GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רועי פולקמן: הגשתי הצעה לסדר על בעיית הטיפול בחבילות.
אורי מקלב: זה דווקא נושא וגם דואר ישראל, ראינו שהם לא מגיעים, אז הם התנצלו בגלל שהם לא מרגישים טוב.
<ענת לוי: הנציג חולה.
אורי מקלב: הנציג חולה כנראה והנציג השני, עד שהוא יגיע בדואר, אז הוא כבר לא יספיק להגיע לוועדה.
<קריאה: הוא יגיע בחודש הבא.
אורי מקלב: אני מכיר נציגים שהם חולים ויש להם ממלא מקום, אבל הקצב הזה לא נתן את האפשרות להתארגן, בגלל שהם היום לוקחים חלק בעניין הזה.
אורי מקלב: זה חלק חשוב בתוך ה - - -, אבל בסופו של דבר התברר לנו יותר ויותר, ואת זה אנחנו רוצים לשמוע מכם על ההיקפים.
אורי מקלב: מה המשמעויות, כשאנחנו מדברים על קנייה אינטרנטית, קנייה מקוונת, אנחנו יודעים שגם הציבור באמת מתחבר לזה וזו גם מעלה גדולה וכנראה שזה דבר טוב, אבל צריך בכל אופן לראות מה המשמעויות שיש לזה.
אורי מקלב: מה קורה לעסקים האחרים שלא מתחברים.
אורי מקלב: האם נוצרים פערים בעניין הזה ואם נוצרים פערים, אז אולי צריך להראות להם שאנחנו יכולים לגרום.
אורי מקלב: לפעמים שמערכת גדלה וגדלה מהר, מהצד יכולים לפעמים להיות לזה השלכות.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים פה גם כדי לחזק ולראות ולהציף את הנושא הזה מכל ההיבטים שלו, וגם איך אנחנו גורמים לכך שאנחנו הולכים בדרך הזו וההשלכות שנוצרות מכך, אנחנו יודעים להתמודד איתן.
אורי מקלב: אני מבין גם את החלק התרבותי של העניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שיש הבדל בין שוק למסחר רגיל.
אורי מקלב: מה ההבדל בין שוק למסחר רגיל?
אורי מקלב: שוק – יש פחות כללים מה מותר לעשות, איך זה יכול לצעוק, זה יכול להתמקח.
אורי מקלב: הסדר והדברים, הכל משתמש בערבוביה אחת גדולה.
אורי מקלב: זה כוחו של שוק.
אורי מקלב: יש בזה ניחוחות של שוק, כוחות של שוק, תרבות של שוק.
אורי מקלב: ויש תרבות אחרת, תרבות קנייה שהיא יכולה להיות מסודרת יותר, אחראית יותר.
אורי מקלב: יש כתובת יותר ברורה.
אורי מקלב: זה לא משהו שהוא מזדמן כזה, זה הרבה יותר משמעותי.
אורי מקלב: גם הנושא של תרבות, שאין את המיקוח הדו צדדי, אין את הפרונט הזה.
אורי מקלב: מה המשמעויות לגבי האמינות בדברים האלה.
אורי מקלב: האם אדם יודע שהוא עומד מאחורי מישהו - - -, ובזה אני אסיים, משפט אחרון .
אורי מקלב: כשאני הייתי בעיריית ירושלים וקיבלתי את הוועדה למסירת עבודות תכנון, שהיום היא כבר בוטלה.
אורי מקלב: היום כבר אין נבחר ציבור שעומד בראשה, אבל זו ועדה שפוטרת ממכרזים את הגופים הציבוריים.
אורי מקלב: יש דברים שלא.
אורי מקלב: אתה רוצה להביא זמר לחגיגה, אז אתה לא יכול לעשות מכרז בין זמרים.
אורי מקלב: אתה רוצה את האיש הזה, אתה רוצה אדריכל שיתכנן משהו מיוחד, סוג מסוים, אז אתה יודע שיש אדריכלים שהם יודעים.
אורי מקלב: זה דברים יצירתיים.
אורי מקלב: לא על כל הדברים אפשר לעשות בהם מכרז ובכל אופן יש ועדה שפוטרת.
אורי מקלב: אני לא ארחיב בתפקיד של הוועדה הזאת.
אורי מקלב: אז דיברנו על כך שגם בתוך הדברים שפטורים ממכרז, צריך לעשות איזה סוג של התנהלות נכונה, רוטציה בין הדברים, איך אתה מקבל את ההתמחות.
אורי מקלב: על פי רוב אנחנו נוהגים להגיד אנחנו רוצים להתנהג ביושר בכסף ציבורי, בדבר ציבורי.
אורי מקלב: אתה אומר – איך שאני מתנהג לעצמי.
אורי מקלב: אם אני לעצמי שומר ויודע להתמקח ולא מוכן שהכסף שלי וצורת ההתנהלות שלי תהיה לא טובה לי, ככה צריך לראות גם את המערכת הציבורית.
אורי מקלב: הגענו למסקנה שהמערכת הציבורית צריכה אפילו דרגה יותר גבוהה.
אורי מקלב: אתה רגיל לשען, חייט, אתה הולך לאותו שען.
אורי מקלב: אם שואלים אותך אתה מכיר שען טוב?
אורי מקלב: היום כבר אין שענים, אבל זו הדוגמא שאז הבאתי.
אורי מקלב: כן, אבל הם כמעט פסו מהעולם.
