GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קרן מקדש: הנושא של מטבח חלב, אנחנו בנינו באמת שנה שעבר מטבח חלב בדיוק לפי הסטנדרטים של משרד הבריאות.
אורלי לוי אבקסיס: תסבירי מה זה מטבח חלב.
<קרן מקדש: מטבח חלב זה מטבח ששמה מחלקות הכוחות עזר שלנו, אצלנו בכל אופן, כוחות עזר עושות את החלוקה של החלב אם והפורמולות לפי ההנחיות הרפואיות ל-24 שעות עבור הפגים.
<קרן מקדש: העניין הוא שהמטבח חלב הזה, נתנו תקציב למטבח חלב, אבל לא נתנו תקציב לכוח אדם שעובד שם.
<קרן מקדש: אז אנחנו, בעצם, האמהות מביאות את החלב לאורך כל היום, אבל יש לי שם כוח שעובדת רק בבוקר ואז בערב ובלילה זה שוב נופל על האחיות.
<קרן מקדש: ושוב הם צריכות ללכת ולחפש בחדרי החלבים איפה נמצא החלב של האמא, האם זה נמצא במטבח חלב או האם זה נמצא ליד ה...
<קרן מקדש: זה לוגיסטיקה לא פשוטה וזה מקשה מאוד.
<קרן מקדש: הדברים האלה צריכים לבוא עם הכוח אדם.
<קרן מקדש: אנחנו הולכים לבנות פגיה חדשה, בשאיפה, שהיא תהיה באמת, כמו שאתם אומרים, יחד עם האמא ויחד עם הפג שיהיה להם את המקום שלהם ביחד לעשות את ה-skin to skin ושהאחות תוכל להסתובב ולעשות את העבודה שלה כמו שצריך ולא תצטרך לתמרן בין לבין.
אורלי לוי אבקסיס: תספרי לנו גם כמה כבלים עוברים בין מיטה למיטה וכמה זה חייב להיות מחובר לשקע.
אורלי לוי אבקסיס: רק מריצה למישהו שעשה משהו.
אורלי לוי אבקסיס: אני ראיתי באחד מבתי החולים, אני לא רוצה זה, אחות שכמעט קרסה מכבל שהיה מתוח בין האינקובטורים.
אורלי לוי אבקסיס: זה פשוט היה לא פשוט.
אורי מקלב: כמה מיטות יש לכם?
אורי מקלב: או כמה עמדות איך זה נקרא.
<קרן מקדש: יש לנו 20 מיטות טיפול נמרץ ו-40 מיטות פגיה.
<שמואל צנגן: אבל המיטות לא מתוקננות כמיטות טיפול נמרץ מבחינת אחיות הן רק רשומות ככה.
<קרן מקדש: נכון.
<קרן מקדש: בהחלט.
אורי מקלב: זה הכי גדול בארץ?
<שמואל צנגן: בין הפגיות הגדולות.
אורי מקלב: האחות חולוד שביע, בבקשה.
אורי מקלב: ואחרי זה גיטי מאירוביץ'.
<חולוד שביע: טוב, אני לא אחזור על הדברים שאמרתי בוועדה הקודמת, אבל מאחר ואנחנו בוועדת תשתיות וציוד - - -
אורי מקלב: בכל אופן יש לך 22 שנות ניסיון כתוב לי פה.
<חולוד שביע: נכון.
<חולוד שביע: 22 שנות ניסיון באותה פגיה.
<חולוד שביע: זאת אומרת ראיתי את כל המעברים, כל הטכנולוגיה משתפרת.
<חולוד שביע: מפגיה מסורתית שנראתה כמו בונקר בלי חלונות ואינקובטורים שהיו צפופים שנכנסת בקושי אחות אחת במשקל 50 קילו, אם הייתה קצת יותר שמנה אז לא הייתה נכנסת, לפגיה מודרנית.
<חולוד שביע: לפני 13 שנה נבנתה פגיה חדשה במאיר, עם מקום ל-30 מיטות, מרווח, טכנולוגיה הכי הכי.
<חולוד שביע: יש לי את הכל מהכל.
<חולוד שביע: יש לי אינקובטורים משולבים.
<חולוד שביע: יש לי את כל הציוד שמשרד הבריאות קבע.
<חולוד שביע: טכנולוגיה באמת עושה איכות חיים עבור הפגים ועבור הצוות.
<חולוד שביע: אבל עדיין בשביל האיכות צריך יותר מציוד.
<חולוד שביע: הכי קל לבתי חולים לאמץ מודל כמו מודל תמרוץ ולקבל את הכסף שהוא מציע ולקנות בזה אינקובטורים ולקנות בזה ציוד.
<חולוד שביע: לי יש מטבח חלב אם כבר 13 שנה בפגיה.
<חולוד שביע: זה לא משהו חדש.
<חולוד שביע: אבל יותר קשה זה לקנות, לא לקנות, לא נעים להגיד לקנות אחיות, אלא לתקנן מיטות טיפול נמרץ ששם זה המפתח.
<חולוד שביע: זה נחמד אינקובטורים משולבים, זה משדרג, זה קל יותר להוציא לקנגרו, זה קל יותר לעשות החייאה, אבל אם אין בצד מספיק אחיות שיטפלו בתינוקות האלה אז אין לנו מה לעשות עם הציוד הזה.
אורי מקלב: מאוד מרשים לראות את האחיות שאחראיות ככה, את הידע.
