GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איריס נחמיה: זה בעצם הרמות השונות שאנחנו מתעסקים בהם.
<איריס נחמיה: התחלנו בנושא של ניהול הידע והיום אנחנו באמת לקחנו על עצמנו גם להיות המוביל העסקי לניהול המידע בממשלה ותיכף יפרט על זה קצת יותר יאיר פרנק.
<איריס נחמיה: מה המטרה שלנו?
<איריס נחמיה: זה לגבש ולהטמיע מדיניות של ניהול מידע וידע בממשלה, בשירות המדינה, אנחנו רוצים לייצר תרבות ארגונית שמעודדת ויוזמת שיתוף במידע וידע, ממצה את הידע הקיים, מה שנמצא כמו שאמרתי במוחם של האנשים ויוצרת ידע שהוא חדש, מקיימת תשתיות לשיתוף רוחבי בין גופים בתוך המדינה ומחוץ למדינה.
<איריס נחמיה: אני חושבת שהדבר המרכזי זה להכיר בידע כנכס לכל דבר, כמו שסופרים גולגולות כך אנחנו רוצים שיתייחסו גם לנושא של מידע וידע והנסיון הארגוני כמו כל נכס משמעותי אחר.
<איריס נחמיה: בסוף אנחנו רוצים להביא את שירות המדינה להיות ארגון לומד לא ממקום של כיבוי שריפות וממקום כמו שהוא עובד הרבה מאוד פעמים היום, להמציא את הגלגל מחדש ולשפר את הביצועים לטובת כלל אזרחי המדינה.
<איריס נחמיה: מבחינת המיפוי של המצב הקיים, קצת קשה לראות אבל זה גם חוזר על מה שאמרה כאן דוקטור מוריה, זה מניעה של בזבוז משאבים, יכולת ניבוי והערכת מגמות, שליטה על נכסי הידע ואני חושבת שהדבר המרכזי זה לשפר את האמון שיש בין הציבור לבין הממשלה, ולשפר את השירות לאזרח וכמו שאתם רואים יש כאן עוד הרבה מאוד תועלות.
<איריס נחמיה: איזה מחירים אנחנו משלמים היום בהקשר הזה, וחשוב לי שתתוודעו אליהם, זה מתוך דו"חות של מבקר המדינה ומתוך סקר שאנחנו עשינו, יש היעדר של שיתוף ידע בין בתי החולים השונים וביניהם לבין משרד הבריאות, היעדר ניהול מידע ברשויות המקומיות שמותיר הרבה מאוד פעמים בני נוער שנופלים פשוט בין הכיסאות מבחינת מערכת החינוך, פגיעה כלכלית שאין תיעוד של הפרויקטים והתהליכים שנעשים וכל פעם ממציאים את הגלגל מחדש, פגיעה במענה לאוכלוסיות שונות, פגיעה בזיכרון הלאומי.
<איריס נחמיה: אחד מהדברים שאנחנו ראינו זה באמת, ברגע שנכנסו המערכות הטכנולוגיות וכבר לא שומרים בקופסאות ובארכיון המדינה הרבה מאוד מידע וידע שהלך לאיבוד, אחד מהדברים המרכזיים עוד שעלה זה לגבי הנושא של רציפות תפקודית.
<איריס נחמיה: תזכרו שעובדי מדינה נכנסים לא בשביל תפקיד, הם בעצם למסלול של קריירה ולא לתפקיד שהוא תפקיד ספציפי והראייה היא כאן ראייה קצת הפוכה, נכנסים לתפקיד אבל הם נשארים באופן יחסי הרבה יותר זמן בשירות המדינה כי הקריירה היא יחסית יותר ארוכה.
<איריס נחמיה: אנחנו רואים שהם צוברים הרבה מאוד ידע אבל אין שום תהליך של תכנון כח אדם באופן כזה שיש איזה שהוא תהליך מובנה לאורך כל תקופת הכהונה שלהם והם יכולים מחר בבוקר לעזוב את שירות המדינה, לקחת איתם את כל הידע, עוד אנחנו נותנים להם מתנה תיק ג'יימס בונד כדי שהם יחזרו חזרה בדלת האחורית ועכשיו הם יהיו גם הקבלן של עובדי המדינה אחרי שהצלחנו להוציא את העובדים בהסכמי פרישה, אנחנו גם מחזירים אותם בחזרה עם שכר הרבה יותר גבוה כי כל הידע נמצא אצלם פשוט ולא נמצא אצלנו כי לא עשינו שום תהליך של שימור הידע.
<איריס נחמיה: תהליכי קבלת החלטות, במקום להשתמש בכל המידע הרב שנצבר, אנחנו לא משכילים להשתמש בו, המידע הזה יכול ללכת לארכיון המדינה אבל במקום לקחת אותו ולראות - - -
אורי מקלב: להבין, כל אלה נותני השירותים, הם מחויבים לתת את כל המידע שיש להם?
אורי מקלב: דהיינו שאנחנו לוקחים מבחוץ תהליך הכנת דו"ח מסוים בנושא מסוים, המסקנות, את הדו"ח הוא מגיש בפני המשרד, בפני אנשי המקצוע, כל החומרים שהביאו אותו לכתוב את הדו"ח הזה, כל אלה הם רכוש של זה שכתב את הדו"ח או זה רכוש של הממשלה, ואם זה רכוש, האם המשרד מקבל את כל הרכוש הזה?
