GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלכסנדר בליי: אנחנו מקיימים קשרי מדע ענפים עם למעלה מ-20 מדינות.
<אלכסנדר בליי: אם למנות אך אחדות מהן, הפעילות יותר אלה הן סין, צרפת, איטליה ואחרות ובנושא הזה אני מציע כרגע למחשבה את שירותי משרדנו, משרד המדע והמדען הראשי, כמסלקה לאומית ליחסי החוץ האקדמאיים-מחקריים של המדינה, בדיוק מאותו שיקול של מניעת כפילויות ושל הרחבת הקיים.
<אלכסנדר בליי: אחד הנושאים שכבר ראיתי הוא שבאמת רבים מאיתנו עוסקים בנושאים מאד קרובים ורצוי מאד לאגם משאבים.
<אלכסנדר בליי: עוד נושא שעולה בדו"ח הוא בלימת בריחת המוחות, נושא שמאד מאד מטריד – אני חושב - את כל היושבים מסביב לשולחן או מעבר לכך.
<אלכסנדר בליי: אנחנו יזמנו את מלגות יצחק שמיר להחזרת מדענים ישראלים מחוץ לארץ ולמעשה שוחחתי עם אחת מעובדות האקדמיה לפני זמן קצר, על כך שאנחנו נפיץ את הקולות הקוראים שלנו למדענים ישראלים בחוץ לארץ, מתוך כוונה שישתלבו בהקמת צוותי מחקר באוניברסיטאות ישראליות.
<אלכסנדר בליי: אולי עוד איזו דרך לעודד אותם לחזור ארצה בכיוון הזה.
<אלכסנדר בליי: הרשימה ארוכה, הזמן קצר.
<אלכסנדר בליי: אני רק רוצה לומר עוד שני משפטים.
<אלכסנדר בליי: אנחנו נשמח ליזום עם האקדמיה קרן מיוחדת לעידוד המחקר בתחום מדעי הרוח.
<אלכסנדר בליי: היה לי הכבוד – אני יכול לומר את זה – לפני הרבה מאד שנים להיות תלמידו אז של מר יוחנן פרידמן ולכן אני רואה עין בעין עם המורה שלי ומסכים לחלוטין שאנחנו חייבים להירתם גם אנחנו לנושא הזה.
<אלכסנדר בליי: גם בנושא מדעי החברה, אני חושב שהרעיון של שולחן עגול הוא רעיון מצוין ואולי צריך להתחיל לחשוב גם על המודל האמריקאי, שבו לומדים 4 שנים לתואר ראשון ואז לומדים לימודים הרבה יותר מקצועיים, אבל זה רק כחומר למחשבה.
<אלכסנדר בליי: בשלב הזה, תודה רבה.
אורי מקלב: תודה לפרופסור אלכסנדר בליי.
אורי מקלב: אתה לא הרבה זמן בתוך התפקיד, אבל יש לך נגישות לעניין, יש לך רגישות לעניין.
אורי מקלב: אין לי ספק שתוכל לתרום בנושאים שאנחנו היום עסוקים בהם מעבר לדברים אחרים, תוכל לתרום רבות ושיתוף הפעולה כשאתה רואה את הדברים נוכחה יחד איתנו, אני חושב - - - ושאתה באמת האיש הנכון שתוכל לקדם את הדברים.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שזו גם המדיניות של המשרד וזה חשוב.
אורי מקלב: אני מזכיר את זה.
אורי מקלב: השר אומר את זה, הוא שם את ההדגשים האלה ואני חושב שבשיתוף פעולה ובמדיניות הזאת אפשר באמת לקדם את הדברים.
אורי מקלב: עוד דברים שלא הזכרת, או כן הזכרת, אולי לא שמתי לב, בחלק הבין לאומי, בקשרים, זה נאמר קודם, אני חושב שהמנכ"ל העיר על זה.
אורי מקלב: ד"ר מאיד צדוק, בבקשה.
אורי מקלב: הסדרנים כבר העירו לי.
<מאיר צדוק: שני משפטים.
<מאיר צדוק: מאחר שהפתעתם אותי, אז לא תיאמתי אפילו עם נשיאת האקדמיה, אבל אני מבקש שאתה תבוא לבקר במתחם של האקדמיה ואני אהיה המדריך ויתנו לי להיכנס באותה הזדמנות לאקדמיה.
אורי מקלב: זה אומר שעד ה-1 אני צריך לעשות את זה, או שאפשר גם אחרי?
<מאיר צדוק: לא, לא, אחרי.
<מאיר צדוק: לדעתי זה שמורת טבע פיזית, אחת היפות שיש, במרכזה פסל איינשטיין, שיש שניים כאלה, אחד ליד האקדמיה למדעים הבינלאומית ואחד אצלנו.
<מאיר צדוק: הדבר השני, שוב, מאחר שאמרו שאני שייך להיסטוריה, אני שייך לארכיאולוגיה.
<מאיר צדוק: מה שאני מאד מבקש בכנות וזה בהחלט לא שייך לדו"ח, הראייה שלי לאורך כל התקופה הזאת היא שאנחנו, המערכת האקדמית, צריכים רוח גבית.
<מאיר צדוק: אנחנו לא יודעים להסתדר עם המערכת הפוליטית.
<מאיר צדוק: אנחנו לא יודעים לגשת למערכת הפוליטית.
<מאיר צדוק: אנחנו צריכים שמישהו ישמור עלינו.
