GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<משה ינאי: אם אנחנו מסתכלים על הממצאים של ישראל, החקלאות כולה, ללא שריפת דלקים, כי שריפת דלקים נספרת במקום אחר, מהווה ב-2014 2.6% מסך הפליטות, כאשר המספרים פה שמוצגים על הלוח, אינם מוכרים לי, הם הרבה יותר גבוהים ממה שאנחנו מחשבים.
<משה ינאי: אנחנו מדברים בסך הכול על פליטות מחקלאות מקומית כעל משהו כמו 2 מיליון שמתוכן 70% באים מממשק החי.
<משה ינאי: כמובן שרוב משק החי הוא פליטות ישירות ועקיפות מגידול בקר וצאן וכמעט שאין פליטות של גזי חממה מעופות.
<משה ינאי: כמובן שיש לגידול בעלי החיים השלכות סביבתיות אחרות אבל גזי חממה אינם ההשלכה העיקרית של החקלאות בארץ ובטח לא - - -
יעל כהן-פארן: אז אני מבינה לגבי המספרים שאתה לא קיבלת את - - -
<משה ינאי: אני לא קיבלתי להתייחסות והמספרים שלי הם לגמרי שונים.
<משה ינאי: הרבה יותר - - -
יעל כהן-פארן: אולי כדאי - - -
<קריאה: אתה מתייחס רק למה שנעשה במדינת - - -
<משה ינאי: בוודאי.
<משה ינאי: כך החישוב בארץ - - -
יעל כהן-פארן: בסדר, אבל - - -
<משה ינאי: סליחה, אבל כך החישוב בעולם מתבצע.
<משה ינאי: האו"ם מנחה כל מדינה לחשב את הפליטות בגזרה שלה כי אחרת כל מדינה לא תדע בדיוק את הגזרה שלה ולכן, כל מדינה אחראית לחוד.
<משה ינאי: אם אנחנו רוצים לעשות איזשהו שינוי מדיניות ולחשוב מה עושים עם החקלאות בארץ אז צריך לדעת מה אנחנו פולטים, קודם כל.
<משה ינאי: הגזרה של התזונה היא משהו אחר, היא כבר חינוך והיא כבר נושאים אחרים מאשר חקלאות.
<משה ינאי: זה כבר לגמרי נושא אחר.
יעל כהן-פארן: רגע, רגע, עוד שניה.
<משה ינאי: גם העובדות שמוצגות פה הן לא נכונות.
<אלון שפון: הסיבה שאתה לא מכיר את המספרים, אני רק עונה, אפשר להתווכח על מה שאתה אומר, בגלל שהחישוב שלך מתייחס למה שנעשה פה והחישובים האלה מראים את כלל שרשרת המזון - - -
<יפעת צור: החישוב בכחול הוא החישוב המקומי.
<משה ינאי: אבל החישוב המקומי שלי הוא 2 מיליון - - -
יעל כהן-פארן: אני מזמינה אתכם להיפגש, אם אתם רוצים אצלי בלשכה, יש מקום - - -
<משה ינאי: גם בשריפת דלקים היא נמוכה מאד.
<משה ינאי: אני אומר לך, המספרים פה מוגזמים.
יעל כהן-פארן: אני מאד אשמח וגם אם יש ויכוח על המספרים, זה כבר טוב כי זה אומר שיש דיון אז אני מציעה, משה, יכול להיות ואני ראיתי בעבר, אתה יודע, עסקתי באנרגיה, ראיתי שונות מאד גבוהה בין הנתונים שפרסמה חברת חשמל והנתונים שאתם פרסמתם לגבי פליטות שלה, שאמורות להיות משהו טריוויאלי, שורפים פחם, שורפים גז - - -
<משה ינאי: בדרך כלל היינו יותר גבוהים מהם.
יעל כהן-פארן: נכון, אתם הייתם יותר גבוהים ממנה.
יעל כהן-פארן: מעניין למה אבל היו חוסר - - - משווע אבל זה גם מראה על מתודולוגיה שונה של חישוב אז ראינו את זה עם חברת חשמל מולכם אז בואו תתווכחו על מתודולוגיה רק שייווצר דיון.
יעל כהן-פארן: אולי הוא ישכנע אותך שהיה משהו שממש לא לקחת בחשבון ואתה אומר: וואללה, צריך לקחת את זה בחשבון.
יעל כהן-פארן: אני מבינה רגע, אמנון, שהחישוב הזה הוא רק בשטח ישראל ולא כולל יבוא?
<אמנון יונש: הכול בישראל - - -
יעל כהן-פארן: הבנתי אז בישראל אנחנו מדברים על כמעט 10 מיליון טון, לפי החישוב שלכם של 2030 עסקים כרגיל, ללא - - -
<משה ינאי: 2 מיליון וחצי אם מתאמצים אז מגיעים.
יעל כהן-פארן: אז בואו נתווכח.
יעל כהן-פארן: אני מבינה שיש פה סדר גודל, אני מבינה, זה עשרת אלפים לעומת אחד וחצי, 10 מיליון לעומת 1.5 מיליון וזה משמעותי.
יעל כהן-פארן: אני לא אומרת שתתווכחו על המתודולוגיה ותיפגשו באמצע, לא, בואו תתווכחו על המתודולוגיה באמת.