אורי מקלב: היום קונים איפה, ב-Ebay?
אורי מקלב: קונים, מביאים 10 שעונים ב-10 דולרים ומחלקים את זה מתנות, מכל הצבעים ומכל הסוגים.
אורי מקלב: מי היום?
אורי מקלב: אבל אני אומר חייט, חשמלאי, אתה לוקח מישהו שאתה מכיר אותו.
אורי מקלב: אתה לא בודק אותו וחוזר ובודק אותו.
אורי מקלב: אבל בכסף ובדבר ציבורי מתברר שגם להרגלים שאתה רגיל בהם, אתה צריך.
אורי מקלב: אתה רגיל הם, תעשה לעצמך, אבל לא, דבר ציבורי צריך לראות שינוי.
אורי מקלב: אתה צריך לראות אולי יש מישהו אחר, לעשות רוטציה בדברים.
אורי מקלב: אני רק בא להגיד בעניין הזה שלפעמים גם כשיש דבר כזה, צריך לראות שהמסחר וחופשיות המסחר גם לא נפגמים בעניין הזה, שנותנים את הזכות.
אורי מקלב: אדם יודע, יש לו את כל האפשרות לקבל את שני הצדדים, להיות כתובת, ואת ההרגלים האלה, אנחנו נשאיר אותם כשאדם לא נסחף, אלא אדם גם עומד מול משהו שהוא יכול לעמוד על הדרישות שלו, על הצרכים שלו.
אורי מקלב: אני אומר את זה בקצרה, אני ארחיב על זה אחר כך, מפני שאני לא רוצה בדברי הפתיחה, אבל אני אומר פן אחד שהוא גם נמצא אצלי כל הזמן.
אורי מקלב: כהתחלה, אני חושב שהיא מספקת, במיוחד כשמי שפותח את הדיון באופן מעשי ויזם את היום הזה ועוד דברים, חוקים ודיונים, הוא חבר הכנסת רועי פולקמן.
רועי פולקמן: תודה אדוני יושב הראש על כינוס הדיון הזה בוועדת המדע.
רועי פולקמן: אתה עקבי בתמיכה בנושא הזה ואני חושב שאתה גם מזהה נכון את האתגר.
רועי פולקמן: אלף אני שמח על כל המוזמנים.
רועי פולקמן: אני אגיד בכמה מילים את האתגרים ואת השאלות שיש לי, כי בסוף אנחנו מנסים לקדם.
רועי פולקמן: סיימנו השבוע.
רועי פולקמן: הכותרת של הכנס הייתה העסקים הקטנים והשלטון המקומי.
רועי פולקמן: מיפינו הרבה מאד רגולציה בעייתית וחסמים, אבל אני כן אגיד כמה אתגרים שאני רואה ואני חושב וזה נכון לכם, שנמצאים כאן, להתייחס לזה.
רועי פולקמן: תראו, אחד, יצא לי ללוות בשנה האחרונה עבודה מאד קשה כדי לפתוח את החסמים במכון התקנים לייבוא לארץ של מוצרים ולאמץ תקינה בינלאומית.
רועי פולקמן: אחת הבעיות שאנחנו נתקלים בה, מצד אחד יש פה בעיית יוקר מחייה ואז בוודאי שמה שקורה, באים ואומרים לנו אנחנו צריכים לשמור על תקנים ובטיחות, אבל כשאני כהורה לשלושה ילדים קטנים באתי וסיפרתי, זה נחמד שאתם מדברים איתי על כל החסמים, אבל בסוף הציבור הולך לאינטרנט ומזמין שם ואף אחד לא בודק את התקנים והשוק צריך להתחרות.
רועי פולקמן: השוק הישראלי צריך להתחרות.
רועי פולקמן: מצד אחד אני רוצה שלצרכן הישראלי תהיינה הזדמנויות.
רועי פולקמן: מה לעשות, הילדים שלי מאד אוהבים לגו, הבעיה שלגו בארץ זה מוצר יקר מאד.
רועי פולקמן: קשה לי מאד לקנות לגו, לפחות במה שהייתי רוצה לתת לילדים שלי.
רועי פולקמן: עשיתי את הטעות כמה פעמים והזמנתי מסין, זה לא יקרה שוב, כיוון שהמוצרים היו כה גרועים, שכבר עדיף לשלם קצת יותר כדי שזה יגיע.
רועי פולקמן: אבל אין ספק שהשוק משתנה.
רועי פולקמן: אני חייתי איזו שהיא תקופה בארצות הברית, ושם בשעות האלה של היום, לפחות איפה שאני גרתי, הדבר היחידי שהיית רואה ברחובות זה משאיות של UPS ופדקס, כיוון שכל היום העבירו חבילות.
רועי פולקמן: ובאמת, בארצות הברית אתה לא צריך לצאת מהבית.
רועי פולקמן: אני דרך אגב באיזה שהוא שלב חשבתי שהשכן שלי, שתי קומות מעלי הוא טרוריסט, כיוון שהוא לא יצא מהבית.
רועי פולקמן: כל יום היו בערך 10 חבילות שהגיעו אליו וחיכו בפתח של הבית המשותף, ואני ממש באיזה שהוא שלב חשבתי לפתוח את אחת החבילות, להבין מה הוא מזמין.
רועי פולקמן: כי אמרתי הוא בטח מזמין רכיבים.
רועי פולקמן: כבר התחלתי לדמיין – יש לי דמיון עשיר ואני התחלתי לדמיין מה הוא עושה.