<מאיר צדוק: הסגל במערכת האקדמית הוא סגל מקצועי.
<מאיר צדוק: העבודה שלנו היא עבודה מקצועית.
<מאיר צדוק: צריך לראות אותנו כגוף מקצועי ואני רואה בתור שליחות את תפקידי חברי הכנסת לשמור על הנכס הזה.
<מאיר צדוק: זה קיומי.
אורי מקלב: טיפה, הדברים קצרים ולעניין.
אורי מקלב: ואני לא יכול להתאפק מלהגיד, קודם כל אנחנו רוצים לברך את גליה פינצי, שהיא הממשיכה ואם אני אעשה סיור, אני צריך גם שיתוף פעולה איתה, חוץ מהנשיאה.
אורי מקלב: באמת מאחלים לך הצלחה גדולה מאד.
אורי מקלב: ודאי את יודעת את האתגר, גם האתגר של התפקיד, אבל גם אחרי כל כך הרבה שנים בהן מאיר היה, זה באמת - - -
<מאיר צדוק: היא הבטיחה להזמין אותי בעוד שלושים שנה.
אורי מקלב: עם המורשת הזאת בוודאי, בשיתוף פעולה ובחפיפה שלו.
אורי מקלב: בוודאי הוא תמיד ימשיך לתרום.
אורי מקלב: אתה אמרת שיש משברים ופרופסור מיכל פלדמן דיברה על הימים האלה, אז כתוב שהניסים היו, שרבים ביד מעטים.
אורי מקלב: שניצחו – מעטים ניצחו את הרבים.
אורי מקלב: גיבורים ביד חלשים.
אורי מקלב: זה ניסים שברור, חלשים מנצלים את הגיבורים זה ניסים.
אורי מקלב: אבל יש משהו – זדים ביד עוסקי תורתך.
אורי מקלב: מה זה זדים?
אורי מקלב: נניח שלאנשים בריונים או ליצנים, או איך שנקרא לזה.
אורי מקלב: דין, מה זה?
אורי מקלב: ביד עוסקי תורתך, למה צריך להיות ברור שהם יותר חזקים.
אורי מקלב: עוסקי תורתך, מי שעסק בתוך הרוח הוא לא יכול להילחם, הוא לא ידע להילחם, הוא לא היה איש המלחמה.
אורי מקלב: והזדים.
אורי מקלב: מילא אחרים, האנשים, הליצנים או האחרים, הם המובילים בעניין הזה וזה היה הנס שגם עוסקי תורך.
אורי מקלב: אז אתה רוצה להגיע, שגם עוסקי תורתך, מי שעסוק בלימודים ובעוד דברים, שהוא יוכל גם כן לגבור, או לא לגבור, גם להיות שותף.
אורי מקלב: ואנחנו באמת נציף את הדברים שלכם, נקדם את הדברים שלכם ובשולחן הזה ואנחנו כוועדה רואים כחלק המחבר שיכול להיות ושיתוף הפעולה בינינו, אנחנו מוכנים גם להירתם וגם לתרום הרבה מהזמן שלנו כדי לקדם את הנושאים האלה.
אורי מקלב: הנחת העבודה היא שיש שיתוף פעולה ואנחנו יכולים להיות המגשר והשולחן של זה.
אורי מקלב: ד"ר משה גולדברג ממשרד הביטחון.
אורי מקלב: לכאורה אתה הדובר האחרון ואני אסכם.
<משה גולדברג: לכבוד הוא לי.
<משה גולדברג: החברים משני צידי השולחן מכירים אותנו – משרד הביטחון.
<משה גולדברג: הקשר עם האקדמיה הולך אחורנית עוד להגשמת החזון של בן גוריון, כשהוא דיבר על שילוב, מדע וביטחון.
<משה גולדברג: ביטחון שמייצר מדע ושל ספיראלה שעולה – מדע שמייצר ביטחון.
<משה גולדברג: הקשר עם האקדמיה הוא עמוק מאד.
<משה גולדברג: גם בהיבט התקציבי אנחנו משקיעים די הרבה באקדמיה.
<משה גולדברג: חלק מזה הוא ממש חלק מובנה בתכנית העבודה שלנו, שלא נוכל להיכנס פה לפרטים, אבל זה חלק מהותי מאד.
<משה גולדברג: החלק הזה העמיק מאד באמצעות הות"ת גם בשנים האחרונות, ואנחנו מנסים בשנים הבאות ליצור משהו משמעותי יותר לטובת שני הצדדים.
<משה גולדברג: הערה לגבי קשרי חו"ל.
<משה גולדברג: גם אצלנו אנחנו רואים עלייה רגל בעקבות הישגים טכנולוגיים יוצאי דופן של מערכת הביטחון.
<משה גולדברג: שיתפתי את ראש הות"ת באיזה שהוא ביקור מאד מאד רגיש שאנחנו מקבלים.
<משה גולדברג: לא חשבנו שנציגות כזאת גדולה תגיע מגוף כזה מארצות הברית.
<משה גולדברג: מילה אחרונה על מדעי הרוח, ברוח חנוכה וכל השאר.
<משה גולדברג: אנחנו מניחים שרובוטים יהוו תחליף לאנשים ברפואה, בראיית חשבון, טייסים והנדסה, אבל מדעי הרוח זו נחלת האדם בלבד.
<משה גולדברג: אז עד כאן.