יעל כהן-פארן: אני מבינה שאתם לא קיבלתם את הנייר, אולי הוא לא הועבר, אין בעיה.
יעל כהן-פארן: אני מבקשת ממגמה ירוקה, תעבירו להם את הנייר, תקבעו פגישה, אני מבקשת ממשה, אנחנו מכירים כבר הרבה שנים, אתה מכיר גם את מגמה ירוקה, אני חושבת שהם אנשים רציניים וראוי להיפגש אתם ולהתווכח.
יעל כהן-פארן: קיי, אני רוצה לעבור לנושא הבא של ההיערכות, שכמובן הדברים קשורים.
יעל כהן-פארן: איך אנחנו נערכים ומה עשויות להיות ההשפעות, אפילו נדבר כאן על ההשפעות של המזון.
יעל כהן-פארן: אני שמחה שהגיעה והצטרפה אלינו היום העיתונאית מיקי חיימוביץ', שגם עוסקת בתחומים תזונתיים, בתחום הזה של פליטות, של תזונה מהחי, הובילה את המהלך Meatless Monday יום שני צמחוני והרבה יוזמות נוספות.
יעל כהן-פארן: אני יכולה לסיים את הדיון רק עם לדבר על מיקי אז בבקשה.
<מיקי חיימוביץ: האמת היא שאני לא חברת כנסת בשלב זה, לא, לא.
יעל כהן-פארן: יש פה אמירה, מיקי?
<מיקי חיימוביץ: לא, לא.
<מיקי חיימוביץ: אני נמצאת פה בשני כובעים.
<מיקי חיימוביץ: האחד הוא באמת יוזמה של meatless Monday שהבאתי לארץ לפני ארבע שנים.
<מיקי חיימוביץ: היום אני יושבת ראש העמותה, זו עמותה וגם בכובע השני שלי כעיתונאית.
<מיקי חיימוביץ: הסרט האחרון שעשיתי במסגרת תכנית "המערכת" נקרא "אזהרת רעב" והוא עוסק בדיוק בנושא שאנחנו נוגעים בו כאן.
<מיקי חיימוביץ: הוא מחבר את הנושא של הביטחון התזונתי לנושא של מה שקורה כאן בחקלאות בשנים האחרונות והסכנה הזאת של מה שקורה לחקלאות, נוכח הייבוא המתגבר ובדיוק הנקודות שנורית נגעה בהן.
<מיקי חיימוביץ: אני רוצה להרחיב בנושא של היוזמה של יום שני ללא בשר כי היא בעצם היוזמה שמנסה לפחות להתחיל איזשהו צעד בנושא של הפחתה.
<מיקי חיימוביץ: יצאנו לדרך לפני ארבע שנים ואני חושבת שהיום אפשר כבר להגיד שהצלחנו בהרבה מאד מקומות להכניס שינוי.
<מיקי חיימוביץ: אין לי הרבה זמן, אני לא אסקור את כל מה שאנחנו עשינו אבל אנחנו פועלות בעיקר בתחום המוסדי, בחדרי אוכל מוסדיים גדולים מאד.
<מיקי חיימוביץ: לא רחוק מכאן, במשרד החוץ, הגענו כמעט כבר ל-50% מן האנשים שסועדים שם, שמדי יום שני אוכלים צמחוני.
<מיקי חיימוביץ: בכל המקומות האלה, במשרד המשפטים נחנוך בספטמבר, גם כאן בכנסת, הניסיונות הם בכל המקומות שיש חדרי אוכל מוסדיים גדולים.
<מיקי חיימוביץ: אמדוקס עכשיו הצטרפה אלינו, אינטל, כל חדרי האוכל הגדולים האלה ביום שני יהיה שם צעד של הפחתה, של איזשהו ניסיון לשכנע את האנשים להעדיף את המנות הצמחוניות שיש בשפע, ביום שני במיוחד.
<מיקי חיימוביץ: גילינו לאורך הדרך שלמשל במסעדות כבר לא צריך כי בישראל המצב הוא מצוין.
<מיקי חיימוביץ: תמיד יש מי שרוצה, מי שמחליט באופן אישי, תמיד הוא יכול, ביום שני אין לו שום בעיה בכל מקום בישראל לבחור את האופציות הצמחוניות או הטבעוניות.
<מיקי חיימוביץ: איפה אני רואה את הבעיות שלנו, את נקודות החולשה ואת המקומות שבהם צריך לפעול ביתר שאת?
<מיקי חיימוביץ: התחום הראשון הוא נושא החינוך.
<מיקי חיימוביץ: כמו שנורית נגעה בזה, שיש צורך בכלל בחינוך לתזונה, הנושא של תזונה בת קיימא הוא הנושא שצריך להיכנס לתכנית הלמודים ובתוך שאנחנו מלמדים ילדים על תזונה בת קיימא ואנחנו מלמדים אותם מאיפה האוכל שלהם מגיע, אז גם נכנס הנושא של המזון מן החי.
<מיקי חיימוביץ: צריך ללמד את הילדים מאיפה האוכל הגיע, מהן ההשלכות של הבחירות שלנו, להעדיף מזון מְקיים, לדבר על הנושא של בזבוז מזון ולדבר גם על העדפה של תזונה שנשענת יותר על תזונה מן הצומח.
<מיקי חיימוביץ: להכניס את הנושא של הקטניות.
