GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אילן לוין: אני רוצה להיות קיביצר רק בתחום אחד קטן ולהזכיר לכולם – זה מתייחס למה שאמר היושב-ראש בהתחלה על מדיניות – שאני אמור להיות היועץ הטכנולוגי כאן, זה שאומר שהכול מונע בטכנולוגיה.
<אילן לוין: נכון, הטכנולוגיה מניעה גם את הכלכלה אבל גם הכלכלה מניעה את הטכנולוגיה.
<אילן לוין: אם יהיו תמריצים כלכליים לכיוון הלא נכון, במקום שיהיו כאלה לכיוון הנכון, לא תמיד תעזור הטכנולוגיה.
<אילן לוין: היא לא תיעצר, אבל היא תלך לאט.
<אילן לוין: אני אתן כמה דוגמאות חשובות.
<אילן לוין: כל עוד המדיניות של בנק ישראל תהיה על אפס ריבית או ריבית זולה, זמינה לכולם, כל עוד המדיניות של שער החליפין או שמשרד האוצר מאוד מאמין בצמצום למינימום את הגירעון הממשלתי, ימשיך להיות שער חליפין נמוך.
<אילן לוין: כבר הגענו לשער דולר של כמעט 3.5 שקלים לדולר.
<אילן לוין: חברות ימשיכו לפרסם מכוניות בחינם, מכוניות כמעט בחינם, רק בוא תיקח ואנחנו ניתן לך כסף.
<אילן לוין: כל עוד שזה יהיה, ימשיכו לעלות עשרות אלפי מכוניות חדשות בשנה על הכביש, גם אם לאנשים שקונים אותן אין בהן צורך כי הם חושבים או מרגישים שזה בחינם.
<אילן לוין: כלכלה זה לא רק זה.
<אילן לוין: אגרת גודש, אדוני, אני מבין מה שאתה אומר אבל היא לא מיועדת לקחת כסף מהתושבים.
<אילן לוין: אני מכיר היטב איך העסק עובד בלונדון.
<אילן לוין: שם יש אגרת גודש באזור המרכז של העיר רק על מנת להרתיע אנשים מלהיכנס לשם עם רכב פרטי.
<אילן לוין: נכון שאת הרווחים מאגרת הגודש הם נותנים לתחבורה הציבורית הלונדונית, וגם זה דבר שצריך להתייחס אליו ולשים בו דגש כי הטכנולוגיה היא עדיין כזאת שהיא תלויה בכלכלה.
<אילן לוין: אני שוב מסיים במה שהתחלתי, אדוני היושב-ראש, ואומר להם יישר כוח.
אורי מקלב: תודה, ואני מבקש שתלווה אותנו בדיונים.
אורי מקלב: אשר בן שושן, מנהל רשות התחבורה בעיריית תל אביב, בבקשה.
<אשר בן שושן: תודה לך, אדוני, תודה לכל המכובדים, אני בהחלט רוצה להמשיך את הקו של קודמי ולומר יישר כוח ולברך.
<אשר בן שושן: אני בהחלט חושב שעצם ההחלטה הזו, החלטת הממשלה והיצירה של הגוף המאוחד הזה, בוודאי כחריג זה בהחלט היסטורי.
<אשר בן שושן: זה יכול להוות מנוף טוב וראוי שצריך לקחת קדימה כי אנחנו נמצאים בעידן אחר ושונה.
<אשר בן שושן: נדמה לי שאין ויכוח על כך שאחת המטרות המרכזיות בתחום התחבורה בכלל היא הפחתת הגודש ולכך יש הרבה מאוד אמצעים.
<אשר בן שושן: אחד מהאמצעים הוא גם תחבורה חכמה, שצריכה לתת מענה, לטעמנו, למגמות שקורות גם בעולם, אפרופו תחבורה שיתופית לגווניה השונים ותחבורה אוטונומית.
<אשר בן שושן: גם בתחבורה אוטונומית, אם לא נשכיל ולא נבין את הפוטנציאל של ההזדמנויות מחד ומאידך את הפוטנציאל של הסיכונים, נאבד את עצמנו לדעת.
<אשר בן שושן: לכן, כחלק מאותו בוודאי צריך לתת את הדעת במסגרת תחבורה חכמה, כולל הסיפור של תחבורה חשמלית.
<אשר בן שושן: את כל ההערות של עיריית תל אביב העברנו לוועדה כהתייחסות לכל דבר ועניין.
<אשר בן שושן: אני מוצא לנכון לומר שני דברים, האחד מאוד מאוד יהיה נכון, ואני בטוח שאני מתפרץ לדלת פתוחה, שבסופו של יום התוכנית הזאת צריכה להיות תוכנית אופרטיבית עם יעדים ברורים, עם מדדים ברורים לאורך זמן על מנת שכולנו נוכל לראות ולהבין את הצעדים, את העלות מול התועלת.
<אשר בן שושן: הדבר השני, שאמרתי בעבר לנציגים השונים ואני מוצא לנכון לציין אותו פה, הוא שבסוף התחבורה לא מתבצעת במרחב הבין-עירוני בלבד.
<אשר בן שושן: מרביתה, אם לא כל כולה, מתבצע במרחבים העירוניים.
<אשר בן שושן: לתחבורה בכלל ולחניה יש השפעות על המרחב העירוני בצורה מדהימה, ומי כמוכם יודע זאת.