אורי מקלב: דרך אגב, כמו שאתה יודע, רובוטים כבר משמשים לניתוח הכי מסובכים.
<משה גולדברג: נכון, נכון.
אורי מקלב: זה היה כאן בוועדה, שהרובוטים עושים את זה.
אורי מקלב: קודם כל אני רוצה להודות לכם, לכל המשתתפים לפרופסור נילי כהן ולכל מי שקשור לדו"ח הזה, לכל האקדמיה הלאומית שלנו.
אורי מקלב: הדו"ח הזה הוא דו"ח חשוב מאד, הוא באמת נותן את החלק המלא והוא גם נותן את החלק החסר.
אורי מקלב: זה שילוב של שני הדברים האלה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שאנחנו לא יכולים לנוח רק על זרי הפרסים והערכות.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שאנחנו צריכים להשקיע ולתת גם תקציב וגם את האמצעים לתשתיות מחקר, שזה היה החלק המרכזי, הליבה של הדו"ח או מה שאנחנו רצינו להדגיש וזה גם מה שאנחנו יכולים היום לתת, בשילוב הזה.
אורי מקלב: חידדתם במיוחד את הנושאים האלה, אבל באמת נגעתם בנושאים אחרים.
אורי מקלב: יש לנו חסרים.
אורי מקלב: יש לנו אתגרים בעניין הזה ואני חושב שאנחנו צריכים להתקדם ולשאוף להגיע ולפרוץ ולהשלים.
אורי מקלב: היום שמענו וקיבלנו את הדו"ח.
אורי מקלב: הוועדה תעשה עוד ועדות על זה.
אורי מקלב: לא נתכנס רק פעם בשלוש שנים.
אורי מקלב: בעצם זה הדו"ח השני.
אורי מקלב: זה הדו"ח השני, אבל הוא הדו"ח הראשון שהיה צריך לראות גם מה נעשה בעקבות הדו"ח הראשון.
אורי מקלב: יש בו גם ראשוניות.
אורי מקלב: אנחנו לא נספיק לעשות את זה בישיבה ראשונה.
אורי מקלב: בתיאום עם מנהלת הוועדה ועם צוות הוועדה, אנחנו רואים את זה כחובה וגם זכות להמשיך לעקוב ולפקח בתחום הזה.
אורי מקלב: כולנו בשאיפה אחת ביעד המשותף שיש לכולנו ואם ירצה השם, נעשה ונצליח.
<נילי כהן: תודה רבה חבר הכנסת אורי מקלב.
<נילי כהן: תודה רבה ענת.
<נילי כהן: תודה רבה איילת ונעמי וכל הצוות.
<נילי כהן: תודה רבה לכל המשתתפים.
<נילי כהן: תודה רבה על תחושת הבית, על השותפות ועל התמיכה.
<נילי כהן: היא חשובה לנו מאד.
אורי מקלב: חנוכה שמח.
אורי מקלב: ברכות מאיר.
<מאיר צדוק: תודה, תודה.
אורי מקלב: אני אתחיל קודם כל בהתנצלויות.
אורי מקלב: מנכ"ל משרד החקלאות התנצל, פשוט טעות סופר אצלו, המזכירה רשמה את ה-25.10 במקום 25.9, אני בטוח שהוועדה, מנהלת הוועדה ומזכירות הוועדה עשו את עבודתן נאמנה, אני יודע את זה מתוך זה שהשעה 9 וחצי נקבעה בתיאום עם המנכ"ל, המנכ"ל רצה להתחיל את הבוקר שלו פה ולהמשיך לדברים אחרים.
אורי מקלב: דיברתי איתו בטלפון, סיכמנו שב-25.10 הוא יהיה פה במפעל לביקור שלו, יכול להיות שגם אני אגיע, אני עוד לא יודע, לא הסתכלתי בתאריך, אבל לפי החשבון שלי זה יוצא מיד אחרי סוכות, אז הוא יהיה פה.
אורי מקלב: הוא אמר לי שהוא גם ביקש מצפניה, אני מבין שצפניה לא נמצא פה, מנהל המחוז של משרד החקלאות באזור, והוא ביקש ממנו שהפרויקט הזה יהיה המשימה השנתית של המחוז הזה של משרד החקלאות, לקדם את זה.
אורי מקלב: אנחנו תיכף נשמע מה בדיוק רוצים מאיתנו.
אורי מקלב: אני רק בדברי הפתיחה שלי אגיד שבגדול אני התוועדתי לפרויקט הזה, אני לא יודע איך לקרוא לזה, מפעל, פרויקט, והוא מאוד הרשים אותי, במסגרת דיון יום הרובוטיקה בכנסת שבו הציגו רובוטיקה בתעשייה, ברפואה ובעוד דברים.
אורי מקלב: הפרויקט הזה תפס אותנו חזק מאוד וראינו אנחנו יכולים גם לתרום.
אורי מקלב: הציגו בפנינו למשל רובוט לניתוחי מוח.
אורי מקלב: אני מאוד התפעלתי, אבל להגיד שיכולתי משהו לעזור בעניין הזה, לא, ראינו שמדינת ישראל בחדשנות.
אורי מקלב: אבל כאן, בפרויקט הזה, כששמענו וראינו שזה עדיין בשלב של ההתחלה, בשלב של ההקמה, עשו כאן דברים מאוד מאוד יפים, אבל השילוב בתוך המערכות העירוניות והכלליות שלנו, זה עלה בקשיים, לכן חשבנו שאחת המשימות שלנו תהיה לעזור לפרויקט הזה.
