GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חיה פרידמן: מנגו יש לנו יצוא, יש לנו יצוא של תבלינים שהוא מאד מפואר, שהוא מהווה חלק גדול מאד מהתבלינים הטריים באירופה וזה בזכות עבודות - - -
אורי מקלב: יש גם פרחים.
<חיה פרידמן: הפרחים קצת ירד בתקופה אחרונה לצערנו הרב - - -
אורי מקלב: זה אולי בגלל סיבות אחרות אבל המחקר הראשון היה על פרחים, כמו שהבנתי ממה שדיבר פרופ' ליכטר.
<חיה פרידמן: כן, אבל היצוא של הפרחים הולך ויורד.
<חיה פרידמן: תראה, כמובן שיש לנו את העניין הזה של תחרות, לא רק האיכות קובעת אם אנחנו נוכל לייצא או לא.
<חיה פרידמן: התחרות שקיימת בעולם גם כן קובעת.
<חיה פרידמן: דיברתי על התבלינים שאמרתי שהם מהווים חלק גדול מהשוק, כאן יש לנו דוגמה של זן חדש, שפותח אצלנו במחלקה, שאנחנו קוראים לו רוקאט, זה זן של רוקולה שהוא גם, כמו שאתם רואים כאן את הזן הקיים הפורח ולעומת זאת הזן שפותח, יש לו פריחה מאוחרת ולא רק זה אלא שהוא יותר ירוק.
<חיה פרידמן: קשה קצת לראות את זה בתמונה כאן אבל הוא נשמר הרבה יותר זמן בחיי מדף בהשוואה לזן הקיים, אז יש לנו זן שעוזר לנו בשיווק של התוצרת הזאת לחוץ לארץ.
<חיה פרידמן: לגבי כל העניין הזה של פיתוח זנים, כדי לפתח זנים חדשים אנחנו צריכים להבין את התהליכים שמתרחשים בפרי ובירק, מהם הגנים שמשתתפים בתהליכים האלה, כדי שנוכל לפתח זנים חדשים, או באמצעים של טיפוח קונבנציונאלי או באמצעים של עריכה אגנומית.
<חיה פרידמן: אני רוצה להדגים כאן.
<חיה פרידמן: כאן, למשל, מתוך ההבנה של הבננה, זו בננה שפותחה אצלנו במחלקה, הצלחנו למצוא גן שחולש על תהליך ההבשלה, פגענו בגן הזה שחולש על תהליך ההבשלה וקיבלנו בננות שיש להן חיי מדף מאד ארוכים.
<חיה פרידמן: זה עדיין לא בשוק כי כדי לייצא משהו לוקח הרבה זמן אבל ה- proof of concept, היכולת שלנו להראות שיש לנו את היכולות ויש לנו את ההבנה איפה אנחנו צריכים לפגוע כדי להאריך את חיי המדף, היא קיימת אצלנו.
אורי מקלב: זה זן מיוחד.
<חיה פרידמן: זה זן "קוונדיש" רגיל של בננה.
אורי מקלב: עם הפיתוח שלכם, הזן יהיה כזה שיחזיק.
<חיה פרידמן: באמצעות שיטות של ביולוגיה מולקולרית אנחנו השתקנו כאן את אחד מהגנים שחולש על תהליך ההבשלה וכאשר התהליך הזה מעוכב הבננה נשארת הרבה יותר זמן אבל מתוך ההבנה הזו - - -
אורי מקלב: כסבא, ברוך השם, להרבה נכדים, הבעיה בעניין הזה שזה לא מספיק - - -.
אורי מקלב: אני אקנה אשכול כשכולם יהיו אבל כשנכד אחד מגיע - - - כל הבנות בשביל הנכדים, צריך לראות את זה גם ככה, מה יהיה למשל בעוד שבוע, בעוד עשרה ימים ואם אני קונה בערב החג, עד חול המועד זה יהיה בסדר?
<חיה פרידמן: זו הערה מאד חשובה - - -
אורי מקלב: בפיתוח תכניסו את הפרקטיקה לסבתא ולסבא.
<חיה פרידמן: אני מסכימה אתך, תראה, פיתוח כזה למשל, אני מסכימה אתך במאה אחוז ויש לנו מחשבות - - -
אורי מקלב: זה החלק - - -
<חיה פרידמן: כן, יש מחשבות בכיוון הזה שאנחנו רוצים לעשות - - -
אורי מקלב: מודולרי.
<חיה פרידמן: כן, משהו מודולרי כזה, למכור את הבננה שיהיה לה מודולרי, אני חושבת שזה סוג של - - -
אורי מקלב: אם אתם בכיוון הזה אז זה בסדר.
<חיה פרידמן: אנחנו גם בכיוון הזה אבל פיתוח מסוג כזה, דרך אגב, יכול מאד לעזור לארצות אפריקה ששם אין להן יכולת של קירור, אין להן יכולת לשמר את הפרי והבננה היא אוכל בסיסי באפריקה אז הם יכולים - - -
אורי מקלב: זה עוד כיוון בעניין.