<אשר בן שושן: בוודאי גם לתחבורה חכמה.
<אשר בן שושן: ברוח צינית אני אומר שאם הסתכלתם על כל השותפים בוועדת ההיגוי והיישום, אין פה אף נציג של השלטון המקומי.
<אשר בן שושן: אני קורא לכם שוב לעשות חשיבה איך כן משלבים את השלטון המקומי גם בתהליכי החשיבה וגיבוש ההמלצות, לא רק בפיילוט כזה או אחר.
<אשר בן שושן: יש לנו גם ניסיון וגם תרומה שמחייבים, לטעמי, באותה רוח של ראייה הוליסטית ומשותפת לדבר על הדברים.
אורי מקלב: אולי פגענו כאן ב"בכורה" שיש לתל אביב.
<אשר בן שושן: לא, חלילה.
אורי מקלב: אמרנו שלא רק בתל אביב אלא גם בראש הנקרה ובמטולה יש את זה.
<אשר בן שושן: אני מוכן לוותר על הבכורה של הגודש.
אורי מקלב: כשמדברים על תחבורה חכמה אנחנו תמיד רואים לנגד עינינו את תל אביב.
אורי מקלב: אני חושב שמשרד התחבורה שותף לרוב התוכניות שיש ברשויות המקומיות.
אורי מקלב: צריך לציין את עיריית תל אביב כי חלק גדול מהדיונים שבהם עיריית תל אביב עסוקה הוא בנושא זה.
אורי מקלב: אני, כחבר מועצה בעיריית ירושלים 15 שנה וסגן ראש העיר, לא יכול להגיד לך שזה היה בראש סדר היום.
אורי מקלב: הנושא הזה נמצא הרבה יותר על סדר היום בתל אביב וחברי המועצה אצלכם פעילים בעניין הזה, גם הצוות המקצועי מאוד פעיל.
אורי מקלב: הרבה דיונים אתם מקדישים לעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו ראינו לנכון להזמין את השלטון המקומי גם לדיון הזה כי אנחנו מבינים שהם חייבים להיות.
אורי מקלב: בסופו של דבר זה מתבצע בתוך הרשות המקומית ברוב המקרים.
אורי מקלב: זה נכון גם כשאני לוקח בחשבון שמשרד התחבורה יודע היום על רוב רובם של הפרויקטים, והקרבה לדברים היום-יומיים יכולה להעשיר ולמקצע את ההחלטות.
אורי מקלב: צריך לראות איך לשלב את זה.
<אשר בן שושן: אני מסכים אתך והערתי את ההערה לאו דווקא בהקשר של תל אביב אלא בהקשר הכולל.
<אשר בן שושן: צריך לנצל את ההזדמנות בדיוק מהמקום שאתה אמרת.
<אשר בן שושן: מה, לטעמי, ההזדמנות?
<אשר בן שושן: השיח הציבורי בתחום התחבורה עד לפני עשור או 15 שנה לא היה קיים בכלל בנושאי תחבורה, בעיות גודש, בעיות של תחבורה ציבורית וכיוצא באלה.
<אשר בן שושן: צריך לנצל את ההזדמנות איך רותמים את ההנהגה המקומית במקומות השונים ומייצרים את אותו חיבור.
אורי מקלב: אני תמיד מביא דוגמה למה שנקרא חוכמת ההמונים ולמה אני מאמין בזה.
אורי מקלב: שמעתי מאנשים שהם נוסעים בתחבורה ציבורית והם רואים פתרונות שלפי דעתי הפקידים הכי מקצועיים לא תמיד רואים.
אורי מקלב: הם חיים את השטח, רואים את זה וחושבים.
אורי מקלב: זה מטריד אותם.
אורי מקלב: כל דבר, גם הדברים הכי חכמים, בסוף הגיעו מתוך חשיבה, מתוך אנשים שחקרו.
אורי מקלב: גם המובילאיי הגיע מתוך האקדמיה ולא הגיע כי מישהו מצא פתרון לדברים האלה.
אורי מקלב: הבאתי דוגמה שמדברת אליי עד היום – יש שכונה בירושלים שמעת לעת היו קורות שם תאונות קשות.
אורי מקלב: זה מעבר חציה קטן והיו שם תאונות, שרובן נבעו מכניסת רכבים לתוך עמוד ההכוונה.
אורי מקלב: יש עמוד שמכוון, חץ כזה, והרכבים היו נכנסים לתוך העמוד.
אורי מקלב: היו שם תאונות לא מעטות.
אורי מקלב: קיבלתי טלפון מתושב המקום שאמר:
אורי מקלב: אני שכן וכואב לי הלב כשאני רואה את התאונות.
אורי מקלב: הסתכלתי והגעתי למסקנה למה זה קורה וגם שאלתי את האנשים שהיו מעורבים בתאונה מה קרה.
אורי מקלב: הם סיפרו שהם הסתנוורו.
אורי מקלב: התברר שבתקופה מסוימת בשנה, לא לכל אורך השנה, בזמן של זווית שמש מסוימת, מספר ימים ביולי-אוגוסט, השמש הגיעה בזווית מסוימת, לכביש יש נטייה ימינה והנהגים לא היו רואים באותה שנייה את העמוד.
אורי מקלב: הם היו נוסעים ישר ונכנסים בעמוד.
אורי מקלב: באמצעות שינוי גיאומטרי קטן שעשו שם, אין יותר תאונות.
