GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל כהן-פארן: לא, זה עוד אפילו היה לפני הפחתת פליטות.
יעל כהן-פארן: זאת הייתה החלטת ממשלה מ-2008.
יעל כהן-פארן: יועד מנגנון שלם, נוצר קונסורציום סביב הנושא של אנרגיה חכמה מתוך כוונה לקדם ולשים עשרות מיליונים מהמדען הראשי.
יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים שיש שם משאבים - -
<דוד אסף: למדען הראשי אצלנו יש דווקא הרבה תכניות שעוסקות בתחום האנרגיה.
יעל כהן-פארן: אבל השאלה היא אם זה בתחומים האלה.
יעל כהן-פארן: תכנית מגנט כזאת אין כל כך הרבה.
<דוד אסף: באופן ייעודי יש בתחומי האנרגיה מספר תכניות אצלנו ברשות החדשנות החדשה.
<דוד אסף: אני לא יכול עכשיו לפרט כי אני לא מכיר את כל התכניות שם.
<דוד אסף: אבל ספציפית סביב עולמות התוכן הללו של שינויי האקלים בנוסף לכל הרעיון של קידום ושיווק שאנחנו פועלים סביבו ללא הרף אנחנו עכשיו נכנסים לבחינה מעמיקה ומתקדמת בשיתוף המשרד להגנת הסביבה על כל עולמות התוכן של מימון אקלים.
<דוד אסף: שם אנחנו רואים באמנת האקלים שהתפתחה צוהר לאפשרויות רבות מבחינת כספים בין-לאומיים רבים שמתגלגלים בעולם בקרנות הגדולות של Green climate fund שיש בהם כבר למעלה מ-60 מיליארד יורו או קרנות אחרות שאנחנו רוצים להשתלב בהן.
<דוד אסף: כבר התחלנו את העבודה סביב הדבר הזה.
<דוד אסף: יש לנו מספר המלצות.
<דוד אסף: יש הרבה מאוד קרנות.
<דוד אסף: צריך לבחור בקפידה מה מתאים יותר לישראל ומה פחות, ואיפה האימפקט שלנו יכול להיות יותר טוב.
<דוד אסף: אם ניתן סכום כסף – מה נוכל לקבל בתמורה.
<דוד אסף: עכשיו אנחנו מגבשים את המסקנות ואת ההמלצות איך לעשות את זה גם בעזרת הנספחים שלנו שאנחנו שולחים למטה של GCF בקוריאה.
<דוד אסף: בנוסף לזה אנחנו גם הכנסנו בכלי הסיוע של סחר החוץ אצלנו תנאים מקלים לחברות בתחום הקלינטק שרוצות לקבל מענקים לביצוע הוכחות, היתכנות והגשה למכרזים בחו"ל.
<דוד אסף: חתכנו להם את סכום שווי הפרויקטים ממיליון שקל לחצי מיליון שקל כדי שיוכלו לקבל את המימון הזה.
יעל כהן-פארן: מנהלת הוועדה עדכנה אותי שבעוד שבוע נקבעה לסדר היום של מליאת ועדת המדע והטכנולוגיה ישיבה בנושא תחבורה חכמה בהמשך לדברים שאמרו כאן אנשי משרד התחבורה ובכלל מדיניות לאומית בנושא תחבורה חכמה.
יעל כהן-פארן: אני אשתדל להגיע לוועדה ביום שלישי הבא.
יעל כהן-פארן: אין ספק שהדברים קשורים.
יעל כהן-פארן: מישהו רוצה להוסיף לנושא הזה?
יעל כהן-פארן: אנחנו רוצים לעבור לנושא החינוך וההסברה ומודעות הציבור למשבר האקלים.
<דרור בוימל: אפשר כמה מילים בעניין גגות סולריים?
יעל כהן-פארן: זה יהיה חלק מהנושא הבא.
<דרור בוימל: אבל זה לא בנושא חינוך.
<דרור בוימל: לדעתי, זה קשור לנושא הראשון, לא השני.
יעל כהן-פארן: במושב הקודם היה דיון שלם בוועדה על גגות סולריים, ואני מרגישה שבעניין פנייה לרגולטורים חפרנו מכל הכיוונים.
יעל כהן-פארן: אני אתן לך לדבר כשנגיע לנושא הזה בהמשך.
יעל כהן-פארן: צביקה קליר, בבקשה.
<צביקה קליר: אני מנכ"ל של חברה בשם "טיגי".
<צביקה קליר: אנחנו מפתחים טכנולוגיה באנרגיה מתחדשת כאן בישראל.
<צביקה קליר: אני מדבר בשם עצמי, אבל אני מדבר עם הרבה אנשי חברות פיתוח הטכנולוגיה הישראליות, ולדעתי, אני מייצג אותם בעניין הזה.
<צביקה קליר: הנושאים שקשורים לתמיכה בחברות שצועדות בעמק המוות, שלדעתי, זה מה ששאלת, חורגים מהנושאים שרשות החדשנות תומכת בהם.
<צביקה קליר: בהקשר הזה אנחנו ציפינו בכיליון עיניים לתכנית להפחתת פליטות שדיברנו עליה קודם.
<צביקה קליר: אני גם השתתפתי בהרבה דיונים בכמה משרדי ממשלה בהכנה של הדבר הזה.