אורי מקלב: אני לא יודע איך אתם קוראים לזה, פרויקט, המצאה, תעשייה, מפעל?
אורי מקלב: הכול נכון, חקלאות חדשנית, חקלאות מתחדשת.
אורי מקלב: יש בזה בשורה מאוד גדולה לארץ ישראל, למדינת ישראל, ויש לזה לא פחות גם כן היבטים בינלאומיים.
אורי מקלב: אנחנו ביקשנו גם ממשרד החוץ שיהיו איתנו.
אורי מקלב: היום בהתחדשות החקלאית שיש, אנחנו מצד אחד בנושא של לווייני תקשורת ידענו שהיום יש ננו לוויינים שמופנים לנושא החקלאות ויש לזה דרישה ופיתוח מאוד גדול.
אורי מקלב: גם בננו יש גם פיתוח שבהחלט יכול להיות לאו דווקא במדינות נחשלות, אלא דווקא במדינות מפותחות, היום כשהשטחים החקלאיים מאוד מאוד מצומצמים, אז אפשר לעשות פרויקטים אדירים.
אורי מקלב: אני חושב שיש לנו מה להגיד, אנחנו חדשניים בעניין הזה וזה יכול להיות דבר שמאוד גם יחזק את קשרי החוץ שלנו, אבל יהיה לנו מה לייצא, בהחלט דברים מאוד מאוד מעניינים.
אורי מקלב: מעבר לכך, אנחנו גם ביקשנו ממשרד הפנים שיגיע, זה נושא של הארנונה, שבוודאי בן ציון יתייחס לזה, וגם ביקשנו ממשרד התשתיות, יש לנו כאן נציג ממשרד התשתיות שגם אמור להגיע, זה בנושא של הקצאת מים ועוד דברים שאני סברתי - - -
<ענת לוי: ועיריית מעלה אדומים.
<ענת לוי: אני מציעה שאנשים יציגו את עצמם.
אורי מקלב: אני אומר מה ביקשתי שיהיה איתנו, גם מכון וולקני, שהיו שם בסיור, גם הם יכולים לקדם ולשלב את זה גם בחקלאות מתחדשת.
<ענת לוי: משרד האוצר.
אורי מקלב: משרד האוצר, בוודאי, אבל תיכף כולם יגידו את הדברים.
אורי מקלב: אנחנו השתדלנו, קצת באיחור, לבוא לכאן, אמרנו שרצינו לראות, אבל עשינו את זה בסוף.
אורי מקלב: זה מה שנקרא, התחלנו בסליחות אז אנחנו מתחילים בסליחה.
אורי מקלב: אנחנו התחלנו את הסליחות היום ואנחנו מבקשים סליחה שעשינו את זה קצת מאוחר, אבל טוב מאוחר מאשר בכלל לא.
אורי מקלב: אני מבין שסדר הסיור יהיה דברי פתיחה של בן ציון, דברי פתיחה קצרים, להתחלה, סיור ולאחר מכן נשב ונסכם את הדברים.
<בן ציון קבקוב: רבותיי, תודה רבה שבאתם.
<בן ציון קבקוב: היות שרמת ההיכרות שלנו עם הפרויקט הזה היא שונה ואין טוב כמראה עיניים אז אני אקצר ואנחנו נעלה, נתרשם ונחזור ואתם גם תוכלו להגיד את דברכם.
<בן ציון קבקוב: הרעיון שעומד מאחורי הפרויקט הזה זה ראייה, זה חזון לכך שהחברה האנושית, לא רק בישראל, אלא בכל העולם, עוברת שינויים מהותיים.
<בן ציון קבקוב: רוב ההיסטוריה האנושית אנשים חיו ליד מקורות ייצור מזון, אוכל, ובדורות האחרונים אנחנו התרחקנו מזה.
<בן ציון קבקוב: הסביבה שבה אנחנו חיים השתנתה והשאלה שעומדת בפני קובעי המדיניות, כיצד להתאים את הסביבה לצרכים של החברה וכיצד להתאים אותנו לתנאי הסביבה המשתנים.
<בן ציון קבקוב: חלק נכבד בשינויים האלה שמור לחקלאות.
<בן ציון קבקוב: לחקלאות יש השפעה סביבתית וגם סביבנו וגם לתוכנו, אנחנו אוכלים את המזון והשאלה כיצד אפשר להתייחס באופן זהיר ומשמר למקורות המים וקרקע ואוויר סביבנו היא שאלה די טובה.
<בן ציון קבקוב: בדרך הזאת החברה צריכה לעבור מספר שינויים והשינויים האלה נבנים בהדרגה, בשלבים.
<בן ציון קבקוב: אחד השלבים שהוא קל וניתן ליישם כבר היום מתייחס לענף מאוד מיוחד, הענף הזה נקרא ענף ירק.
<בן ציון קבקוב: בתוך שרשרת המזון, בתוך כלל מוצרי מזון שאנחנו צורכים ישנו מוצר מאוד מיוחד, ירק.
<בן ציון קבקוב: הוא די זניח, אנחנו לא כל כך שמים לב אליו, אבל יש לו הרבה אופנים מיוחדים שמבדילים אותו משאר תוצרת המזון, עליהם אני אולי אספר אחר כך.