אורי מקלב: כבר 12 שנה אין שם תאונות.
אורי מקלב: זאת חוכמה פשוטה מאוד ושום מחקר לא היה מגיע לשלב הזה שהיו מדברים עם מי שזה קרה לו ואמר: בגלל שהסתנוורתי.
אורי מקלב: הגיעו למסקנה שיש כאן בעיית התנהגות וזה לא קורה כל יום אלא בתקופה מסוימת בשנה ובזווית מסוימת שבה נמצאת השמש יומיים-שלושה או ארבעה בשנה.
אורי מקלב: אחר כך השמש נעלמת לזווית אחרת שלא מפריעה לתנועה.
אורי מקלב: דרך אגב, זה קרה בשעות בוקר מוקדמות, שבע בבוקר, וזה היה מקור התאונה.
אורי מקלב: צריך לראות איך אנחנו מונעים תאונות בחשיבה פשוטה ובאוזן קשבת ורצון טוב.
אורי מקלב: סליחה שהלאיתי אתכם בסיפור אבל לי זה נתן הרבה.
אורי מקלב: בשבילי זה היה סיפור מכונן.
אורי מקלב: הילה חדד, בבקשה.
<הילה חדד: שלום, אני סגנית סמנכ"ל תשתיות במינהל תשתיות במשרד התחבורה ואני רוצה להתייחס לכמה נקודות שעלו במשך הדיון.
<הילה חדד: כמובן שאני חלק מהמהלך בשיתוף המינהלת, אני חלק מצוות מרכז הניסויים.
<הילה חדד: באופן כללי, מינהל התשתיות מתייחס היום אחרת וכל פרויקט נבחנים בו גם הצורך והשילוב של תחבורה חכמה, שזה שם גדול והכוונה לטכנולוגיות כאלה ואחרות.
<הילה חדד: דובר פה על הנתיב המהיר.
<הילה חדד: ההצלחה שלו הובילה להתנעה של פרויקט הנתיבים המהירים.
<הילה חדד: אנחנו הולכים להוסיף עוד מעל 100 קילומטרים של נתיבים מהירים, גם בכניסה לתל אביב מצפון וגם בכניסה לתל אביב מדרום.
<הילה חדד: אנחנו בכלל רואים בפרויקט של הנתיבים המהירים כר פורה לשילוב של המון טכנולוגיות, כולל הנעה חשמלית ושאטלים חשמליים – מבחן היכולת של שילוב שאטלים חשמליים.
<הילה חדד: במסגרת הצוות שמוביל את הנתיבים המהירים אנחנו בוחנים טכנולוגיה לזיהוי קאר-פול כי ברור לנו, גם בנתיבים המהירים וגם בהמשך לפרויקט מהיר לעיר, שאני מניחה שמוכר לוועדה הזאת, של קידום נת"צים בתוך גוש דן, שהערך המוסף האמיתי של הנתיבים האלה, מעבר למתן עדיפות לאוטובוסים, הוא אותה עדיפות לקאר-פול ולרכבים שנוסעים עם מקדם מילוי גבוה.
<הילה חדד: בחצי שנה-שנה הקרובה אנחנו מקווים לבחון את הטכנולוגיה שתאפשר את זה בסבירות מספיק גבוהה, כך שאפשר יהיה גם לאכוף את זה אחר כך ואז לאפשר רק למי שנוסע ברכב מלא ליהנות מההטבה של נתיב פנוי.
<הילה חדד: כמובן, בהתייחס להערות שעלו, משרד התחבורה לא הפסיק את העבודה שלו ומתעסק רק בזה.
<הילה חדד: התשתיות במשרד ישראל צריכות להתפתח כל הזמן.
<הילה חדד: החומש בנת"י מקודם, המסילה המזרחית מקודמת ואנחנו מקדמים פרויקטים רבים במקביל לזה, כשזה כל הזמן מהווה אינפוט לפרויקטים.
<הילה חדד: היום מינהל התשתיות לגמרי מבין את הצורך בשילוב הטכנולוגיות, את היתרון של הטכנולוגיות האלה וכביש 531 הוא דוגמה לזה.
<הילה חדד: פיילוטים שונים קורים כל הזמן בחברות אחרות – ביפה נוף בחיפה.
<הילה חדד: כל הזמן אנחנו בודקים את הטכנולוגיות האלה ובמקביל, בטווח הארוך, אנחנו חלק מהצוותים האלה כדי גם לכוון את זה ולתעל את זה כך שהחברה כולה תרוויח ונעשה את זה נכון יותר וטוב יותר.
אורי מקלב: הילה, אני אומר לא רק לך אלא גם למשרד התחבורה, שאנחנו לא לעומתיים למשרד התחבורה.
אורי מקלב: ההפך, אנחנו באמת אוהדים מאוד גדולים.
אורי מקלב: במבחן העשייה משרד התחבורה מקבל ציון 10, אבל במבחן התוצאה – אני לא יודע מאיפה זה מגיע – במציאות יש לנו בעיה עם ההתמודדות בעניין הזה.
אורי מקלב: אני לא אומר מי אשם ולמה זה.
אורי מקלב: העשייה, אין מי שחולק על כך.
אורי מקלב: תמיד אפשר להגיד שאפשר לעשות יותר, אבל אי אפשר להגיד שלא עושים.
אורי מקלב: אי אפשר להגיד שאין תוכניות וכולנו מברכים.
