינת ישראל, שבניה כבר לא בונים את בתיה ולכן אין לנו איפה לגור ויוקר המגורים הפך להיות כזה שמכביד על כל הכלכלה ועל כל החברה, מדינת ישראל הזו היום מאבדת את הדור של אלה שעוסקים בייצור החקלאי.
<נעם בלום: אני בן 67, אני עוסק במחקר, לשמחתי הבן שלי הצטרף אליי, אחרי לחצים קשים מבחינתי אבל, אני אומר את זה אחרת, אני מצפה שמהכנסת ולכן אני באתי לישיבה הזו, תבוא קריאה, שצעירי המדענים בני העשרים וחמש והעשרים ושש והשלושים, בהדרכתם של המומחים שיושבים כאן וחבריהם הרבים, יקימו את הדור הבא של מפתחי הפלטפורמות המקצועיות שיצעידו את הכלכלה הישראלית.
<נעם בלום: לא פה המקום כרגע לשאלה איך לעשות את זה אבל בגדול, אנחנו צריכים לסמן מטרה וכשנסמן מטרה אנחנו נדע להגיע אליה.
<נעם בלום: אני אסיים רק בשורה אחת, בשנת 1974 נפגשתי עם שר הביטחון המנוח, שמעון פרס, במשרד הביטחון ויזמתי והצעתי הקמת יחידה מיוחדת של לוחמים מקצועיים מבוגרים יותר, מנוסים יותר ואז אמר לי שמעון פרס: אתה רוצה להקים את יחידת טייסי היבשה?
<נעם בלום: זאת יחידת השלד"ג.
<נעם בלום: זאת יחידה שהקימו אותה אנשי מקצוע.
<נעם בלום: מוקי בצר היה הראשון שעשה את זה, שהיה המפקד הראשון.
<נעם בלום: היחידה הזו היום, בעזרת טכנולוגיה, אנשי מקצוע הכי טובים וכפיפות לחיל האוויר שהוא החיל הכי מקצועי במדינת ישראל, יודעת להגיע לכל מטרה ומיותר שאני אפרט כאן.
<נעם בלום: אם אנחנו היום נפעיל ונקים את אותם צוותים ונבנה את הדור הטכנולוגי הבא, החקלאות לא תגדל בשדה.
<נעם בלום: אדוני ציין ותיאר את הגידול במעלה אדומים בשיטה ההידרופונית, בשיטה ההידרופונית מגדלים שתיל של חסה שאוכלים את כל החסה.
<נעם בלום: כשאנחנו מגדלים היום חיטה אנחנו זורקים את השיבולת או כמעט ולא מנצלים אותה, למה לא נגדל שיבולת שאפשר ליישם את כל השיבולת או בכלל לא נגדל חיטה, נגדל חלבון בטכנולוגיה אחרת?
<נעם בלום: בכל מקרה, מה שנדרש מאתנו זה לעשות את זה.
<נעם בלום: המספרים הכלכליים שאנחנו מדברים עליהם הם עשרות מיליארדים של שקלים שאנחנו שורפים מדי שנה על ידי השמדת מזון, על ידי מזון לא מנוצל ועל ידי זה שבעצם לא מתכננים את היישומים הבאים של המזון.
<נעם בלום: האחד מגדל תפוז אבל הוא לא יודע מה יעשו בתפוז אחר כך, השני מגדל רימון ובגלל שהרימון קטן או שרוט אז הוא נשלח בשקל לעזה או שהוא הולך למזבלה.
<נעם בלום: אנחנו מדברים על פילוסופיה שלמה שהיא פילוסופיה כלכלית מדעית ואני חושב שמהוועדה הזו צריך לצאת החזון הזה.
<נעם בלום: איך לעשות את זה יש לנו את אנשי המקצוע הכי טובים, חלקם נמצאים כאן באולם.
אורי מקלב: תודה, נעם.