<שמואל צנגן: הן אחיות נהדרות.
אורלי לוי אבקסיס: זה מלאכיות.
אורי מקלב: רואים את זה וגם עם כושר הביטוי להעביר את הדברים זה בסך הכל מחמם את הלב.
<עבד מסאלחה: אני עבד, אחראי פגיה, צרפתי נצרת.
<עבד מסאלחה: בקשר לפיקוח אדם, אחיות.
<עבד מסאלחה: לדעתי גם צריך לשנות את כל המודל של הכשרת אחיות לקורס טיפול נמרץ ושהקורס הזה ימומן על ידי משרד הבריאות כי המחסור הוא גדול והפער גם הוא רציני.
<עבד מסאלחה: כל אחות שיוצאת לקורס טיפול נמרץ היא מממנת את זה היום כמעט ברוב בתי החולים.
<עבד מסאלחה: בחלק הגדול של הקורס מממנת את זה על חשבונה.
<עבד מסאלחה: אז הגיע הזמן, בשביל גם לתת דחיפה בנושא האחיות שהקורס הזה יהיה ממומן על ידי משרד הבריאות.
אורי מקלב: גיטי מאירוביץ'.
<גיטי מאירוביץ': אמא, אני עוד פעם כמו שאמרתי קודם אני לא אשה מקצועית.
<גיטי מאירוביץ': אבל אני רוצה לתת בשתי הדוגמאות שאת הבאת כאחות, אני רוצה להביא את הצד שלי כאמא.
<גיטי מאירוביץ': זה היה מוצאי שבת, יש לי שלושה בוגרי פגיה, תאומים ועוד בת נהדרת.
<גיטי מאירוביץ': קראו לנו להיפרד מאחד מהתאומים.
<גיטי מאירוביץ': אמרו לנו, תקשיבו, זה היה שבת, אנחנו שומרי שבת, על הרגע שיצאה שבת טלפון.
<גיטי מאירוביץ': הבנו שהמצב לא טוב.
<גיטי מאירוביץ': הפרופסור אמר, בואו זה הרגעים האחרונים.
<גיטי מאירוביץ': אפילו בדרך ניסיתי לחשוב אם זה אחד או שניים, לא שזה משנה לאמא, ואפילו ידעתי על מי הוא דיבר.
<גיטי מאירוביץ': הגענו לפגיה בשערי צדק, הפגיה הקודמת, והרופא אומר בואו תכנסו, תיפרדו, זה הסוף.
<גיטי מאירוביץ': רציתי נורא להיכנס עם בעלי.
<גיטי מאירוביץ': אני חושבת שאין רגע יותר ככה שלי, שלך, שלנו, ולא היה מקום.
<גיטי מאירוביץ': זה נשמע הזוי.
<גיטי מאירוביץ': אז האחות אמרה, מוטי תיכנס, תיפרד ואז גיטי תיכנסי, תיפרדי.
<גיטי מאירוביץ': אני בוכה שאני אומרת את זה.
<גיטי מאירוביץ': המקום הזה שהייתי שם לבד כי לא היה מקום, לא היה מקום לבעלי להיות שם איתי.
<גיטי מאירוביץ': לא יכלנו כהורים להיפרד.
<גיטי מאירוביץ': לא משנה, אלוקים עזר, וחסד השם הוא שרד את הלילה כנגד כל הסיכויים.
<גיטי מאירוביץ': יש לי תאומים מקסימים בני חמש וחצי, אבל מבחינתי הסיטואציה הזאת שאין מקום זה לא רק בשביל ההחייאה, זה גם בשביל להיפרד ולהגיד שלום מהילד.
<גיטי מאירוביץ': ואם מדברים על חלב אם, על הבנק חלב, סליחה, אני מתרגשת.
<גיטי מאירוביץ': אבל אם מדברים על חלב אם, במשך חודשים, שכנות טובות שאחרי לידה, שלא טבעי ולא מובן מאליו, תרמו קצת חלב כי הילדים שלי צריכים את זה.
<גיטי מאירוביץ': ובעלי שעבד במשרה מלאה בלשטוף כי אני לא יכולה לבקש ממנה שזה יהיה סטרילי ואני רוצה את החלב.
<גיטי מאירוביץ': אז אנחנו כחרדים הצלחנו, יש לנו את האנשים שלנו, ואנחנו יודעים למי לפנות ולמי לגשת ועם מי לדבר, אבל לא כולם ככה.
<גיטי מאירוביץ': לא כולם מאורגנים בצורה כזו.
<גיטי מאירוביץ': ולשטוף כל בקבוק ולדאוג לכוסות כדי שבכל זאת אני אוודא שהחלב נקי.
<גיטי מאירוביץ': ולבחור את הנשים שמתאימות לי יותר כי אני יודעת שבא לי על החלב שלהן יותר, סליחה שזה נשמע ככה.
<גיטי מאירוביץ': ולוודא שכשאני מגיעה עם השקית והאחיות מעלימות עין והן יודעות שזה לא החלב שלי והן יודעות שלקחתי.
<גיטי מאירוביץ': והן אומרות לי "אבל זה היה נקי?
<גיטי מאירוביץ': זה היה סטרילי?
<גיטי מאירוביץ': " נשבעת לכם כל הלילה ניקיתי ודאגתי עם מים רותחים.
<גיטי מאירוביץ': המקום הזה שאני אחרי לידה בכזה סטרס וכזה קושי וכזה הכל, צריכה לעמוד ולהכין Cups של חלב, כי המדינה לא הצליחה.