רועי פולקמן: התברר לי שהוא ציפה לילדים ופשוט לא יצא מהבית, אבל הוא הזמין הכל.
רועי פולקמן: כל דבר, מחיתולים ועד מוצצים, הזמין כל דבר.
רועי פולקמן: אין ספק שהאתגר הזה לכלכה המקומית הוא עוד יותר גדול, כיוון שאנחנו מדינה שמרוחקת משווקים.
רועי פולקמן: אם יש משהו שמעניין אותי בנושא העסקים, וזה ליווה אותנו באסטרטגיה הירושלמית, קראנו לזה לבנות עוד קומה.
רועי פולקמן: במקום להביא מפעלים לירושלים, אמרנו עסק שמקומי יהיה ארצי, עסק שהוא ארצי, יהיה בין לאומי.
רועי פולקמן: זו הייתה הסיסמה שלנו.
רועי פולקמן: אמרנו עזבו, לפני מפעלים.
רועי פולקמן: דרך אגב כמה שנים ליוויתי את ראש העיר בנושא עסקי, הגיעו שני מפעלים חדשים לירושלים.
רועי פולקמן: עסקים קטנים, זאת אומרת לצורך העניין ירושלים בשנת 2015 הייתה העיר השנייה או השלישית בארץ בכמות הסטראטפים שנפתחו פרי עבודה, אבל היעד הזה שאמר עסק מקומי, בוא נעזור לו להיות ארצי ועסק ארצי בואו נעזור לו להיות בין לאומי, אתם האנשים כדי שזה יקרה.
רועי פולקמן: כלומר בסוף הפלטפורמה, כדי שזה יקרה וזו הייתה דרך אגב הסיסמה לפיתוח העסקי של ירושלים – מקומי – ארצי, ארצי – בין לאומי.
רועי פולקמן: אני חושב שזאת צריכה להיות הסיסמה לעסקים קטנים בכל רחבי המדינה.
רועי פולקמן: אם יש עסק בבאר שבע, איך הוא יהיה עסק ארצי ולא רק לוקאלי.
רועי פולקמן: דרך אגב, כשעסק יוצא מהלוקאלי, הופך להיות תחרותי, הפריון עולה.
רועי פולקמן: וכשעסק הוא לוקאלי, אז העסקים פחות מקצועיים ורמת הפריון בהם נמוכה וכו'.
רועי פולקמן: אם אני מתחרה ארצית, אז אני נהיה תחרותי, אני נהיה יעיל, אבל כבר משלם משכורות יותר גבוהות.
רועי פולקמן: כלומר כל מעגל הצמיחה הכלכלית תלוי במערכת הזאת של מקומי, ארצי, בין לאומי.
רועי פולקמן: הדבר היחידי שיכול לאפשר לזה לקרות באמת, זה הטכנולוגיה.
רועי פולקמן: אני מעלה את השאלה, כי הפלטפורמות והשיווק בעניין הזה הולכים וגדלים ורואים.
רועי פולקמן: נדמה לי שיושבים פה גוגל וויקס ואני יודע שהבנקים דיברו על זה ועוד גורמים שעושים את העבודה הזאת.
רועי פולקמן: אני מרגיש שהחסם הגדול הוא החסם הלוגיסטי, תקנו אותי אם אני טועה.
רועי פולקמן: בזמנו אני שאלתי האם צריך לתמוך בכלים לוגיסטיים.
רועי פולקמן: להרגשתי החסם היה שעסק קטן, זה שאתה נותן לו להקים אתר אינטרנט - גם אני הייתי עצמאי תקופה בחיי - זה לא מספיק טוב, כי בסוף העניין הוא ניהול מלאי, ניהול שירות לקוחות.
רועי פולקמן: בסוף אם אני חנות קטנה שמייצרת תכשיטים-.
רועי פולקמן: מי זיכרונו לברכה עסק קצת בעסקים והיה מפיץ בכל מיני מקומות.
רועי פולקמן: הוא אמר החלום של כל בעל עסק זה להכניס מוצר לאמזון.
רועי פולקמן: היה לו חבר שכל מה שהוא עשה בחיים זה להכניס עט לאמזון.
רועי פולקמן: יכול היה לפרוש לפנסיה מאותו רגע.
רועי פולקמן: עט באמזון, הם ניהלו לו את המלאי, דרך אגב.
רועי פולקמן: הם ניהלו לו את המלאי.
רועי פולקמן: זאת אומרת זה היה המחסנים שלהם וכו' וכל מה שהוא היה צריך, הוא החזיק שני עובדים, ייצר עטים מסוג מסוים בסין, הביא אותם לאן שהוא הביא אותם בארצות הברית ומשם הכסף דפק בחשבון הבנק שלו.
רועי פולקמן: למה אני אומר את זה?
רועי פולקמן: כי אני אשמח להבין האם צריכים דברים מהרגולטור, האם פה יש דברים שאנחנו יכולים לעשות בכנסת, כדי שהמערכת הזאת, שעסקים ישראלים יוכלו לחשוב ארצי ובין לאומי.
רועי פולקמן: זה יקרה.
רועי פולקמן: זה לא טכנולוגיה, כי אתרים כבר יש הרבה שנים.
רועי פולקמן: להקים אתר אינטרנט, גם אני בחיי עשיתי את זה כמה פעמים.
רועי פולקמן: זה לא מרשים אותי.