אורי מקלב: אני אומר את זה כאן, אולי אפילו בדברי הסיכום שלי גם לגבי התוכנית הממשלתית הזאת.
אורי מקלב: התוכנית הזאת היא בוודאי פריצת דרך.
אורי מקלב: מה שאנחנו רוצים באמת זה שהיישום של זה גם יהיה כך ולא רק התוכנית.
אורי מקלב: את אומרת שהנתיב המהיר הוא הצלחה וזה נכון, אבל אולי לוחות הזמנים לא מספיק טובים.
אורי מקלב: אולי צריכה להיות צפיפות בלוחות הזמנים.
אורי מקלב: הטכנולוגיה התקדמה יותר מהר ממה ששילבתם אותה בתוך התחבורה.
אורי מקלב: האמינות של הטכנולוגיה הזאת בתחבורה הציבורית היא אצלי מודל.
אורי מקלב: כמה זמן לקח לנו להבין שהחברה הזאת, שמפקחת על התחבורה הציבורית, התוכניות מצוינות כמו כל דבר במדינה, אבל היישום לוקח הרבה זמן ואנחנו מתקדמים.
אורי מקלב: בסוף הגידול מהיר יותר וכנראה שהחוכמה שלנו תהיה קצב יותר מהיר.
אורי מקלב: אני חושב שזה יהיה באמת הסימן וזאת תהיה ההצלחה שלנו.
אורי מקלב: רן ראובני, בבקשה.
<רן ראובני: תודה רבה.
<רן ראובני: אני חוקר במכון לחקר התחבורה בטכניון.
<רן ראובני: בתפקידי הקודם הייתי מנכ"ל של איגוד ITS ישראל ולפני זה אני בא מחיל האוויר, 25 שנה של עבודה כמהנדס מערכות.
<רן ראובני: אני נחשב מומחה לתחבורה חכמה.
<רן ראובני: אני נמצא היום בדרך לעבודת דוקטורט שבה אני מנסה לנתח למה בעשר השנים האחרונות, בהן המטרה לבנות תחבורה חכמה בישראל הייתה לפנינו, לא הצלחנו.
<רן ראובני: מה היה חסר?
<רן ראובני: קודם כל, יכול להיות שצריך להגיד שאנחנו לא יודעים לעשות את זה.
<רן ראובני: חשוב להיות כנים ולהגיד: יש כאן אתגר.
אורי מקלב: לסגור את הישיבה?
<רן ראובני: לא, ממש לא.
<רן ראובני: ממש לא.
<רן ראובני: אני מברך מאוד על הישיבה, מברך את כל מי שנמצא כאן.
<רן ראובני: הנקודה היא ללמוד מהניסיון ולהגיד: יכול להיות שהגיע הזמן למשהו קצת אחר.
<רן ראובני: אני בא מחיל האוויר והסיפור שסיפרת קודם על חוכמת ההמונים, אנחנו לא קוראים לו חוכמת ההמונים.
<רן ראובני: אנחנו קוראים לו תחקיר ומעגל היישום.
<רן ראובני: השם שבחרת לאותו סיפור, אתה לא סיפרת לעצמך על אותו זה שהקשיב להמון ועל מעגל ההנדסה שסגר את הלופ, מעגל ההחלטה, מעגל המימון, מעגל הבקרה.
<רן ראובני: כל הסיפור שסיפרת הוא מעגל שלם.
<רן ראובני: זה לא חוכמת ההמונים, זה חוכמת העשייה.
<רן ראובני: אצלי זאת החוכמה של חיל האוויר.
אורי מקלב: גם אם אותו אזרח טוב היה יוזם ואף אחד לא היה מקבל את זה, זה לא היה קורה.
<רן ראובני: נכון.
<רן ראובני: אנחנו מציינים היום חמישים שנה למלחמת ששת הימים שנפתחה בהישג האדיר של חיל האוויר, מבצע מוקד.
<רן ראובני: מי שראה אתמול את התוכנית על המבצע הזה – שווה.
<רן ראובני: מי שלא ראה, כשהוא יוצא מהישיבה הזאת, ללכת ולראות.
<רן ראובני: ללמוד את הסיפור הזה.
<רן ראובני: אני עצמי, כקצין בחיל האוויר, למדתי את הסיפור לפני 25 שנה.
<רן ראובני: הייתי סרן בחיל האוויר.
<רן ראובני: איתן הבר כתב מאמר מדהים ב-6 ביוני 1992, לפני עשרים וחמש שנה, שנקרא: האיש שהפיל 376 מטוסים, רב סרן רפי סברון.
<רן ראובני: זהו סיפור מדהים על יכולת תכנון, שמתחילה ארבע שנים קודם וכנראה גם כמה שנים קודם, בהנחיה של עזר ויצמן.
<רן ראובני: זאת בעצם דוגמה שצריכה להיות השיעור של הוועדה הזאת, איך לוקחים בעיה גדולה מאוד, של השגת יתרון אווירי למדינת ישראל, עם אילוצים גדולים, עם מספר מוגבל של מטוסים, ועושים את ההיפוך.
<רן ראובני: הרעיון הוא לסנכרן פחות, כלומר לבנות תוכנית אחת משמעותית ולהיות מסוגל אחר כך לתרגם אותה לפעולות אופרטיביות, כך שכל טייסת בחיל האוויר יודעת את חלקה ובסופו של דבר ב-5 ביוני, ברבע לשמונה בבוקר, התוכנית כולה באה לידי ביטוי.