<גיטי מאירוביץ': ולהפעיל מערך כזה של שוק שחור שפועל.
<גיטי מאירוביץ': הוא פועל.
<גיטי מאירוביץ': אני מספרת לכם מבפנים, לפחות בציבור החרדי, הוא פועל וזה חסד מדהים וזה מקסים, אבל יש זיהומים?
<גיטי מאירוביץ': יש.
<גיטי מאירוביץ': ואם אנחנו במדינה מתוקנת 2016 כמעט 17 מצליחים לנהל עולם שחור מתחת להיררכיה הרפואית שלנו, מישהו צריך לעשות פה "חבר'ה ככה זה לא עובד" כי אם הציבור עשה את בעצמו אז אנחנו חייבים לשנות את זה.
אורי מקלב: את נותנת לנו לסיים את הישיבה הזאת בצורה מאוד מרגשת.
אורי מקלב: הצלחת לרגש אותנו.
אורי מקלב: הדברים חשובים.
אורי מקלב: אין לי ספק שגם מועילים, זה יזרז וגם יקדם אותנו לקראת סוף דברייך בעניין הזה.
אורי מקלב: לקחת עוד פן חוץ מהפן המקצועי שכמו שהאחיות אמרו, והיה מובן מאליו, הפן הרגשי שמצד ההורים מה זה אומר כשיש צפיפות כשבסך הכל זה השלמה של הדבר הזה.
אורי מקלב: כמה הדבר הזה נחוץ וחשוב ואפילו הכרחי.
אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך בחלק הזה שאת אמרת, את קוראת לזה בנק שחור, זה בנק לבן.
אורי מקלב: אבל אנחנו באיזה תקופה בחיים שלנו היתה אצלנו תינוקת שהיתה רגישה מאוד, רק חלב אם, רק עם דיאטה מסוימת , לא זה ולא זה ולא זה, ונשים באמת הגבילו את עצמן לדיאטה שהיה אסור להן, הרבה דברים מרכזיים כדי שהחלב הזה יכול להתאים.
אורי מקלב: הוא ילד, הילד הזה כבר נשוי, אבל לתקופה מסוימת הוא היה אצלנו בבית.
אורי מקלב: מה שאת אומרת זה נכון הם גם לא מודעים, זה לא רק זה שאנשים, חוסר הסטריליזציה או חוסר מודעות שאת אומרת.
אורי מקלב: אותן אמהות, אותן נשים צדקניות שמוכנות כל כך הרבה לעשות בעניין הזה של לתרום את החלב אם הם גם יהיו מוכנים גם לעשות עזרה, אין להם שום גורם מקצועי, הכלים והאפשרויות שהם יצליחו גם לעשות את הדבר הזה.
אורי מקלב: יש איזה ביטוי באידיש שאומר שעד שמגיע לבית מרזח צריך גם איזה כוסית משקה.
אורי מקלב: עד שמגיעים לתקינה, בחלק הזה גם הנחיה או משהו יותר שיתן מענה מכוון שזה קיים.
אורי מקלב: אם אומרת גיטי, כגורם לא מקצועי, יכולה להגיד את זה בצורה לא רשמית בוועדה אז זה קיים.
אורי מקלב: ואם זה קיים אז צריך לראות איך אנחנו נותנים בכל אופן לתקן את מה שקיים.
אורי מקלב: יש מישהו שרצה עוד להוסיף?
<סאלי ארולי: אני רוצה להוסיף משהו.
<סאלי ארולי: אני אמא לפגים, סאלי, ילדתי תאומים בשבוע 27, כשאחד מהם חלה במחלת מעיים והיה יונק.
<סאלי ארולי: ואני נאצלתי לעשות את הבחירה למי אני נותנת את החלב אם כי לא היה לי מספיק.
<סאלי ארולי: זאת אומרת ידעתי שמבחינתי כדי לרפא את הילד החולה חלב אם זה מה שמציל, זה נעשה על חשבון ילדה אחרת שכאילו הייתה יותר טובה והיא לא קיבלה את חלב האם, וזה בא על חשבון אחד של השני.
<סאלי ארולי: הייתי צריכה לעשות את הבחירה, וכאמא זה מאוד מאוד מאוד קשה.
<סאלי ארולי: לא הצלחתי להגיע לתרומות וגם כששוחררתי הביתה והילד שלי היה עד גיל שנה עם סטומה בתוך הבית אני עשיתי את הבחירות שאחת לא קיבלה חלב אם למרות שידעתי שהיא צריכה, כדי לתת לילד השני.
<סאלי ארולי: ואני חושבת שפתרון של חלב אם זה פשוט מציל חיים.
אורי מקלב: הנה דברים שגם השכלתי בתוך הדיון הזה שהיה נראה לי שהנושא של החלב הוא לא כל כך מרכזי בתוך העניין, הוא תוספת, ומתברר בתוך הדיון שהוא באמת חלק מדברים מהותיים מאוד בתוך העניין.
אורי מקלב: אני קודם כל מודה לכם, אורלי היתה צריכה לצאת, אני מודה על היזמות וכל מי שהיה שותף ליזום את זה.
אורי מקלב: אנחנו נעננו מיד לפניה לקיים דיון ביום הזה.
