GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אני גם מבין שעירית תל אביב בלטה מאוד בכינוס הגדול של ערים חכמות, עירית תל אביב, וזכתה גם לפרס.
אורי מקלב: יש לנו מה לתת בעניין הזה וללמד אחרים, אבל זה לא פוטר אותנו מלהתייעל יותר ויותר ולהרחיב את ה - - - הזאת.
אורי מקלב: יאיר דמבינסקי בבקשה.
<יאיר דמבינסקי: אני מנכ"ל חברת - - - שעוסקת בייעוץ ופרויקטים של ניהול ידע.
<יאיר דמבינסקי: אני אישית מתעסק בנושא של ניהול ידע כבר יותר מעשרים שנה.
<יאיר דמבינסקי: עשיתי את אחד מהפרויקטים הראשונים בארץ כשהייתי ב-8200, הייתי מנהל הידע של רפא"ל ואני גם בתחום הזה.
<יאיר דמבינסקי: ולכן זה די ברור שהנושא הזה מאוד מאוד חשוב לי.
<יאיר דמבינסקי: הנושא של ניהול ידע.
<יאיר דמבינסקי: כשיצאתי מ-8200 יכולתי ללכת לסטארט אפים כמו הפקודים שלי גיל שוויד ואורי לוין מ-wayz, ואני החלטתי שהנושא שלניהול ידע הוא מאוד חשוב, גם מנכ"ל רפא"ל דאז, גיורא שלגי, ביקש שאני אהיה מנהל הידע של רפא"ל.
<יאיר דמבינסקי: לגבי ידע, גיל יודע, אנחנו מתווכחים על זה בעבר לא מעט.
<יאיר דמבינסקי: התפיסה שלי שידע זה שווה יכולת לבצע פעולה.
<יאיר דמבינסקי: ולכן האם זה נובע מנתון ממידע או מידע, או מתובנה זה לא באמת חשוב כי כשאני בעולם המודיעיני כל מה שאני יודע זה מקום ושעה שעלול להתבצע פיגוע ואני יכול לסכל אותו, מבחינתי זה ידע פר-סה, למרות שמדובר על שני נתונים.
<יאיר דמבינסקי: כשאני בתור חברה עסקית יודע מה המחיר שהמתחרה שלי שם, זה נתון מספרי אבל זה ידע ממש פר אקסלנס שאני יכול לעשות איתו פעולה ולכן מה שיש הבדל, ואני מסכים עם זה לחלוטין זה בין סוגי הידע, האם זה ידע גלוי, ידע סמוי או ידע מרומז, כי הפעולה הנדרשת, אם זה ידע explicit, אז אני באמצעים טכנולוגיים אגיע אליו.
<יאיר דמבינסקי: אם זה ידע שהוא ידע סמוי, אני יכול לשתף אותו באמצעות של שיחות וגירוי של המוח, ואני יכול להביא אנשים שהם הומוגניים בהבנה שלהם שעוסקים באותו נושא ויכולים לשתף ידע סמוי.
<יאיר דמבינסקי: ואם זה ידע שהוא ידע מרומז, זה ידע שעלול ללכת לאיבוד, למשל סיום פרויקט, סיום עסקה, אני מתעד אותו, הוא יהפוך להיות ידע גלוי.
<יאיר דמבינסקי: אם אני לא מתעד אותו הוא יהפוך להיות ידע סמוי, אז שם זה תהליך של להגדיר תהליך של תיעוד.
<יאיר דמבינסקי: זאת אומרת הפעולה הנדרשת היא שונה בסוגי הידע השונים אבל הידע עצמו הוא בראייה של המשתמש.
<יאיר דמבינסקי: המשתמש עצמו הוא זה שמגדיר לעצמו מה הידע שהוא צריך על מנת לבצע את אותן פעולות שהוא מבצע.