<רן ראובני: הדבר הזה לא קורה היום בתוכניות שלנו.
<רן ראובני: אני מברך על המינהלת ועל כל מה שהיא עושה.
<רן ראובני: היא פועלת הרבה מאוד פעילויות אבל אין לה המרכיב הזה של לבנות תוכנית ולהתחיל לסנכרן כוחות אל מול אתה תוכנית.
<רן ראובני: נציג waze שאל מה אנחנו רוצים להשיג.
<רן ראובני: אם אנחנו רוצים להשיג בטיחות זה דבר אחד, אם אנחנו רוצים להשיג הפחתה בגודש זה דבר אחר.
<רן ראובני: אנחנו רוצים הכול.
<רן ראובני: אנחנו רוצים תחבורה חכמה ואפשר.
<רן ראובני: אפשר עם סנכרון נכון של כוחות.
<רן ראובני: בחיל האוויר קראו לתוכנית פקודת אב והתוכנית שלנו צריכה להיות תוכנית אב לתחבורה.
<רן ראובני: צריך להיות לה מרכיב משמעותי מאוד של ארכיטקטורה.
<רן ראובני: ניסינו לעשות את כל הדברים האלה וזה לא שלא ניסינו.
<רן ראובני: ניסינו ולא הצלחנו.
<רן ראובני: יש לנו ארכיטקטורה לאומית שיושבת באיזשהו מקום, מהלך שהתחיל במשרד המדען הראשי, אבל זה לא אומר שזה לא נכון.
<רן ראובני: לא.
<רן ראובני: אנחנו צריכים לראות היום היכן נכשלנו.
אורי מקלב: מילת המפתח שלך היא סנכרון?
<רן ראובני: אכן.
<רן ראובני: זאת מילת המפתח.
<רן ראובני: אפשר להראות את השקף עם השוקולדות שלכם?
<רן ראובני: אני רוצה להראות לכם את הדבר הכי חשוב.
<רן ראובני: אתם רואים פה תשעה ריבועים?
<רן ראובני: אני רואה את זה, את הרווחים הלבנים שבין הריבועים.
<רן ראובני: זאת הארכיטקטורה שחסרה לנו.
<רן ראובני: בעצם היא תעביר לנו את מה שאנחנו לומדים פה לכאן, לכאן ולכאן.
<רן ראובני: את זה אנחנו לא יודעים לעשות היום.
<רן ראובני: הקווים הלבנים האלה הם קווי border, הם צריכים להיות קווי העברת ידע.
<רן ראובני: הדבר הזה לא קיים אצלנו.
<רן ראובני: אין היום בתוכנית את הקטע של העברת הידע מהניסוי המוצלח הבודד, איך הוא עובר לכל ערי ישראל.
<רן ראובני: אוקיי, הצלחתי במשהו, איך אני משכפל את זה?
<רן ראובני: אלה הדברים שבונים יכולת ארגונית משמעותית.
אורי מקלב: זה מביא אותי לשאלה איך הצוותים האלה יושבים כולם יחד אחרי שכל צוות יושב לחוד.
אורי מקלב: תתייחסו גם לזה.
אורי מקלב: אבל צריך לקחת בחשבון שמה שאתה מביא מלפני חמישים שנה, תוכנית שמכינים אותה ארבע שנים קודם, גם אם מקדמים ומשפרים אותה, היא עדיין רלוונטית היום.
אורי מקלב: בשנה אחת זה כבר לא רלוונטי וצריך גם להגיד שב-5 ביוני היו לנו גם כמה ניסים.
אורי מקלב: בדיוק ערב קודם החליפו קוד ולא עבר הקוד הסודי ברדאר והמצרים לא קיבלו הודעה.
אורי מקלב: צריך להגיד שבאותו יום סגרו את המתחם האווירי ונתנו הוראה לא לפתוח באש בגלל שהיה סיור של ראש המטה הצבאי.
אורי מקלב: היו עוד כמה ניסים באותו יום וצריך גם את זה להגיד.
<רן ראובני: אנחנו זקוקים מאוד לניסים.
אורי מקלב: היו באמת תוכניות אבל היו גם ניסים.
אורי מקלב: הרי העבירה הכי גדולה הייתה כשהאחים מכרו את יוסף.
אורי מקלב: האחים מכרו אותו ואנחנו סבלנו מזה הרבה, ממכירת יוסף הזו.
אורי מקלב: אבל השאלה שתמיד נשאלת היא שהם לא עשו את זה לבד, הם עשו בית דין של עשרה אנשים.
אורי מקלב: היה חסר להם אחד כי היו להם תשעה אנשים והקדוש ברוך הוא הצטרף אליהם.
אורי מקלב: ככה הם פסקו הלכה.
אורי מקלב: הוא אומר: אם אתם ככה החלטתם, אני מצטרף אליכם.
אורי מקלב: אני לא עומד בדרככם.
אורי מקלב: אני בוחן אתכם מה אתם עושים ואני רוצה לראות איך אתם עושים.
אורי מקלב: לכן, הבחירה היא אצלנו.
אורי מקלב: אם אנחנו הולכים בדרך טובה אנחנו מקבלים עליה שכר, אבל האחריות היא עלינו.
אורי מקלב: שועאע זועבי, בבקשה.
<שועאע זועבי: אני מהנדס תחבורה ואני עובד בחיפה.