רועי פולקמן: וגם לא סליקה באינטרנט וגם לא מערכת אי-קומרס.
רועי פולקמן: עם כל הכבוד, זה העשור הקודם.
רועי פולקמן: אולי האלף הקודם.
רועי פולקמן: עכשיו זה כבר מערכות אחרת.
רועי פולקמן: אני אשמח לדעת מה יקרה כדי שנראה יותר ויותר עסקים, וזה גם המדד שהייתי שמח שיציגו לוועדת המדע.
רועי פולקמן: לא כמה עסקים יש להם אתרי אינטרנט, זה לא מעניין אותי בכלל.
רועי פולקמן: זה גם לא מרשים אותי בכלל, אלא כמה עסקים יודעים לפרוץ לשווקים והיקף השיווק נעשה ברמה הזאת, הארצית והבינלאומית.
רועי פולקמן: תודה רבה ואני אשמח ללמוד.
אורי מקלב: כן חשוב מה שאתה אומר, זה חלק חשוב, האם אנחנו יודעים רק לקנות ממקומות אחרים, או שאנחנו גם יודעים לשווק.
אורי מקלב: זה גם חלק שאנחנו צריכים לתת לו עידוד.
אורי מקלב: בהרבה דברים בנושאים האלה אנחנו היינו חלוצים.
רועי פולקמן: אני אספר לך אנקדוטה, כי אני פוגש הרבה אנשי עסקים.
רועי פולקמן: פגשתי איש עסקים גדול בתחום הפרסום בסופרים, לפני כמה שבועות והוא חזק בארץ.
רועי פולקמן: כל עסק שאני פוגש אני שואל למה אתה לא מייצא בהיקפים גדולים לחו"ל, כי בסוף זה מה שאנחנו רוצים כמדינה.
רועי פולקמן: אז התשובה שלו הייתה יפה ואני לא אתווכח איתה, הוא אמר חיי משפחה.
רועי פולקמן: הוא אמר אני כיזם צריך להיות חצי מהחודש בחו"ל ואני לא רוצה, ואני מוכן לעשות ביזנס בארץ ואני לא מוכן לעשות ביזנס בארצות הברית וזה לגיטימי.
רועי פולקמן: אני מכיר אנשים שהקריבו הרבה מאד במשפחה, אבל אולי אתם תהיו הפתרון לזה, שאותו יזם לא יצטרך כל היום לשבת על הקו אירופה, ארצות הברית, מזרח רחוק ואולי.
אורי מקלב: אם אנחנו נדע להתרחב ולהתארגן בעניין הזה, אז אנחנו נמצא פתרונות לאנשים שיש להם חסמים שלא מסוגלים לפרוץ את המעגל וזה חשוב.
אורי מקלב: אנחנו נתחיל עם עורך דין רועי כהן, נשיא לה"ב – לשכת הארגונים העצמאיים.
אורי מקלב: הוא נמצא כאן?
רועי פולקמן: לא, היום זה יום חגו פה.
רועי פולקמן: הוא מסתובב פה ברחבי הבניין.
אורי מקלב: אז הוא לא הגיע.
אורי מקלב: אז נתחיל עם רמי ויפה זמיר.
אורי מקלב: באתם עכשיו?
<רמי זמיר: הגענו בזמן.
אורי מקלב: הגעתם אחרי הזמן, אבל מי שמגיע אחרון כאן מתחיל ראשון.
אורי מקלב: אם הייתי יודע את זה, אז לא, אבל אני אתן לכם.
אורי מקלב: אני מבין שהיו לכם עיכובים.
אורי מקלב: רציתי להתחיל עם בעלי עסקים קטנים, אתם נקראים עסק קטן?
<רמי זמיר: כן.
אורי מקלב: תציגו את נקודת המבט שלכם לעניין.
<זאב חיות: רק ברשותך, רני הוא חלק מפרויקט גדול שלנו, שאני אציג אחרי זה, אבל קודם כל נשמע את רמי.
<רמי זמיר: לי קוראים רמי זמיר וזאת אשתי.
<רמי זמיר: בקצרה, שנינו גמלאים.
<רמי זמיר: אני גמלאי של צה"ל והיא גמלאית שפרשה ממשרד החינוך.
<רמי זמיר: מתגוררים בערד.
<רמי זמיר: לפני כמה שנים הקמנו עסק שנקרא סטודאיקה, שזה סטודיו ליודאיקה.
<רמי זמיר: מייצרים מזוזות, חנוכיות, חמסות, על טהרת עבודת יד בלבד מזכוכית, חימר, נחושת ועץ.
<רמי זמיר: קרדיט לגוגל, עתידים וויקס, שהכניסו אותנו לפרויקט שלהם והיינו המייצגים הראשונים של הפרויקט.
<רמי זמיר: הרבה עסקים חוששים מהקטע הדיגיטאלי ומהכניסה לערוץ הזה.
<רמי זמיר: בעזרת הפרויקט הזה הסירו לנו את החשש הזה ונכנסנו.
<רמי זמיר: פעם, לפני הפרויקט הזה, היינו לוקחים פשוט מאד את המוצרים, דופקים בדלתות, מציגים ועושים עסקים.
<רמי זמיר: כמובן בפועל יוצא שאנחנו היינו סוגרים את העסק ומבזבזים הרבה זמן.
<רמי זמיר: זה בדיוק כמו שפעם אנשים היו חוששים מהקטע של הקטלוגים, שבאים ומראים.