אורי מקלב: האם יש מישהו שעוקב אחרי זה?
אורי מקלב: אם יש גם זכויות של הממשלה בעניין הזה?
אורי מקלב: זו רק שאלת ביניים.
<איריס נחמיה: אני דיברתי כאן ספציפית על נושא של עובדים, עובדי מדינה שעובדים הרבה מאוד שנים בתפקידים בכירים ותיכף נדבר קצת על הידע הקריטי כי בסוף זה פירמידה והחלק העליון יחסית יש מעט אנשים שנמצאים, ואם הם הובילו פרויקט - - -
אורי מקלב: את זה הבנו, צריך לזהות מי האנשים שיש להם את הידע הזה ואז איזה פעולות עושים כדי לשמר את - - -
<איריס נחמיה: תיכף אנחנו נדבר על זה, בעקרון אין תהליך כזה, אתה דיברת על משהו נוסף.
<איריס נחמיה: אתה דיברת על זה שהרבה מאוד מהשירותים הם שירותים - - -
אורי מקלב: אמרת הוא חוזר אחרי זה עם תיק ג'יימס בונד למשרד ונותן לנו שירותים.
אורי מקלב: אמרת כשהוא חוזר עם הג'יימס בונד, בתור אחד שנותן לנו שירותים מבחוץ, קודם כל המידע שיש לו או חלק מהמידע שיש לו זה בעצם מה שהוא צבר, שילמנו עליו כבר פעם אחת בגלל שהוא עבד אצלנו.
אורי מקלב: ואז אתה אומר, מה קורה עם החומר הנוסף שהוא עכשיו מוכר לנו ונותן לנו, האם זה נשאר אצל אותו אדם שנותן שירותים מבחוץ, או רק נתן איזה מוצר מוגמר, נותן כמה נתונים או כל החומר גלם, כל מה שהביא וכל החומר החשוב הזה, האם זה גם במסגרת התפקיד שלכם המשרד יודע שהוא צריך לאגור אותו, לאסוף אותו כמידע, ואחרי זה להפוך אותו לידע, האם זה חלק גם מהיעדים והמשימות שלנו?
<איריס נחמיה: דבר ראשון נוצרת תלות באדם עצמו.
<איריס נחמיה: המשרד עצמו יוצר איזו שהיא תלות מסוימת באדם שיש לו את הידע, אבל לא רק זה.
<איריס נחמיה: בעצם זה נורא תלוי בחוזה, באיזה סוג של חוזה נסגר עם אותו אדם והאם המידע הופך לקניין שלנו או לא.
<איריס נחמיה: אני יכולה לומר שלצורך העניין חברות יעוץ מאוד מאוד גדולות עובדות בתוך שירות המדינה, גם חברות שהן טכנולוגיות שמסייעות לפתח הרבה מאוד מערכות.
<איריס נחמיה: הפרויקטים האלה, הדו"חות האלה שניתנים לא נמצאים בשום מערך משותף כך שלצורך נציבות שירות המדינה הזמינה מחברת מקנזי זה בסוף בעצם נגיש גם למשרדים אחרים שיכולים להישען על אותו ניסיון במקום להזמין את אותה עבודה.
<איריס נחמיה: החשב הכללי, ואני לא נציגת החשב הכללי, אנחנו שוחחנו על זה יחד עם החשב הכללי, לצערי עד היום אין באמת איזו שהיא פלטפורמה בעניין הזה, אנחנו מקווים שיחד עם ה- - - הממשלתי אנחנו נקדם את זה.
אורי מקלב: נשאיר את זה כנושא בפני עצמו שגם על זה נדון.
<איריס נחמיה: מבחינת ניהול הידע, המצב הקיים, אפשר לראות שמידת הקיום של מפעילי ניהול מידע וידע בארגונים הוא יחסית מועט יותר גם בהקשרים של מדידה והערכת יכולות, כלים ושיטות, משאבים, אחריות ומעורבות של הנהלה, זה נמוך באופן יחסי.
<איריס נחמיה: מידת הנחיצות של התהליכים האלה היא יחסית מאוד גבוהה ממה שראינו בסקר שאנחנו ערכנו.
<איריס נחמיה: בכל זאת, הישגים קטנים שהתחלנו מהרגע שהתחלנו להוביל את הנושא בהקשר של ניהול הידע בלבד.
<איריס נחמיה: הוצאנו מדריך לניהול ידע, ברשותך אני אעביר אליך, הוא גם מדריך דיגיטלי ואפשר להוריד אותו מאתר האינטרנט של הנציבות.
<איריס נחמיה: אנחנו התחלנו בתהליכים של ניפוי ידע קריטי, מתודולוגיה שבנינו לאיתור עובדים בתוך המערכת כדי להבין איזה עובדים נכון להתחיל איתם כי הם עוד דקה נניח פורשים, או שיש אחד כזה, או זה תפקיד בעל סיכון ורגישות מאוד גבוהה, פיתחנו את המתודולוגיה, כרגע שני משרדי ממשלה בסך הכל התחילו להשתמש בזה בפועל, אבל יש ביקוש מאוד גדול מצד הרבה מאוד משרדי ממשלה.