<צביקה קליר: כשקראנו את התכנית התברר שהתכנית מוגבלת לפרויקטים של 800 אלף שקל ומעלה, ומוצעים לחברות שהמחזור שלהן קטן מ-400 מיליון שקל.
<צביקה קליר: לחברות שמפתחות טכנולוגיה אלה פרויקטים גדולים מדי עבור חברות קטנות מדי.
<צביקה קליר: חברה קטנה לא יכולה לקחת פרויקט מאוד גדול ממשהו שהוא טכנולוגיה ישראלית חדשנית.
<צביקה קליר: הדבר הזה שונה מהתקנה של צ'ילר שיש כבר מיליון ממנו ומיוצר בסין.
<צביקה קליר: כשמציעים טכנולוגיה חדשנית, וזאת ההתקנה הראשונה, השנייה או השלישית שלה, אי אפשר להציע פרויקטים שהם גדולים מ-800 אלף שקל.
<צביקה קליר: בהקשר הזה אני רוצה לפנות לכל משרדי הממשלה.
יעל כהן-פארן: למשרד הכלכלה, בעיקר.
<צביקה קליר: אבל כולם פועלים.
<צביקה קליר: אני מסכים.
<צביקה קליר: אני פשוט לא יודע מי יושב ובאיזה דיון, ואני רוצה להעלות את הדבר הזה למודעות.
<צביקה קליר: חברות ישראליות שמציגות פרויקטים בטכנולוגיה ישראלית חדשנית, למיטב ידיעתי, אף אחת מהן כמעט לא הצליחה להגיש פרויקט.
<צביקה קליר: מכיוון שהפרויקטים שלנו הם או של 400-300 אלף שקל, ואז הם קטנים מדי או שהם מוצעים ל"אינטל" או ל"שטראוס", ואז החברות גדולות מדי ולא יכולות לקבל.
<צביקה קליר: זה בעצם אנחנו, לא החברות צריכות את התמיכה.
<צביקה קליר: אנחנו צריכים את התמיכה כי אנחנו עדיין מייצרים מעט מזה, ועוד אין לנו המוניטין כדי שההשקעה החוזרת תהיה מספיק טובה.
<צביקה קליר: כדי שמישהו יבחר לעשות את זה הקריטריונים לפחות עבור חברות שמציעות טכנולוגיה ישראלית חדשנית צריכים להיות כאלה שאנחנו יכולים להציע פרויקטים.
<צביקה קליר: בקריטריונים לחיסכון בפליטות אנחנו עומדים מעולה, אבל לא יבחרו מאתנו פרויקט של 800 אלף שקל בחברה קטנה.
<צביקה קליר: זה עדיין לא בשלב הזה.
<צביקה קליר: לכן, לדעתי, לפחות עבור טכנולוגיה ישראלית חדשנית צריך להגמיש את הקריטריונים.
<צביקה קליר: זה חשוב מאוד במיוחד בהקשר של חציית עמק המוות.
<צביקה קליר: יש פה לכולם עניין.
<צביקה קליר: זה עניין אדמיניסטרטיבי שפשוט התפספס.
<צביקה קליר: אגב, אני חושב שחברות גדולות כמו "אינטל" ו"שטראוס" הן היצרניות הכי גדולות של גזי חממה, והיה עניין לכולנו דווקא לדחוף טכנולוגיה לשם, אפילו לא רק אם היא ישראלית חדשנית כדי להפחית את הפליטות.
יעל כהן-פארן: המחשבה היא שהם יכולים לעשות את זה לבד, כנראה.
יעל כהן-פארן: הערת נקודה מאוד ספציפית.
יעל כהן-פארן: אני אשמח אם תכתוב לי את זה בקצרה.
יעל כהן-פארן: אנחנו נעביר בשם הוועדה פנייה רשמית למשרד הכלכלה, לרשות לחדשנות.
יעל כהן-פארן: הערת משהו מאוד חשוב.
יעל כהן-פארן: הרשות לחדשנות צריכה לחפור ולבדוק איך לקדם את הטכנולוגיה הישראלית החדשנית.
יעל כהן-פארן: יכול להיות שלא היו מודעים לכשלים שהעלית.
יעל כהן-פארן: אנחנו נבדוק מדוע התעלמו מהם.
<צבי קליר: ניתן לשפר.
יעל כהן-פארן: ניתן תמיד לשפר.
יעל כהן-פארן: אנחנו קצת נאריך את הדיון.
יעל כהן-פארן: לא נסיים אותו ב-11:00, אלא ניקח עוד כרבע שעה.
יעל כהן-פארן: אני מקווה שלא תהיה בעיה עם זמן המליאה.
יעל כהן-פארן: נושא החינוך והציבור.
יעל כהן-פארן: איפה הציבור גם בהחלטת הממשלה?
יעל כהן-פארן: לצערי, החלת הממשלה לא הכניסה בכלל הסתכלות על הציבור, ואני תוהה מדוע.
יעל כהן-פארן: אבל יותר מכך – בעצם ההשתתפות של הציבור נוגעת לשני היבטים: מצד אחד להיבט של קבלה או מוכנות לקבל רגולציה ממשלתית.
יעל כהן-פארן: אם יבואו ויטילו מס פחמן, וזה יעלה במעט את מחיר החשמל, אז כדי שזה יעבור בצורה שהציבור יקבל אותו חייבת להיות מודעות לנושא, מדוע בכלל מגיע המס הזה.