<רמי זמיר: הם רוצים למשש, לגעת, לראות מידות, גודל ולעשות עסקאות.
<רמי זמיר: בעקבות הסיפור הזה, היום אני יושב בעסק ומגיע לכל העולם, ממש בפירוש כך.
אורי מקלב: אבל עדיין לא ממששים.
<רמי זמיר: לא, לא, ועוד איך ממשים.
אורי מקלב: לא ממשמשים.
<רמי זמיר: אה, חשבתי משמשים.
<רמי זמיר: סליחה.
אורי מקלב: לא, לא, לא.
אורי מקלב: אבל דרך האינטרנט זה קטלוג.
<יפה זמיר: אבל אנשים התרגלו לקנות דרך האינטרנט.
אורי מקלב: אז כאן השינוי.
<רמי זמיר: שינו בשנים האחרונות הרגלי קנייה וזה בזכות הכלים שלמדנו.
<רמי זמיר: הקמנו עמוד נחיתה מכובד מאד, אתר אינטרנט, שני אתרים, סליחה, שאחד מהם הוא בהקמה.
<רמי זמיר: גם עליתי על רעיון דרך האינטרנט.
<רמי זמיר: פרסמתי על - - -
<קריאה: סליחה, מה זה עמוד נחיתה?
<רמי זמיר: עמוד נחיתה זה מהפייסבוק.
<רמי זמיר: יש לך את הפייסבוק הפרטי ופייסבוק עסקי, שבעמוד נחיתה את - - -
רועי פולקמן: שער הכניסה, חלון הראווה של האתר.
רועי פולקמן: כמו חלון ראווה בחנות.
<רמי זמיר: בדיוק, את לא מוכרת, אלא את מספרת על עצמך, שאם את תכנסי לעמוד הזה, אז תדעי מי אני, מה אני ומה אני עושה.
<רמי זמיר: ואם את רוצה, את שולחת לי גם בקשה, נכנסת לאתר.
<רמי זמיר: בעמוד הזה יש שלושה קישורים שאנחנו עשינו.
<רמי זמיר: אחד לווייז, אחד לאתר המכירות שלנו, שהוא גם אתר תדמיתי ושלישית זה גם לדף העסקי בפייסבוק.
רועי פולקמן: וזה פתח לכם את היכולת לייצא?
<רמי זמיר: ברור, ברור.
<רמי זמיר: בקיצור, מה שעכשיו קרה, אני היום, בעקבות הכלים האלה, למדנו ביחד – אני ואשתי – שצריך פשוט מאד גם בן אדם שימשש וירטואלית.
<רמי זמיר: מה זאת אומרת?
<רמי זמיר: שאם אני עכשיו שם מוצר של בית מזוזה, חנוכייה או כל דבר אחר, אני מצלם אותו.
<רמי זמיר: אגב, עשיתי קורס צילום במכללת הדסה ועשיתי קורס צילום גם בקטע של פוטושופ, שזה שני כלים שהם מאד הכרחיים בקטע השיווקי, או כמובן לשלם הרבה כסף לאנשים פרטיים.
<רמי זמיר: ואז צילמנו אותו מכל הכיוונים, העלליתי אותו, ובדיוק כמו שהיום, אני חושב, מיליונים בעולם קונים דרך אמזון, עלי אקספרס, Ebay, הם רואים את המוצר וירטואלי.
<רמי זמיר: אבל אם מישהו שם אותו בצורה יפה, אז אני קורה לזה מישוש וירטואלי ואז הוא רואה ומזמין.
<רמי זמיר: ולראייה, היום אנחנו מוכרים בניו ג'רזי, בברוקלין.
<רמי זמיר: יש לי גם הזמנות מגואטמלה, שתלו שם את העבודות שלנו.
<רמי זמיר: עשינו פשוט מאד חתך וראינו שמאז הסיפור, העזרה של גוגל, וויקס ועתידים, נתנו לנו כלים איך - - -
רועי פולקמן: אני יכול לשאול?
רועי פולקמן: מעניין אותי הצד הטכנולוגי.
רועי פולקמן: אני מכיר.
רועי פולקמן: בגלל שאין לי זמן לקניות, אפילו החולצה הזאת, אשתי לימדה אותי איך לקנות אותה, אני לא אגיד את שם החברה, היא גם לא בדיוק במידה הנכונה, אבל זה מה יש, אני מסתדר.
רועי פולקמן: אני אשאל לגבי המלאי.
אורי מקלב: צריך לדעת - - -
רועי פולקמן: כי להזמין בגדים דרך האינטרנט זה בלית ברירה, גם את זה אני עושה.
רועי פולקמן: איך אתה מתמודד עם עניין שירות הלקוחות, שזה מה שמעניין אותי בדיון הזה.
רועי פולקמן: כי אתם נותנים את הפרונט הטכנולוגי, אבל נגיד אני עכשיו בגואטמלה, קיבלתי ממך מזוזה והיה דפקט, או אתה יודע מה, ראיתי – לא רוצה.
רועי פולקמן: הרי האתרים הטובים, הגדולה שלהם בשירות זה שקיבלתי חולצה, לא טוב לי, שמתי בחבילה, שלחתי, קיבלתי יום אחר כך זיכוי בחשבון.
רועי פולקמן: איך אתה מנהל את מה שנקרא הצד הלוגיסטי, את הבק-אופיס, זה מה שמעניין אותי.
<רמי זמיר: אז קודם כל אנחנו נתנו באתר הזה גם זמן, ממש שכמו כל חנות.