אורי מקלב: אנחנו מרגישים שזה חשיבות, זה הצלת נפשות, זה ברור, אבל ערכית מאוד ועם השקעה רבה מאוד, ואנחנו שמחים שאנחנו יכולים להיות שותפים בקידום העניין.
אורי מקלב: אנחנו רואים באמת נר לרגלנו כהמשך מערב לדברים האלה.
אורי מקלב: צריכים לציין את משרד הבריאות.
אורי מקלב: ולא תמיד המשרדים יוצאים בדיונים בתוך וועדות ללא איזה נזיפות כאלה או ביקורת כזו.
אורי מקלב: אני חושב שמשרד הבריאות, אני מבין שזה גם מגמה וגם חלק מהנחיה וגם מתוך רצון שלכם, פועל בעניין הזה באמת במסירות, בנכונות, בקדימות, רואה את זה כערך.
אורי מקלב: השיתוף פעולה בין הבתי חולים ובין הגופים המקצועיים שיש, עם הפעילות הוולונטרית שיש מסביב לעניין הזה, וגם האמהות שגם שותפות והארגונים שותפים.
אורי מקלב: אני חושב שביחד נצליח לקדם את זה ובאמת נוכל בישיבה הבאה לראות הינה התקדמנו עוד, יש התקדמות, התקדמנו עוד.
אורי מקלב: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה.
אורי מקלב: היום יום שני, כ' בחשוון תשע"ז, 21.11.2016.
אורי מקלב: על סדר היום, פרסום תכנים המעודדים וקוראים לעשיית מעשי טרור ברשתות החברתיות.
אורי מקלב: זה בא בעקבות הצעה לסדר של חברת הכנסת מירב בן ארי, שמנהלת כרגע ישיבה אחרת ותגיע בהמשך, חברת הכנסת עליזה לביא, חברת הכנסת רויטל סוויד, הצעה לסדר שלי ושל חברת הכנסת מיכל רוזין שבהמשך יצטרפו אלינו.
אורי מקלב: לפי הנוהל בכנסת, הצעה לסדר תקפה כשמאשרים אותה במליאה.
אורי מקלב: היא נדונה במליאה ושם יש לה כמה אפשרויות: יש אפשרות להוריד אותה מסדר היום, יש אפשרות להסתפק בדברי תשובת הממשלה, יש אפשרות לדון במליאה פעם נוספת ויש אפשרות, שזאת האפשרות שאנחנו נמצאים בה היום, שוועדה שנבחרה לדון בנושא דנה בה.
אורי מקלב: אנחנו כאן היום כוועדת המדע והטכנולוגיה, שנבחרה והצביעו עבורה שהיא תידון בנושא הזה.
אורי מקלב: מההצעה לסדר דחופה שמורכבת מששה חברי כנסת - - -
רויטל סויד: אתה יכול לנקוב בשמם.
אורי מקלב: תאמיני לי שעשיתי את זה ולא רק שעשיתי את זה, עוד אמרתי שבהמשך חברי הכנסת יצטרפו אלינו, חלקנו מנהלים ועדות - - -
רויטל סויד: רק רציתי להגיד לך בוקר טוב.
אורי מקלב: אני כבר אמרתי בוקר טוב.
אורי מקלב: שלא יהיה לך ספק בעניין הזה שאנחנו דנים, ציינו את זה וחשוב לנו שחברי הכנסת גם יגידו את דבריהם.
אורי מקלב: הצעות הסדר מורכבות כך שבחלקן, נדמה לי זו של חברת הכנסת רויטל סוויד, דיברו על מעשי טרור ואירועי טרור שקרו בעקבות הסתה וחלק מההצעות לסדר היו בעקבות דבריו של השר לביטחון פנים, שדיבר על כך שחברת פייסבוק מחבלת במאמצי המשטרה או במלחמה של המשטרה בטרור.
אורי מקלב: מילה חריפה מאד שעד היום לא קיבלנו עליה תשובה, בעקבות כך שלא השר הוא זה שענה למליאה, האם הוא התכוון שפייסבוק לא משתפת פעולה או שהיא ממש מחבלת.
אורי מקלב: נציגת פייסבוק, גברת קטלר, נמצאת פה ואני באמת רוצה לברך על שיתוף הפעולה שיש לוועדת המדע והטכנולוגיה עם חברת פייסבוק, לכל אורך הדיונים.
אורי מקלב: אנחנו כבר שנה וחצי דנים בדיונים שונים ובנושאים שונים שקשורים לאלימות ברשת, לבִּיוּש ברשת, הסתה ברשת, דנים בנושא של השיח האינטרנטי ובכלל, חברת פייסבוק משתדלת להיות, יש לנו הבנות בעניין הזה, שהדיון גם אמור להיות מקצועי ומכובד ואנחנו שומרים על הכבוד של כל אחד, גם אם יש למישהו טענות.
אורי מקלב: עד היום הצלחנו לשמור ואנחנו רוצים לשמר את הדבר הזה.
אורי מקלב: כמובן שיש לנו שיתוף פעולה עם פייסבוק, במקרה הזה זה היה מכוון לפייסבוק אבל יש לנו גם שיתוף פעולה עם איגוד האינטרנט שגם הגישו מסמך לוועדה ועם גוגל ועם עוד ואנחנו מברכים ואנחנו רוצים להעמיק את שיתוף הפעולה שאנחנו חושבים שבסופו של דבר דרך שיתוף הפעולה, עוד לא ידוע מהי הדרך אבל שיתוף פעולה הוא הדרך הנכונה לפעול בה.