יעל כהן-פארן: הרי הציבור היום לא מוכן לקבל מסים מיותרים.
יעל כהן-פארן: אבל אם תהיה מודעות ציבורית ולכל נושא גזי החממה, משבר האקלים וההתמודדות שלנו – זה מצד אחד, הקבלה של רגולציה והחלטות ממשלה.
יעל כהן-פארן: מצד שני זה, כמובן, נוגע לעשייה פרטנית.
יעל כהן-פארן: הרי כולנו יודעים שבסופו של דבר כל אחד מאתנו אוכל, נושם, נוסע ברכב או בתחבורה ציבורית, ומשפיע בכל רגע מחייב על מאזן פליטות גזי החממה האישי, הלאומי והעולמי.
יעל כהן-פארן: יש פה הרבה מאוד עשייה של ממש להביא להפחתת פליטות גזי חממה וצמצום הזיהום על-ידי העשייה האישית.
יעל כהן-פארן: זה נושא שלם בפני עצמו שבעיני הכי לא מקבל התייחסות בהחלטות ממשלה.
יעל כהן-פארן: אני רוצה להעלות את הנושא גם מול הגורמים הממשלתיים וכמובן מהארגונים הלא ממשלתיים.
יעל כהן-פארן: לדוגמה, דרור העלה קודם את נושא הגגות הסולריים שנדון כאן בוועדה ובוועדות נוספות.
יעל כהן-פארן: העברנו הצעת חוק שאני הובלתי לסגירת המיסוי על גגות סולריים.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר עכשיו צריך שאנשים ירימו את זה.
יעל כהן-פארן: אנשים צריכים לקום ולעשות מעשה, ולשים גג סולרי.
יעל כהן-פארן: לכן הם צריכים לדעת למה זה חשוב ושנית שיש בכלל את הפטור הזה ממס ויש האפשרות ושזה זול.
יעל כהן-פארן: לדעתי, 99% מהציבור בישראל לא ממש מודע לזה.
יעל כהן-פארן: אני אשמח לפתוח את הדיון דווקא עם נציגי הציבור.
יעל כהן-פארן: לממשלה היה עד עכשיו הרבה זמן דיבור.
יעל כהן-פארן: נאור ירושלמי, אתה רוצה לומר כמה דברים?
<נאור ירושלמי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.
<נאור ירושלמי: אני יועץ בנושא מדיניות אקלים.
<נאור ירושלמי: אני אחזור על מה שאמרת – ההתעלמות מהצד של הציבור בקידום מדיניות אקלים קיימת לא מהיום ולא מהחלטת הממשלה האחרונה.
<נאור ירושלמי: היא קיימת עוד מהחלטת הממשלה ב-2009 ומהתוכנית הלאומית הראשונה שהייתה אחרי ועידת קופנהגן.
<נאור ירושלמי: זה פשוט חבל כי אנחנו מאבדים משאב מאוד חשוב ויכול לעזור גם לתהליך קבלת ההחלטות וודאי ליישום ולהטמעה שלו בפועל שהוא המעורבות והנכונות של הציבור.
<נאור ירושלמי: זה לא התחיל היום, זה כבר מזמן.
<נאור ירושלמי: אף פעם לא מאוחר לשנות את זה.
<נאור ירושלמי: יש דרכים רבות לשנות את זה.
<נאור ירושלמי: אחת הדרכים היא פשוט להגביר את המועד באון מעשי - -
יעל כהן-פארן: כשהיית מנכ"ל חיים וסביבה שנים רבות היה איזשהו קמפיין ממשלתי יחד עם ארגוני הסביבה במימון לא מבוטל.
יעל כהן-פארן: היום אתה רואה את זה קורה?
<נאור ירושלמי: היה קמפיין במימון חלקי של הממשלה.
<נאור ירושלמי: זה היה מאוד חשוב גם סביב ועידת קופנה
<נאור ירושלמי: גן וגם כשלוש שנים אחריה.
<נאור ירושלמי: זה מימון צנוע, אבל בכל זאת היה קיים.
<נאור ירושלמי: היום זה פחות קורה.
<נאור ירושלמי: שני הצדדים עובדים בנפרד.
<נאור ירושלמי: ארגוני הסביבה עובדים, כמובן, על המודעות.
<נאור ירושלמי: הממשלה עוברת פחות וצריך שוב לחבר את הדברים.
<נאור ירושלמי: אנחנו ניסינו לעשות את זה יחד עם בית ספר "פורטר" באוניברסיטת תל-אביב.
<נאור ירושלמי: לקראת ועידת מרקש, ועידת האקלים האחרונה שהייתה, קיימנו כנס אקלים ישראלי שמי שארגנה אותו היא עמותת - - - "קולנוע" שתכף המנכ"ל שלה ידבר גם פה.
<נאור ירושלמי: זאת ועידה שבא אליה השר להגנת הסביבה ערב נסיעתו למרקש, והיו שם מאות משתתפים: האקדמיה, החברה האזרחית והממשלה יחד עם תקשורת.
<נאור ירושלמי: הרעיון הוא להגביר מודעות לתוך זה יכולים להיכנס כל האלמנטים האחרים.