<מיקי חיימוביץ: האו"ם הכריז על שנת 2016 כשנת הקטניות הבינלאומית, תוך איזשהו ניסיון לשכנע את העולם לחזור לתזונה הזאת ולהעדיף אותה.
<מיקי חיימוביץ: אני חושבת שישראל צריכה להצטרף לקו הזה אז אין ספק שהנושא החינוכי הוא נושא מאד מאוד מאוד חשוב.
<מיקי חיימוביץ: ילדים צריכים לגדל ירקות בבית הספר, הם צריכים להבין מאיפה האוכל הזה מגיע, מה באמת הנושא של המזון המעובד והכל מתחבר.
<מיקי חיימוביץ: בסופו של דבר הכול מתחבר.
<מיקי חיימוביץ: הנושא השני שאולי אנחנו יכולים לקבל ממנו איזושהי דחיפה כאן הוא לפנות לאותם גופים מאד מאוד גדולים שאצלם רק יום אחד, גם יום אחד יכול להביא שינוי מאד גדול.
<מיקי חיימוביץ: אני מכוונת לצבא, אני מכוונת למשטרה, אני מכוונת לגופים שיש בהם עשרות אלפי עובדים ואנשים שמבחינתם צעד אחד כזה יכול להוות שינוי מאד גדול.
<מיקי חיימוביץ: אנחנו ניסינו לפעול עם הצבא לפני שלש שנים, נענינו לצערי הרב בשלילה, אני מאד מקווה שאולי.
<מיקי חיימוביץ: דווקא מלמטה פונים אלינו המון חיילים מכל מיני יחידות אבל זה משהו שצריך לבוא באופן מערכתי.
<מיקי חיימוביץ: אני מקווה שנצליח לפעול גם בנושא הזה.
יעל כהן-פארן: תודה רבה ותודה גם שקיצרת.
יעל כהן-פארן: היית מצוינת ואני רוצה לעבור לפרופ' ניר אוהד.
יעל כהן-פארן: נמצא כאן?
יעל כהן-פארן: אוניברסיטת תל אביב, ראש מרכז מנה לביטחון המזון.
<ניר אוהד: שלום רב, אני ראש מרכז מנה לביטחון המזון באוניברסיטת תל אביב.
<ניר אוהד: לפי כחודש וחצי קיימנו כנס בינלאומי בנושא של תזונה בת קיימא עם העמותה לתזונה בת קיימא ובהשתתפותה של מיקי חיימוביץ' ואני רוצה ממש לתמצת.
<ניר אוהד: מה שנאמר פה הוא נכון.
<ניר אוהד: אנחנו מוכרחים להקים ועדה שתתכלול את כלל הגורמים שעוסקים במזון, החל מחינוך, דרך חשיבה כלכלית ועסקית, דרך הנושא החקלאי ואני מצטער שחבר הכנסת חיים ילין עזב אותנו אבל אני חושב שתזונה מקיימת היא תזונה שמקיימת גם את החקלאי וגם את הצרכן.
<קריאה: זה נגמר, חקלאים הם דבר - - -
<ניר אוהד: בדיוק, אז זה מה שאנחנו צריכים לדאוג לו.
<ניר אוהד: אנחנו מוכרחים לדאוג לו.
<ניר אוהד: אנחנו מדברים הרבה על העולם ויש חשיבות כמובן לעולם, אני מכיר בזה אבל אנחנו קודם כל צריכים לדאוג לעצמנו.
<ניר אוהד: אנחנו צריכים להסתכל על מה שקורה כאן בארץ.
<ניר אוהד: לחשוב איך אנחנו מחזיקים את החקלאים שלנו שיהיה כדאי לעשות חקלאות.
<ניר אוהד: זה לא רק כי אנחנו צריכים לקיים אותם אלא כי הם מקיימים אותנו.
<ניר אוהד: אם אנחנו נמשיך להתנהל בצורה שאנחנו עושים, שהיא חשיבה כלכלית גרידא, אנחנו עשויים להפיל אותם ולהפיל את עצמנו.
<ניר אוהד: יש לנו דוגמאות מהתקופה האחרונה ממש.
<ניר אוהד: בואו נסתכל על 700 חקלאים באזור של הערבה, שהם מקום - - - ייצור של מדינת ישראל לייצור של ירקות ואחרי הפגיעה הכלכלית שהם חוו בגלל שינויי הצריכה בעולם גם הם לא בטוחים.
<ניר אוהד: צריכה להיעשות פה חשיבה מערכתית שכמו שדורית אומרת, זה מתחיל מהחינוך אבל גם מצורת התזונה.
<ניר אוהד: אנחנו צריכים לעבור לתזונה ים תיכונית שהיא תזונה שמתאימה לאזור שלנו, שמתחילה מצריכה בעיקר של הצומח ומשולבת בנגיעות מן החי.
<ניר אוהד: אנחנו מוכרחים לחזור לפירמידה הבסיסית הזאת שהיא בסופו של דבר תאפשר לנו עצמאות חקלאית דרך החקלאים שלנו ולדאוג למצוא את הפתרונות כדי לתת להם את התמיכה הכלכלית שצריך, את הביטחון הכלכלי שצריך, את ההכוונה, לא לקבוע להם מה לגדל אבל לתת להם את המידע כדי שלא ייווצר מצב שכלל המשפחות בערבה מגדלות עגבניות וברוסיה נופלת הכלכלה אז הם כולם אחר כך מתמוטטים.