<איריס נחמיה: סיימנו תהליך של פיתוח של תחקיר ולמידה שגם הוא לטובת כלל משרדי הממשלה, פיתחנו מתודולוגיה של שימור ידע פורשים, אנחנו מתחילים להכניס את זה לתוך תהליכי התכנון.
<איריס נחמיה: יחד עם התקצוב הממשלתי הם בנו את הנושא של gov share, לסביבות קהילה, לקהילות ידע וירטואליות, אנחנו משתמשים בזה לטובת הקמת קהילות שהן חוצות נושאים.
<איריס נחמיה: פיתחנו תכנית שנקראת "תכנית ממשקים" לידע מאוד רחב שנמצא היום באקדמיה ואין היום שום ערוץ של שיתוף פעולה בין האקדמיה לבין שירות המדינה.
<איריס נחמיה: פיתחנו תכנית נוספת שנקראת "תכנית עץ הדעת" שהיא משתפת מכלל הסקטורים, הסקטור העסקי, הסקטור הציבורי הרחב יותר, נציגי ציבור לטובת פיתוח ממש של תורת ניהול, ממש שותפות בתהליכי קבלת החלטות והיופי שיש בזה זה שאנחנו יכולים לראות שנוצר אמון יותר גדול בקרב הציבורי כי יש ממש תהליכים של שותפות בתהליכי קבלת החלטות, כ-40 צוותי מדיניות עובדים בהקשר הזה והתחלנו להטמיע את זה בתוך משרדי ממשלה ולהנחות את כלל הגופים, כי ברגע שיצאו המדריכים וזה הפך להיות סוג של מפה לאוזן, אז הרבה מאוד פונים מגיעים אלינו.
אורי מקלב: מה התקציב שלכם?
אורי מקלב: כמה תקנים יש בנציבות?
<איריס נחמיה: בתוך נציבות שירות המדינה?
<איריס נחמיה: תבינו שמדובר על מנהל אגף, ועוד עובדת אחת.
<איריס נחמיה: חוץ מזה יש סטודנט ולתת מענה לכלל משרדי הממשלה זה פשוט בעיני לא ריאלי.
אורי מקלב: מה שנקרא בעברית "לעג לרש".
<איריס נחמיה: נכון.
<איריס נחמיה: אבל זה - - -
אורי מקלב: איך אנחנו רוצים להתקדם אם זה התקנים ואלה ההיקפים?
<איריס נחמיה: אז אנחנו נעזרים בחברות ייעוץ.
אורי מקלב: אפשר לדבר עם נציבות שירות המדינה, יש להם תקנים ואפשר לדבר איתם?
<איריס נחמיה: זה בדיוק העניין, שנציבות שירות המדינה לא אחראית על התקנים אלא אגף תקציבים שהוא אחראי על התקנים.
<איריס נחמיה: תיכף אני אדבר על בעלי העניין, שאני חושבת שצריך בסוף לרתום את בעלי העניין שיבינו שניהול המידע והידע הוא קריטי, וזה אחד מהנכסים שצריך לנהל אותו.
<איריס נחמיה: אז היות ואנחנו החלטנו לשים את זה על האג'נדה, אנחנו רואים שאנחנו בעצם מצמיחים את זה מלמטה למעלה ונכון גם מלמטה למעלה - - -
אורי מקלב: זה נכון אבל עדיין אני חושב שהיקפים שיכולים לתת מענה, גם אם אנחנו רוצים לדרבן אותם שינקו את החומר ויבקשו אותו ועדיין מישהו ירצה להכין אותו ולארגן אותו, צריך היקפים, אם מתכוונים ברצינות, אם באמת רוצים לשנות, ואם באמת רוצים להשקיע ולעשות את השינוי, זה לא יכול להיות בהיקפים כאלה, זה קצת מראה על כוונות, כשמדברים על כאלה היקפים, זה מדבר על מה, איך חושבים, יכול להיות בשביל הכותרת שעושים, אבל זה לא באמת מענה אמיתי.
<איריס נחמיה: רגע, אני חייבת עוד שתי דקות לסיים, רק לשאלתך חבר הכנסת מקלב, אנחנו יכולים לראות שיש משרדי ממשלה שהם בעצם רואים את הנושא הזה לנגד עיניהם, הם אלה שמקצים את התקנים הספציפיים מתוך המשרד.
<איריס נחמיה: רק להשלים את העניין של ניהול המידע בממשלה, שזה בעצם החלק הנוסף כי עסקנו רק בנושא של ניהול הידע, ניהול המידע בממשלה התחלנו כמוביל עסקי בשותפות יחד עם רשות התקשוב, עם גנזך המדינה, משרד ראש הממשלה וישראל דיגיטלית להוביל את המהלך הזה, לזה הוקצו שני תקנים רק לשנה הראשונה כדי להוביל את הנושא הזה.
<איריס נחמיה: מדינות בעולם הרבה יותר מתקדמות מאיתנו בהקשרים של היקפים של הקצאה של תקציבים והיקפי פעילות מאוד נרחבים.
<איריס נחמיה: התחלנו בגיבוש של מדיניות ואסטרטגיה לניהול מידע וידע שהוא מבוסס על שלוש מערכות פיתוח של תשתיות אנושיות, תהליכיות וטכנולוגיות, כמו שאתם רואים כאן.