<יאיר דמבינסקי: הדבר שעלה גם במה שקשור לפרויקט סע"ר ואני מכיר את פרויקט סע"ר מתחילתו, ובפרויקטים של ניהול ידע אחרים, הסיבה מספר אחת שהם לא מצליחים, זה הטמעה.
<יאיר דמבינסקי: הרבה פעמים נדמה שאם בניתי מערכת טובה או הגדרתי תהליך טוב הכל בסדר, עכשיו – ירצו יאכלו, לא ירצו לא יאכלו, אז לא יאכלו.
<יאיר דמבינסקי: העולם של להשתמש באיזה שהוא פתרון שאני לא חייב להשתמש בו כי אלפיים שנים עבדתי אחרת, מחייב הטמעה מסוג אחר.
<יאיר דמבינסקי: היכולת להטמיע את הפתרונות האלה מחייבת מקצוענות ואני חושב שבחלק הזה היא חסרה.
<יאיר דמבינסקי: ועוד דבר אחד לפני אחרון, אמרת, יאיר, שטכנולוגיה לא יכולה להחליף את התרבות הארגונית וזה לגמרי נכון.
<יאיר דמבינסקי: טכנולוגיה אבל גם לא יכולה להחליף הבנייה נכונה של מידע.
<יאיר דמבינסקי: וכשהייתי באחד הכנסים בחו"ל ב- - - בארצות הברית, אחד המומחים הגדולים באולם בוב בויקו ישב בפני אולם שלם של מומחי ניהול ידע ואמר להם "אתם קוראים לעצמכם אנשי IT, אתם אנשי T.
<יאיר דמבינסקי: אתם אנשי technology, אין לכם מושג ב-information.
<יאיר דמבינסקי: Information צריך לדעת להבנות מומחיות ביצירת אקסונומיה ארגונית וארכיטקטורות מידע היא גם היא מומחיות שהיום מדלגים עליה, והיא הבסיס האמיתי לאינטגרציה של מידע בין משרדי, בין אגפי, בין מחלקתי, על מנת לעשות אותו כמו שצריך.
אורי מקלב: מה שאתה אומר זה באמת נושא, השאלה היא באמת מתחום הבטחון אם אפשר להביא את זה, להשוות את זה לתחום הכללי.
אורי מקלב: דוגמה שאתה הבאת בעצמך, נניח שבתור גוף מודיעין חשוב לך לסכל את הרצון לבצע פיגוע ביום זה ותאריך זה וזה ובמקום זה וזה.
אורי מקלב: אחרי שסיכלת אותו מבחינתך סיכלת ובזה נגמר הסיפור, אבל לא.
אורי מקלב: יש לך את ה'איך ידעת להגיע'.
אורי מקלב: איך ידעת להגיע לזה שבסופו של דבר בתאריך זה וזה, וזה כאן הרבה דברים של הרבה מידע ועוד דברים כאלה וטכנולוגיה, איך לסנכרן כדי לקבל את התוצאה הזאת.
אורי מקלב: אבל בתחום הבטחון גם אחרי שכבר אין פיגוע, עדיין הדבר הזה הוא עדיין חומר סודי, או חומר שאתה לא רוצה שיהיה נגיש, זה חלק מכלי עבודה שתמיד נשאר חסוי ואתה לא רוצה לחשוף אותו מכל הסיבות שאנחנו מבינים אותן.
אורי מקלב: בשונה בתחום, ניקח את עבודת המשרדים הממשלתיים, מידע כזה שהביא למשהו בתוצאה מסוימת, הוא לא צריך להיות, אין סיבה, להחריג מהמקום שלו שהוא יכול להיות חומר איכותי מאוד שהוא יכול לשמש עוד משרדים אחרים, מחלקות אחרות, גופים אחרים, שאין שום סיבה לא לתת את זה אלא גם אני יכול להרוויח ברגע שאחרים יודעים את המידע הזה.