אורי מקלב: אני רוצה עוד להזכיר שמאז שהמליאה דנה, שאם אני לא טועה זה היה ב- 6 ביולי, קרו כמה דברים.
אורי מקלב: הדבר החשוב שנעשה, הייתה פגישה בין חברת פייסבוק העולמית, עם נציגים שהגיעו במיוחד לפגישה, יחד עם שרת המשפטים והשר לביטחון פנים - - -
רויטל סויד: גם איתי.
אורי מקלב: גם את השתתפת?
רויטל סויד: לא, פגישה נפרדת.
אורי מקלב: בכל אופן, בפגישה הזו, אני לא יודע בדיוק מה היה בישיבה הזו אבל יש לנו כאן את נציגת פייסבוק והיא תוכל בוודאי להגיד לנו בחלק שלה, את ההסתכלות שלה.
אורי מקלב: גם משרד המשפטים נמצא, גם המשרד לביטחון פנים.
אורי מקלב: אין ספק שזה התחיל בקול ענות מלחמה שחברת פייסבוק מחבלת במאמצי המשטרה אבל נגמר בקול ענות חלושה של שיתוף פעולה ושל דברים שלא חודדו אבל - - - לא יצא עם קולות מלחמה.
אורי מקלב: מאז בכנסת יש שתי הצעות חוק, הצעת חוק ממשלתית והצעת חוק פרטית.
אורי מקלב: שתיהן מעוכבות כרגע.
אורי מקלב: בדרך יש הצעת מחליטים ויש תזכיר, תזכיר הצעת חוק ואני חושב שלא כולן מכוונות לאותו דבר והן שונות.
אורי מקלב: אני חושב שהצעת החוק הממשלתית יותר מכוונת לענייני אכיפה ומשפט והליכים יותר מהירים, אולי יותר ברורים, כשהצעת החוק הפרטית מדברת יותר לכיוון של אותן חברות, שהן יעשו פעולות כדי לסנן ולמנוע הסתות ודברים מהסוג הזה.
אורי מקלב: היה עוד משהו בדרך, היה גם שולחן עגול של איגוד האינטרנט ויש נציגים שנמצאים פה, גם יביאו את המסקנות שלהם.
אורי מקלב: נשמע גם מי השתתף בשולחן העגול, האם כל הצדדים נמצאים בשולחן העגול ובסופו של דבר אנחנו רוצים להעביר את הדיונים שלנו בצורה יותר אפקטיבית ותכליתית.
אורי מקלב: מעשית, אנחנו רוצים לראות מה אנחנו יכולים מכל הדברים האלה, מכל העמדות שיש היום בנושאים האלה, איך אנחנו יכולים לקדם את הנושא לשלבים מעשיים ותכליתיים, בלוח זמנים כמובן.
אורי מקלב: לצורך הדיון אני אבקש מחברי הכנסת אבל לפני זה אני אתן רק במילה אחת לנציגת חברת פייסבוק לפתוח את הדברים.
אורי מקלב: בבקשה, גברת קוטלר.
<ג׳ורדנה קטלר: תודה רבה.
<ג׳ורדנה קטלר: תודה ליושב ראש הוועדה ולכל חברי הוועדה, לחברי הכנסת, המכובדים פה, על שהזמנתם אותי לדיון חשוב זה, על פרסום תכנים המעודדים וקוראים לעשיית מעשי טרור ברשתות החברתיות.
<ג׳ורדנה קטלר: אני מאד שמחה להיות כאן היום.
<ג׳ורדנה קטלר: התחלתי לעבוד בפייסבוק בקיץ האחרון.
<ג׳ורדנה קטלר: לפני כן שימשתי במשך שלש שנים כראש מטה שגריר ישראל בוושינגטון ובמשך כמה שנים כיועצת ראש הממשלה לענייני תפוצות, כך שאני מכירה היטב גם את הזירה המדינית וגם את הביטחונית.
<ג׳ורדנה קטלר: הנושאים שאתם מעלים פה חשובים לי מאד אישית, מקצועית וגם כאזרחית גאה במדינת ישראל.
<ג׳ורדנה קטלר: הצטרפתי לפייסבוק בין השאר בשל המחויבות של החברה לביטחון של המשתמשים והעבודה החשובה שהיא כבר עושה ורוצה לעשות בסוגיה זו כאן בישראל.
<ג׳ורדנה קטלר: לפייסבוק יש ניסיון שנצבר מעשרות מדינות אבל כל מדינה ובוודאי ישראל מקבלת אצלנו טיפול אישי ומקצועי.
<ג׳ורדנה קטלר: במהלך החודשים הראשונים שלי פה בחברה ראיתי את המחויבות הזאת בפועל ואני שמחה לספר לכולכם על כך היום.
<ג׳ורדנה קטלר: בסופו של דבר, אנחנו מדברים פה על בטחונה של מדינת ישראל.
<ג׳ורדנה קטלר: אתם, כנציגי אזרחי ישראל, עושים שירות גדול על ידי הבאת הנושא לקדמת סדר היום הציבורי.
<ג׳ורדנה קטלר: יש לכך חשיבות אדירה ואנחנו, בפייסבוק, מאד מכבדים זאת ומתייחסים לזה ברצינות גדולה.
<ג׳ורדנה קטלר: לוועדה הזאת יש אחריות גדולה ואני מקווה לעבוד אתכם לא רק היום ובימי דיונים אלא כל השנה, כדי לוודא שפייסבוק מתמודדת עם הנושא הזה בדרך הטובה והיעילה האפשרית.