<איריס נחמיה: כמובן זה יפורט בהמשך.
<איריס נחמיה: מהם האתגרים?
<איריס נחמיה: אחד – רתימה של בעלי עניין, באמת זה ענף התקציבים, המנכ"לים והסמנכ"לים בתוך המשרדים.
<איריס נחמיה: יש תחלופה מאוד גדולה של מנכ"לים, אם זה לא נמצא באג'נדה שלהם, למעשה ברגע שמתחלף מנכ"ל הוא לוקח איתו גם את התפיסה הרחבה יותר.
<איריס נחמיה: משאבים ותקינה מצויים בחסר.
<איריס נחמיה: יש היום 19 משרות לניהול ידע בממשלה, 120 בתוך המערכות מוגדרות כמנהלי מידע וכולי, רובם הם לא ניהול ידע.
<איריס נחמיה: הם עושים דברים אחרים, הם לא בהכרח מנהלי ידע.
<איריס נחמיה: אחד מהאתגרים הכי משמעותיים, היות ואנחנו מדברים על שירות המדינה והוא מאוד מגוון מבחינת תחומי העיסוק שלו, אז אחד מהאתגרים שאנחנו נצטרך לתת עליהם את הדעת, זה איך אנחנו הופכים מפתרון שהוא כללי, מצד אחד רוצים לייצר סטנדרטיזציה, אבל עדיין לתת מענה ייחודי ומותאם.
<איריס נחמיה: זהו.
אורי מקלב: מי הכין את החוברת הזאת?
אורי מקלב: אתם?
<איריס נחמיה: אנחנו.
אורי מקלב: המשרה והסטודנט?
אורי מקלב: אז זה יפה מאוד, זה תוצר יפה וחשוב, יש בו הרבה תוכן אבל כדי ליישם אותו ארוכה הדרך ורבה העבודה.
אורי מקלב: אנחנו מודים, נתת לנו בקציר העומר אבל וודאי בדיונים אחרים נוכל להרחיב ולקבל תגובות ותשובות.
אורי מקלב: רק המשרדים עצמם שלא נמצאים בתוך העניין צריכים יותר מהמשרה וחצי או שתי משרות שיש.
אורי מקלב: את אומרת שיש משרדים שעושים, אבל רק בשביל המשרדים שלא עושים.
<איריס נחמיה: זה לא שהם עושים לבד.
<איריס נחמיה: הם למעשה מבקשים את ההנחיה שלנו.
אורי מקלב: הם עושים לבד, מתקציב שלהם.
אורי מקלב: זה לא שאתם צריכים לעשות את כל העבודה, אבל בוודאי כדי לחולל את המהפכה ולהוביל את המהלך צריך הרבה יותר להשקיע בזה כדי לקדם את זה.
<איריס נחמיה: מבחינת התקציב, כדי להשלים, בשלב הראשון הקצינו עבור ארבעה משרדי ממשלה כחצי מליון שקל, כדי להתחיל ולהתניע שם את הפעילות וברגע שאנחנו נראה שזה באמת מכה שורשים, אנחנו נעביר את זה למכרז שהוא מכרז כולל שכל משרד יתבקש לרכוש את השירותים.
אורי מקלב: לפי המסמכים והמידע שהתייחסת לזה שעבר אליכם, הייתה אמורה להיות ישיבה של ועדה בין משרדית או פורום, צוות בין משרדי.
<איריס נחמיה: זה צוות שעכשיו אנחנו מקימים אותו.
<איריס נחמיה: בעקרון בפברואר אנחנו - - -
אורי מקלב: יש שיתוף, יש תאריך?
<איריס נחמיה: יש גם.
<איריס נחמיה: שלחנו לחברת הכנסת - - -
אורי מקלב: השמועות אומרות שאין שיתוף פעולה.
אורי מקלב: מה שמגיע אלי.
<איריס נחמיה: יש שיתוף פעולה בין הפונקציות הספציפיות שציינתי.
<איריס נחמיה: זה גנזך המדינה, רשות התקשוב הממשלתית, ישראל דיגיטלית, משרד רון שממש מסייע לנו ונציבות שירות המדינה כמוביל עסקי.
<איריס נחמיה: זה השלב הראשון.
<איריס נחמיה: אנחנו נצטרך לראות מול משרד המשפטים בהקשרים רחבים של שימוש במידע, יש לנו כברת דרך.
אורי מקלב: תודה לדוקטור איריס נחמיה.
אורי מקלב: מר יאיר פראנק, ראש רשות התקשוב הממשלתי.
אורי מקלב: במקום שאני אסביר מה זה רשות התקשוב הממשלתי אני אתן לך להסביר על מה אתה אחראי, לא כולם יודעים, וגם אם יודעים, זו ישיבה משודרת, אנחנו אחרי זה מקבלים מהציבור משוב מדוע אתם מפשטים את הדיון גם לציבור שידע במושגי היסוד שלכם, שידע גם להיות שותפים בנושא.
אורי מקלב: אז בבקשה, יאיר פראנק.
<יאיר פראנק: ראשית אני מצטרף לקודמותיי בהתייחסות להגיד יישר כח ליושב ראש הוועדה שהחליט לשים את הנושא הזה על השולחן.