<חיה פרידמן: כן, עכשיו אני רק רוצה להזכיר כאן את העניין של CRISPR Cas, אני בכוונה מזכירה כאן את העניין הזה של עריכה גנומית כי עד היום כולם השתמשו במושג של צמחים טרנס-גניים או הנדסה גנטית וזה הפך להיות מן שם רע אבל, אני חייבת להזכיר כאן מושג חדש שהוא באמת ישנה לנו את החיים, לא רק בחקלאות אלא בכלל בכל תחומי הרפואה וזה מה שנקרא CRISPR Cas שזה עריכה גנומית.
<חיה פרידמן: יש היום פיתוחים חדשים שמאפשרים לנו לשנות את ה DNA של כל יצור חי בצורה מאד מאוד מדויקת שתאפשר שינויים גם ברפואה וגם בחקלאות.
<חיה פרידמן: אנחנו כבר התחלנו בכיוונים האלה.
<חיה פרידמן: דבר נוסף שאני רוצה להגיד כאן זה המיקרוביום, שהוזכר גם על ידי פרופ' שלמה סלע.
<חיה פרידמן: אנחנו פה מדברים דווקא על המיקרוביום לא של בני האדם אלא על המיקרוביום של הפרי.
<חיה פרידמן: יש לנו בעצם מגוון של אורגניזם שחיים על הפרי, חלקם של המיקרו-אורגניזם הם פתוגנים שיכולים לגרום לריקבון אבל חלקם יכול גם לגרום להגנה ויש לנו כאן דוגמה של השמרים, שגדלים על פני הפרי, שעל סמך זה שגילו אותם פותח תכשיר שמונע קלקול של פירות.
<חיה פרידמן: כאן, לאחרונה, פותח תכשיר שמבוסס על חיידקים טבעיים, שגם כן, כמו שאתם רואים כאן, הפניציל משתלט על הלימון ועל התפוז.
<חיה פרידמן: לעומת זאת, במקום שבו הם טופלו בחיידקים הפניציל לא קיים.
<חיה פרידמן: כאן הגעתי למה שאתה שאלת, על היישומים האמתיים שאנחנו כבר עכשיו מיישמים אותם, אז יש לנו למשל, כאן, מצד שמאל, יש לנו דוגמה של אפרסמון.
<חיה פרידמן: זה אפרסמון סיני שהוא מגיע מאד מאוד מוקדם, הרבה לפני האפרסמון שאנחנו אוכלים.
<חיה פרידמן: יש סיכוי טוב מאד לייצא אותו וכאשר ניסו להבחיל אותו, אפרסמון אנחנו צריכים להבחיל, אנחנו לא יכולים לאכול אותו כמות שהוא, אז בצורה הרגילה שמכירים ב- 20º ראו שיש נזקים מאד לא יפים, אף אחד לא יאכל פרי שנראה עם המון המון כתמים.
<חיה פרידמן: אנחנו הצלחנו למצוא שעל ידי העלאת הטמפרטורה במהלך ההבחלה אנחנו מצליחים לקבל פרי מאד יפה ואנחנו יודעים לשמור אותו קשה.
<חיה פרידמן: יש לנו דוגמה נוספת שהיא גם כן מאד מאוד חשובה לייצוא של המנגו.
<חיה פרידמן: למנגו חייבים לעשות טיפולי הסגר.
<חיה פרידמן: טיפולי הסגר נועדו כדי להרוג חרקים ובמיוחד למדינות מסוימות, אם אנחנו רוצים לייצא אז אסור שיהיו לנו שם חרקים.
<חיה פרידמן: אחת הדרכים להרוג את החרקים היא טמפרטורה נמוכה אבל אם אתה שם מנגו בטמפרטורה נמוכה המנגו נפגע, אז מה עושים?
<חיה פרידמן: שוב, נמצא איזשהו טיפול של הבחלה וכאשר אתה מבחיל את הפרי אז הפרי הופך להיות יותר עמיד בפני טמפרטורה נמוכה וגם אתה נותן לו פחות חמצן, פחות לנשום ואז אתה מקבל פרי שהוא נראה כך, שהוא נראה יפה, לעומת פרי שלא עבר את הטיפול הזה, שהוא נפגע בטמפרטורה של 5º.
<חיה פרידמן: יישום נוסף שכבר קיים היום בבתי אריזה של תפוחי אדמה, הוא היישום של שמן מנטה, extract של שמן אתרי של המנטה.
<חיה פרידמן: כאשר אנחנו מאחסנים להרבה זמן תפוחי אדמה אנחנו רואים שיש נביטה של הניצנים והיא גורמת לנזק אדיר.
<חיה פרידמן: כאשר לוקחים את שמן המנטה הזה, שמן המנטה מתפזר באוויר, גורם לצריבות של הניצנים שאתם רואים בתמונה ואז, כתוצאה מכך, תפוח האדמה נשאר ללא נביטה ונשמר טוב בחדרי הקירור.
<חיה פרידמן: זה ממש רק על קצה המזלג מן הפיתוחים היומיומיים שאנחנו מיישמים, לטובת החקלאות ולטובת החקלאים וגם לטובת הצרכנים בסופו של דבר.
אורי מקלב: יש פיתוח וזה נכון.
אורי מקלב: אני קורא כאן לאנשים שאולי רוצים לייצר ולקחת, אפילו אם זה סטארט אפ אבל בהחלט יכולים להיות דברים שישמשו בבית עם המנטה הזה, שיש בו איזה תהליך, החלק הזה טוב לחקלאי אבל יכול להיות לו שימוש ביתי כצורת אחסנה, כדי לשמור על תפוח אדמה באופן יותר טוב.