<נאור ירושלמי: אבל הדבר שצריך לעשות הוא קמפיין ציבורי ממשלתי מסודר שיגיד, יש לנו מדיניות חדשה, החלטנו שצריך להפחית פליטות גזי חממה.
<נאור ירושלמי: אנחנו נוקטים שורה של צעדים – בואו תצטרפו לעשות גגות סולריים, שימוש בתחבורה ציבורית, נכונות לקליטת בנייה ירוקה גם אם זה עולה כמה גרושים יותר.
<נאור ירושלמי: הציבור הוא בסופו של דבר הגורם שיכריע אם הדברים האלה ייצאו לפועל או לא.
<נאור ירושלמי: לכן צריך לערב אותו.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לויקטור וייס, מנכ"ל מרכז "השל".
יעל כהן-פארן: הוא יוצא תכף לפגישה עם השר אלקין, ואני מקווה שתדבר אתו כמובן גם על הנושאים האלה.
<ויקטור וייס: לגמרי.
<ויקטור וייס: אני חושב שזאת בדיוק ההזדמנות.
<ויקטור וייס: אנחנו עוברים בין משרדי הממשלה: משרד החינוך, המשרד להגנת הסביבה וכמעט כל המשרדים הממשלתיים הרלוונטיים לנושא הזה; אנחנו מנסים לראות איך אנחנו מקדמים את הנושא של החינוך למודעות ולנושאים של שינויי אקלים והשפעות והשלכות משמעותיות על החברה הישראלית.
<ויקטור וייס: לא בכדי אנחנו לא רואים את זה כסוגיה שהיא בשיח החברתי בחברה הישראלית כי אין אף גורם שלוקח את האחריות, ממסגר את הנושא ושם לזה משאבים.
<ויקטור וייס: כי בלי משאבים לא יקרה כלום.
<ויקטור וייס: עם כל המאמץ והאנרגיות שאנחנו, הארגונים במגזר השלישי, נשקיע בזה זה עדיין טיפה בים יחסית לצורך האמתי שקיים שם.
<ויקטור וייס: בלי תמיכה של משרדי הממשלה ובלי מסגור של הנושא הזה כ-issue שצריך לעסוק בו בצורה מסודרת במערכת החינוך ובמסגרות אחרות.
<ויקטור וייס: הנושא הזה לא הצליח להתקדם, ואנחנו נישאר עדיין בדיונים בתוך משרדי הממשלה כשהציבור לא נמצא בשיח הזה, הוא לא מכיר ולא עוסק בזה, ולכן גם לא מופעל לחץ על משרדי הממשלה ואין דרישה לצורך לקדם את העיסוק בנושאים האלה.
<ויקטור וייס: אז אני רוצה לנצל את ההזדמנות ואת הבמה למפגש החשוב הזה.
<ויקטור וייס: זה אחד הנושאים החשובים שאני הולך לדבר עכשיו עם השר אלקין – העצמת אנשים, של חינוך.
<ויקטור וייס: אני רוצה לנצל את הבמה ולקרוא גם למשרד החינוך וגם למשרדים אחרים במסגרת תכניות העבודה להקצות משאבים לקידום הנושא הזה בקרב המגזרים השונים ולא רק בקרב מערכת החינוך.
<ויקטור וייס: יש גם מגזרים שונים.
<ויקטור וייס: זה רשויות מקומיות וזה תעשייה.
<ויקטור וייס: יש הרבה מאוד מגזרים אחרים שצריכים להיות חלק מהסיפור.
יעל כהן-פארן: צור משעל, עמותת "אקולנוע" שעוסקת הרבה מאוד בנושאים האלה.
<צור משעל: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, אני מאוד שמח להיות כאן ולראות את הפעילות של הוועדה שמרכזת את כל הגורמים שנוגעים בזה.
<צור משעל: אני מנהל את עמותת "אקולנוע", ואנחנו קיימנו את ועידת האקלים הישראלית לפני ועידת מרקש, ואנחנו הולכים לעשות פעילות דומה גם בנובמבר-דצמבר 2017.
<צור משעל: אנחנו שומעים פה את הניסיונות האמתיים והכנים של כולנו לקדם את הנושא.
<צור משעל: אנחנו נמצאים פה באיזשהו צומת של קבלת החלטות.
<צור משעל: בכל העולם בכל הפרלמנטים ובהרבה מקומות של קבלת החלטות כרגע בעולם מתקיימים דיונים כאלה, ולכל אחד לוקח חודש וחודשיים, ויש הדחיות שאנחנו שומעים כאן.
<צור משעל: מה שקורה בישראל – ואולי בעוד מקומות – זה שלא קיבלנו החלטה שהולכים על נושא של הפחתת גזי חממה, אנרגיה מתחדשת והתייעלות אנרגטית.
<צור משעל: כל מה שנובע מוועידת פריס עדיין לא הפך למשהו שאנחנו מאמינים בו באמת.
<צור משעל: גם הציבור מרגיש את זה.
<צור משעל: זאת הסיבה שאנחנו גם לא פונים לציבור ולא עושים יותר פעילויות ציבוריות.
<צור משעל: דבר ראשון אנחנו צריכים להרגיש שמה שאנחנו עושים כאן זה לא רק לכתוב דוח על תחבורה ציבורית מול רכבים פרטיים.
<צור משעל: אנחנו עובדים את העתיד שלנו, להציל את העולם ולדאוג לכך שהילדים שלנו יוכלו לחיות בעולם וייהנו כמו שאנחנו נהנים ממנו.