<יפה זמיר: אפשר להחזיר.
<רמי זמיר: בעלי אקספרס יש לך מדיניות החזרה אחת שאם המוצר נשבר, פגום, הוא מחזיר אותו ואני גם לא מחייב אותו על המשלוח.
רועי פולקמן: אוקיי, זאת אומרת כמו בסטנדרט שקיים בכל מקום.
<רמי זמיר: בדיוק, בדיוק.
<רמי זמיר: ולגבי המלאים, יש לנו סטטיסטיקה של השנים האחרונות, של מוצרים שאנחנו מכרנו אותם, אז אנחנו עושים מלאי לפי זה.
רועי פולקמן: אתם מקבלים ליווי מקצועי בנושא ניהול המלאי, איך כדאי לטייב אותו?
רועי פולקמן: זה חלק מהשירות שאתם מקבלים?
<רמי זמיר: לא, לא.
<רמי זמיר: נתנו לנו כלים.
<יפה זמיר: הם נתנו לנו את ההתחלה.
רועי פולקמן: את הצד הטכנולוגי פרופר.
רועי פולקמן: כי אני רק אומר, זה אתגר.
רועי פולקמן: נגיד במקרה של יודיאקה, זה יחסית גם אני מניח שיש יוצר מוצרי איכות.
רועי פולקמן: אבל אם מחר בבוקר אני צריך לשווק דברים בהיקפים יותר גדולים, אז ניהול המלאי כבר היה אירוע.
<רמי זמיר: אני רק שכחתי להגיד שכל העסק הזה הוא על טהרת עבודת יד.
<רמי זמיר: אין לי מכונות.
<רמי זמיר: אני לא מייצר בכמויות, בגלל זה גם האיכות שלנו.
אורי מקלב: יש איזה שהוא חסם שאתה מרגיש שאם היו מורידים אותו, זה היה מועיל לך?
אורי מקלב: יש איזה שינויים שאתה חושב שאם היו באמת מעמידים בפניך כלים יותר טובים, היית יכול להתקדם יותר, להתרחב יותר?
אורי מקלב: יש לכם איזה שהוא פורום כזה של בעלי עסקים קטנים, או בתחום שלך, שמתייעצים איתם ומנסים לראות איך פורצים שוק?
<רמי זמיר: לא.
<יפה זמיר: זה דבר שחסר.
<רמי זמיר: זה הדבר שחסר ויש דבר גם שנקרא המשכיות.
<רמי זמיר: קיבלתי היום כלים, עשיתי, תתמודד.
<רמי זמיר: אין מישהו שימשיך.
<רמי זמיר: בסך הכל הם עזרו לנו מאד, אבל אין שום גורם או גוף - - -
אורי מקלב: שנותן לך להתפתח.
<רמי זמיר: בדיוק.
<רמי זמיר: כי בתחום הזה - - -
אורי מקלב: גדלת, אתה קיים היום כבר, אבל אתה רוצה להמשיך להתרחב כמו כל עסק.
<רמי זמיר: בדיוק, אז אין לי את הקטע של הליווי ההמשכי.
<רמי זמיר: אנחנו גם הצטרפנו לפרויקט מעוף של ישראל דיגיטאלית.
<רמי זמיר: גם בנינו אחד מהאתרים דרכים וגם בקטע של הקידום, אבל עוד פעם, יש פה מלחמה.
<יפה זמיר: הם עושים רק את האתר וזהו.
<יפה זמיר: תסתדרו לבד.
אורי מקלב: יש פער בין אלה שמתעניינים לבין אלה שמממשים את הקנייה?
אורי מקלב: אתה רואה שהרבה יותר נכנסים אליך מול אלה שבסופו של דבר מבצעים תהליך קנייה?
אורי מקלב: הקהל הישראלי הוא גם צרכן?
<רמי זמיר: בוודאי.
<רמי זמיר: קודם כל אני יכול להגיד לך שלפני שבאנו לפה גם בדקנו.
<רמי זמיר: יש עלייה במכירות בין 25% ל-35% במכירת המוצרים שלנו וכמובן גם בהכנסות, שזה דבר חשוב.
<רמי זמיר: כי עוד פעם אני אומר, הכיוון של רישות דיגיטאלי והמכירות בצורה הזו, נתנו לי קודם כל להגדיל משמעותית את הייצור שלי כי אני בעסק ואני עובד ואני לא מתרוצץ.
<רמי זמיר: אני עובד.
<רמי זמיר: אנחנו עשינו חלוקה – היא נכנסת למחשב, בודקת וכל הדברים האלה.
אורי מקלב: בהמשך אני רוצה לתת גם לאחרים.
אורי מקלב: אני עוד רוצה לתת את רשות הדיבור למר דייב יקר, נמצא פה?
<דייב יקר: כן.
אורי מקלב: בעל עסק עצמאי בתחום מסחר מקוון.
אורי מקלב: הקמת עסק מאפס למיליון שקלים בחודש.
<דייב יקר: ב-Ebay, זה מה שהוזכר, כן.
<דייב יקר: קוראים לי דייב יקר, יש לי עסק עצמאי ב-Ebay.
אורי מקלב: אני רק אומר, אם יש כאלה שרוצים להירשם לרשות דיבור, אז אפשר להעביר למנהלת הוועדה בפתק.
אורי מקלב: על השולחן יש פתקים של בקשת רשות דיבור.
אורי מקלב: דרור, אתה ראש מועצת גן יבנה?