אורי מקלב: אין מספיק מודעות, יכול להיות שאם יש יזמים והם מחפשים לפתח, אם הם יודעים שיש את החלק הזה ואולי אנחנו נוכל לתרום לעניין הזה, אז יש מקום רחב.
אורי מקלב: אני הבאתי דוגמה אחת להמשיך את התהליך, לא רק להשאיר אותו בחקלאות אלא לעשות אותו גם לצרכים ובכלל, זה לא רק למדינה אלא הוא גם יכול להיות אקזיט אמתי לייצוא ולהמצאה כללית.
אורי מקלב: אנחנו חייבים גם לקדם אבל יש לי רק שאלה אחת בעניין הזה, שהרבה שואלים אותה ובזה נסיים את הפרק הזה: האם כל הננו טכנולוגיה, האם היא פוגעת בטעם?
אורי מקלב: האם במרכיבים בריאותיים של הפירות והירקות?
אורי מקלב: הרי יש תיזה כזאת שהעגבנייה של היום היא לא העגבנייה של פעם והאפרסמון של היום הוא לא האפרסמון של פעם, אולי אפרסמון - - - אנשים יש היום הרבה מה להגיד, אומרים בהשוואה למה שהיה פעם, האם אלו הסיבות?
אורי מקלב: במשפט אחד ממש.
<חיה פרידמן: התשובה צריכה להיחלק לשניים.
<חיה פרידמן: לגבי העניין של הננו טכנולוגיה אני אתן לשלמה לדבר, כי זו לא הסיבה.
<חיה פרידמן: אחת הסיבות היא שמה שקורה הוא שהרבה פעמים יש לנו פיתוחים שיכולים להיות מאד טובים אבל החקלאים לא תמיד מיישמים אותם ואז, בסופו של דבר, אתה מקבל פרי שאין לו טעם טוב אבל הכיוונים שלנו הם כיוונים של פיתוח שבסופו של דבר יהיה לו כמובן טעם.
<חיה פרידמן: זה אחד הדברים החשובים בכל הפיתוחים החדשים.
אורי מקלב: האם התהליך יכול לפגום?
אורי מקלב: האם אתם עומדים על זה גם כן כדי שלא יפגום?
<חיה פרידמן: אם מקפידים מאד על - - -
אורי מקלב: חלק מהפיתוח צריך להיות גם בלי לפגוע, זאת אומרת - - -
<שלמה סלע: הטעם והריח, אורגנולפטיקה מה שנקרא, הם חלק מהמדדים - - -
אורי מקלב: רבותי, זה מרתק אותי, זה מרתק מאד ואני מניח שלעוד כמה.
אורי מקלב: זה לא רק מרתק אלא שיש לזה חשיבות עצומה ואפשר להאריך ולהפליא כמה הדברים האלה חשובים ויכולה להיות האפשרות לשרוד או האפשרות להתקיים בזכות האפשרות הזו.
אורי מקלב: בלי זה יכול להיות שענפים שלמים לא יוכלו להימשך או להתקיים.
אורי מקלב: הדובר הבא לפי הסדר שאני רשמתי פה הוא רון פורת.
<רון פורת: תודה רבה.
<רון פורת: תודה בכלל על קיום הדיון הזה.
<רון פורת: רציתי לנצל את הבמה הזאת ואת הדיון המיוחד הזה, כדי להעלות למודעות לנושא שעלה בשנים האחרונות, נושא מאד מאוד חשוב, הנושא של אובדן ובזבוז מזון או מה שנקרא בעולם food loss and waist.
<רון פורת: קצת לספר על העלאת המודעות לנושא וגם אחריי קצת ידברו.
<רון פורת: זה נושא שאיכשהו עלה בשנים האחרונות.
<רון פורת: הרבה מאד מחקרים של גופים בינלאומיים, בעיקר ה SIO מוביל את זה אבל ה-USDA באירופה וגם OECD ובכל המדינות כמעט בעולם.
<רון פורת: זה התחיל מכל הנושא של דאגה למשבר המזון העולמי שבעתיד האוכלוסייה גדלה ורמת החיים עולה אז יש חשש שלא יהיה מספיק מזון להאכיל את העולם.
<רון פורת: כל הנושא של בטחון תזונתי שמדינות עוסקות בו הוא בשאלה איך להשיג מזון שיהיה מספיק מזון לתושבים שלהן.
<רון פורת: מסתבר שבזמן שדואגים לדברים האלה, המון מזון פשוט נזרק ולא נאכל.
<רון פורת: נתונים של המחקרים של SIO שנעשו בעולם הם כמעט נתונים מדהימים, שבין שליש לחצי מהמזון בעולם בסופו של דבר הולך לאיבוד ולא נצרך למאכל אדם.
<רון פורת: כמה מלים בנושא.
<רון פורת: אובדן מזון הוא תהליך.
<רון פורת: זה נושא שעלה בשנים האחרונות ולמה לא כל כך עלו על זה, כי זה קורה בשלבים שונים של היצור והאספקה של המזון.