<ג׳ורדנה קטלר: אני מקווה שנוכל להמשיך לבנות תהליך של דיאלוג יחד.
<ג׳ורדנה קטלר: זו בדיוק הסיבה שהחברה השקיעה במשרה זו של ראש מדיניות מטעמה בישראל.
<ג׳ורדנה קטלר: אני מקווה שאהיה מסוגלת לענות על כל השאלות שלכם היום ואני מבקשת שתבינו אם יהיו כמה דברים שלא אדע להשיב עליהם היום, או אם אני לא יכולה לענות עליהם פה מסיבות ביטחוניות.
<ג׳ורדנה קטלר: אם כך אני אחזור אליכם עם תשובות בכתב או בדיון סגור.
<ג׳ורדנה קטלר: תודה רבה לכם.
אורי מקלב: תודה רבה על הדברים - - -
רויטל סויד: ג'ורדנה, קודם כל שמחנו להכיר אותך ואני מכירה אותך כבר אישית, אולי תוכלי לפרוטוקול - - -
אורי מקלב: בקריאת ביניים את פונה אליה או פונה אליי?
רויטל סויד: אולי ג'ורדנה תוכל לספר לנו רקע על עצמה, שזה מאד חשוב ובאמת היה חשוב לשמוע את הנכונות, מה פייסבוק כן עושה היום כדי להתמודד.
אורי מקלב: תרשי לי רק לכוון את הדיון ברשותך, אני, עם כל הכבוד, תני לי לכוון את הדיון.
אורי מקלב: יש לנו סדר, אני מתנצל.
רויטל סויד: אין בעיה.
אורי מקלב: אנחנו גם רצינו לשמוע על הפגישה ואני אתן לך את זה בהמשך.
אורי מקלב: אני דווקא חשבתי לכבד את חברי הכנסת.
אורי מקלב: אנחנו גם שמחים שאת הנושא הזה שפייסבוק חייבת להיות מעורבת בישראל באופן יותר אקטיבי ולא רק מרחוק אלא להביא לכאן נציגות, שזו הייתה הדרישה של חברי כנסת בדיונים שהיו כאן.
אורי מקלב: שמעתם את הדברים וראינו שהפנמתם את הדברים מה שמראה שיש גם רצון וגם הקשבה.
אורי מקלב: פייסבוק, שהיא חברה מאוד גדולה ומשמעותית, מביאה לכאן נציג שהיא ממנת ונותנת לו סמכויות.
אורי מקלב: את אמרת דבר מאד נכון, שיש שוני ממדינה למדינה.
אורי מקלב: במקומות אחרים, כמו למשל באיראן, יכולים להסית נגד חייל אמריקאי אבל ההסתה מול השלב המעשי הוא רחוק מאד כדי שמישהו שמוסת בשפה הפרסית או מכֻוון, יכול לפגוש חייל אמריקאי ויוכל לפגוע בו.
אורי מקלב: לעומת זאת בישראל, ההסתה נמצאת בעצם מעבר לדלת, כי תוך כדי מעשה ההסתה אפשר לפגוש חייל ישראלי.
אורי מקלב: כאשר מציגים סרטון הסתה, המראה איך לשחוט בצורה הכי מהירה יהודי שהולך עם טלית, כשאותו יהודי עם הטלית מסתובב מאחורי הבית שלו, כשיש עשרה או עשרים או מאה שעוברים לידו ביום, כמובן שהמשמעויות הן חמורות יותר.
אורי מקלב: גם עינינו הרואות ואוזנינו השומעות ואנחנו מצטערים לשמוע את הדברים שקורים בעקבות ההסתות ולאחר חקירות.
אורי מקלב: גם הגופים הביטחוניים למיניהם אומרים לנו שכשמשחררים מידע, אז כמובן שזה בעקבות הסתה ושהוסתו דרך הרשת.
אורי מקלב: אני אבקש מחבריי, חברי הכנסת, להציג את הדברים ואחרי זה נעשה סבב שלכם אז בבקשה, חברת הכנסת רויטל סוויד.
רויטל סויד: אני מברכת, אדוני היושב ראש, על קיום הדיון המאוד חשוב הזה וכמובן גם את חברותיי בפייסבוק, בגוגל, באיגוד האינטרנט, שנמצאות כאן ובהחלט זה מאד חשוב.
רויטל סויד: צריך להבין קודם כל עם מה אנחנו מתמודדים.
רויטל סויד: הסתה לטרור היא מושג מאד מאוד רחב אבל כשאני מדברת על הסתה בטרור אני מדברת על הנעת אדם לידי עשיית מעשה טרור.
רויטל סויד: אני מדברת על תכנים, על פרסומים שבהם עומדים אימאמים במסגדים או סתם אנשים שיוצרים סרטון ביתי ובאים ואומרים: לכו תרצחו כמה שיותר ציונים.
רויטל סויד: אני מדברת על הסרטון שמדגים נטילת סכין מטבח, איך להשחיז, איך לדקור, מהו המקום המיטבי והמרבי.
רויטל סויד: זו הסתה לטרור, הנעת אדם לידי עשיית מעשה, לא אטבח אל יהוד ולא מוות לערבים, שגם את זה אנחנו לא רוצים אבל עם כל הכבוד, הצעת החוק שלי שמסמך של איגוד האינטרנט מדבר עליה לא מתייחסת לעבירות ביטוי, היא מתייחסת להנעת אדם לידי עשיית מעשה.