<יאיר פראנק: אין ספק שזה נושא רחב וענק ותוך כדי הדברים שלי גם אסביר מהי רשות התקשוב.
<יאיר פראנק: כשאנחנו מסתכלים על ניהול מידע וידע בממשלה אנחנו מסתכלים עליו בשתי פנים.
<יאיר פראנק: פעם אחת בפן של המידע והידע והשירות שאנחנו רוצים לתת לאזרחים, ופעם שניה ניהול המידע והידע לטייב את עבודת הממשלה.
<יאיר פראנק: אני אתן למשל דוגמה, היינו רוצים לראות שכל מנכ"ל שיש אצלו דיון לקבלת החלטות, הדבר הראשון שמציגים בפניו זה את הנתונים ואת המידע שיש על אותו נושא שבו הוא דן ושהוא מקבל את ההחלטה הזאת כל התמונה הזאת נמצאת לפניו.
<יאיר פראנק: רשות התקשוב הממשלתית היא הגוף שמרכז למעשה את כל עבודת אגפי מערכות המידע במשרדי הממשלה ויחידות הסמך, הוא הגוף שאמון על החצנת השירותים לאזרחים וכל אזרח שגולש באתרים שהסיומת שלהם היא IL.GOV, למעשה משתמש בפלטפורמות שרשות התקשוב מעמידה בפניו.
<יאיר פראנק: רשות התקשוב הממשלתית גם אחראית על עולם הטכנולוגיה והתפקיד שלה הוא למצוא את הדרך לרתום את הטכנולוגיה לטובת שיפור השירות לאזרחים וכמובן שיפור עבודת הממשלה.
<יאיר פראנק: את כל הדבר הזה אנחנו עושים יד ביד בצורה מאוד הדוקה עם מנהלי מערכות המידע במשרדים השונים ויושבים פה כמה נציגים מהמשרדים, מתוך הבנה שמנהלי מערכות המידע בעידן הנוכחי הם אנשים שמובילים תהליכים עסקיים ומסתכלים על הצרכים של המשרדים ולא כאלה שדואגים שהמחשב יעבוד.
<יאיר פראנק: הימים האלה עברו מן העולם.
<יאיר פראנק: פעם היה נורא מסובך לדאוג שהמחשב יעבוד, היום נורא מסובך לדאוג שהוא לא יעבוד.
<יאיר פראנק: אז את הדבר הזה גמרנו.
<יאיר פראנק: כשאני מסתכל שניה אחת שאמרתי קודם למשל בכל ה- - - של המידע והידע לאזרח, אנחנו מקדימים כאן לא מעט מדינות מן העולם ובוודאי אנחנו מקדימים את מה שאנחנו עושים בתוך פנים המשרדים.
<יאיר פראנק: שתי דוגמאות:
<יאיר פראנק: אחת – החלטת ממשלה מאוקטובר 2014, אנחנו מקימים פורטל אחוד לשירותי הממשלה, כל שירותי הממשלה והמידע שהממשלה נותנת לאזרח יהיה בפורטל אחד.
<יאיר פראנק: על ידי זה שהוא יישב בפורטל אחד נוכל לעשות היתוך יותר נכון של הדברים, כגון לתת בנקודת מבט אחת כמו שעשינו באירועי השריפות האחרונות שהיו לנו, נתנו בנקודת כניסה אחת אפשרות לאזרחים לקבל את כל מה שאנחנו יודעים לתת להם, על מה הם צריכים לעשות בעולם הזה שקשור לשריפות, עם הלינקים המסודרים לתוך המשרדים וכן הלאה.
<יאיר פראנק: משהו שאנחנו לא יכולים לעשות בעידן שכל משרד מנהל את המידע והידע שלו אחרת, ואנחנו לא יודעים לגשת אליו.
<יאיר פראנק: פעם שניה אנחנו נותנים לאזרח שירותים שהאזרח לא מתעניין במבנה הארגוני של הממשלה, לא מעניין אותו אם נותנת את זה רשות האוכלוסין או אולי הביטוח הלאומי או אולי כל גוף אחר, והוא מקבל את המידע והידע שהוא צריך על מנת להפעיל את השירות הזה ממקום אחד ו- - - בצורה מסודרת.
<יאיר פראנק: יתרה מזאת, דיברו פה קודמותיי על הנושא של שקיפות וזרימת מידע בין משרדים, הממשלה קיבלה באוגוסט האחרון, אני מדקלם את המספר הזה, החלטה 1933 מה-30 לאוגוסט שנה אחרונה, קיבלה החלטה שאומרת שני דברים שהם בבחינת מהפיכה, אנחנו מצטרפים לעולם המערבי.
<יאיר פראנק: אחד – open by default14 .
<יאיר פראנק: מאגרי המידע של ממשלת ישראל בתהליך של חמש שנים יהיו פתוחים לשירות הציבור בדיפולט.
<יאיר פראנק: מי שלא ירצה להגיש מאגר, יצטרך לנמק למה הוא לא מגיש את זה, יצטרך להגיש את הנימוק הזה, והנימוק הזה יפורסם.
<יאיר פראנק: וזה יכול להיות מסוגיות של הגנת פרטיות, זה יכול להיות מסוגיות של בטחון מדינה וכן הלאה.