<בן ציון קבקוב: קל מאוד לטפל בו ואפשר לגדל אותו בסביבה עירונית והפרויקט שלנו מדגים כיצד אפשר לעשות זאת בממדים תעשייתיים כאלה שמביאים לביטחון תזונתי לכלל האוכלוסייה.
<בן ציון קבקוב: הראייה המדינית שצריכה לכך למעשה הביאה אותנו להבנה שצריך ללכת לא רק מלמטה, דהיינו להנגיש את הטכנולוגיה והניסיון שלנו והמוצרים לכלל ישראל, אלא זה גם דורש היבט מלמעלה, קביעת מדיניות ותקנות חקיקה.
<בן ציון קבקוב: אנחנו חיים במדינה מתוקנת, אז חקיקה וסטנדרטים כדי לאשר את התחום הזה ולפתוח אותו לחברה החדשה.
<בן ציון קבקוב: אנחנו עברנו לתוך העיר, כולנו מכירים חקלאות שנמצאת מאות קילומטרים מהאוכלוסייה וזה למעשה תחום חדש, זה תחום פעילות חדשה במרחב העירוני.
<בן ציון קבקוב: מדובר למעשה במקצוע חדש, חקלאי עירוני, והפרויקט שלנו מסביר ומאפשר לייצר מקום עבודה חדש, קרוב למקום המגורים, בגובה מותניים, זאת אומרת מקום העבודה של החקלאי העירוני אינו שונה במהותו מכל פקיד עירוני אחר, העבודה נעשית מול השולחן, לא צריך לרוץ, לא צריך להתכופף, השדה עצמו ניגש לחקלאי, קל מאוד, וכאן בעצם הרעיון של הרובוטיקה שעליו דיבר חבר הכנסת אורי מקלב, ככה יצרנו את ההיכרות הראשונית, אנחנו פיתחנו מסוע אוטומטי שלמעשה מביא את השדה הדינמי לקראת החקלאי והוא לא צריך ללכת בשדה.
<בן ציון קבקוב: תנאי העבודה קלים מאוד ומאפשרים להכניס אוכלוסיות שלעת עתה נמצאות מחוץ למעגלי התעסוקה, ליצור מקומות עבודה ליד הבית.
<בן ציון קבקוב: ישנו עוד היבט, במצוקת הדיור שקיימת בישראל, וכאן אנחנו יכולים לאמץ מדיניות של מדינת ניו יורק שקובעת תגמולים ותמריצים ליזמים שמקימים פרויקטים חקלאיים על הגגות.
<בן ציון קבקוב: רק תחשבו, בניו יורק, היום, מי שמקים חממה כזאת על הגג מקבל אחוזי בנייה לקומה נוספת, ולו זו בלבד, אם הוא מקים חנות באותו בניין שמוכרת לפחות 60% מהיקף המכירות של התוצרת שגדלה באותו בניין מקבל עוד תוספת קומה למטה.
<בן ציון קבקוב: זאת אומרת בניין שבונה חממה וחנות מפעל מקבל שתי קומות.
<בן ציון קבקוב: מדיניות במדינת ניו יורק.
<בן ציון קבקוב: אנחנו רוצים לעשות אמריקה גם פה.
אורי מקלב: גם אם זה קיים באמריקה, אבל עדיין הם לא משתמשים בטכנולוגיה שאתה נותן.
אורי מקלב: זה עיקרון.
<בן ציון קבקוב: כן, זה עיקרון.
<בן ציון קבקוב: הכלים יכולים להיות שונים לחלוטין, הטכנולוגיה שלנו לא ייחודית, ההידרופוניקה קיימת מאות שנים, מוכרת וכו', אלא הייחודיות שלנו שאנחנו פיתחנו טכנולוגיה קלת משקל, קלה ליישום על הגגות, שלא מצריכה שום שינוי במבנה קונסטרוקטיבי, אפשר ליישם אותה על כל גג שרגל אדם דורכת בו, המשקל הכולל של כל המערכת הוא 50 קילו למטר רבוע, זאת אומרת כל מקום שיכול להחזיק אדם, ניתן להפוך אותו לחממה יצרנית שיעלה פי 40 ופי 50 מגידולי קרקע.
<בן ציון קבקוב: רבותיי, ברוכים הבאים.
<בן ציון קבקוב: אתם הגעתם בנקודה חשובה, אנחנו מתחילים את סיור למטה, יהיה לכם מה לצלם.
<בן ציון קבקוב: רבותיי, בדברי הפתיחה שלי אני רק מנפנף בידיים ובונה מגדלים באוויר.
<בן ציון קבקוב: אני מפנה אתכם למעלה להתרשם ולראות.
אורי מקלב: אני עוצר איתך, את ההיכרות אנחנו רוצים לעשות עכשיו.
אורי מקלב: כל אחד יציג את עצמו.
<יוסי יניב: לי קוראים יוסי יניב, אני ממכון וולקני, מהנדס מחקר.
<יוסי יניב: יש לי שני תפקידים במכון, אחד, אני מרכז את פיתוח זנים חדשים של - - - זה 95% מהעבודה שלי, הפרויקט שלי שנדחף על ידי מנהל המכון הקודם, פרופ' קפולניק, הנושא של בניית גג חקלאי כהדגמה בעיקר למוסדות חינוך.
<יוסי יניב: כמו שהוא אמר, אנחנו רואים את החינוך יותר מהנושא התעשייתי, כי מכון ממשלתי, התעשייה והמסחר הם לא - - -
אורי מקלב: אני בשבת הזכרתי את מכון וולקני.