<ניר אוהד: מוכרחה להיעשות פה עבודה מתכללת וזאת הייתה אחת המסקנות של הכנס שקיימנו, שצריכה לקום ועדה כללית שמתכללת את הנושא של מזון בכל הרמות.
יעל כהן-פארן: האם משרד החקלאות נכח בכנס?
<ניר אוהד: היו בו נציגים.
יעל כהן-פארן: האם זה בכלל משהו שנתפס במשרד החקלאות כחלק מהמחשבה על איך ישראל יכולה להיות, אפילו כעבודת מטה, לעתיד, איך והאם ישראל יכולה להפוך ליותר ניזונה מן החקלאות שלה, מבוססת על החקלאות שלה עם פחות יבוא ויצוא?
יעל כהן-פארן: האם זה בכלל עלה?
<ענת לוינגרט: לפני שניתן לחקלאי - - -
יעל כהן-פארן: אני בכוונה שואלת - - -
<קריאה: אני ביקשתי רק - - -
<ענת לוינגרט: אבל אני רוצה רק לחדד.
<ענת לוינגרט: מבחינת נתונים חשוב לזכור את האוכלוסייה שקיימת במדינת ישראל, עם השטח של החקלאות שהוא 20% פחות או יותר משטחה של מדינת ישראל, לזכור את הקרקע החקלאית ואת כמות המים כי אין אפשרות לספק את כל התזונה אלא אם כן אנחנו מדברים על גידול אחד ויחיד.
<ענת לוינגרט: זאת אומרת, מבחינת אמצעים פיזיים אין אפשרות לספק את כל התזונה הנדרשת בהנחה שיש איזשהו סל או פירמידה.
<ענת לוינגרט: אנחנו נשענים על חלבון מן החי ששוב, אם ירד הביקוש בעקבות החינוך בדרכים שונות זה סיפור אחר אבל הסוכר והשמנים הם חלק נכבד מאד, אנחנו תלויים בו לגמרי וכמובן הגרעינים, אפילו הלחם שאותו אנחנו אוכלים, בלי הגרעינים מן החי אנחנו רחוקים מלספק עם מיליון דונם מתוך מיליון מיליון וחצי דונם, כש-50% מהשטח מיועד לגידול חיטה, על מי גשמים, גידול בעל, זה חלק קטן מהייצור של הדגנים שנדרשים לייצור הלחם ולא דיברנו בכלל על הגרעינים למזון.
<ענת לוינגרט: זאת אומרת, פיזית, אין אפשרות לייצר במדינת ישאל, להיות self sufficient לכל הילדים אבל זה - - -
<ניר אוהד: נכון אבל אנחנו צריכים לשמר - - - ירקות.
יעל כהן-פארן: עוד רגע, אני אשמח לתת, אנחנו ממשיכים את הדיון, אני מקווה שכולם יקבלו את זכות הדיבור אבל אני מאד שמחה שהצטרף אלינו חבר הכנסת דב חנין שכמו שכולכם יודעים, עומד בראש השדולה הסביבתית-חברתית בכנסת כבר הרבה שנים ועוסק בנושאים האלה ובנושא האקלים כבר שנים רבות.
דב חנין: תודה רבה גברתי יושבת הראש, גם על רשות הדיבור וגם על הדיון החשוב הזה שיזמת בוועדת המשנה הזו.
דב חנין: ברוכים הבאים לכולם ולכולן.
דב חנין: אני חושב שהחיבור שאנחנו עוסקים בו בדיון הזה הוא מאד מאוד חשוב.
דב חנין: החיבור בין הפרט, כל אחד מאתנו ואיך אנחנו יכולים לחיות יותר בריא.
דב חנין: יש שאלה מאד מאוד מרכזית והיא שאלה שקשורה מאד לשאלות של תזונה, מה אנחנו אוכלים, מה אנחנו בעצם מכניסים לגוף שלנו.
דב חנין: אפשר לייחס לה השלכה בריאותית מאד מאוד מרחיקת לכת.
דב חנין: אנחנו בדרך כלל מתייחסים לחומרים שאנחנו מכניסים לגוף שלנו בעיקר כשאנחנו מדברים על חומרים שאנחנו מכניסים לגוף שלנו שלא בהתנדבות.
דב חנין: למשל, זיהומי אויר.
דב חנין: אלה חומרים שאנחנו לא מתנדבים לצרוך אותם ואנחנו מאד כועסים על זה שלמרות שאנחנו לא רוצים אותם העולם בנוי כך שאנחנו מחויבים לקבל אותם.
דב חנין: כאן אנחנו עוסקים בשאלות שהשליטה שלנו כבני אדם עליהן היא הרבה יותר גדולה ברמה העקרונית לפחות.
דב חנין: אנחנו הרי לכאורה יכולים לבחור מה אנחנו מכניסים לגוף שלנו ומה אנחנו לא מכניסים לגוף שלנו בתחום של מזון אבל המילה הכי חשובה שאמרתי עכשיו היא המלה לכאורה.
דב חנין: לכאורה אנחנו יכולים להחליט מה אנחנו מכניסים לגוף שלנו ומה אנחנו לא מכניסים לגוף שלנו ופה אנחנו לא כל כך יכולים להחליט כי אנחנו גם לפעמים מכניסים חומרים שאנחנו לא יודעים שהם חלק ממה שאנחנו מקבלים בחבילה.