<יאיר פראנק: זה דבר אחד, אני מזמין אתכם כבר היום להכנס לאתר data.gov.il, כבר שם יש היום לא מעט סדרות נתונים מאוד מאוד מעניינות.
<יאיר פראנק: החלק השני שהממשלה קיבלה החלטה, היא קיבלה החלטה,
<קריאה: זה כולל את הילדים החטופים?
<קריאה: המאגר הזה גם פתוח?
אורי מקלב: קריאת הביניים נשארת קריאת ביניים, התשובה הרי ידועה.
<יאיר פראנק: אז אמרנו קודם ש- - - מאגרים בהיבטים של הגנת פרטיות בהיבטים של בטחון, כל אחד מהמאגרים האלה ייבדק אחד לאחד ואז יוחלט אם הוא ייפתח או לא ייפתח.
<יאיר פראנק: החלק השני שהממשלה קיבלה, הממשלה קיבלה לאמץ מדיניות גם כן בתהליך רב שנתי שנקרא ask once, רוצה לומר, אנחנו נשאל את האזרח פעם אחת על נתון ונעביר את המידע בין משרדי הממשלה השונים ולא נטרטר את האזרח "לך תביא לנו אישורים מרשויות מדינה אחרות" כי כבר יש לנו את זה.
<יאיר פראנק: כל מה שנותר לנו לעשות זה לדאוג שמשרדי הממשלה יוכלו לדבר אחד עם השני ולפתוח את זרימת המידע הזאת, גם היא כמובן מותנית בתקנות כאלה ואחרות של הגנת פרטיות ואנחנו מטפלים בכל האירוע הזה והאזרח הולך ליהנות מניהול מידע, מניהול נתונים ומניהול ידע ברמות מסוימות לטובת השירותים אליו.
<יאיר פראנק: זה החלטות, תהליכים, הם קורים.
<יאיר פראנק: בקטע השני שזה בתוך עבודת הממשלה, כמו שאמרו כמובן קודמותיי צריך להבין היטב, הסיפור הוא עניין של בראש ובראשונה תרבות ארגונית.
<יאיר פראנק: אמרה חברת הכנסת שטכנולוגיות כבר היו לפני עשרים שנה.
<יאיר פראנק: התשובה היא נכון, יש טכנולוגיות היום בוודאי יותר טובות, דרך אגב, אחת הסוגיות שאנחנו מתמודדים איתן בעידן הנוכחי, פעם דיברנו על ניהול ידע, אז היה ללכת לקלסר ולחפש את הנייר והיה לנו אינדקס, דף ירוק כזה, איך לחפש את הנייר.
<יאיר פראנק: היום יש לנו כל כך הרבה נתונים, כל כך הרבה מידע, נמצא במערכות ממוחשבות ואנחנו לא יודעים לגשת אליו כי כלי החיפוש לא מספיק טובים, כי היכולת שלנו לזקק את מה שאנחנו רוצים, לא מספיק טובה.
<יאיר פראנק: את כל הדברים האלה הטכנולוגיה פתרה כבר ויודעת לפתור.
<יאיר פראנק: הטכנולוגיה לא יודעת לפתור את התרבות הארגונית.
<יאיר פראנק: הטכנולוגיה לא יודעת לחנך את המנהל, את מקבל ההחלטות, רגע אחד לפני שאתה מקבל החלטה לך תראה שיש נתונים שאתה י כול להפיק מהם מידע ומהם ליצור ידע חדש ותובנה חדשה ולקבל החלטה.
<יאיר פראנק: הטכנולוגיה לא תגרום לאנשים לבצע תחקיר.
<יאיר פראנק: תרבות ארגונית, הזכירה פה ידידתי הגברת מוריה לוי, את נושא מטוסי ה-F35, אז בחיל האויר יש מליון שנה תרבות ארגונית של תחקיר אחרי קרבות אויר.
<יאיר פראנק: במשרדי הממשלה זה לא קיים ולכן יש כאן חבירה יוצאת מן הכלל בין הגוף האמון על התרבות הארגונית ועל התשתית האנושית, שזה נציבות שירות המדינה, לבין רשות התקשוב שאמונה על היכולות הטכנולוגיות, אנחנו ביחד, בהובלה כמובן, תמיד יש מוביל עסקי אז המוביל העסקי הוא התרבות הארגונית, בהובלה ביחד נלך לעשות מהלך שיחנך את המנהלים לעשות את העבודה הזאת, יאפשר לנו להביא את הכלים שתומכים בדבר הזה, ואני אומר לכם, אני בעיקר מוטרד מעולמות החיפוש, פחות מוטרד בעולמות האגירה, כי אנחנו גם יודעים שאנחנו מבחינים בשני סוגים, אנחנו מבחינים בין המידע המובנה למידע הלא מובנה.
<יאיר פראנק: המידע המובנה כבר יושב לנו שנים בבסיסי נתונים שאנחנו יודעים לתחקר אותם, --- B.I כאלה ואחרים, המידע הלא מובנה שזה האימיילים שלנו, המצגות שלנו, המסמכים שלנו, שם המצב שלנו הרבה יותר מורכב, אנחנו צריכים לפתח שם יכולות חיפוש נכונות יותר וטובות יותר שלא נקבל כמו בגוגל מליון תשובות ואם נקבל מליון תשובות, בוא נשים את השלוש הראשונות הכי טובות.