אורי מקלב: מה קשור שולחן שבת למכון וולקני?
אורי מקלב: אני אגיד לכם מה.
אורי מקלב: מה הקשר בין פרשת השבוע למכון וולקני.
אורי מקלב: אני אמרתי, הייתי בסיור, ואמרתי לילדים, השבת קראנו על מצוות הביכורים, התאנה הראשונה, אדם שרואה את הפרי הראשון וזה משבעת המינים, אז הוא שם על זה - - - מציין את זה וכשזה גדל הוא מביא את זה לבית המקדש ומודה לה', שלא יחשוב באמת שהוא זה שעושה את הכול, הוא מייצר, הוא שותל ואחרי זה קוטף, וזה הכול שלו, אלא זה הודיה, זה החלק של הביכורים.
אורי מקלב: התאנה של היום היא קשה מאוד לשיווק, קשה מאוד בכושר העמידה שלה והיינו בסיור במכון וולקני, פיתוח מיוחד של המכון איך לתת לה חיי מדף הרבה יותר ארוכים, למנוע, אתה גם עושה ירק ללא תולעים, אז גם תאנה, שהיא תהיה נטולת - - - כמו שהיום, היום קשה מאוד עם תולעים, עוד פיתוח.
אורי מקלב: אז הנה ראינו שיש דברים חדשים שנעשים, גם פיתוח ישראלי מיוחד, משבעת המינים.
אורי מקלב: אנחנו עכשיו נעבור הלאה.
<יוסי יניב: אני רוצה רק להוסיף עוד משהו, יש ועדה ארצית לנושא גגות ירוקים ולא ברור לי למה אף אחד לא נמצא פה.
<בן ציון קבקוב: הם היו בישיבת הוועדה.
אורי מקלב: כן, אבל באמת משרד האנרגיה, יש לו גם קשר.
אורי מקלב: היתרונות, יגיד לנו בן ציון - - -
<בן ציון קבקוב: הם היו גם כאן וגם בישיבה.
אורי מקלב: יש בוודאי חמישה-שישה יתרונות לנושא הזה, אבל חלק זה באמת נושא של אנרגיה וכו'.
אורי מקלב: (המשך סבב הנוכחות).
<אלי לב: אלי לב, אני ראש החטיבה הכלכלית במשרד החוץ, ובאופן יותר ספציפי אני גם עובד מול השגרירויות שלנו באירופה בתחום הכלכלי.
<אלי לב: כל פעילות כלכלית ש - - -
אורי מקלב: בסוף הדיון אולי נרצה התבטאות ממך בעניין הזה, ההתרשמות.
אורי מקלב: (המשך סבב נוכחות).
<עופר ניאקן: אני נציג עיריית מעלה אדומים.
אורי מקלב: הוא שיבח אתכם בסיור שלנו, מבחינתכם, על הנכונות, גם בנושא הארנונה ועוד דברים, שאתם רואים את זה כמפעל חשוב ומיוחד.
אורי מקלב: בכנסת לא תמיד אנחנו שומעים, אבל אני אמרתי, בן ציון, ששיבחת את העירייה על שיתוף הפעולה.
אורי מקלב: יופי, יש לנו ממשמר הכנסת, יש לנו את רשם הפרוטוקולים.
<בן ציון קבקוב: רבותיי, עוד הערה אחת.
<בן ציון קבקוב: לא הזמנתי אתכם לכאן כפרויקט עסקי פרטי או פרטני, אני מדבר על פתיחת התחום לכלל החברות, לכלל עם ישראל, לכלל התושבים העירוניים.
<בן ציון קבקוב: אין לראות את זה כפרויקט מסחרי עם העניין המסחרי שהוצג, אנחנו פתוחים לכולם, עובדים עם כולם ורוצים להנגיש - - -
<ענת לוי: זאת הסיבה שהגענו.
<ענת לוי: אם זה היה פרויקט עסקי לא היינו מגיעים.
אורי מקלב: גם לעסקי אנחנו באים - - -
<ענת לוי: אבל - - -
אורי מקלב: אני לא יודע, אני לא כל כך מכיר את בן ציון, בן ציון, כשהציגו לי ואמרו לי, הוא לא אוהב להגיד את הדברים האישיים, אבל יש לו עוד הרבה עסקים שהוא עושה בהרבה מקומות בעולם, באירופה, אבל החלק הזה זה משהו, הרבה עם המצאה אישית, זה הבייבי של הדברים האלה, זה לא הנושא העסקי פה כמו הנושא הרעיוני, המיוחד שיש פה, ולכן בכל הדברים שהוא עסוק אז החלק הזה הוא הבן היקיר, יש פה הרבה מהמצאות, מדברים, מפיתוח, מחזון מאוד גדול ולכן אנחנו גם נמצאים פה, כדי שנוכל לראות איך לקדם את הפרויקט הזה.
<בן ציון קבקוב: תודה רבה.
<משה ארד: פה גם נערכות ההרצאות של בנצי ודיונים שונים, כדי דווקא להפיץ את התורה הזו.
אורי מקלב: אני בשלב מסוים נפגשתי עם בן ציון כשהוא כמעט היה מיואש, אבל היום נראה לי שהאופק יותר טוב, נכון?
אורי מקלב: קצת יותר טוב.