<צור משעל: אם נעביר את התחושה שלנו, ונרגיש שאנחנו האנשים הכי חשובים שהיו בהיסטוריה כי לא תהיה הזדמנות כזאת – כי זה קורה במשמרת שלנו – אם נרגיש את זה בעצמנו נעשה את הדוחות האלה ונדע שאנחנו עובדים עכשיו על הדבר הכי חשוב שאנחנו יכולים לעשות.
<צור משעל: זה לא עוד עבודה שנתנו לי במשרד התחבורה, זאת העבודה הכי חשובה שאני אקבל.
<צור משעל: זה מה שאנחנו צריכים לעשות עכשיו, וגם נעביר את זה לציבור; שהציבור ירגיש שכשהוא עולה על אוטובוס וכשהוא אוטם את החלון שלו הוא מציל את הילדים שלו, כי זה המצב.
<צור משעל: אי אפשר לראות את זה בשום צורה אחרת.
<צור משעל: המדע וועידת האקלים – אנחנו דיברנו על זה מאוד ברור, וכולנו יודעים את זה.
<צור משעל: בסוף אני אראה סרטון שמראה דוגמה מהעולם.
<צור משעל: תודה רבה.
יעל כהן-פארן: דברים חשובים.
יעל כהן-פארן: נמצאים כאן נציגים מרשויות מקומיות שרצו להציג את הפעילות ברשויות שלהם שבהן יש אולי נקודת אור.
יעל כהן-פארן: גם ניתן למשרד החינוך והגנת הסביבה והאנרגיה להציג את הדברים שהם עושים.
יעל כהן-פארן: אני מרגיעה – יש כמה רשויות שלקחו את הנושא כנושא חשוב בעשייה המוניציפלית.
יעל כהן-פארן: עיריית כפר-סבא, בבקשה.
<אלה דנון: אני מנהלת מחלקת קיימות.
<אלה דנון: נמצא אתי תומר רפאל מהחברה הכלכלית לפיתוח כפר-סבא.
<אלה דנון: אנחנו פועלים מעל עשור בהטמעה של כל מיני טכנולוגיות בנושא התייעלות אנרגטית, גגות סולריים.
<אלה דנון: חלק מהפרויקטים הם בליווי משרדי ממשלה כמו משרד התשתיות.
<אלה דנון: יש לנו גם פרויקטים במימון האיחוד האירופי.
<אלה דנון: סקרי הפליטות שאנחנו מבצעים באופן תקופתי לימדו אותנו שככל שנעשה יותר במבני הציבור נוכל להגיע ל-6% מקסימום.
<אלה דנון: לכן האתגר המרכזי שאנחנו מתמקדים בו בשנים האחרונות זה איך להביא לשינוי במשקי הבית.
<אלה דנון: אנחנו מבינים שמעבר לחינוך והסברה שזה משהו שאנחנו יודעים לעשות, וכל הערוצים שקיימים ברשות מקומית, אנחנו צריכים גם לתת כלים קונקרטיים ופרקטיים לתושב כדי שיוכל לעשות שינוי.
<אלה דנון: בשנה האחרונה יצאנו עם אפליקציה שגם עליה אנחנו עובדים בשיתוף עם משרד התשתיות כדי שהתושבים יוכלו ללמוד על ההתנהגות האנרגטית שלהם בבית, ולהטמיע שינוי.
<אלה דנון: אחד הפרויקטים המשמעותיים ביותר שאנחנו מקדמים בחודשים האחרונים זה פרויקט שנקרא "חדש תחת השמש" שהמהות שלו לרשת את כל גגות כפר-סבא במערכות סולריות.
<אלה דנון: אחרי שהטמענו במבני הציבור וממשיכים להתקין גגות סולריים גם בימים אלה, אנחנו גם רוצים לתת תמיכה כוללת, גם פרקטית ברמת המערכות על-ידי מכרזים כדי לבחור ולתת לתושבים את התשתית, ולתת מעטפת וליווי ארוך טווח גם אחרי שהגגות יותקנו.
יעל כהן-פארן: גם ערבות למימון של העירייה?
<אלה דנון: גם ליווי מימוני.
<אלה דנון: אני אשמח שתומר יוסיף כמה מילים.
יעל כהן-פארן: זה פרויקט ממש יפה וגם ייחודי, עד כמה שאני יודעת.
<תומר רפאל: כן.
<תומר רפאל: הרעיון הכללי שלנו היה להנגיש את כל נושא הגגות הסולריים לתושבים.
<תומר רפאל: כחברה כלכלית ועיריית כפר-סבא לקחנו את הדבר הזה ואיגדנו אותו.
<תומר רפאל: הוצאנו קול קורא למימון של פרויקטים, והשגנו תנאי מימון ייחודיים.
<תומר רפאל: כיום התושבים מקבלים מימון מלא על הפרויקט.
<תומר רפאל: המהות שלנו הייתה שאנחנו לא חושבים שהתושבים ירצו להוציא כסף מהכיס.
<תומר רפאל: הרעיון היה שתושב אמור לעשות את החזר ההלוואה שלו למערכת בגובה חשבון החשמל שלו כדי שהוא לא ירגיש בעשר השנים הראשונות החזר הלוואה, ואחרי כן חמש עשרה שנה נוספים שזה עשרים וחמש שנה סך הכול של חיי מערכת.