דב חנין: כשאני אומר לא יודעים אני מתכוון שאו לא יודעים לגמרי או לא יודעים ברמה המעשית, כי יש איזושהי רשימה באותיות נורא קטנות שלא מצליחה להסביר לנו שום דבר אבל אנחנו מבינים שאין ברירה, אם אנחנו רוצים לאכול אז צריך לאכול את זה.
דב חנין: זו בעיה מסוג אחד ובעיה מסוג שני היא שאנחנו גם מוצפים בתעמולה רב ממדית ורב חושית, שמשכנעת אותנו להכניס לגוף שלנו דברים שאנחנו לא באמת צריכים להיות מעוניינים שייכנסו לגוף שלנו.
דב חנין: אז צד אחד של הבעיה הוא הצד של רמת הפרט, הגנת הבריאות של אנשים ובצד הזה אני חושב שאנחנו נמצאים במציאות של מודעuת גוברת ושל רצון של יותר ויותר אנשים לאכול בריא, מבלי שאנחנו, כמערכת חברתית, מבלי שאנחנו כמדינה נותנים למודעות הזאת את הכלים המספקים כדי שהיא תוכל להיתרגם לתוצאות מעשיות.
דב חנין: צד נוסף של המורכבות הזו הוא הבחירה של אילו סוגי מזון אנחנו צורכים.
דב חנין: לשאלה הזו יש גם היבטים ברמת פרט אבל גם של אוטרקיות.
דב חנין: כל המורכבות של העלייה המאוד מאד מרשימה ומאד יפה של מגמות טבעוניות בצבור הישראלי.
דב חנין: אני חושב שזו תופעה שהיא מאד מרשימה.
דב חנין: היא משהו שכבר אי אפשר להתעלם ממנו, גם ברמה של קביעת מדיניות.
דב חנין: זאת אומרת, ציבור שהולך וגדל נעשה יותר ויותר משמעותי והמדינה חייבת להתחשב בו לא רק ברמה של עמדה ערכית, אלא גם ברמה של עמדה דמוקרטית, של הזכות להתייחס למה שבני אדם מעדיפים ומה שבני אדם בוחרים בו.
דב חנין: כאן אנחנו רואים מגוון מאד גדול של פתרונות החל מגישות שהן גישות של טבעונות מוחלטת ועד לגישות של לצמצם, למעט, להפחית שימושים, meatless Monday ודברים מן הסוג הזה, שאני חושב שצריך לראות אותם כחלק ממערכה כוללת של שינוי התנהלות ושינוי מדיניות.
דב חנין: החיבור האחרון של הדיון הזה הוא החיבור לעולם של המאה ה-21.
דב חנין: העולם של המאה ה-21 יהיה מאד שונה מהעולם של המאה ה-20.
דב חנין: משבר האקלים הוא נתון מאד מאוד משמעותי.
דב חנין: הנתון הזה הוא נתון שחייב לשנות את צורת ההתנהלות שלנו כחברה אנושית והוא האתגר הגדול ביותר שעומד בפנינו כבני אדם, אם אנחנו רוצים להבטיח את הקיום הקולקטיבי שלנו בכוכב הזה במהלך המאה ה-21.
דב חנין: השינוי שהמשבר הסביבתי ומשבר האקלים באופן יותר ספציפי מחייבים אותנו הוא שינוי מאד מאוד גדול וכל הדברים האלה משתלבים באיזשהו צומת שמחייב אותנו באיזושהי חשיבה אחרת לגמרי.
דב חנין: בעולם של המאה ה-20 היו אומרים להחליף דיסקט אבל אין דיסקטים בעולם ואנחנו צריכים להחליף משהו מאד בסיסי בצורת החשיבה שלנו, בצורת ההתארגנות שלנו.
דב חנין: המטרה של הדיון הזה, לדעתי, גבירתי יושבת הראש, צריכה להיות להתחיל לסמן את הכיוון האחר של אסטרטגיית מזון לחברה הישראלית.
דב חנין: אסטרטגיית מזון שלא תסתכל על המציאות הקיימת ותאמר רק את השאלה שבה משרד החקלאות עוסק והיא איך אנחנו מספקים את הביקושים הקיימים כיום למזון, כי זו לא השאלה, השאלה היא איך אנחנו נותנים תשובה במציאות אחרת לגמרי, של המאה ה-21, של חברה שרוצה להיות גם יותר בריאה וגם יותר מספקת את הצרכים של בני האדם שחיים בה, איך אנחנו נערכים למציאות החדשה הזו?
דב חנין: איך אנחנו מאפשרים חקלאות אחרת מזו שיש לנו היום שתיתן מענה למפגש הזה בין שלושת המישורים שדיברתי עליהם?
דב חנין: אני חוזר ומברך אותך על הדיון החשוב הזה.
דב חנין: נמצאים פה מסביב לשולחן אנשים שאני מאד מאוד מעריך ואני בטוח שאתם תגידו דברים מאד חשובים בדיון.
דב חנין: אני מתנצל שאני רץ לדיון בוועדה אחרת כי יש איזושהי הצעת חוק שלי ואני חייב להילחם עבורה אבל אני בטוח שהדיון יהיה מצוין ובטוח שהמסקנות יהיו טובות.