<יאיר דמבינסקי: לגמרי נכון, ואחת הדוגמאות הכי טובות זו הדוגמה של מערכת סנהדרין ומאגר החקיקה שנמצא ביום באתר האינטרנט.
<יאיר דמבינסקי: אם אני מראש מבנה את המידע בצורה נכונה, מערכת סנהדרין נבנתה לטובת תהליך של החקיקה בכנסת.
<יאיר דמבינסקי: אבל המידע נבנה בצורה נכונה ולכן ניתן היה להנגיש אותו ללקוחות אחרים בחתך אחר בצורה אחרת.
<יאיר דמבינסקי: זאת אומרת אם אני בונה ארכיטקטורת מידע נכונה, מראש אני יכול להנגיש אותה לקהלי יעד שונים בתהליכים אחרים, בתנאי שאני לא אצטרך לעשות עוד עבודת עיבוד כי לזה אני צריך לעשות בהשקעה נוספת.
<יאיר דמבינסקי: אני רוצה לסיים בלהסכים עם מוריה עם מה שהיא אמרה בהתחלה.
<יאיר דמבינסקי: אחד הדברים שמוריה אמרה זה שהכנסת יכולה לשמש מנוף בתהליך של הגדרה של תקן.
<יאיר דמבינסקי: אני אומר שיכול להיות תקן הכי רך בעולם, תקן שאומר שארגון, בהתחלה משרד ממשלתי, כולל ספקים של משרדים ממשלתיים, צריך לראות שהוא מבצע איזו שהיא תכנית ניהול ידע.
<יאיר דמבינסקי: הוא לא צריך להגיד מה.
<יאיר דמבינסקי: לא צריך להגדיר לו בדיוק מה הפעילות.
<יאיר דמבינסקי: תגדיר תכנית ניהול ידע ותראה שאתה עומד בה.
<יאיר דמבינסקי: בתור התחלה נראה לי שאם אנחנו נגיע לשם זו תהיה קפיצת מדרגה עצומה.
<יאיר דמבינסקי: <היו"ר אורי מקלב:> תודה רבה על הדברים.
<יאיר דמבינסקי: יש לנו עוד שני דוברים קצרים.
<יאיר דמבינסקי: עורכת דין נירית בלאייר, מנכ"לית העמותה לחופש המידע.
<נירית בלייר: אחת התשובות הכי מתסכלות שאנחנו מקבלים במענה לבקשות חופש מידע של התנועה, היא שהמידע אינו קיים ואינו קיים לא בגלל שהוא לא קיים בפועל אלא בגלל שהוא מוחזק על ניירות בקלסרים, במרתפים, בחדרים.
<נירית בלייר: ה תשובה הזאת גם גובה כסף רב מהציבור כי למי שלא מכיר, בבקשות חופש מידע יש אגרת טיפול והפקה ואנחנו מקבלים תשובות ממשרדים שונים שיקח כשעה ללכת, לעבור לבניין השני לקחת את המפתח, להכנס למשרד, להוציא את הקלסר ולהביא לנו את המידע ועל כך יגבו מאיתנו 30 שקלים לשעה.
<נירית בלייר: כך שנושא ניהול הידע, אנחנו מאוד רגישים לו ומאוד נשמח אם הוא יהפוך להיות ממוחשב ויעיל.
<נירית בלייר: אני אשמח להצביע על כמה פערים שדוקטור נחמיה העלתה את הנושא של הפער בין הסקטור הפרטי לבין הסקטור הציבורי, הממשלתי.
<נירית בלייר: הציבור מצפה לסטנדרטים, לנורמות, שהוא מורגל אליהם בשוק הפרטי.
<נירית בלייר: הציבור רגיל לקבל מידע ולחפש בגוגל תוך קליק או שניים, וזה לא המצב שנמצא בסקטור הציבורי.
<נירית בלייר: אנחנו מבקשים מידע ואנחנו מקבלים אותו במינימום חודש מאוחר יותר.