<שועאע זועבי: אני בתחום 15 שנה, אחרי שלמדתי גם תחבורה ועובד בחברת יפה נוף בצפון.
אורי מקלב: מביאים את החברה הזאת כדוגמה להרבה חדשנות והרבה פיתוח.
<שועאע זועבי: כן, זה נושא אחר.
<שועאע זועבי: אני ליוויתי את כל הנושא של החדשנות בתחבורה הציבורית בפרויקט הזה, שנקרא מטרונית, גם ליווי של הקמה והפעלה.
<שועאע זועבי: זאת הרצאה בנפרד.
אורי מקלב: מנהרות הכרמל לא היה גם פרויקט שלכם?
<שועאע זועבי: כן, בהחלט.
<שועאע זועבי: אנחנו מקדמים עכשיו גם פרויקט רכבל.
אורי מקלב: יפה נוף לא ביצעו את מנהרות הכרמל?
אורי מקלב: עד כמה שלי זכור, כן.
<שועאע זועבי: הייתה מינהלת מתחת ליפה נוף.
<שועאע זועבי: מינהלת נפרדת, גוף נפרד.
<שועאע זועבי: אנחנו עושים גם רכבל מהטכניון מטה לעיר התחתית.
<שועאע זועבי: זה פרויקט שגם מקודם.
<שועאע זועבי: אנחנו עושים כנס גם עם התעשייה האווירית.
<שועאע זועבי: אני רוצה לומר כמה נקודות.
<שועאע זועבי: לגבי הרכב האוטונומי, כולנו ציפייה וכולנו משתוקקים לראות את הרכב האוטונומי אכן מגיע.
<שועאע זועבי: כולנו רוצים לנסוע בו, כולנו רוצים לישון ולשוחח בטלפון ולא לקבל דוחות מהשוטרים ולא לתת להם אופציה להתעלל בנו.
<שועאע זועבי: מה שקורה היום הוא שמי שרוצה לנהוג צריך רישיון רכב.
<שועאע זועבי: כשיהיה לנו רכב אוטונומי, כל אחד יכול לנהוג וכמות הנהגים תוכפל.
<שועאע זועבי: לכן יהיו יותר מדי נהגים – נערים, ילדים, אנשים עיוורים, אנשים בעלי מוגבלויות שלא נוסעים היום ייסעו מחר.
<שועאע זועבי: לכן, כמות הנסיעות בעידן הרכב האוטונומי תגדל פלאים.
<שועאע זועבי: זה לא הפתרון לגודש.
<שועאע זועבי: הפתרון לגודש הוא תחבורה חכמה וזה בטח צורך הכרחי, אבל הוא לא מספיק.
אורי מקלב: אתה שואל שאלה אחת, אם אני אשקף את מה שאתה אומר, והיא למה שרכב אוטונומי יפחית גודש.
אורי מקלב: זה יכול רק להגביר גודש.
אורי מקלב: מה זה משנה אם הנהג נוהג או שזה אוטונומי.
אורי מקלב: אולי זה יהיה יותר מהר והוא פחות עוצר, אבל בסופו של דבר ברכב אוטונומי ייסעו יותר.
אורי מקלב: יש בזה הרבה יתרונות גם מבחינת התחכום ומבחינת היעילות בנהיגה, הדיוק בנהיגה ועוד דברים.
<שי סופר: אופטימיזציה של הנסיעה.
<שי סופר: רכב אוטונומי יידע לאסוף אותנו בצורה אופטימלית וכמובן, המחיר הוא מינימלי.
<שי סופר: גם הזמן הוא מינימלי.
<שי סופר: הוא יידע לקחת ארבעה, חמישה או עשרה נוסעים, תלוי בגודל הרכב.
אורי מקלב: אם אני אשקף את מה שאומר שי, רכב אוטונומי אנחנו רואים אותו בבחינת רכב ציבורי יותר.
אורי מקלב: הוא לא תחליף לנהג אלא אנחנו רואים אותו כרכב שהולך להיות ציבורי.
אורי מקלב: המטרה שלו צריכה להיות איך הוא הופך להיות משהו ציבורי ולא תחליף לנהג, שבמקום לנהוג יקרא עיתון.
אורי מקלב: לא זאת המטרה.
<שי סופר: אדוני היושב-ראש, המסר המרכזי כאן הוא מעבר מבעלות לשירות.
<שי סופר: אנשים לא יחזיקו יותר רכב פרטי שעומד 97% מהזמן.
<שי סופר: הם ייקנו שירות של הסעה.
<שי סופר: הרכב הזה לא שלהם והם משתמשים בו.
אורי מקלב: הוא יידע לתת את מה שרכב פרטי נותן היום.
אורי מקלב: הוא ייתן גם את היתרונות של רכב פרטי, שהיום רכב ציבורי לא יכול לתת.
<אבי בר: אם ברכב האוטונומי הזה ייסע בסוף רק אדם אחד, לא עשינו את העבודה.
<שועאע זועבי: בהחלט, לכן צריך פה מודלים של שיתוף נסיעות.
אורי מקלב: רבותי, אנחנו צריכים להתקרב לשעת הסיום.
אורי מקלב: אתם צריכים לתת תשובות לכמה שאלות שעלו כאן.
<ענת לאה בונשטיין: אני מודה על ההערות של כולם ועל הליווי.