אורי מקלב: אי אפשר להישאר אדיש לדברים ואני באמת, אני חושב שהדברים שאתה אומר הם דברים מאד חשובים.
אורי מקלב: אנחנו באמת לא רוצים שזה יישאר קול קורא בשדה סתם ואנחנו נעשה כל מאמץ, הדברים האלה - - - במשהו קטן שהנושא שהזכרת במשרד החוץ בגלל האמל"ח, אני חושב שהחקלאות היא הבסיס לקשרי חוץ, לפיתוח קשרי החוץ שלנו בהרבה מדינות כבסיס או כמעט כפלטפורמה יחידה שמתחזקת את קשרי החוץ שהם מאד מאוד חשובים למדינת ישראל, דווקא במדינות מסוימות, לא רק בגלל או רק בגלל שהחקלאות המודרנית, החקלאות המתפתחת, חקלאות חוקרת או עזרה בחקלאות, אין ספק שזה גם יעסיק את העולם בעתיד.
אורי מקלב: יכול להיות שיש דברים שהם כבר לא רלבנטיים אבל חקלאות תמיד תישאר רלבנטית, כל זמן שהיקום יהיה קיים עד שלא יחזרו למן מן השמיים.
אורי מקלב: תודה, תודה נעם.
אורי מקלב: אני מתנצל, נתתי לך זמן יותר ארוך אבל לא יכולתי לעצור, הדברים היו חשובים ברצף שלהם.
אורי מקלב: מר משה קוסטיוקובסקי.
<משה קוסטיוקובסקי: תודה.
<משה קוסטיוקובסקי: אני עובד באותו מכון שד"ר ליכטר הציג אותו, באותה מחלקה שפרופ' סלע דיבר עליה ואני הייתי רוצה להוסיף היבט של ביטחון המזון.
<משה קוסטיוקובסקי: קודם חברת הכנסת הזכירה את החשיבות של הנושא הזה וגם ד"ר פורת ואחרים, אז אני רק רציתי להזכיר שכשאנחנו מדברים על בטחון המזון, מה שנקרא food safety, אנחנו מדברים קודם כל על המזון הבסיסי שזה גרעיני חיטה, שזה תבואות.
<משה קוסטיוקובסקי: פה בארץ אנחנו לא כל כך מגדלים את החיטה אלא - - - צורכים כמעט 5 מיליון טון של גרעינים למאכל ולמספוא, כשהמחזור השנתי מגיע עד מיליארד, מיליארד וחצי דולר לארצות הברית, שזה סכום לא מבוטל.
<משה קוסטיוקובסקי: תוך כדי אחסון הגרעינים יש גורמים שמביאים לפחתים.
<משה קוסטיוקובסקי: בעולם הנאור הפחתים האלה מגיעים עד 5%, 10%, בעולם לא כל כך נאור עד 30%-50% ויותר אבל אנחנו בארץ הצלחנו להוריד את הפחתים לעד פחות מ-0.5% שזה הישג ברמה בינלאומית.
<משה קוסטיוקובסקי: אנחנו משיגים את זה לא על ידי איזושהי שיטה מיוחדת או חומר מיוחד, אין בתחום הזה אבל אנחנו משלבים פיקוח הדוק.
<משה קוסטיוקובסקי: אני מייצג פה לא רק את המכון למחקר אלא גם את יחידת הפיקוח על מלאי החירום של מדינת ישראל בגרעיני מספוא וחיטה למאכל, אז פיקוח הדוק, ניטור אחרי גורמי הנזק, אמצעי מניעה וכמובן הדברה, כל זה נותן את הפרי עם פחת שהוא פחות ה-0.5%.
<משה קוסטיוקובסקי: הבעיה היא שהאמצעים שאנחנו משתמשים בהם היום הם לא תמיד ידידותיים לאדם ולסביבה ופה אנחנו, כמכון מחקר, אנחנו מחפשים תחליפים.