<רון פורת: זה קורה קצת בשלב היצור, בעיקר בחקלאות, אחרי כן זה קורה באחסון אם לקחו תוצרת מאוחסנת, אחרי כן זה קורה במיון ובבתי האריזה, במפעלי המזון, זה קורה במהלך השיווק, ברשתות השיווק, בסופרמרקטים, זה קורה הרבה מאד אצלנו בבית, אנחנו זורקים, כל אחד יודע, קונים, זורקים, עגבנייה, הבננה שהרקיבה וכו'.
<רון פורת: מסתבר שזה מגיע לרמות כאלו, שכשמדובר בפירות וירקות אז מדובר על חצי מהפירות והירקות ועד כשמגדלים אותם בסופו של דבר הם נזרקים ולא נאכלים.
<רון פורת: לתופעה הזאת של אובדן המזון יש היבטים סביבתיים כלכליים חברתיים ומוסריים - - -
אורי מקלב: השמדת מזון גם?
<רון פורת: השמדת מזון בעבר הייתה תופעה, בעבר היו השמדות מזון, היום אין השמדות מזון אבל יש בעיה של מה שנקרא עודפי יצור, שיש עודפים.
<רון פורת: המחיר הוא מאד נמוך ולא שווה למגדל - - -
אורי מקלב: לא שווה לחקלאי לקטוף אותו.
<רון פורת: הקטיף עולה יותר ממה שהוא יקבל.
אורי מקלב: גם תופעות טבע גורמות - - -
<רון פורת: תופעות טבע והיום לא עושים - - -
אורי מקלב: תכנון גם קשור - - -
<רון פורת: אמנם לא עושים השמדות יזומות כמו בעבר אבל באיזשהו שלב החקלאי משאיר את התוצרת בשדה ולא קוטף.
<רון פורת: זו נקראת בעיה של עודפי יצור בגידול.
<נעם בלום: יש השמדות מזון גדולות מאד, חד משמעית.
אורי מקלב: אז בוא, אנחנו ניתן לך אחר כך.
<נעם בלום: לך לכל מגדל פירות ותראה את הערימות של עשרות ומאות טונות.
אורי מקלב: אז - - - קטגוריה של אובדן.
אורי מקלב: אם זה נעשה בגלל שאין כדאיות ויש בעיות בשוק אז הוא קורא לזה אובדן מזון.
אורי מקלב: אני דיברתי על מזון שיכול להגיע, זאת אומרת, לא מזון שנפגע בגלל מזג אויר אלא כדי לייצב מחירים או משהו כזה - - -
<רון פורת: בעבר היו השמדות לצורך ייצוב מחירים כמו שאתה אומר - - -
אורי מקלב: כדאיות - - -
<נעם בלום: גם מזון שנפגע ממזג האוויר, סליחה שהתפרצתי, גם מזון שנפגע ממזג האוויר לא חייב להיות מושמד, יכולים להיות לו יישומים בתחומים רבים מאד, דבר שלא קורה היום והמשמעות שלו מבחינה לאומית היא מיליארדים של שקלים מדי שנה, של חומר - - -
<רון פורת: אתה צודק לחלוטין - - -
אורי מקלב: רק את השם שלך, האם נרשמת לרשות דיבור?
<נעם בלום: כן.
<נעם בלום: נעם בלום.
אורי מקלב: נמצא אצלי, כן.
<רון פורת: אנחנו באותו צד של המתרס, אנחנו רוצים - - -
אורי מקלב: אני מכיר את הנושא הזה, לא מעכשיו, אני מעביר חוק של הצלת מזון במוסדות ושדות, להעביר מזון.
אורי מקלב: בקי בדברים האלה, דברים כואבים מאד שיכולים לתת מענה בהיבט רחב.
אורי מקלב: כמו שאמרת אלה מיליארדים בחלק הזה, על כל שלביו.
<רון פורת: יש לזה השלכות אדירות.
<רון פורת: קודם כל זה בזבוז אדיר של משאבים, של מים וקרקע.
<רון פורת: הטמנת מזון גורמת לזיהום סביבה, לפליטת מתאן וכל זה בזמן שיש עוני, שיש רעבים - - -
אורי מקלב: רון, אם אפשר.
<רון פורת: או.
<רון פורת: קיי, בקיצור.
<רון פורת: בסדר.
<רון פורת: רק לספר בקצרה מה קורה בעולם ומה קורה בארץ ואז אסיים.
<רון פורת: רק להביא לידיעת הנוכחים, בעולם הנושא הזה עלה בשנים האחרונות.
<רון פורת: מה שיש פה בתמונה הוא הדוח הבינלאומי הראשון מ-2011.
<רון פורת: זה דוח של ה FAO, Global Food Losses and Food Waist, גם הנושא הזה עלה על השולחן ב-2011.
<רון פורת: מאז התקדמו הרבה מאד.
<רון פורת: רק לציין שבספטמבר 2015, לפני שנה וחודשיים, ארגון האו"ם הכריז על שבעה עשר יעדים בפיתוח בר קיימא, מה שנקרא sustainable development goals.
<רון פורת: זה קשור לחינוך, למניעת מחלות וכך הלאה ובמסגרת של יעד 12 שעוסק בייצור ואספקת מזון, האו"ם הכריז וקבע יעד של הפחתת וצמצום אובדן מזון בחצי עד 2030.
<רון פורת: היעד הזה אושר על ידי ממשלת ארצות הברית, ממשל אובמה, על ידי EIU ורק לאחרונה על ידי שרי החקלאות של מדינות ה-G-17.