<תומר רפאל: כך הם נהנים מחמש עשרה שנים של חשמל חינם.
<תומר רפאל: בנוסף לזה עשינו מכרז לקבלנים.
<תומר רפאל: אנחנו סיננו קבלנים איכותיים ביותר על-ידי כל מיני נקודות איכות כמו ניסיון וערבויות שהם השאירו אצלנו, ושמנו עוד שכבת פיקוח שלנו.
<תומר רפאל: אנחנו שכרנו יועץ חיצוני שלנו שמפקח על עבודת הקבלן.
<תומר רפאל: הרעיון הוא שאנחנו one stop shop.
<תומר רפאל: התושב מתקשר אתנו, ואנחנו מלווים אותו בכל השלבים.
יעל כהן-פארן: וזאת גם עירייה אז הוא סומך עליכם.
<תומר רפאל: לגמרי.
<תומר רפאל: יש לנו גם מערך שיתוף הציבור שאנחנו עושים כל מיני כנסים וקמפיין אינטרנטי להעלות את המודעות.
<תומר רפאל: יש לנו גם משהו חלוצי חדש שגם פנינו לבניינים משותפים.
<תומר רפאל: בפרויקט שהשקנו לפני חודש יש לנו 22 בתים ובניינים בתהליך.
<תומר רפאל: יש לנו כבר שלושה בניינים ובתים שכבר חתמו על הסכמים.
יעל כהן-פארן: יפה מאוד.
<תומר רפאל: הרעיון שלנו בבניינים הוא חדש.
<תומר רפאל: המערכת אמורה לתת מענה לחשמל הציבורי בלבד, לא לפרטי.
יעל כהן-פארן: אז יש בעיה של ועד בית והתארגנות.
<תומר רפאל: מכיוון שאנחנו חברה כלכלית ומכיוון שיש לנו מערך של שיתוף ציבור אנחנו גם יודעים להתנהל מול ועדי בתים ומול התושבים.
<תומר רפאל: מכיוון שאנחנו רשות מאמינים בנו וסומכים עלינו, ומן הסתם אנחנו מחזירים בהתאם.
יעל כהן-פארן: פנו אליכם רשויות נוספות לשאול על התהליך והתעניינו בעניין?
יעל כהן-פארן: זה משהו, שלדעתכם, ידביק?
<אלה דנון: אנחנו מאוד מקווים שכן.
יעל כהן-פארן: הצעתם את זה לפורום ה-15?
<אלה דנון: אנחנו גם מקווים שנוכל להתגבר על האתגר של הוועדים המשותפים של הבניינים בעניין הקיזוז - - -
יעל כהן-פארן: יושב לידך מי שאחראי לנושא, ולדעתי, כדאי שתדברו אתו.
<אלה דנון: אנחנו בקשר.
<אלה דנון: אנחנו גם בקשר עם רשויות אחרות שמקדמות את הנושא הזה, וכמובן עם פורום ה-15.
<אלה דנון: אנחנו חתומים על אמנת האקלים במסגרת העבודה של פורום ה-15.
יעל כהן-פארן: יש יעד למספר הגגות שאתם רוצים לכסות עד סוף השנה?
<אלה דנון: עד סוף השנה אנחנו שואפים להיות כבר עם עשרה בניינים משותפים ועם כמה עשרות של בתי פרטיים.
<אלה דנון: התכנית היא לפחות לכמה שנים קדימה.
<אלה דנון: השאיפה היא כל גגות העיר.
<אלה דנון: אנחנו מאמינים שאם נחתור לשם אז נצליח.
<אלה דנון: הרעיון הוא לקדם את ההסברה ואת המודעות, וכל הזמן ללוות את זה בתמיכה מעמיקה בתשתיות ובשירות.
יעל כהן-פארן: הלוואי שכל עירייה תרים פרויקט כזה.
יעל כהן-פארן: זה מבורך, וזה צריך להיות.
יעל כהן-פארן: עיריות צריכות לאגם ולעזור לתושבים שלהם לעזור לעצמם ולעזור למאמץ הלאומי בנושא הזה.
יעל כהן-פארן: אתם עושים פרסום ממומן של הדבר כדי שאנשים ישמעו על זה?
יעל כהן-פארן: השקעתם גם תקציב בפרסום ובקמפיין?
<אלה דנון: כן.
<קריאה: בתור כפר-סבאי קיבלתי כמה פעמים מיילים.
יעל כהן-פארן: יש כאן נציג מעיריית ירושלים?
<גיל רייכמן: כן.
<גיל רייכמן: אני מנהל היחידה הסביבתית בירושלים.
<גיל רייכמן: ירושלים התחילה כבר לפני כעשר שנים בפרויקט גדול מאוד של גגות סולריים.
<גיל רייכמן: יש בירושלים 300 אלף תלמידים אז הכיוון הראשון שלנו הוא בתי ספר.
<גיל רייכמן: יש לנו 150 בתי ספר שיש להם גגות סולריים.
<גיל רייכמן: המודל הוא שבתי הספר גם נהנים כלכלית, זאת אומרת הם נהנים מחלק מהרווחים שנכנסים לקופה שלהם ובנוסף לכך דאגנו שיהיה תהליך חינוכי בכל בית ספר.