אורי מקלב: (בסיור)
<בן ציון קבקוב: - - - גג בלתי מנוצל, ששטחו 4,000 מטר ואנחנו מנצלים אותו לחקלאות בצורה מואצת ומגדלים ירק בצפיפות ממוצעת של 60 צמח על מטר רבוע.
<בן ציון קבקוב: למעשה מייצרים מקום עבודה במרחב העירוני, נוח וקרוב לבית, נוח לעירוניים, מקצוע חדש.
אורי מקלב: אני רואה מכאן שיש לך כבר עוד תוספת, זו כבר קומה שנייה, זה ניצול של ניצול.
<בן ציון קבקוב: לא, זו משתלה.
<בן ציון קבקוב: העירייה לא אפשרה לנו לקנות משתלה - - - נאלצנו לשים על הבוידם.
<בן ציון קבקוב: זה אחד השלבים החשובים בגידול ירק למהדרין, ביצירת חסמים פיסיקליים בפני חרקים.
<בן ציון קבקוב: אנחנו מנביטים כך כדי לא להכניס את החרקים מבחוץ.
<בן ציון קבקוב: מצאנו מקום מוגן על מנת לא לרסס אותו.
אורי מקלב: נחשפנו עכשיו, משרד החקלאות פרסם מדוע הוא מקפיד שארבעת המינים לא ייובאו מחוץ לארץ.
אורי מקלב: בדברי ההסבר שהוא הפיץ היום בהפצה הכללית הוא דיבר על כך שיכול להיות בלולב חרק אחד קטן, קטן, אחד שיכול להרוס ענף שלם של חקלאות.
אורי מקלב: הוא אומר שהחומייני שהגיע, היום יש לנו מיליוני חומייני, החרק שעושה שמות בחקלאות, זה הגיע מעציץ כזה תמים שהגיע מאירן, הגיע משהו שהיה מוחבא בתוך העלים וזו התוצאה.
אורי מקלב: ולכן היום ההקפדה והנושא של ירק בלי תולעים הוא נושא כשרותי, אבל מעבר לנושא הכשרות יש פה גם מבט אישי לכל אחד, בריא יותר.
אורי מקלב: אני מציע שתראה לנו, מה העקרונות שיש בגידולים האלה, באיזה קשיים, באיזה חסמים אתה נתקל.
אורי מקלב: כפי שאתה עכשיו אמרת, גג ירוק הוא עיקרון אחד - - - בן ציון, המיקרופון אצלך, אני מציע שאתה תתחיל להסביר.
אורי מקלב: גם בתקשורת איזה מילה.
אורי מקלב: נחשפנו לדברים, נחשפנו ליזמות הזו מתוך תערוכה של רובוטיקה שהייתה בכנסת ומצאנו עוד נישה מיוחדת בחקלאות שהרובוטיקה היום מייעדת את החקלאות.
אורי מקלב: אבל חיפשנו אתונות ומצאנו מלוכה.
אורי מקלב: חשבנו שזה רק הנושא של רובוטיקה והנה מרובוטיקה מצאנו שהיתרונות הם הרבה מעבר לכך.
אורי מקלב: כפי שאמרתי, לא מדובר בחקלאות הקרובה לאדמה, אלא בחקלאות היי טק, אתה עובד על שולחן, על משטח עבודה, יש כאן ניצול שטח אופטימלי.
אורי מקלב: יש כאן חיסכון גדול מאוד במים, כמות המים בשביל החקלאות הזאת שנותנת תוצרת מיוחדת ואיכותית מאוד והיא בהרבה יותר גדולה, בוודאי לא פחותה מתוצרת חקלאית רגילה.
אורי מקלב: כפי שעכשיו הזכרנו, כל הנושא של חרקים, שהוא מנוטרל פה, היא אטומה ואנחנו כמעט יכולים להגיע לחקלאות נקייה מאוד.
אורי מקלב: עצם השימוש והניצול בשטח שלא היה קורה בו שום דבר, הפוך, הוא היה מטרד, והנה היום הוא מנוצל, חקלאות על גגות, דהיינו ניצול שטח בשטחים עירוניים, במקום קרוב, עד כדי כך שיכולה להיות חקלאות מהיצרן לצרכן באופן מיידי.
אורי מקלב: אמר בן ציון שיש מקומות שמייצרים את הירק ומוכרים באותו מקום לשימוש הסביבה.
אורי מקלב: החיסכון באנרגיה הוא לאין שיעור, חיסכון באנרגיה שיש לי גג שמנוצל, לאחר מכן אנחנו רואים תוך כדי את הרובוטיקה עובדת, את המסוע, שמראה את החיסכון.
אורי מקלב: גם הנושא של מים הוא משמעותי מאוד, בכמה החיסכון של מים?
<בן ציון קבקוב: כמעט פי חמישה בפועל, כולל אקלים מבוקר והמערכת עצמה היא פי מאה יותר חסכונית מאשר חקלאות רגילה.
אורי מקלב: הנה דוגמה של חסם שקשה לנו לגלם אותו, ההקצבה לחקלאות למכסת מים לוקחת בחשבון כך וכך מכסה של מים, על כל דונם, ליטרים או קובים של מים, היום, בגלל שפה יש כמות הרבה - - - זה גם חיסכון מצד אחד, אבל מצד שני יוצאת לך כמות יותר גדולה.
אורי מקלב: הנושא האחרון זה הנושא של הארנונה.