<משה קוסטיוקובסקי: תחליפים שהם באותן השיטות אבל אם השיטות היום הן שימוש בגזים רעילים וקוטלי חרקים, אז במקום שבו משתמשים בגזים רעילים אנחנו מחפשים תחליפים של חומרים נדיפים שהם לגמרי לא מזיקים לבני אדם.
<משה קוסטיוקובסקי: לדוגמה, שמנים אתרים שהם בשימוש רחב אבל לא בתחום הזה ואנחנו מנסים להעביר אותם לתחום.
<משה קוסטיוקובסקי: לדוגמה, פרומונים שאנחנו משתמשים בפרומונים האלה, שהם תוצאה של חרקים, משתמשים בהם ללכידת חרקים אבל גם לבלבול זכרים שמאפשר להוריד את אוכלוסיית החרקים בלי שימוש בחומרי הדברה.
<משה קוסטיוקובסקי: כיוון שצריך לסיים אז - - -
<משה קוסטיוקובסקי: בתחום של קוטלי חרקים שהם גם לא כל כך ידידותיים לאדם וסביבה, אנחנו בודקים חומרים שהם בעלי מנגנון פעולה מאד ספציפי.
<משה קוסטיוקובסקי: לדוגמה, חומרים שהם מווסתי גדילה של חרקים, פעילים רק נגד חרקים, לא על יונקים, לא על בני אדם או נגיד - - - שבכלל בעלי מנגנון פעולה פיזיקלי ולא כימיקלי וכו'.
<משה קוסטיוקובסקי: אם כבר הזכירו פה את החשיבות של החקלאות בהיבט של קשרי חוץ אז אנחנו בתחום הזה מעבירים קורסים בינלאומיים בתחום אחסון גרעינים ופעם בשנתיים באים נציגים מכל העולם, באים לשמוע את - - -
אורי מקלב: באופן וולונטרי?
אורי מקלב: אנחנו מוציאים את המידע הזה באופן וולונטרי לכולם, מי שרוצה יבוא ויטול?
<משה קוסטיוקובסקי: מי - - -
אורי מקלב: אני שואל אם אנחנו - - -
<חיה פרידמן: נותנים חינם?
אורי מקלב: נותנים חינם?
<משה קוסטיוקובסקי: בינתיים נותנים חינם כי עוד פעם, זה לא איזשהו חומר, זו לא איזושהי שיטה, זה מכלול של דברים שאנחנו משלבים ומשתפים.
<משה קוסטיוקובסקי: היום גם מנכ"ל ושר החקלאות דואגים למכור את זה אבל עדיין לא מצאנו את הדרך.
אורי מקלב: ארצות הברית, למשל - - -
<משה קוסטיוקובסקי: היום פספסתי בגלל הוועדה זו, פספסתי שלושים סינים שבאו לוולקני כדי לקנות את הדברים אז יכול להיות שנצליח גם למכור משהו.
<קריאה: הם ייקחו את הידע לבד.
אורי מקלב: הם ייקחו לבד ואחרי זה גם - - -
<משה קוסטיוקובסקי: גם ימכרו את זה.
<חיה פרידמן: חזרה לישראל.
אורי מקלב: כל תחום שנוגעים בו רואים עולם ומלואו בעניין הזה, זה מרתק מאד ויש מה לעשות ויש מה לפתח ואנחנו יודעים את החשיבות.
אורי מקלב: ד"ר איל בלום נמצא?
אורי מקלב: גם יורם תירוש ממועצה אזורית עמק המעיינות, נראה לי שכבר לא יכלו - - - יש גם דברים אחרים אז חוץ מד"ר מירי קליין כולם דיברו?
<עמוס לוין: אני ביקשתי זכות דיבור.
<עמוס לוין: עמוס לוין.
אורי מקלב: סמנכ"ל החקלאות בפיתוח הגליל.
<עמוס לוין: היות ומורי ורבותי - - -
אורי מקלב: לקצר - - -
<עמוס לוין: שתיים וחצי דקות.