<גיל רייכמן: התלמידים משתתפים בתהליך, ורואים בדיוק כמה חשמל נחסך, והם יכולים לעשות על זה עבודות.
<גיל רייכמן: הנושא הזה התפתח מאוד.
<גיל רייכמן: נושא מעניין בתוך זה – אני רציתי שיהיו גגות סולריים גם בבתי ספר ערביים, ואז נתקלתי בחומה בצורה של החברה העירונית שמתקינה את הגגות הסולריים שטענה שאי אפשר כי צריך ביטוח.
<גיל רייכמן: מתברר שאף חברה לא הייתה מוכנה לבטח.
יעל כהן-פארן: אף אחד לא רצה לבטח?
<גיל רייכמן: לא.
יעל כהן-פארן: כעירייה לא יכולתם להתערב בעניין?
<גיל רייכמן: אני לא יכול להכריח חברה.
יעל כהן-פארן: אבל יש לכם ביטוח של העירייה.
יעל כהן-פארן: לא יכולתם לסגור משהו?
<גיל רייכמן: לצערי, לא.
<גיל רייכמן: דווקא ניסיתי.
<גיל רייכמן: זה לא הלך.
יעל כהן-פארן: אתה יכול לספר על אינטראקציה עם ההורים בנושא של גגות על מבנים?
<גיל רייכמן: אחת הבעיות בבתי-הספר זה לא כל כך ההורים, אלא יותר אבות הבית שהתלוננו שההתקנה של הגגות הסולריים פגעה בכמה מקרים בציפוי של הגג.
<גיל רייכמן: היו כל מיני אבות בית שהגיעו אלינו והתלוננו, והיה אפילו מקרה של הצפה של בית ספר בעקבות התקנת גג סולרי.
<גיל רייכמן: אבל הדברים האלה נפתרו.
יעל כהן-פארן: ולא הייתה שום בעיה עם הורים?
יעל כהן-פארן: אני שמעתי מעיריות מסוימות שהורים מתנגדים לעניין הזה.
יעל כהן-פארן: לדעתי, צריך להתמודד עם זה.
<גיל רייכמן: אנחנו לא נתקלנו בהתנגדות של הורים חוץ מהסיפור של ההצפה.
<גיל רייכמן: דבר נוסף – בעיריית ירושלים יש כמה דברים: דבר ראשון, לכבוד יום ירושלים הממשלה עושה דבר יפה – להכניס עשרה אוטובוסים חשמליים לירושלים.
<גיל רייכמן: כמו כן יש היערכות לעשות תחנות כוח מפוזרות בעיר שלא יסתמכו רק על חברת חשמל, אלא יהיה כושר ייצור עצמאי לשכונות.
<גיל רייכמן: זה רעיון שהעלינו כבר לפני רשות החשמל לפני שנתיים.
יעל כהן-פארן: מבוססות גז טבעי?
יעל כהן-פארן: מיקרוגנרציה.
<קריאה: כשהגז הטבעי יגיע לירושלים.
<גיל רייכמן: אבל בחלק מהתחנות יכול להיות שנלך גם על טכנולוגיות אחרות.
יעל כהן-פארן: ביו-מסה?
<גיל רייכמן: אני ניסיתי להקים בעטרות תחנת מיון אשפה כזאת.
<גיל רייכמן: זה לא כל כך צלח.
<גיל רייכמן: אני מאמין שדווקא בעניין הזה אני אולי אצליח.
יעל כהן-פארן: תודה רבה, גיל.
יעל כהן-פארן: מאחר שנגענו הרבה בנושא הגגות הסולריים אני רוצה להתייחס כמה דקות לסוגיה הזאת.
יעל כהן-פארן: אז גם אדם קרומר ודרור בוימל, אם יש לכם משהו להוסיף בעניין הגגות הסולריים, ואם אתם יכולים להדגיש את עניין הנכונות הציבורית, היענות הציבור, מודעות הציבור.
יעל כהן-פארן: בבקשה, אדם, אם אתה יכול להציג את המיזם שלך.
<אדם קרומר: אני מייסד ומנכ"ל חברת תובנה ירוקה ומיזם בשם "מאה אלף גגות סולריים".
יעל כהן-פארן: רק לשם הגילוי הנאות, אני הצטרפתי למיזם.
<אדם קרומר: את לא היחידה פה בחדר.
יעל כהן-פארן: בסדר, אני מנהלת את הדיון.
יעל כהן-פארן: אבל עדיין לא הקמתי את הגג הסולרי.
<אדם קרומר: אני גאה להיות שותף בפרויקט בכפר-סבא.
<אדם קרומר: שני הפרויקטים האלה מראים את המוכנות של הציבור.
<אדם קרומר: בכל אגף החקיקה קורים עכשיו דברים טובים, ואני מייחל להמשך כזה.
<אדם קרומר: תודה גם לך, יעל וגם לרשות החשמל - -
יעל כהן-פארן: לרשות המסים.
<אדם קרומר: לרשות המסים.
<אדם קרומר: יש צעדים משמעותיים ויפים שהופכים את כל הרעיון של הקמת גג סולרי לפשוט יותר ומשתלם יותר ופחות מורכב רגולטורית.
<אדם קרומר: זה כבר דבר מאוד משמעותי.
<אדם קרומר: איך האזרח שומע ויודע שזה המצב?