דב חנין: אני מקווה שאנחנו כולנו נילחם ביחד כדי שהדיון המצוין והמסקנות הטובות גם יתורגמו למדיניות בפועל.
יעל כהן-פארן: תודה רבה על הדברים.
יעל כהן-פארן: תודה רבה חבר הכנסת חנין.
יעל כהן-פארן: אני אשמח כרגע לעבור לְנושא, להכניס גם לדיון, להוסיף לדיון גם את משרד הבריאות שעוסק לא מעט בנושא המזון, בחינוך לבריאות, למזון בריא ויש, כמו שאנחנו שומעים, קשר בין הדברים אז פרופ' רונית אנדוולט.
<רונית אנדוולט: קודם כל תודה על ההזמנה לדיון המעניין והחשוב שקורה כאן ואני קוראת לשיתוף פעולה עם כל משרדי הממשלה האחרים.
<רונית אנדוולט: אני מוכנה לעזור ולסייע בתחום התזונתי.
<רונית אנדוולט: אני תזונאית במקצועי, אני מנהלת המחלקה לתזונה של משרד הבריאות.
<רונית אנדוולט: אנחנו כבר עושים שיתופי פעולה עם משרדים אחרים ואני אשמח להיות בדיונים האלה.
<רונית אנדוולט: אני חושבת שגם אם אלה אחוזים בודדים, זה באמת חשוב.
<רונית אנדוולט: אני רוצה לספר לכם קצת על מה שאנחנו עושים במשרד הבריאות בנושא הזה של תזונה בריאה יותר, תזונה מקיימת וכו'.
<רונית אנדוולט: יש לנו שתי תכניות מרכזיות.
<רונית אנדוולט: תכנית אחת שאנחנו מובילים שנקראת "תכנית לאומית לביטחון תזונתי לכל" שדנה למעשה במניעת תת-תזונה וחסרים תזונתיים אצל אוכלוסיות, אם אלו אוכלוסיות - - - ואוכלוסיות חולות בכל המישורים של הטיפול למינהו, כולל עבודה עם עמותות של חלוקות מזון, כי מה שאנחנו וראינו, שחלק גדול מחלוקת המזון שנעשית בישראל היא חלוקת מזון לא בריא ואנחנו רואים את זה בכל העולם, גם במדינות אחרות.
<רונית אנדוולט: אנשים שמקבלים מזון מתרומות הם אנשים שסובלים הכי הרבה מהשמנת יתר, מסוכרת, ממחלות לב אז מה עשינו?
<רונית אנדוולט: זאת אומרת, תרמנו מזון אבל בעצם עודדנו - - -
יעל כהן-פארן: כי הוא הכי זול.
יעל כהן-פארן: הסוכר והקמח הלבן.
<רונית אנדוולט: בדיוק ותשימו לב שבסופר, מה מבקשים מכם לתרום לעמותות?
<רונית אנדוולט: זה תמיד קמח לבן, סוכר ושמן, שזה ממש לא מה שאנחנו רוצים שאנשים האלה יאכלו.
<רונית אנדוולט: זה פן אחד של הדברים.
<רונית אנדוולט: פן נוסף שאנחנו עובדים בו הוא הנושא של העשרה תזונתית ויש לנו מספר ועדות ביניהן גם בשיתוף פעולה עם משרד החקלאות, בנושא של קיום שרשרת המזון, לראות ששרשרת המזון שלנו היא איכותית.
<רונית אנדוולט: אנחנו מנסים לקדם עכשיו שיתופי פעולה בין משרדיים לקידום מחקר לטיוב שרשרת המזון.
<רונית אנדוולט: אנחנו היום לא יודעים את הערכים התזונתיים של מרבית המזונות שאנחנו אוכלים, גם מן הטבע, לא רק מתועשים ולכן חשוב מאד שאנחנו נכיר גם ערכים תזונתיים ונוכל לטייב את שרשרת המזון שלנו בצורה מיטבית.
<רונית אנדוולט: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד החקלאות בנושא של מניעת food waste.
<רונית אנדוולט: אנחנו יודעים שאחת הבעיות המרכזיות של קיימות היא גם זריקה של מזון ואין סיבה במדינה שיש בה מה שנקרא hidden hunger מחסור תזונתי וחסרים תזונתיים גם לאוכלוסיות שסובלות מעודף משקל, שאנחנו נזרוק כמויות עצומות של מוצרים.
<רונית אנדוולט: זה נושא מאד חשוב שאנחנו עובדים עליו בשיתוף פעולה.
<רונית אנדוולט: נושא נוסף שאנחנו שותפים שלו הוא כל הנושא של שעת חרום שזה בעצם כל הנושא של מזונות לשעת חרום שהרעיון הוא שבשעת מלחמה יהיה מזון בריא לאוכלוסייה, אז אנחנו גם מטייבים את רשימת המזונות - - - הזאת.
<רונית אנדוולט: תכנית לאומית נוספת שאנחנו שותפים בה היא תכנית שנקראת "אפשרי בריא" שבטח חלקכם שמע עליה ומתקיימת היום ועדת הסדרה בראשות מנכ"ל משרד הבריאות, שהמטרה שלה לקדם סביבה תזונתית בריאה יותר ונגישה יותר לאוכלוסייה, באמצעים של מדיניות מגוונת.