אורי מקלב: לא מכירים בזה כשטח חקלאי במקום עירוני, כמו תעשייה באותו זמן, שזה יכול להיות - - - אין סיבה שישלמו כאן ארנונה מלאה ולא ארנונה של חקלאות.
אורי מקלב: והזמנו גם את משרד החוץ, בגלל שההמצאה הזאת והפרויקט הזה יכול להיות פיתוח ישראלי, סטרט אפ ישראלי חדשני מאוד שיכול לעניין מדינות ואין מי שישווק את זה.
אורי מקלב: צריך את הכלים שיש למשרד החוץ כדי לגרום שמדינות, ואמרנו, לא דווקא מדינות נחשלות, דווקא מדינות מפותחות, שיידעו לעניין אותן ולחשוף בפניהן את הפרויקט הזה.
אורי מקלב: בן ציון, תן לנו עכשיו את ההרצאה המעשית.
<בן ציון קבקוב: רבותיי, אנחנו נמצאים ליד מקום העבודה החדש של חקלאי עירוני.
<בן ציון קבקוב: כפי שאתם רואים, העבודה נעשית בגובה המותניים, קרובה מאוד, ואנחנו עומדים ליד מסוע מתוחכם שיודע לקחת צמחים לגידול לאורך הגג, מנקודת שתילה, כאן שותלים שתילים צעירים, עד נקודת הקציר, בקצה השני של הגג, בה קוצרים את הצמחים הבוגרים.
אורי מקלב: תסביר את היתרון שלהם.
<בן ציון קבקוב: היתרון, שתוך כדי נסיעה במסוע המסוע יודע להחזיק את הצמחים הצעירים צפוף אחד ליד השני ולרווח ביניהם לפי ההתקדמות של הגידול של הצמח.
<בן ציון קבקוב: לרווח, לתת מקום.
אורי מקלב: אתה מאוד הרשמת אותי.
אורי מקלב: כשאנחנו רוצים לשתול צמח צעיר כזה אנחנו כבר לוקחים את החשבון שהוא יגדל, לכן משאירים לו את השטח הגדול הזה, מכיוון שהיום הוא צריך שטח קטן, אבל אנחנו לא מזיזים אותו ואז אנחנו צריכים את כל השטח הזה לכשיגדל.
אורי מקלב: ההמצאה כאן אומרת לא, היום אתה יכול לצופף אותם, כשהוא יצטרך יותר שטח ניקח אותו למקום אחר.
<בן ציון קבקוב: אמת.
אורי מקלב: הנה יש לנו עכשיו ניצול, אנחנו יכולים על אותו שטח אדמה להקטין אותו בעשרות אחוזים בגלל שאנחנו היום מנצלים את הגודל שלו ואחר כך אנחנו מנצלים אותו במקום שאז הוא צריך את המרחב היותר גדול.
<בן ציון קבקוב: הטכנולוגיה הזאת למעשה מחזירה אדמה לציבור.
<בן ציון קבקוב: במקום בנייה ואספלט ואבנים על האדמה, אנחנו נותנים לה כוח פורה.
<בן ציון קבקוב: הטכנולוגיה הזאת יעילה פי 40, פי 50, בהשוואה לגידולי קרקע מבחינת כמות התוצרת שניתן לגדל ולהוציא מאותו שטח.
<בן ציון קבקוב: החממה הזאת מייצרת 3 מיליון צמחים בשנה, והטכנולוגיה הזאת מאפשרת לגדל.
<בן ציון קבקוב: הטכנולוגיה של המסוע המתוחכם מאפשרת לקבל מאותו שטח פי שלושה יותר תוצרת חקלאית, ביומסה ירוקה, שאנחנו צריכים לתושבי העיר, בהשוואה לכל שיטה אחרת מקובלת.
<בן ציון קבקוב: זו טכנולוגיה קלה ביותר, המשקל של כל המערכת, כולל מים, אתם רואים, מאגרי המים מובנים בתוך מבנה החממה ומשקלם מתפרס על כל השטח.
<בן ציון קבקוב: המשקל הכולל של כל המערכת הזאת לא עולה על 50 ק"ג על כל מטר רבוע.
<בן ציון קבקוב: דהיינו, כל מקום, כל גג שרגל אדם יכולה לדרוך בו, ניתן ליישם את הטכנולוגיה הזאת כדי לבנות חממה לטובת הציבור.
אורי מקלב: מה שהוא ציין עכשיו, אם היינו צריכים לשתול את זה באדמה רגילה ולא בדבר הזה אז היה צריך מסה ענקית של אדמה, רטיבות, מים.
<בן ציון קבקוב: כאן טיפת מים לא הולכת לאיבוד, הכול מנוצל לטובת הגידול של הצמח, לא מתאדה, לא נוזל שום דבר.
<בן ציון קבקוב: יתרה מזו, אפילו על הרצפה לא עשינו איטום כדי להדגים עד כמה הטכנולוגיה הזאת ידידותית לבניין שלתושבים לא יהיו חששות ובעיות של שיטפונות וכו'.
<בן ציון קבקוב: החממה קיימת, כמו שאמרתי, שש שנים, המוצרים בכל רשתות השיווק, הניסיון מונח וברצוננו להנגיש את הטכנולוגיה הזאת לכל תושבי העיר.
<ענת לוי: זה טוב רק לגידולים מסוימים?
<בן ציון קבקוב: אנחנו מגדלים כרגע 25 גידולים, צמחים, עלים ירוקים, מגוון רחב ביותר של - - -