<אדם קרומר: אנחנו יצאנו בקמפיין בפייסבוק.
<אדם קרומר: הוצאתי סרטון שבו הצגתי רעיון ליצור רכישה קבוצתית של מערכות סולריות שמוריד את המחיר.
<אדם קרומר: בדומה לפרויקט בכפר-סבא יש משא ומתן עם קבלנים, יש ייעוד של מפרט טוב כך שאנשים יהיו בידיים טובות.
<אדם קרומר: ההיענות הייתה מדהימה.
<אדם קרומר: הסרטון זכה לעשרות אלפי צפיות, ותוך עשרים יום יצרנו את הרכישה הקבוצתית הכי גדולה שהייתה בישראל של מערכות סולריות.
<אדם קרומר: זה מעיד גם על תזמון נכון בזכות אותם שינויים לטובה, וגם על כך שאנשים מוכנים, והם רק צריכים לשמוע שזה משתלם וכדאי, ושהם יכולים תוך כדי שהם עושים משהו טוב לסביבה ולחברה גם להרוויח כסף.
<אדם קרומר: הרבה אנשים תופסים את זה - - -
יעל כהן-פארן: אנשים עדיין תופסים את זה כמשהו מאוד יקר.
יעל כהן-פארן: זאת אחת הבעיות.
<אדם קרומר: זה יקר ומורכב.
<אדם קרומר: הרבה מאוד אנשים שדיברנו איתם היו מאוד מופתעים מהנתונים שאולי להרבה אנשים פה בחדר הם ברורים בנוגע לכדאיות הכלכלית.
יעל כהן-פארן: אתה יכול לסכם?
<אדם קרומר: מיזם מהסוג הזה ודברים כמו בכפר סבא יכולים מאוד לקדם את זה מול תושבים, אבל נדרשת רמה מעל.
<אדם קרומר: גם לנו יש גבול של תפוצה וגם גבול שקשור לאמון הציבור.
<אדם קרומר: הממשלה יכולה מאוד לעזור בשני הדברים האלה – גם בקמפיין ציבורי, גם בעזרה לרשויות נוספות ליצור קמפיינים מקומיים שיכולים אחר כך לתפעל אותם ולגרום לדברים לקרות בפועל.
<אדם קרומר: הכול בשל ומוכן ורק צריך לעשות את הצעדים האלה של הנגשת המידע.
יעל כהן-פארן: דרור, החברה להגנת הטבע.
<דרור בוימל: אני רכז תשתיות תכנון בחברה להגנת הטבע.
<דרור בוימל: מרבית החסמים ירדו, ומה שחסר עכשיו זה קמפיין.
<דרור בוימל: אין ספק שהממשלה תצא בקמפיין.
<דרור בוימל: אני אוסיף לכך שהממשלה גם צריכה להציג תכנית סדורה, שלמה, איך מגיעים להתקנה של אלפי גגות סולריים מדי שנה עד שנת 2030 והלאה.
<דרור בוימל: אין סיבה שהממשלה לא תעשה את זה.
<דרור בוימל: יש לה הרבה כלים שהיא יכולה לעשות.
<דרור בוימל: היא עשתה הרבה דברים עד עכשיו כדי להוריד את החסמים, אבל זה השלב הבא – לעבור מהשלב של חסמים לשלב של עידוד.
יעל כהן-פארן: ייזום.
<דרור בוימל: כן.
<דרור בוימל: לא כמי שמתקינה את הגגות, אבל ליזום דברים משמעותיים יותר.
<דרור בוימל: כדי לפתוח את התחום הזה למקום חדש זה הטיפול בנושא של גגות משותפים.
<דרור בוימל: זאת אומרת למיטב הבנתי, יושבים על המדוכה, וחשוב שזה ייפתר מהר כי הקמפיין הזה צריך גם לעסוק בסקטורים השונים של גגות, ולהציג תכניות שונות לסקטורים שונים, בין היתר גגות משותפים שהם אצלנו פוטנציאל אדיר של גגות.
<דרור בוימל: הנקודה האחרונה שאני רוצה לגעת בה, ואחר כך אני אשמח עם יעל תאמר עוד כמה מילים על ההיבטים החינוכיים שאנחנו עוסקים בהם, זה נושא של בנייה חדשה.
<דרור בוימל: אולי זה קצת חורג מההיבט של הקמפיין הציבורי.
<דרור בוימל: בשנת 2016 היו 52 אלף התחלות בנייה.
<דרור בוימל: לצערנו, רבע מהן היו התחלות בנייה של בתים פרטיים.
<דרור בוימל: אבל אם כבר הדבר הזה קורה זה מחדל שלא כל גג פרטי חדש שנבנה לא נבנה כך.
<דרור בוימל: אנחנו מדברים על 13 אלף בתים שנבנו בשנת 2016 ללא גגות סולריים.
<דרור בוימל: בנוסף לזה סיום בנייה בשנת 2016 – עוד 48.
<דרור בוימל: גם שם 28% זה בתים פרטיים.
<דרור בוימל: זה פשוט מחדל.
<דרור בוימל: אני אתן דוגמות קצרות מהותמ"ל – ועדה שהממשלה שולטת בה שליטה מוחלטת ויכולה לעשות מה שהיא רוצה.
<דרור בוימל: אני אומר את זה בצער רב, אבל היא עושה שם מה שהיא רוצה.