<רון פורת: היום כל מדינות העולם עוסקות באיך ליישם את זה ולגרום לצמצום אובדן מזון.
<רון פורת: מה קורה בישראל?
<רון פורת: בישראל הנושא עלה למודעות בשנים האחרונות.
<רון פורת: קצת באיחור מסוים אבל עלה למודעות, בעיקר בשנה האחרונה.
<רון פורת: שוב, אין לי הרבה זמן אז רק לציין את הדוח של "לקט ישראל" וחברת BDO שבעקבות הדוח הזה על אובדן והצלת מזון בישראל, בדיוק כפי שהזכרת, גם נערך יום בכנסת, בינואר נערך יום הצלת מזון בכנסת.
<רון פורת: לפי הדוח שלהם, אגב, בישראל נזרק מזון בהיקף של 2.5 מיליון טון בשנה והם טוענים שזו עלות כספית של 18 מיליארד שקל.
<רון פורת: חשוב מכל, אני רוצה להזכיר, שכשיצא הדוח - - -
אורי מקלב: זה מזון בכלל, זה לא רק ירקות.
<רון פורת: לא, זה הכול.
אורי מקלב: זה גם דברים - - -
<רון פורת: כן, הדוח הזה - - -
אורי מקלב: גם בשרים ועופות - - -
<רון פורת: נכון מאד.
<רון פורת: במאי 2015, לפני שנה וקצת, יצא דוח מבקר המדינה עם הכותרת "אובדן מזון – השלכות חברתיות, סביבתיות וכלכליות" ששוב, העיד על זה שהמדינה לא מטפלת מספיק ושוב, מצד אחד יש משפחות רעבות ומצד שני זורקים מזון ורק כדי לסכם את הדברים שלי אני רוצה לציין וידברו על זה אחריי, שמכון וולקני בשיתוף משרד החקלאות או משרד החקלאות בשיתוף עם מכון וולקני, יש שתי פעולות שאנחנו עושים שצריך לציין שאנחנו עושים.
<רון פורת: דבר אחד, משרד החקלאות, בעקבות דוח מבקר המדינה, לקח על עצמו להוביל את המיזם הלאומי לצמצום אובדן מזון ישראל.
<רון פורת: זה גם בגיבוי המנכ"ל והשר.
<רון פורת: בשלב ראשון זה יתרכז בחקלאות ובהמשך גם בשלבים האחרים של השיווק והצריכה.
<רון פורת: תדבר אחריי ד"ר נעמי בק שהיא עמיתת "ממשק" חדשה שנקלטה במשרד החקלאות ספציפית לנושא הזה של קידום מדיניות המשרד בנושא של זריקת מזון והיא תדבר על זה.
אורי מקלב: מטבע הדברים, לפני שאני אעביר לנעמי, תרשה לי קצת ככה - - - גם לבקש מפרופ' אילון, רגע, סיימת?
<רון פורת: שניה, דבר אחרון הוא רק להזכיר פה שהמדען הראשי של משרד החקלאות מממן מיזם מחקרי בראשותי, שעוסק במניעת פחתים בשרשרת השיווק של פירות וירקות בישראל, שזה נועד לפתח אריזות וטכנולוגיות שיאריכו את חיי המדף ולמנוע פחתים בשיווק ואצל הצרכנים.
<רון פורת: תדבר אחריי פרופ' אופירה אילון מאוניברסיטת חיפה, על אובדן מזון אצל צרכנים, התנהגות צרכנים וכל התחום הזה שהיא תדבר עליו.
אורי מקלב: על זה גם דיברנו.
אורי מקלב: תודה רבה אבל לפני כן, לפני גברת בק, אנחנו נבקש מפרופ' אופירה אילון מאוניברסיטת חיפה.
<אופירה אילון: כן.
<אופירה אילון: בוקר טוב.
אורי מקלב: הו, לא, אצלנו זה לא הולך ככה, לא מדברים מהטריבונה.
אורי מקלב: אצלנו מדברים ליד השולחן, לתוך המיקרופון, יש צילומים, יש הקלטות, יש פרוטוקול.
<אופירה אילון: קודם כל תודה על הדיון הזה ועל הבמה שיש כאן.
<אופירה אילון: בהמשך לדברים - - -
אורי מקלב: אני קיצרתי.
<אופירה אילון: אני פרופ' אופירה אילון, אני מגיעה ממוסד "שמואל נאמן" בטכניון ומאוניברסיטת חיפה.
<אופירה אילון: אנחנו משולבים - - - הזה שד"ר פורת ציין בעיקר בנושא של משקי הבית.
<אופירה אילון: משקי הבית מגיעים עם אותם תפוחים שלא מאובחנים כראוי בבית ובמקרה או שלא במקרה זורקים אותם.
<אופירה אילון: כמובן שיש לנושא הזה השלכות כלכליות על משק הבית וגם השלכות אחרות, כי כאשר התפוח הזה מגיע בסופו של דבר לאתר חילוף פסולת ומוטמן שם הוא הופך למטרד סביבתי.
<אופירה אילון: זוהי שרשרת, גם בחקלאות וגם אחרי זה בבתי אריזה ובמרכולים, שבכלל לא דיברנו עליהם, דיברנו על פערי התיווך אבל בתוך פערי התיווך האלה רשתות השיווק זורקות פירות וירקות שהם לכאורה מכוערים.