<עמוס לוין: היות ומורי ורבותיי פה ממכון וולקני וממו"פ צפון ונעם בלום עם הנאום הציוני המרשים שלו, אני רוצה לספר לך, כבוד חבר הכנסת אורי מקלב, משהו מהלב שיחזק אותנו בחקלאות לעתיד.
<עמוס לוין: אבי זכרונו לברכה, ד"ר ישראל לוין עלה ארצה בשנת 1934 לקיבוץ כפר גלעדי.
<עמוס לוין: הוא נכדו של איצ'לה מפוניבז', הרבי מפוניבז' שהרב - - -
אורי מקלב: איצ'לה מפונוביז'ור.
<עמוס לוין: הגעתי למקום הנכון.
<עמוס לוין: הוא עלה ארצה, עבד עשרים שנה ברפת.
<עמוס לוין: אימא שלי עבדה שלושים שנה בגן הירק וגידלה חמישה ילדים.
<קריאה: בגן הירק?
<עמוס לוין: בגן הירק בכפר גלעדי.
<עמוס לוין: גידלה חמישה בנים, ארבעה בנים ובת, חמישה ילדים ואבא הפך לימים למורה וחוקר ופרופסור לחקלאות, מן הראשונים במחקר החקלאי בגליל, עובד מכון וולקני, חוקר באזור הגליל, חוקר מים וקרקע, ממקימי מכללת תל חי ומגמת החקלאות - - -
אורי מקלב: תלמידים של רייב איצה'לה, זה לא סתם שהם כישרוניים ומוכשרים.
<עמוס לוין: לא סתם אני אומר את זה כי זה לסיום ובהחלט הם - - -
אורי מקלב: תדבר שתיים וחצי דקות, אני אתן לך את זה - - -
<עמוס לוין: ואני אישית למדתי חקלאות עד תואר שלישי, שירתתי במשרד החוץ והחקלאות בתוך מש"ב, המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי בדרום אמריקה ויישמתי את החקלאות.
<עמוס לוין: אני חשבתי - - -
אורי מקלב: עמוס, אתה יודע, בפרשת השבוע - - - החקלאים הראשונים היו קין והבל, הם גם היו חקלאים וזה מה שהם עשו.
אורי מקלב: ההבדל ביניהם היה איך הם הסתכלו על זה.
אורי מקלב: מה הוא נתן תמורה, איך הוא הסתכל על השמים, שניהם עשו אותו דבר אבל אחד נתן והקריב לה' את ה'בררה' והשני נתן מהדברים הטובים.
אורי מקלב: חקלאות היא דבר טוב וגם לכוונה יש משמעות, הכוונה היא ישוב ארץ ישראל - - - מצוות ארץ ישראל, המסר הזה, כל דבר תלוי גם בחשיבה האחרת.
אורי מקלב: אם זו חשיבה על הכלל וחשיבה כללית אז זה מעצים ומשנה את כל העבודה.
אורי מקלב: יכול להיות מישהו שעושה, עובד, אז בסדר, הוא רוצה להתפרנס, זה גם משהו, זו גם זכות אבל יש מי שהרבה יותר מכניס ערכים לתוך העבודה שלו אז זה משנה את כל התפיסה.
אורי מקלב: כן, עמוס.
<קריאה: ממה - - -
אורי מקלב: זה היה סתם בשביל התוספת.
<עמוס לוין: היות ואנחנו בכנסת וזה עולם של דיבורים אז חשובים גם המורשת וגם העתיד.
<עמוס לוין: נגיע גם לעתיד.
אורי מקלב: התקציב של הפיתוח אנחנו יודעים שזה - - -
<עמוס לוין: היות ואנחנו עוסקים בגליל העליון, אז בפריפריה הצפונית מתפרנסים טוב מאד, עם כל הקשיים, מעולם הפירות ועולם גידולי השדה ועולם בעלי החיים ואנחנו מחויבים במו"פ החקלאי.