<ענת לאה בונשטיין: מה שאני מציעה ומבקשת ממך, אם תוכל לקבוע בעוד חצי שנה דיון נוסף שבו ניתן את הסטטוס שלנו, שבו נהיה, אני מקווה, אחרי ועדת ההיגוי.
אורי מקלב: הבנתי שהבקשה שלך היא לא לפני חצי שנה.
אורי מקלב: אני חשבתי שזה יקרה בעוד שלושה חודשים.
<ענת לאה בונשטיין: אני מתחשבת בחופשות הקיץ.
אורי מקלב: כשאני אסכם אני אגיד לך מה אני חושב, ואיך צריך להמשיך את העבודה.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד איך אני רואה את הישיבות הבאות שלנו.
אורי מקלב: ראיתי שיש לך תשובות.
<ענת לאה בונשטיין: כן, יש לי תשובות.
<ענת לאה בונשטיין: קודם כל, לגבי השוקולדים, כל אחד מהצעדים האלה יכול היה להתבצע וחלקם כבר מתבצעים באופן סדיר.
<ענת לאה בונשטיין: דווקא האינטגרציה שלהם תחת תוכנית אחת, מכלול, זה בדיוק מה שדיברת עליו.
<ענת לאה בונשטיין: כשכל אחד לבד, אתה צודק, אבל התוכנית מביאה את כולם ביחד כשאין את הקווים הלבנים.
<ענת לאה בונשטיין: זה גם מה שאמרתי שזה מגיע כחבילה.
<ענת לאה בונשטיין: כל צעד תומך וגם במהלך הישיבות והתכנון הצוותים עובדים כל הזמן ביחד.
<ענת לאה בונשטיין: בקטע הזה יש אינטגרציה ותכלול.
<ענת לאה בונשטיין: אנחנו אחראים על שתי תוכניות לאומיות, האחת זאת שנדונה היום ויש בה את הצעדים האלה, והשנייה נוסדה לפני חמש שנים, שזה תחליפי הדלקים שהזכרתי בהתחלה.
<ענת לאה בונשטיין: כל הנושא של הרכב החשמלי.
<ענת לאה בונשטיין: איתן, זה בשביל לענות על השאלה שלך.
<ענת לאה בונשטיין: מבחינתנו, הנושא של רכב חשמלי הוא גם מענה חכם.
<ענת לאה בונשטיין: הוא נופל גם תחת התוכנית הקודמת וגם תחת התוכנית הזאת.
<ענת לאה בונשטיין: הוא מקבל מענה ואנחנו לקראת סיום כל ההסדרה של הרכב החשמלי.
<ענת לאה בונשטיין: נשמח לפרט על זה.
<ענת לאה בונשטיין: כבר באוקטובר השנה אנחנו נראה פה אוטובוסים חשמליים ושם, לדעתנו, העניין החשמלי הוא הדבר הכי הגיוני.
<ענת לאה בונשטיין: לכן כבר באוקטובר נראה כ-60 אוטובוסים חשמליים במרכז ובחיפה.
<ענת לאה בונשטיין: הנושא הזה בהחלט בטיפול.
<ענת לאה בונשטיין: לגבי מה שאמרה חברת הכנסת יעל כהן פארן, יש לנו את החברות, יש לנו את היכולות, יש לנו את האפליקציות וחלק מזה לא טכנולוגיות מאוד מסובכות.
<ענת לאה בונשטיין: אנחנו רוצים לנצל אותן לשוק המקומי כי בסופו של דבר, חלק מהחלטת ממשלה אומר שלא ניתן לסנדלר ללכת יחף.
<ענת לאה בונשטיין: אנחנו רוצים להטמיע את החדשנות אצלנו ולכן יש את הרשות לחדשנות שמקדמת פרויקטים ויודעת לקדם חדשנות, יזמות וכל זה, אבל יש גם פתרונות שיש להם אימפקט מאוד מאוד גבוה אבל הריסק שם לא גבוה.
<ענת לאה בונשטיין: לכן, הם נופלים בין הכיסאות והם ברמת בשלות גבוהה.
<ענת לאה בונשטיין: פה אנחנו רוצים לתת מענה.
<ענת לאה בונשטיין: פה אנחנו רוצים להחדיר חדשנות במשרד התחבורה ליחידות התחבורתיות.
<ענת לאה בונשטיין: אלה בדיוק הפיילוטים שמשרד התחבורה לקח על עצמו כדי להכניס את הטכנולוגיות ולפתוח את הצרכים של השוק המקומי.
<ענת לאה בונשטיין: לגבי תעשייה אווירית, הפרויקטים האלה הם באמת פרויקטים טכנולוגיים קצת יותר מתקדמים, שצריך את ה-beta sight.
<ענת לאה בונשטיין: פה אנחנו תומכים בפרויקטים האלה לגמרי דרך הערוצים השונים שלנו, אם זה דרך הרשות לחדשנות או במקרה שלכם, דרך משרד האנרגיה.
<ענת לאה בונשטיין: אנחנו תומכים כבר שלוש שנים בפרויקט הזה.
אורי מקלב: את רואה את זה כתוכנית ישימה?
אורי מקלב: האם זה באמת ישים לארץ?
אורי מקלב: צריך שהרשות המקומית מאוד מאוד תרצה.
אורי מקלב: צריך לקחת שטח, צריך להשקיע בזה הרבה וצריך בנייה בעניין הזה.
אורי מקלב: זה לא רק עצם הקפסולה.