רויטל סויד: אקדים ואומר שפייסבוק לא מחבלת, פייסבוק אין לה דם על הידיים, פייסבוק לא מעודדת טרור, נקודה.
רויטל סויד: אין לנו פה את הנרטיב הזה, לחלוטין לא.
רויטל סויד: יש לנו בהחלט את האמירה המאוד ברורה שלצערנו ולצערכם הרב, פייסבוק הפכה להיות שם קוד לכול, לכל הרשת החברתית ופייסבוק הפכה להיות גן עדן לטרוריסטים.
רויטל סויד: פייסבוק הפכה להיות היום ה- "קול קורא" להסתה לטרור, לא בטובתה ולא ברצונה.
רויטל סויד: נכון שאנחנו נמצאים בזירה מאד רחבה ונכון שהזירה הזו היא זירה מאד פרוצה ונכון שהעידן הטכנולוגי כל הזמן מתקדם, אז האם בגלל זה אנחנו נאמר לעצמנו אפילו לשנייה אחת: "אין מה לעשות, זה העידן הטכנולוגי?
רויטל סויד: " כמו שפייסבוק מנעה ומונעת באופן מידי כל פורנוגרפיה ברשת וכל פדופיליה ברשת, כך שתמנע הסתה לטרור.
רויטל סויד: אנחנו כבר לא נמצאים בעידן שהוא רק של ארגוני טרור כמו חמאס או חיזבאללה, אלא אנחנו נמצאים בעידן של טרור יחידים.
רויטל סויד: כשאני רואה את השאלות שמעלה איגוד האינטרנט בשיח בשולחן העגול, האם הסרה של תכנים מסיתים אכן תפסיק את ההסתה לטרור ברשות?
רויטל סויד: לא, אבל היא תפחית.
רויטל סויד: אם מישהו פה מזלזל באיזשהו אופן בהצלה של חיי אדם אחד, ילד אחד, איש אחד, אישה אחת שעוברת ברחוב, אנחנו לא מזלזלים בזה.
רויטל סויד: לא נעצור את ההסתה לטרור ברשת, כמו שלא נעצור את הפדופיליה ברשת, אין מה לעשות, אבל נצמצם אותה.
רויטל סויד: לשאלה האם ניתן באופן אפקטיבי למנוע הסתה לטרור באמצעות חקיקה?
רויטל סויד: כשאני פניתי לא פעם, לא פעמיים ולא שלש פעמים, מאוקטובר 2015, מתחילת גל הטרור, לפייסבוק, בבקשה, תציבו פה עמדה מאוישת עם נציגות וברוכה הבאה ג'ורדנה, זה הגיע באיחור של שנה ועם הרבה מאד קרבנות.
רויטל סויד: כשבאתי ואמרתי: תציבו פה עמדה מאויישת שמבינה את המנטליות ומחויבת למדינת ישראל, לא מישהו שיושב באירלנד או בארצות הברית ובכלל לא מבין מה כתוב, נעניתי בנימוס רב אבל לא נעניתי.
רויטל סויד: כשאמרתי: תסירו את התכנים האלה מיוזמת
רויטל סויד: כם אז הסירו, הסירו פשעי שנאה באנגליה.
רויטל סויד: כי באירופה יש Code of Conduct, כי באירופה "זה כבר מאד מאוד קרוב אלינו", אליהם, לא אלינו כי פה בארץ לא הסירו כלום.
רויטל סויד: למה שם מסירים פשעי שנאה ואצלנו בארץ לא מסירים?
רויטל סויד: זה לא מקובל ונאלצנו להגיש חקיקה.
רויטל סויד: החקיקה שלי מאד ממוקדת ומאד נקודתית.
רויטל סויד: הצעת החוק שלי שעברה בטרומית, היא הצעה שמדברת רק על הסתה לטרור, לא במובן של ביטוי אלא במובן של הנעת אדם לידי עשיית מעשה וזה תוכן שצריך להסיר.
רויטל סויד: כשאני רואה את איגוד האינטרנט שבא בתקציר המנהלים וממליץ שהחלטה אודות מסרים פרסומיים שנויים במחלוקת תהיה בידי גוף מסחרי, למה אתם מסירים תכנים פורנוגרפיים ולמה אתם מסירים פשעי שנאה?
רויטל סויד: גם זה אולי לא רצוי שיהיה בידי גוף מסחרי.
רויטל סויד: כשאומרים לי: "אין מה לעשות, היום פרסום ברשת עולה מאד מהר", זה נכון.
רויטל סויד: הילרי קלינטון התמוטטה ושלש דקות אחרי זה כולנו רואים את זה פה בארץ.
רויטל סויד: אתם כותבים: "לוקח שבע דקות להסיר פרסום" אם ככה, למה אתם מסירים פשעי שנאה בכלל?
רויטל סויד: למה אתם מסירים דברים מתכנים?
רויטל סויד: למה אתם מסירים תמונות עירום?
רויטל סויד: בואו נחליט שלא מתמודדים עם הרשת, הג'ונגל הזה ימשיך להתקיים וגמרנו.
רויטל סויד: בבקשה, אני מבקשת לא לדבר בצביעות, העידן הטכנולוגי תמיד יתקדם ותמיד נהיה קצת מאחוריו.