<אהרון דרור: כן.
אורי מקלב: אתה ביקשת רשות דיבור?
<אהרון דרור: לא, אבל אני אשמח להשלים.
<אהרון דרור: רועי דואג לי, זה בסדר.
אורי מקלב: בבקשה, דייב.
<דייב יקר: יש לי עסק עצמאי ב-Ebay.
<דייב יקר: בעצם אני מוכר אופנה, תכשיטים, יהלומים.
<דייב יקר: גם דיברו על יודאיקה, אז תכשיטי יהדות.
רועי פולקמן: שמיוצרים איפה?
<דייב יקר: רובם מיוצרים בישראל.
רועי פולקמן: יצרנים ישראלים.
<דייב יקר: בדיוק.
<דייב יקר: מציעים היצע ישראלי.
<דייב יקר: זה מצחיק, כי בעצם חבר הכנסת הזכיר את זה.
<דייב יקר: אני התחלתי בארצות הברית, עברתי לישראל ובאמת שרציתי להמשיך בקמעונאות בארצות הברית, שזה מה שעשיתי כתושב חוזר.
<דייב יקר: Ebay הייתה באמת האוטלט בשבילי.
<דייב יקר: זה היה באמת המקום אני יכול לבוא ובאמת לסחור עם השוק האמריקאי, תוך כדי זה שאני כאן עם המשפחה.
<דייב יקר: אז בדיוק הוויתור שדיברת עליו זה מה שאני חוויתי ואיפה שהוא קמתי מזה.
<דייב יקר: אז התחלתי באמת, כמו שכל אחד מתחיל, ברכישות.
<דייב יקר: בהמשך הדרך לקחתי תחום של משקפיים, משקפי שמש ופשוט העליתי כמה מוצרים וממש בפרק זמן מאד קצר הרגשתי את הוואקום הזה של הביקוש ב-Ebay בשוק הבינלאומי, במוצרים שנמצאים וקיימים פה בישראל.
<דייב יקר: חברתי לרשת קמעונאית אחת משלוש הגדולות בתחום האופטיקה, ששם אני מציע את ההיצע שלה בשוק הבינלאומי.
רועי פולקמן: זאת אומרת רשת ישראלית שאתה מציע אותה בחו"ל.
<דייב יקר: בדיוק, בדיוק.
<דייב יקר: ומהר מאד ראיתי שהביקוש באמת עולה.
<דייב יקר: בנינו תהליכים שיכולים לתמוך בדבר הזה ותוך חצי שנה הגענו למחזור של חצי מיליון שקלים בחודש וזה בעצם ממשהו שלא היה קיים קודם וזה באמת אפילו ללא תכנית עסקית.
<דייב יקר: זה היה ממש - - -
אורי מקלב: אני רק צריך להבין.
אורי מקלב: זה אנשים שמייצרים בתחום האופטיקה, או רק משווקים?
<דייב יקר: מיצרים.
אורי מקלב: יש שלוש חברות בארץ שמייצרות נניח מסגרות של - - -
<דייב יקר: פרייבט לייבלים למיניהם, מותגי בית.
רועי פולקמן: יכול להיות שהם מעצבים ומייצרים, בפועל המפעל עובד בסין, אבל זה נקרא ייצור ישראלי.
אורי מקלב: כן, זה בסדר, אבל הייצור הישראלי.
<דייב יקר: ובעצם עם הגדילה, עם המצב הזה שבאמת ראיתי שזה עובד, עובד יפה מאד, יש המון ביקוש למוצרים, התחלתי בעצם לתרגל שווקים שונים.
<דייב יקר: זאת אומרת בהתחלה זה היה השווקים הגדולים ביותר – ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה.
<דייב יקר: אני יכול להגיד שהיום יש אנשים בבחריין ובכווית שחובשים משקפיים שהם קנו ממני.
רועי פולקמן: שכתוב – Mede In Israel?
<דייב יקר: זה לפעמים לא מגיע לשם, אבל כן, באמת.
רועי פולקמן: כי אני מכיר אנשים שבוחרים את זה דרך - - -
אורי מקלב: אני רציתי לשאול אותך קודם לגבי אלה שקונים, למה הם קונים, בגלל שזה יוצר בישראל?
אורי מקלב: בגלל הטיב?
אורי מקלב: בגלל היופי?
אורי מקלב: מה מביא אנשים לקנות דווקא כאן?
אורי מקלב: הרי בתחום האופטיקה אני מניח שבכל העולם יש מה להציע.
אורי מקלב: אנחנו לא ייחודיים בעניין הזה.
אורי מקלב: יודאיקה אני יכול להבין, שבכל אופן יש כאן איזה ייחוד למוצר, אבל לא רק למוצר, גם אולי איפה שזה יוצר.
אורי מקלב: ערד.
אורי מקלב: מישהו אמר על ערד שיש בה איזה מקום מיוחד, ייחודי באוויר שלה, זה לא סתם ככה.
<רמי זמיר: קסם באוויר.
אורי מקלב: קסם באוויר, ככה אמר איזה אדמו"ר אחד שיש איזה משהו.
אורי מקלב: הוא שלח את החסידים שלו לתיישב בערד.
אורי מקלב: הוא אמר שיש שם ניחוח מיוחד, אוויר מיוחד.
אורי מקלב: לכן השאלה היא כאן באמת מה מביא אותם?
<דייב יקר: אני חושב שיש לזה שני צדדים.