<רונית אנדוולט: חלק מהתהליך הוא שיתוף של תובנות של הצבור הרחב.
<רונית אנדוולט: כולכם מוזמנים להיכנס לאתר של משרד הבריאות, לכתוב ועדת ההסדרה התזונתית, כל הדיונים של הועדה פתוחים לצבור, אפשר להיכנס, לראות, לצפות להגיב.
<רונית אנדוולט: יש גם אתר שאפשר להיכנס אליו ולהביע דעה אז אני מציעה לפתוח את זה למשרדים השונים ולעובדים השונים במשרדים השונים, להגיב ולתת לנו עוד ועוד רעיונות.
<רונית אנדוולט: אנחנו עושים קבוצות מיקוד של הצבור הרחב בשביל לאסוף תובנות וידע, איפה אנשים נמצאים ואיך אנחנו יכולים לשפר גם את המידע התזונתי וכו'.
<רונית אנדוולט: אנחנו מובילים את ההמלצות לתזונה בריאה, שכוללות המלצה לתזונה ים תיכונית, כמו שנאמר פה הרבה מאד, שכוללות גם התייחסות נכבדה לנושא הקיימות.
<רונית אנדוולט: אנחנו מאמינים שזה חלק מגדול מנושאי התזונה הבריאה והנכונה היום לאוכלוסייה.
<רונית אנדוולט: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הקבוצה של מיקי חיימוביץ' בנושא של meatless Monday, אנחנו כותבים את ההנחיות התזונתיות למפעל ההזנה של משרד החינוך, כך שיכיל גם ימים צמחוניים שיהיו בריאים.
<רונית אנדוולט: אנחנו עובדים בהקפדה, לפעמים הקפדה יתרה, על זה שהמזון יהיה איכותי ולא מתועש.
<רונית אנדוולט: המזון שהילדים שלנו אוכלים, זה לא פשוט.
<רונית אנדוולט: היום יש קונצרנים ענקיים שמייצרים את המזון גם לחברות המזון אבל גם לבתי הספר ולגני ילדים ובשביל ליצור בישול ביתי בריא, מזין בעל ערך תזונתי גבוה, תהליך מורכב, לא פשוט - - -
יעל כהן-פארן: אגב, בנושא הזה, משרד הבריאות הוא דווקא זה שמונע יצור ביתי לצורך העניין, לצהרון של בית ספר, שזה אפשרי, בקנה מידה של כמה עשרות ילדים ולא מאות, הם בטוח יקבלו מזון הרבה יותר בריא ואיכותי - - -
<רוני כהן גינת: מי מונע?
יעל כהן-פארן: משרד הבריאות צריך לעבור מסכת, בואי נגיד, מישהי שרוצה לעבוד מביתה, להעסיק אולי שתי נשים בבישול לבית ספר, לצהרון של בית ספר, זה בלתי אפשרי.
יעל כהן-פארן: דווקא פה יש מקום לחשוב על איך מעודדים את העסקים הקטנים ולא - - -
<רונית אנדוולט: אבל - - -
יעל כהן-פארן: ככל שזה יותר גדול אנחנו יודעים שזה פחות בריא.
<דורית אדלר: אבל חשוב שזאת תהיה המלצה למשל, של הוועדה הזו, כי מדובר על זרוע אחרת של משרד הבריאות, ברור לכם.
<רונית אנדוולט: לא משנה, אנחנו מדברים בקול אחד.
<רונית אנדוולט: מה שאני רוצה להגיד הוא שזה נכון, יש בעיה עם בישול ביתי ממשי אבל אפשר בהחלט לעשות בישולים קהילתיים שעומדים בסטנדרטים של תברואה.
<רונית אנדוולט: זה המכשול הרבה פעמים כי רוצים שגם המזון יהיה איכותי, בריא ומזין אבל גם יעמוד בסטנדרטים של תברואה של - - - של GMP, של כל מיני עקרונות ומטבח של אימא מבשלת עם עוד שני אנשים לא יכול לעמוד בסטנדרט כזה, הוא מאד מאוד מורכב אבל יש סטנדרטים שונים גם לבישולים קצת יותר מצומצמים ואפשר בהחלט לעבוד עם - - - שלנו, של המחלקה לבריאות הסביבה שעוסקת בנושא הזה וגם עם שירות המזון, ואפשר למצוא פתרונות גם לעניין הזה.
<רונית אנדוולט: הנושא של חינוך תזונתי לאורך מעגל החיים.
<רונית אנדוולט: אני מצטרפת לכל מה שנאמר כאן היום.
<רונית אנדוולט: אני חושבת שלעולם לא מוקדם מדי.
<רונית אנדוולט: הנושא של אלף הימים הראשונים, תזונה בהריון, תזונה בטיפות לחלב, בגני ילדים, בבתי ספר.
<רונית אנדוולט: רק אתמול עשינו קבוצת מיקוד עם הורים לילדים בחולון, שהדרישה המרכזית שלהם הייתה שיכניסו חינוך תזונתי לבית הספר.
<רונית אנדוולט: זה לא בגִזרה שלנו, חסר כאן השחקן שהוא משרד החינוך.
<רונית אנדוולט: צריך להיות כאן גם משרד החינוך כי להם יש תפקיד מאד מרכזי בנושא של חינוך תזונתי לאורך מעגל החיים ואנחנו מאד תומכים בזה כמשרד הבריאות.