<עמוס לוין: אנחנו מנהלים מעבדה יחד עם מו"פ צפון לאחסון פירות ואנחנו הראשונים שיישמנו את ה MCP שהציגו בשקפים של מכון וולקני, אנחנו מיישמים אותם ראשונים.
<עמוס לוין: יישמנו את הטיפול בתפוח לכל אורך הדרך ואנחנו מטפלים בזה במאות אלפי טונות.
<עמוס לוין: אני היום כיו"ר מגדלי התפוחים אומר לכם שאנחנו נדרשים להמשך המו"פ החקלאי בתחום הטיפול בתוצרת החקלאית, גם בתוספת תקציבים למכון וולקני, גם למו"פ צפון, גם למעבדה שאנחנו מנהלים בגליל וביחד עם הנאום הציוני של נעם בלום שלקח לי את המלים אז שיניתי את הנאום, אנחנו חייבים בהמשכיות בשביל שהדור הצעיר יעבוד בחקלאות ויפתח אותה.
<עמוס לוין: זה האתגר והחקלאות היא הביטחון של הספַר בצפון, בדרום, ברצועת עזה ובכל מקום.
<עמוס לוין: בעד זה אנחנו מדגישים בכנסת, בשביל זה באנו מהגליל היום.
אורי מקלב: קודם כל באמת גם כן דברים - - - ומחממים את הלב ובהמשך לשיתוף הפעולה הזה לא חייבים שמכון וולקני יעבור לצפון, נכון?
אורי מקלב: אפשר להמשיך לפתח.
אורי מקלב: יש לנו את פיתוח הגליל, יש לנו - - - של עמוס לוין, אז אנחנו - - - יש שם את החיזוק שלהם, לא צריך להעביר את מכון וולקני לשם.
אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך שבגלל שנת השמיטה יצא לנו לאכול תפוחים שלא מארץ ישראל ואני רוצה להגיד לך שהם היו מאד חסכוניים, אתה יודע למה?
אורי מקלב: לא בגלל שהם נמכרו בזול אלא בגלל שהם לא היו טעימים.
<עמוס לוין: את הפרסומת הזו כיושב ראש מגדלי התפוחים להדגיש כי התפוחים שלנו נפלאים.
<עמוס לוין: גמרנו - - -
אורי מקלב: אני עסוק היום בסרטוני הסברה - - -
<עמוס לוין: יש פה תערוכה - - -
אורי מקלב: אתה יכול - - -
<קריאה: אל"ף, היושב ראש מוזמן לראות את התפוחים מהגליל - - - הוזכרו פה פיתוחים של תפוחים - - -
אורי מקלב: אני לא רק מוכן, אני באתי והייתי והייתי בבית האריזה במטולה, שהם חלק - - - בגולן למעלה, מרום גולן - - - יש מקומות שאני לא יכול להיכנס אליהם - - - לא תמיד יש שמירת שבת אבל כשאני בא למרום גולן, לבית האריזה, למשל, זה אחד המקומות שאני מאד אוהב לקחת את הנכדים אליו, אני חושב שגם הנושא של אירוח התפתח מאד.
אורי מקלב: העוזר שלי נסע בראש השנה בקיבוץ אחר, הם - - - אבל משהו דומה, היה שם ראש השנה שלם ובאו מהסביבה כדי - - - דבר די חדשני שלא היה עד היום כך שהכול יש היום בגליל העליון ובצפון ויחד עם התפוחים מגיע גם ריח של גן עדן.
<עמוס לוין: לזה אנחנו נדרשים.
<עמוס לוין: ריח של גן עדן זה החדשנות שמובילים אותה מכוני המחקר והחקלאות ואת זה צריך להמשיך.
אורי מקלב: תודה, ד"ר מירי קליין, אנחנו לא נקפח אותך, אחרונת הדוברים.