<אופירה אילון: למה?
<אופירה אילון: למה הם לא יכולים להציע אותם בחצי מחיר או ברבע מחיר, לעשות מזה ריבה, אפרופו "תכניתנו לעקרת הבית".
<אופירה אילון: יש פה הרבה מאד דברים שהם בזבוז של כסף ובזבוז של משאבים לכל אורך הדרך.
<אופירה אילון: לגבי חדשנות, במוסד שמואל נאמן - - -
אורי מקלב: מה אתם מציעים ומה אתם פועלים בעניין?
<אופירה אילון: השלבים של המחקר הם כרגע בזיהוי רמת הבעיה במדינת ישראל כלומר, אין לנו מידע על זה.
<אופירה אילון: זה כרגע בשלב של איתור הידע כדי להבין על אילו כמויות אנחנו מדברים.
<אופירה אילון: בתוך המחקר וזה הדוקטורט של אפרת אלימלך, היא גם תנסה להבין את הסיבות, למה אנשים קונים כמה שהם קונים, איך הם קונים, למה בסופו של דבר הם זורקים את זה וכמה הם זורקים.
<אופירה אילון: אחרי שנבין את ה'איך' וה'למה' אנחנו נוכל לתת המלצות יישומיות.
<אופירה אילון: כרגע אנחנו עוד לא שם.
<אופירה אילון: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת כדי לספר על עוד עבודה שאנחנו עושים בנושא של חקלאות.
<אופירה אילון: אנחנו - - - שמואל נאמן בנושא של החקלאות והערכים שלה, שדיבר עליהם קודם חבר הכנסת בר לב ובוודאי ברושי, אנחנו עשינו יחד עם ברושי, אגב, כשהוא היה בעמק יזרעאל, עשינו מיזם משותף כדי להעצים את החקלאות ולהראות מהם הערכים המוספים של החקלאות.
<אופירה אילון: אנחנו פרסמנו מסמך לפני כחודש שעוסק בכל הנושא הזה של חדשנות בסקטור התעשייתי.
<אופירה אילון: המסמך הזה נמצא להורדה באתר של מוסד שמואל נאמן ובעצם מציג את כל האספקטים של חדשנות ישראלית.
<אופירה אילון: הכוונה שלנו הייתה להראות איך ליישם חדשנות ישראלית בחקלאות, גם בחקלאות בישראל וגם לייצוא של הידע הזה והטכנולוגיות האלה, אפרופו MCP.
<אופירה אילון: אחרי שעשינו את הסקירה הזאת, פירטנו שם סדרה שלמה של המלצות ליישום גם מהבחינה הרגולטורית ומבחינת אמצעי מדיניות שצריכים לעודד את המו"פ ובוודאי ובוודאי יישום בחקלאות, כי אם החקלאי יישם את זה הוא יוכל אחרי כן להראות את הקרדיביליות של הטכנולוגיות האלו וזה מה שיאפשר את היצוא שלהן.
<אופירה אילון: "יודע חקלאי פיקח" זה חשוב אבל חשוב שכל השרשרת תדע שיש פה - - - וצריך לנצל אותה.
<אופירה אילון: כמובן בתוך - - -
אורי מקלב: נעמי בק.
<נעמי בק: שלום.
<נעמי בק: שמי ד"ר בק ואני שמחה שנבחרתי להיות עמיתת "ממשק" במשרד החקלאות כיועצת חקלאית למר אורי צוק בר, סמנכ"ל למחקר ואסטרטגיה.
<נעמי בק: אני מגיעה עם הרבה מאד התלהבות לתפקיד הזה, במיוחד בגלל האפשרות - - -
אורי מקלב: ככה, בשביל הידע, מאיפה את מגיעה?
<נעמי בק: יש לי דוקטורט בהיסטוריה של המדע.
אורי מקלב: האם היית במשרד החקלאות בתפקיד אחר?
<נעמי בק: לא, לא, באקדמיה.
<נעמי בק: מגיעה מהעולם האקדמיה.
<קריאה: תכנית "ממשק".
<נעמי בק: כן, תכנית "ממשק" היא תכנית שרוצה לקדם יישום מדע בממשל.
<נעמי בק: היא מיועדת לאנשים בעלי תואר דוקטור וממומנת במחציתה על ידי האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה והמחצית השנייה על ידי משרדי ממשלה שונים שמשתתפים בה.
אורי מקלב: לא היינו מודעים לה בהיקף, שזה הגיע לכאן, גם למשרד החקלאות.
אורי מקלב: זה לא רק במשרד החקלאות, נכון?
<נעמי בק: כן, לא רק במשרד החקלאות, יושבים כאן הרבה מאד - - -
אורי מקלב: גם במשרד החקלאות זה מאד יפה, כן.
<נעמי בק: אני מגיעה עם התלהבות גדולה לטפל במיוחד בנושא של בעיית אובדן המזון בישראל.
<נעמי בק: כפי שרון אמר דוח מבקר המדינה הצביע על כשל ממשלתי בטיפול בבעיה הזאת, הוא גם נתן המלצה מאד מפורשת למנות גוף משלתי - - -
אורי מקלב: רון אמר שאת מתמקדת בנושא הביתי, הצרכני, לא בנושא הכללי.
<רון פורת: לא, לא, היא במשרד החקלאות.