רויטל סויד: יחד עם זאת, חיי האדם פה בארץ מאד חשובים לנו וכל אחד שאנחנו יכולים להציל אנחנו נעשה את זה.
רויטל סויד: לכן, זו אחריות שלכן, החברות, פייסבוק טוויטר, גוגל ואני מודה לכן שהגעתן לפה, יש לכן הרבה נכונות ואני יודעת את זה, גם ערכתי פגישה אישית עם בכירי פייסבוק העולמית שהגיעו לארץ וגם בנוכחותך, ג'ורדנה.
רויטל סויד: אין מה לעשות, זה במשמרת שלכם, תשימו את הגבולות.
רויטל סויד: אני פניתי לפייסבוק לפני כחודש, אולי אפילו יותר, חודשיים, חודש וחצי, בבקשה: אתם יודעים מה, בלי חקיקה, לא הולכים לכם על הראש, תיזמו אתם, הצעה שלי, כמו שיש כפתורי דיווח על עבירות מין, כמו שיש כפתורי דיווח על תכנים פוגעניים, כמו שיש כפתורי דיווח על הפרת זכויות יוצרים, שיהיה כפתור דיווח על טרור.
רויטל סויד: כפתור ישיר.
רויטל סויד: זה מגיע אליכם.
רויטל סויד: אתם נותנים לו קדימות, אתם מיד רואים, מיד סורקים, מיד בודקים ומסירים.
רויטל סויד: בלי חקיקה, בלי סנקציות, בלי ענייני כספים.
רויטל סויד: כפתור דיווח ייחודי על טרור שיקבל קדימות, זה חלק מהנכונות שלכם להראות שאתם חלק מהמאבק הזה, כי היום פייסבוק היא גן עדן לטרוריסטים.
אורי מקלב: חברת הכנסת מיכל רוזין, אני גם מודה לך בהזדמנות הזו, על שאת שותפה לדיונים שאנחנו מעמידים את זה בראש סדר הדברים והדיונים שיש לנו, אז זה בזכותך.
אורי מקלב: את עומדת עלינו על הראש ובצדק, כדי להעלות את הדברים ויש לך חלק בישיבה הזאת.
מיכל רוזין: תודה רבה ואני באמת מעריכה שאתה באמת מקיים בעקביות מתחילת הכנסת הזאת דיונים בנושא הזה.
מיכל רוזין: אני לא רואה את אותה אינטנסיביות, לא בוועדת חוקה לגבי הנושא, לא בחוץ ובטחון, לא בוועדת פנים שהמשטרה היא שם הלקוח העיקרי.
מיכל רוזין: אני באמת חושבת שכל הכבוד שאתה מקיים את הדיונים האלה והדיונים האלה מאד חשובים.
מיכל רוזין: אני גם שומעת את חברתי ואני יודעת שהיא פועלת רבות בנושא ואני מאד מעריכה את העשייה שלה.
מיכל רוזין: אני רוצה בכל זאת לנסות להגיד כמה דברים בעניין.
מיכל רוזין: לא רק שאני לא חושבת שלפייסבוק יש דם על הידיים ושאין ספק שהם יכולים לעשות יותר, הרעיון שלך עם הכפתור יכול להיות רעיון מצוין אבל אנחנו גם צריכים לשאול את עצמנו מה אנחנו עושים.
מיכל רוזין: מעבר לכך שטרור לא נפתור רק בכך שנוריד את ההסתה בפייסבוק וטרור אנחנו נצטרך כנראה לטפל בו בדרכים אחרות ולמצוא פתרונות הולמים למצב המדיני הקשה שבו אנחנו נמצאים, לא רק טרור אלא גם הרבה מאד הסתה וגזענות ופוגענות ופגיעה קיימות באינטרנט ברשתות החברתיות, וחלק מהעניין, תמיד צריך לזכור, הוא לא רק איך לחסום אלא גם איך לחנך.
מיכל רוזין: החסימות לא תמיד עובדות, אנחנו דיברנו על זה גם בחוקים אחרים, בסופו של דבר צריך גם לחנך וצריך גם לאכוף.
מיכל רוזין: יש לי שאלה למשטרה שנמצאת פה, זה מאד חשוב לי ואני גם יושבת בוועדת המשנה של סייבר בחוץ ובטחון, אתמול היה לנו סיור מרתק ואני שוב ושוב מעלה על השולחן: איפה המשטרה, איפה התקציבים למשטרה ומה המשטרה עושה בעניין הזה?
מיכל רוזין: אין ספק שהמשטרה לא מתוקצבת כראוי בנושא הסייבר ועבירות האינטרנט.
מיכל רוזין: אין מספיק תקנים, אין מספיק כוח אדם, אין מספיק תקציב.
מיכל רוזין: כשביולי 2015, שנה לפני ההצעה לסדר שהגשנו ביחד פה חברות הכנסת, הגשתי שאילתה ישירה גם לשר לביטחון פנים וגם לשרת המשפטים לגבי מקרי הסתה לטרור, לא דיברתי על גזענות ולא על שום דבר אלא על הסתה, קיבלתי תשובה שיש בערך חמישה עשר מקרים, שנים עשר מקרים.
מיכל רוזין: שנה אחרי זה, היו שני מקרים או תשעה מקרים, באמת מקרים בודדים, שבהם מצאו לנכון להעמיד לדין אנשים בגין הסתה.
מיכל רוזין: כלומר, הרשת מוצפת.