<יאיר פראנק: עם כל הדברים האלה אנחנו צריכים כמובן להתמודד.
אורי מקלב: החלק של החזון אנחנו יודעים, זה ברור, מה קורה בפועל?
אורי מקלב: מה המציאות?
<יאיר פראנק: מה קורה בפועל?
<יאיר פראנק: אז בפועל ממשלת ישראל קיבלה החלטה שאת המסמכים ואת האימיילים שאנחנו מנהלים היום במסגרת השירות הממשלתי, אנחנו נכנוס את כולם למקום אחד, במערכת שנקראת סע"ר, שזו סביבת עבודה רוחבית, היא תשתית שנפרשת במשרדים, אני חייב להגיד – לא בקלות רבה – אבל היום נראה לנו שפתחנו את הפלונטר ואנחנו צופים לאלפים רבים של משתמשים בשנת העבודה 2017.
<יאיר פראנק: המערכת הזאת תאפשר למשרדים לאגור פנימה את הנתונים האלה שדיברתי עליהם קודם, לאפשר לעשות חיפוש ויתרה מזאת, מה שאמרנו קודם, היא תאפשר לעשות את השיתוף.
<יאיר פראנק: כי המערכת מנהלת את זה ברמת הרשאות כאלה שאתה י כול להחליט, וזה תלוי בכל משרד, האם אתה רוצה שכל האגף יכול לגשת לכל הנתונים, האם אתה רוצה שלנתונים מסוימים כל המשרד ייגש או האם אתה רוצה שלמידע מסוים תיגש רק קבוצה מצומצמת?
<יאיר פראנק: היום כשכל אחד מחזיק את האימיילים אצלו באימייל שלו, אין נגישות לאף אחד.
<יאיר פראנק: המערכת הזאת תיצור את הנגישות הזאת ויוצרת את הנגישות הזאת, וכשאתה עושה חיפוש תיק פרקליטות כל שהוא, אתה מוצא את כל המידע שקשור אליו.
<יאיר פראנק: אדוני היושב ראש, זה קורה.
<יאיר פראנק: זה כבר קורה היום.
אורי מקלב: שיתוף הפעולה עם המשרדים, תקציבים שהמשרדים מייחסים לזה או מייעדים לפרויקטים האלה, כשאתה אמרת לי אתה הולך לכנוס את כולם התכוונת ב-כ', אבל אני דווקא חשבתי שאתה רוצה ב-ק', והייתי יותר רגוע.
אורי מקלב: אם אתה הולך לקנוס בעניין הזה משרדים שלא יעמדו ביעדים.
אורי מקלב: אנחנו היינו רואים פערים בשטח, אתה מוביל קו ודברים מאוד חשובים ואנחנו יודעים למה אנחנו רוצים להגיע, אבל כשאתה שואל את האזרחים על המציאות ובלי המציאות של גופים כלכליים שצריכים להגיע למשרדים, שאנחנו יודעים כמה הם צריכים לרוץ בין המשרדים וכמה הם צריכים להתרוצץ והדרישות השונות, גם האזרחים הפשוטים שצריכים לקבל את השירות אנחנו יודעים שהם מתרוצצים ועדיין אין להם, לא יכולים להתקשר לא במיילים ולא בדברים והכל בצורות מאוד מיושנות, וגם הכפילות שיש והפערים שיש בתוך המשרד עצמו, בין האגפים השונים.
אורי מקלב: אתה יכו לקחת משרד ממשלתי אחד שבאגפים מסוימים באמת יש התקדמות מאוד גדולה ובאגפים אחרים או שלא נותנים לזה משאבים או שאין שם שיתוף פעולה בשינוי של התרבות הארגונית.
<יאיר פראנק: אנחנו בחרנו, ברשותך אדוני היושב ראש, לפעול בדרך אחרת.
<יאיר פראנק: כשדיברתי מקודם על אותה החלטת ממשלה שמדברת על השקיפות בזרימת המידע, בשיתוף פעולה יוצא מן הכלל יחד עם משרד האוצר, אגף התקציבים, אנחנו הולכים לעודד את המשרדים, את אלה שירוצו ויראו לנו שהם עושים את העבודה טוב ויותר מהר, האוצר הקצה לטובת הנושא הזה 15 מליון שקלים בשנה, התכנית שלנו משתרעת על בין חמש לשש שנים, אנחנו מדברים על סדר גודל של 90 מליון שקל שמטרתם להוות עידוד למשרדים על מנת לפעול.
<יאיר פראנק: ייתכן ובמעלה הדרך נצטרך למצוא שיש משרדים שנצטרך לעבוד איתם בשיטת הקנסות, ואנחנו בשיתוף פעולה עם אגף התקציבים באוצר, ייתכן ונעשה את זה.
<יאיר פראנק: אם משרד מסוים לא משתף פעולה, לא מתפקד, לא עושה את הדברים האלה, נשקול יחד עם משרד האוצר בדרך כזאת או אחרת, בין אם על ידי החלטת ממשלה או בין בכל צורה אחרת לשלול ממנו תקציבים שלדעתנו הוא לא משתמש בם לכיוון הנכון.