אורי מקלב: מה שאתם הולכים לבדוק במחקר שלכם, האם זה באופן כללי על אובדן מזון או את ממשק הבית?
<נעמי בק: אנחנו לא - - - מחקר, ממשק הבית זה יותר במכון שמואל נאמן אבל אנחנו - - -
אורי מקלב: אתם עושים באופן כללי.
<רון פורת: נעמי אמורה לעזור בגיבוש מדיניות משרד החקלאות.
<רון פורת: היא עובדת בחטיבה לכלכלה, מחקר ואסטרטגיה, בגיבוש המדיניות של הטיפול בבעיית אובדן מזון.
אורי מקלב: לגבש מדיניות באופן כללי.
<נעמי בק: כן, אז על קצה המזלג, לגבי מה שאנחנו רוצים לעשות.
<נעמי בק: קיבלנו מנדט מהמנכ"ל לטפל בשני המקטעים הראשונים של הבעיה הזאת, מקטע היצור והטיפול באחסון ובאריזה.
<נעמי בק: כמובן שגם במקטע הצרכנות ובמקטע השיווק יש בעיה של אובדן מזון ואנחנו עתידים לטפל בזה אבל, כרגע יש לנו מנדט לגבש אפיקי פעולה בשלב ראשון לטיפול בבעיה.
<נעמי בק: הגדרנו לעצמנו מטרה כפולה.
<נעמי בק: מצד אחד למנוע היווצרות של עודפי גידול עד כמה שאפשר ומצד שני, להעביר את העודפים שנוצרים לנזקקים.
<נעמי בק: אנחנו כרגע בשלב שאנחנו בודקים חלופות שונות לאיך לטפל בשני המישורים הללו.
<נעמי בק: מצד אחד הקמת מערכת מידע שתעמוד לרשות המגדלים, שתספק מידע כמו צפי ביקושים, מידע על - - - וכו' ותעזור לתכנון ייצור כדי למנוע כמה שאפשר היווצרות פחתים.
<נעמי בק: מצד שני אנחנו בודקים גם חלופות כדי לתת פיצוי למגדלים שמעבירים תרומות לארגונים כמו "לקט" או איך לתמרץ מגדלים שיעשו את זה בצורה יותר רחבה ממה שזה נעשה היום.
<נעמי בק: בשלב השני של התכנית הכוונה שלנו היא לגבש הצעת מחליטים שהמטרה שלה תהיה קידום פתרון מתכלל לבעיה הזו, קידום שיתוף פעולה בינמשרדי ואיגום תקציבים.
אורי מקלב: סליחה, שניה, אני רוצה קודם להודות לך על הדברים.
אורי מקלב: הדברים האלה לא נעשו רק עכשיו אלא במשך שנים אבל רואים שינוי בתפיסה ובעשייה ואני חושב שהוא שינוי מבורך ותפיסה מבורכת שיכולה להביא שינויים אמתיים בכל הנושאים האלה, גם במודעות.
אורי מקלב: אנחנו היום בנויים ובשלים כדי להניע את התהליכים האלה וחשובה העבודה המקצועית שאתם עושים עם המחקרים שאתם עושים בעניין הזה.
אורי מקלב: אני מבין שלד"ר חיה פרידמן יש שאלה.
<חיה פרידמן: האם אתם שוקלים לקנוס סופרמרקטים שזורקים תוצרת חקלאית?
<נעמי בק: זה למשל עבר בחוק הצרפתי שהועבר בשנה שעברה, זו הסנקציה העיקרית בו, קניסת סופרמרקטים שזורקים פסולת אבל, אין כל כך תחלופה לזריקת פסולת מזון בישראל, כלומר, תשתית למפעלים של ביו-גז וכו' עדיין לא קיימת אז צריך לעשות את הדברים האלה בד בבד.
<רון פורת: אלה נושאים שאנחנו מדברים עליהם.
אורי מקלב: כן, זה נראה לי באמת קצת בגדר עוד חזון למועד.
אורי מקלב: זה דבר מאד חשוב וזה יכול להועיל.
אורי מקלב: אנחנו כנראה עדיין לא שם אבל נגיע לשם.
אורי מקלב: זאב שמילוביץ.
<זאב שמילוביץ: צהרים טובים.
<זאב שמילוביץ: אני מחזיר את הדיון לתחילתו כי אני בא מהמכון להנדסה חקלאית במינהל המחקר החקלאי של מכון וולקני ואנחנו בעצם עושים במכון שלנו עבודה משלימה מקבילה וסינרגטית לעבודה שנעשית במכון לטכנולוגיה ואחסון בנושאים שאנחנו מדברים בהם.
<זאב שמילוביץ: מן האספקט של איכות מזון אנחנו עוסקים בפיתוח ויישום של חיישנים לזמן אמת שמשמשים למיון על פי איכות של תוצרת חקלאית.
<זאב שמילוביץ: למשל, יש פיתוחים חדשים שלנו כרגע כדי למיין פירות שנגועים באיזשהו ריקבון שאתה לא רואה אותו בעין ומערכות אופטיות ספקטרליות בתחום - - - שאנחנו אמונים עליהן, אמורות לזהות את זה ולהוציא את התוצרת הפגועה הזאת, למיין אותה ולמנוע ממנה להגיע אל הצרכן, גם מאספקטים של איכות אבל גם מאספקטים של בריאות.