אורי מקלב: צריך מרכז שממנו עולים ויורדים.
<ענת לאה בונשטיין: נכון, אבל אנחנו לא בוחרים טכנולוגיה.
<ענת לאה בונשטיין: אנחנו רוצים לראות מה יוצא.
אורי מקלב: זה שילוב בתוך מענים תחבורתיים ייחודיים.
<משה רייניץ: בנושא של התקציבים, מה שיש היום למינהלת וגם עם התקציב המאוד יפה שיש להם היום, זה עדיין לתמוך בטכנולוגיה להנביט סטרט-אפים.
<משה רייניץ: ברגע שהולכים לפרויקט אמיתי, פרויקט תחבורה או פרויקט תשתיתי גדול, אנחנו מדברים על עשרות מיליונים.
אורי מקלב: זה כבר צריך להיות בשיתוף עם משרד התחבורה ותקציבים אחרים לגמרי.
<משה רייניץ: מדובר בתקציבים הרבה יותר גדולים.
אורי מקלב: הם לא צריכים את התקציבים האלה.
אורי מקלב: בסך הכול צריך לקבל החלטה במשרדים הרלוונטיים שהם ישלמו מתוך תקציבם, אבל הם צריכים להרים את זה.
<ענת לאה בונשטיין: בנושא התקציבי, ה-250 מיליון שקלים שיש לטובת התוכנית הלאומית לתחבורה חכמה הם בנוסף ל-150 מיליון שקלים שיש לנו לשנה למשך עשור לקידום כל תחליפי הדלקים בתחבורה חשמלית.
אורי מקלב: זה חייב להיות שילוב של רכבת והתוכנית שלכם.
אורי מקלב: הרי צריכה להיות פה באמת חשיבה עמוקה ומסונכרנת.
<משה רייניץ: אנחנו מנסים לערב את כל הגורמים.
<ענת לאה בונשטיין: שתי תשובות אחרונות לגבי הרכב האוטונומי, שתופס נישה מסוימת לצרכים מסוימים.
<ענת לאה בונשטיין: אנחנו בהחלט רואים אותו כרכב ציבורי והוא לא אמור להחליף רכב פרטי.
<ענת לאה בונשטיין: הוא אמור לתת מענה כרכב ציבורי.
<ענת לאה בונשטיין: לגבי השילוב של הרשויות המקומיות, חלקן היו שותפות פעילות מאוד במהלך כל תכנון הצוותים האלה, ענו לבקשה לקבלת מידע ובאו להציג בפני הצוותים.
<ענת לאה בונשטיין: גם מי שלא ענה, אנחנו כל הזמן שומעים ופתוחים לשמוע.
אורי מקלב: שי, יש לך משהו להוסיף?
<שי סופר: אני אתן כמה תשובות ואני אשתדל לקצר.
<שי סופר: גיל, אני מסכים אתך לגמרי לגבי PTD.
<שי סופר: אני מציע להסתכל על רמת הגולן, שם זה עובד.
<שי סופר: זהו מודל של תחבורה ציבורית ואני לא רוצה להגיד שהוא מושלם, אבל הוא קרוב למושלם.
<שי סופר: צריך לראות בכמה ירדו שם הרכבים הפרטיים.
<שי סופר: זהו מקום שלא הייתה בו תחבורה ציבורית כמעט בכלל והיום הוא עובד בצורה מאוד מאוד יפה.
<שי סופר: זה מודל שהייתי רוצה להעתיק.
<שי סופר: לגבי נושא של נסיעה בנת"צים, אנחנו עומדים היום ערב בניית רביזיה לתקן של מערכת אכיפה.
<שי סופר: היינו רוצים לראות בזה רביזיה משמעותית מתוך רצון לעבוד כמו שעובדים האמריקנים, בהיבט של מכוניות עם תפוסה גבוהה.
<שי סופר: לגבי האפליקציה, יש אפליקציה של המשרד שנקראת כל קו.
<שי סופר: שווה להיכנס אליה ואני חושב שהיא טובה ונותנת מענה טוב.
יעקב גיל: אני חולק עליך.
<שי סופר: אוקיי, בסדר.
<שי סופר: יש לנו שיח בנושא.
יעקב גיל: אתה רואה את ההגעה של האוטובוסים בזמן אמת, אבל זה לא זמן אמת כמו ב-waze.
יעקב גיל: זה לא מחשב את תנאי הדרך ופקקים.
יעקב גיל: זה משהו מהותי.
אורי מקלב: עמידה בתחנות זה לא מידע שיש באפליקציה.
אורי מקלב: כבר שעה שלמה נאמר לי: בעוד חמש דקות יגיע האוטובוס.
אורי מקלב: אני כן רוצה להתייחס למה שאמר גיל ואני מקבל את זה.
אורי מקלב: התוכניות לא פעם הן תוכניות טובות מאוד, אבל הן לא באמת משקפות את מה שקורה בסקרים אמיתיים.
אורי מקלב: אני אתן לך דוגמה אחת, אתם הורדתם את המחיר לנסיעה בתחבורה הציבורית.
אורי מקלב: אני חושב שזאת פעולה מאוד יפה.
אורי מקלב: זה לבדו הוביל להגברת הביקוש.
אורי מקלב: דהיינו, אפילו בנסיעות בין-עירוניות, אנשים שלא נסעו בעבר, נוסעים היום בגלל ההוזלה הזאת.