<דייב יקר: כמו שאמרת, באמת יש תחומים שונים.
<דייב יקר: התחומים שהם באמת נוגעים לישראל וליהדות - - -
אורי מקלב: אנחנו מחדדים את זה כדי שאנשים ששומעים אותנו ומקשיבים, שזה ייתן להם להפיח קצת את החשיבה.
<דייב יקר: אז בהחלט ליהודים בעולם אנחנו מציעים תכשיטי יהדות ולפעמים טבעות חידוש נישואין שכתוב עליהן אני לדודי ודודי לי, אנחנו מציעים יודאיקה וזה באמת בא לתרגט קהל מסוים, שהוא מאד מחובר גם ל-Ebay - - -
אורי מקלב: בוא נתמקד בתחום האופטיקה.
אורי מקלב: מעניין אותי באמת מה לוקח חברה קטנה, שלא מייצרת, לקחת חברת אופטיקה, שאין משהו בישראל שנניח אנחנו מובילים בעניין הזה או ידועים כמשהו ויש לנו בזה איזה ייחוד מסוים ומצליחים לקדם את זה.
אורי מקלב: זה נותן רעיונות לאנשים איך זה נעשה.
<דייב יקר: בדיוק, זה בעצם ממש הצד השני.
<דייב יקר: אנחנו מציעים היצע מאד דומה.
<דייב יקר: Ebay מאפשרת לנו להיות שווה בין שווים.
<דייב יקר: זאת אומרת לבוא ולהציג את המוצר שלנו עם רמת שירות, עם הצעה שהיא מאד דומה להצעה האחרת שנמצאת באותה המדינה ולהתחרות כמו כל אחד באותה מדינה.
<דייב יקר: אני אתן דוגמא.
<דייב יקר: באיזו שלב, עם ההתפתחות ודיברנו בעצם על לוגיסטיקה, אז הגעתי למצב שהצלחתי להציע משקפי שמש לכל מערב אירופה, בעיקר לבריטניה.
<דייב יקר: הלקוח קונה עד 12 בצהריים פה בישראל, עד השעה 10 בבוקר דופקים לו בכל זיפ קוד במערב אירופה, עם המשקפיים מאיתנו.
<דייב יקר: כך שבעם ההצעה היא תחרותית - - -
רועי פולקמן: ואיך זה קורה, אתה מנהל מלאי שם?
<דייב יקר: לא.
<דייב יקר: המלאי במקרה הזה הוא מלאי שממש יוצא מישראל.
<דייב יקר: פשוט משלוחים אובר נייט שקיימים מכאן וזה עובד יפה מאד.
<דייב יקר: אני יכול להגיד שהרבה יזמים ובעצם הרבה חנויות שמציעות את אותם המוצרים בשווקים האלה, לא מסוגלים להציע את ההצעה הזו.
<דייב יקר: לכן הגעתי ממש למצב שהתחריתי - - -
אורי מקלב: יש לכם איזה משהו שהוא ייחודי לכם?
רועי פולקמן: זה מאד מעניין מה שאתה אומר כי אתה נוגע באמירה שאפילו ברמת שירות אתה הצעת ערך מוסף איכותי יותר, שזה לכאורה - - -
אורי מקלב: זה זמינות.
אורי מקלב: אני לא יודע אם לקרוא לזה שירות.
רועי פולקמן: זה גם שירות.
רועי פולקמן: אני מזמין משקפיים ומקבל אותם עד הבוקר, זה שירות.
אורי מקלב: זה שירות יותר מהיר.
<דייב יקר: הם גובים על זה - - -
רועי פולקמן: זה מעניין, כן.
רועי פולקמן: זה לכאורה נתפס כחסם ישראלי.
אורי מקלב: הייתי חושב שכזה דבר באירופה יותר מהר מאשר להגיע מישראל.
אורי מקלב: בתוך אירופה אני מתכוון.
רועי פולקמן: אז אתה רואה, היזמות הישראלית.
אורי מקלב: בין מדינות באירופה חשבתי שזה יותר מהר.
<דייב יקר: אז בעצם כן, יש תחרותיות ברמה כזו.
<דייב יקר: זאת אומרת אנחנו מגיעים לשחקנים משמעותיים בתוך השווקים שלהם, בחצר האחורית שלהם ומתחרים בהם.
<דייב יקר: אם זה בהצעה, במידיות, אם זה באיכות המוצר, אם זה בכל יכולת ההחזרה של המוצר.
אורי מקלב: איזו אמירה אתה באמת רוצה להגיד?
אורי מקלב: מה אתה חושב?
אורי מקלב: הדברים שציינת הם הדברים שבאמת יכולים לקדם כל מי שייקח בכל תחום, לא שיתחרה איתך, אבל בתחומים אחרים.
<דייב יקר: תראה, אני אציין עוד כמה דברים.
<דייב יקר: אני גם אלך לכיוון של החסמים שבאמת הייתי רוצה לשוחח עליהם, שהם באמת בעיקר לוגיסטיים רגולטוריים.
<דייב יקר: שילוח הוא כמובן איזה שהוא אתגר בישראל, למרות שנעשתה עבודה מדהימה עם זה.
<דייב יקר: בוא נגיד מהוועדה הקודמת עד זו, באמת יש הרבה יותר פתרונות, דואר ישראל עושה מאמץ, זאת אומרת בייצוא, כל מה שמוכר וידוע על דואר ישראל הוא בדיוק הפוך.