<זאב שמילוביץ: אם אנחנו מסתכלים על בטיחות של מזון, אחד התחומים שבהם אנחנו עוסקים והזכיר את זה שלמה סלע, שאנחנו בצד של הטכנולוגיה, הוא לעשות זיהוי מהיר באמצעים ספקטרליים אופטיים.
<זאב שמילוביץ: לפתח חיישנים שיחסית לא יהיו יקרים ואולי גם יהיו מטלטלין לזיהוי של פתוגנים ופה הבעיה היא שהמהירות היא גורם קרדינלי.
<זאב שמילוביץ: היום בשיטות שאתה משתמש בהן ונקרא להן שיטות רוטיניות, אז במקרה הטוב אתה יכול לגלות נוכחות של פתוגן תוך 24 שעות שלוקחת בדיקה, במקרים היותר קריטיים זה הרבה יותר זמן.
<זאב שמילוביץ: כולנו מבינים את המשמעות של עיכוב משלוח של תוצרת שיוצרה או המקרה היותר גרוע של recall שזה יכול להיות גם נזק כלכלי אבל גם נזק בריאותי, מפני שכשאתה עושה recall אתה לא בטוח שאתה אספת את הכול חזרה ועדיף לעשות את הבדיקות האלו בזמן אמת ומהר.
<זאב שמילוביץ: על זה אנחנו עובדים, לפתח חיישנים כאלה, מהצד של הטכנולוגיה.
<זאב שמילוביץ: אנחנו גם עובדים במקביל על פיתוח של שיטות חיטוי פיזיקליות.
<זאב שמילוביץ: אחת השיטות שהזכיר פרופ' סלע היא עם קיטור, אנחנו עובדים על זה והכוונה היא להגיע למצב שתקבל חיטוי מהיר מבלי להפריע לקו היצור אבל מאחר ומדובר בחיטוי פיזיקלי אתה מונע את השימוש בכימיקלים ויש לזה יתרונות רבים וברורים.
<זאב שמילוביץ: ביקשתם מאתנו לדבר על דברים שנעשו ואני יכול לתת דוגמה של פיתוח מערכת שהיא מכנית לחלוטין, שמטרתה היא הקטנת השימוש בחומרי הדברה.
<זאב שמילוביץ: פותחה על ידי המכון מערכת שאיבת חרקים מתבלינים שמאפשרת למעשה הקטנה, הפחתה ולפעמים אפילו ביטול לחלוטין של השימוש בחומרי הדברה, אז יש פה גם אספקטים כלכליים של חסכון אבל יש פה גם אספקטים בריאותיים, שהתבלינים נאכלים כמו שהם נקצרים והבעיה של שארייתיות של חומרי הדברה היא בעיה מאד קשה ואנחנו בעצם עוקפים אותה בזה שאנחנו משתמשים באמצעים מכניים.
<זאב שמילוביץ: אני רוצה להזכיר רק עוד נושא אחד שהוא - - -
אורי מקלב: זה רק בארץ או גם בחוץ לארץ?
<זאב שמילוביץ: רוב היישומים כרגע בארץ.
<זאב שמילוביץ: יש חברות, הן לא מצליחות כרגע למכור את זה בעולם כי הן קטנות.
<זאב שמילוביץ: חברות הטכנולוגיה הישראליות שמייצרות מיכון חקלאי הן יחסית קטנות, הן לא פורצות לעולם.
<זאב שמילוביץ: לצערי.
<זאב שמילוביץ: רובן.
<זאב שמילוביץ: לא כולן, יש כאלו שכן הצליחו.
<זאב שמילוביץ: עוד נושא אחד שאני רוצה להזכיר שבו אנחנו עוסקים הרבה במכון להנדסה חקלאית זה הנושא שנקרא חקלאות מדייקת.
<זאב שמילוביץ: חקלאות מדייקת בגדול זה לעשות את הדבר הנכון במקום הנכון בזמן הנכון.
<זאב שמילוביץ: המקרה שבו אנחנו מדברים כרגע הוא למעשה התחום של זיהוי מפגעים בזמן אמת במהירות ובאופן מרחבי מדויק כלומר, לדעת איזה קטע של שדה מסוים מתחיל להיפגע ממפגע מסוים.
<זאב שמילוביץ: זה יכול להיות לצורך העניין איזושהי מחלה או איזשהו מפגע אחר, לדוגמה נוכחות של זבוב פירות במטעים.
<זאב שמילוביץ: הזיהוי המוקדם מאפשר לעשות כמה דברים.
<זאב שמילוביץ: קודם כל להפחית את השימוש בחומרי הדברה וזה עושה שני דברים טובים.
<זאב שמילוביץ: אחד, זה מקטין את ההוצאות כי אתה משתמש בפחות חומר, זה מקטין את המרחב בו אתה משתמש ואז יש גם הקטנה של נזק סביבתי וכאשר אתה עושה את זה מהר ובזמן - - -
אורי מקלב: איך נעשה הזיהוי המוקדם?
אורי מקלב: מהו הפיתוח של הזיהוי המוקדם?
<זאב שמילוביץ: בזיהוי המוקדם לדוגמה אנחנו משתמשים במערכות של חישה מרחוק ומקרוב, כדי לזהות נוכחות או תחילת התפתחות של מחלות.