יעל כהן-פארן: יש לי שאלה אלייך, אם סיימת.
יעל כהן-פארן: האם יש לכם איזשהן המלצות בנוגע לתזונה מן החי, כמו שסין עשתה, מבחינה בריאותית, מבחינה סביבתית?
<רונית אנדוולט: ההמלצות התזונתיות שלנו העכשוויות, מדברות על תזונה שעיקרה מן הצומח וכמו שנאמר כאן, עם נגיעות של מזונות מן החי, בדומה לתזונה הים תיכונית.
<רונית אנדוולט: התזונה הים תיכונית דוגלת באכילה מרובה של פירות וירקות, קטניות, דגנים מלאים, אגוזים וכו' ומעט בשר, מעט דגים ומעט מוצרי חלב ותחליפיו.
<רונית אנדוולט: בהחלט אנחנו לא נגד מוצרים מן החי אבל אנחנו בעד לגוון את התזונה שהיא תהיה בעיקרה מן הצומח.
יעל כהן-פארן: ואתם יוצאים בקמפיין הסברה?
<רונית אנדוולט: נצא בקמפיין הסברה בקרוב אבל מה שחשוב הוא איגום משאבים.
<רונית אנדוולט: כמו שאתם יודעים, כמות המשאבים שיש למשרד הבריאות לעשות קמפיין היא שווה בערך לכמות המשאבים שיש לחברות המזון לעשות קמפיין בשעה.
<רונית אנדוולט: מה שלנו יש בשנתיים אז אני חושבת שאיגום משאבים בינ משרדי - - -
יעל כהן-פארן: את זוכרת, פעמיים הוצג נגד החטיפים - - -
<רונית אנדוולט: פעמיים?
יעל כהן-פארן: אולי שלש אבל הרעש שזה עשה כשהורידו אותו היה הרבה יותר מכל הקמפיין.
יעל כהן-פארן: אם הייתם שמים עליו גם חמישה עשר מיליון שקל זה לא היה מייצר את אותו אימפקט.
<רונית אנדוולט: מסכימה אתך ואני יכולה להגיד שאתמול, בדיון הזה שהיה לנו עם קבוצת הורים, אז האימהות אמרו שזה אחד הקמפיינים שהכי השפיעו על הילדים שלהן להפסיק לאכול חטיפים, אז כבר עשינו משהו טוב למישהו.
<דורית אדלר: למרות שהצריכה, קניית החטיפים לא ירדה כהוא זה.
<רונית אנדוולט: נכון, יש לנו עוד דרך.
<רונית אנדוולט: זאת אומרת, אין ספק שיש דרך ואני חושבת שאיגום משאבים בין משרדי הוא מאד חשוב גם לקידום קמפיין לאומי וגם - - -
יעל כהן-פארן: קיים איגום משאבים כזה?
<רונית אנדוולט: אנחנו עובדים על זה.
יעל כהן-פארן: האם, כמו שהייתה כאן המלצה קודם, האם עומדת לקום איזושהי ועדה בין משרדית בנושא מזון ותזונה וחקלאות?
<רונית אנדוולט: יצאה המלצה מן הכנס של הקיימות שעמד בראשה פרופ' אליוט בארי ואנחנו מקווים לקדם את זה.
<רונית אנדוולט: בהחלט.
<רונית אנדוולט: אנחנו בעד.
יעל כהן-פארן: זה גם ייצא בסיכום של הועדה שאנחנו מתכנסים לסיומה ואני מאד מקווה לתת לכל האנשים את זכות הדיבור אבל אני כבר מתנצלת בפני אלה שלא ידברו.
יעל כהן-פארן: אני מבקשת מפרופ' איתמר גלזר ממכון וולקני, סגן ראש מינהל המחקר החקלאי, בבקשה, התייחסותך אם אפשר בקצרה.
<איתמר גלזר: אני אשתדל מאד בקצרה.
<איתמר גלזר: ראשית, אני רוצה לברך אותך על הדיון הזה כי אני חושב שהפורמט הזה או הפורום הזה של הגורמים שמשתתפים פה הוא יוצא מן הכלל, מאד פורה ונותן רעיונות.
<איתמר גלזר: זו לא הזדמנות שיש בהרבה מאד מקרים, תמיד אנחנו נמצאים בתוך הקבוצות הקטנות שלנו.
<איתמר גלזר: אנחנו במכון וולקני, מינהל המחקר החקלאי שהוא חלק ממשרד החקלאות.
<איתמר גלזר: אנחנו מכון מחקר.
<איתמר גלזר: בשנים האחרונות הצגנו אסטרטגיה, פיתחנו אסטרטגיה שאותה אנחנו מקיימים ומממשים, שהיא מבוססת על מחקר גם בתחום של פיתוח של מזון, פיתוח של מוצרים חקלאים וטכנולוגיות חקלאיות אבל גם שמה דגש חזק מאד על הסביבה.
<איתמר גלזר: נמצאים אתי כאן ד"ר אמנון ליכטר שהוא מנהל המכון לטכנולוגיה של מזון ואחסון וד"ר אילן פארן, אני לא יודע אם יש - - -
יעל כהן-פארן: אין.
<איתמר גלזר: אין קירבה משפחתית אבל הוא מנהל המכון למדעי הצמח, שעוסקים שם בנושאים של פיתוח מוצרים.