<יאיר פראנק: אז זה פעם אחת.
<יאיר פראנק: פעם שניה, אדוני היושב ראש, אני חושב שאם אנחנו זוכרים שהדגש הוא על הנושא של תרבות, שינוי תרבותי, אני לא מאמין – סליחה על הביטוי – ב'מנג' ביי בומבה', לבוא עם פטיש חמישה קילו להוריד לבנאדם ולהגיד לו "עד היום הלכת שמאל ימין, מהיום תלך ימין-שמאל".
<יאיר פראנק: תהליך של שינוי תרבותי הוא תהליך יותר כבד, הוא תהליך יותר נכון, מהבחינה הזאת שבוא, ניקח את אותם מנכ"לים או אותם מנהלי אגפים שכן עושים שימוש, נעצים אותם, נאדיר אותם, ניתן להם במה לפרוש את זה בפני הקולגות שלהם, וניצור את מה שאמרת קודם ש"קנאת סופרים תרבה חוכמה" זה אני חושב שיהיה תהליך יותר טוב, אבל גם פה, אתה יודע, ימים יגידו.
<יאיר פראנק: ייתכן שגם פה נצטרך ל - - -
אורי מקלב: יאיר, מה הדגש שלכם, ההכוונה שלכם על נגישות המידע הזה לכלל הציבור ולמגזרים השונים, העסקיים והכלכליים שיש לנו.
אורי מקלב: האם אנחנו מתמקדים בלייעל את התרבות הארגונית רק בתוך המשרדים ובין המשרדים או שאנחנו גם שמים דגש גם על המידע הזה כלפי חוץ, כלפי אלה שמקבלי שירות או נותני השירות?
<יאיר פראנק: אז אמרתי קודם, בתוך כל מה שקשור לעולם השירותים שהממשלה נותנת, כל המידע על הדבר הזה יהיה בפורטל האחוד, אפשר כבר היום לגלוש עליו, gov.il, שכבר מאחד חלק די גדול משירותי הממשלה, עם מידע מונגש בצורה מאוד פשוטה וברורה, איך אתה צורך את השירות הזה, מה אתה צריך לעשות לטובת השירות הזה, זה כבר מתקיים היום.
אורי מקלב: לא רק מידע טכני, אני מדבר איתך על הרבה יותר מזה.
<יאיר פראנק: לא, זה לא רק מידע טכני.
<יאיר פראנק: בפעם השניה אנחנו עובדים יחד עם משרדי הממשלה להנגיש גם את המידע האחר, למשל לצורך העניין עם המשרד להגנת הסביבה, מידע שקשור למחקרים שהמשרד עושה.
<יאיר פראנק: עם משרד התיירות, מידע שקשור לעולם התיירות.
<יאיר פראנק: את כל הדברים האלה אנחנו מסדרים וזה קורה בפועל אדוני היושב ראש, זה קורה.
<יאיר פראנק: ואמרתי קודם, לגבי השקיפות לאזרחים, אנחנו מדברים על שקיפות גם בנושא של בסיסי הנתונים הממשלתיים שעד היום הס מלהזכיר בכלל את הדבר הזה, ואנחנו רואים בזה מעבר לסיפור של השקיפות השלטונית, ואם אנחנו יכולים כבר היום לראות את התקציבים המבוקרים של הרשויות המקומיות.
<יאיר פראנק: אני מזמין אתכם להכנס לאתר data.gov, תראו שם את התקציבים המבוקרים של הרשויות המקומיות.
<יאיר פראנק: עד לפני שנה היה אפשר לחלום על הדברים האלה, הם לא קורים.
<יאיר פראנק: ויש לנו דוגמאות גם ביכולות הכלכליות שמידע כזה עושה, אנחנו תמיד אוהבים לטפוח לעצמנו על השכם, מי מאיתנו שמשתמש בתחבורה הציבורית אני מניח שעושה שימוש באפליקציית MOOVIT.
<יאיר פראנק: אפליקציית MOOVIT היא אפליקציה שמבוססת בחלק לא מבוטל ממנה על מידע שהגיע ממשרד התחבורה.
<יאיר פראנק: מידע ממשלתי יש לו ערך כלכלי.
<יאיר פראנק: כל הדברים האלה, אדוני היושב ראש, קורים.
<יאיר פראנק: קורים בפועל.
<יאיר פראנק: עשינו בשנה שעברה תחרות למפתחים עם משרד התיירות על בסיס מידע של משרד התיירות וצמחו שם אפליקציות לא רעות בכלל.
<יאיר פראנק: יש לנו עוד המון מה לעשות, אנחנו בתחילה של מסע, אני אומר תמיד למשרדים "חבר'ה, הרכבת יצאה מהתחנה" אנחנו היום אבל בהאצה של היציאה, אנחנו ב-50 קילומטר לשעה.
<יאיר פראנק: נסעתי לפני חודש וחצי בקוריאה ברכבת שמגיעה ל-300 קילומטר לשעה, לשם אנחנו רוצים להגיע.
אורי מקלב: אנחנו מאוד מעריכים, אנחנו יודעים מקרוב גם בעוד ממשקים שיש לנו, כולל בוועדה, על פעולות מאוד חשובות, במיוחד גם בהנגשת המידע לכלל הציבור.