<נירית בלייר: חמש- שש שנות יישום הם במקרה הזה מאוד בעייתיות, אני מזכירה ישיבה קודמת שדיברנו על נושא של מתן כתובות אימייל לכל משרדי הממשלה, שרק עכשיו מגיעים לזה ועדיין לא כל משרדי הממשלה סיימו ליישם את הנושא, כאשר במגזר הפרטי משתמשים באי מיילים כבר קרוב ל-20 שנה.
<נירית בלייר: פערים נוספים שאני רוצה להצביע עליהם הם למשל בתיעוד עבודה של ועדות ציבוריות.
<נירית בלייר: אם ניקח שתי דוגמאות, למשל את ועדת ביטון שדיברה על העצמת זהות יהודי ספרד והמזרח, היא הוציאה דו"ח יפה, וכשביקשנו פרוטוקולים, לא קיימים פרוטוקולים.
<נירית בלייר: לעומת הוועדה להסדרה של תזונה בריאה שהיום אתם פותחים במשרד הבריאות ואתם רואים את כל שידורי הועדה.
<נירית בלייר: פער נוסף הוא נושא מאגרי המידע, שזה קריטי.
<נירית בלייר: בארצות הברית יש מעל 190,000 מאגרי מידע פתוחים, באנגליה באזור ה-40,000, בסינגפור, שזה משטר שונה לחלוטין, יש מעל 11,000 מאגרי מידע פתוחים, במדינת ישראל יש 330 מאגרי מידע פתוחים, חלקם אינם באמת מאפשרים עיבוד, הם קבצי PDF, סריקות, שלא מאפשרות לעולם הטכנולוגי הישראלי לבוא ולהפיק מהם אפליקציות, אתרים ובאמת להנגיש את המידע.
<נירית בלייר: אנחנו בפער מאוד גדול.
אורי מקלב: בסיכום, לא סיכמת, אמרת שהמסקנה של הדברים שלך שאת תומכת במהלך שאנחנו עושים.
<נירית בלייר: בוודאי, ואני חושבת שכדאי ומומלץ לזרז אותו, ולהפסיק להשתמש בניירות בבקשה.
אורי מקלב: דובר אחרון, עומר שני, התחברתי למה שהוא ביקש לדבר עליו, על ניהול השפה של התכנים המונגשים ציבור כפרק אסטרטגי.
<עומר שני: אני מנכ"ל חברת bluelion שירותי שפה.
<עומר שני: אחד הדברים החשובים והקריטיים כפי שנראה אותם בכל פרויקט של ניהול ידע, מדברים פה המון על פלטפורמות כאלה ואחרות, אפליקציות מובייל, פורטלים וכולי, אבל אחד הדברים הקריטיים שוב שימנעו כל עניין של ניהול ידע, זה למעשה מחסום השפה.
<עומר שני: אני רוצה להזכיר שישראל היא מדינה רב לשונית, אמנם יש שתי שפות רשמיות עיקריות שזה עברית וערבית אבל שפות ישראליות נוספות זה אמהרית, רוסית, אנגלית וגם צרפתית בשנים האחרונות.
<עומר שני: הרבה פעמים כאשר חושבים להקים איזו שהיא מערכת איזה - - - מסוימת, הרבה פעמים מבקשים את התרגום של התוכן עצמו, אבל לכל שפה יש איזה שהוא אתגר משלה, לכל שפה יש מה שנקרא "שריטה" משלה שמאוד משפיעה על המערכת ובסופו של דבר היא מונעת את ההנגשה של אותה מערכת למשתמש.
<עומר שני: אם אני אתן כמה דוגמאות לצורך העניין, אם יש איזו שהיא אפליקציה של זכויות חיילים, שאיזה שהוא חייל רוסי בודד ורוצה לדעת מה הזכויות שלו אבל המערכת לא מתאימה ולא יודעת לקבל את השפה הרוסית, הוא לא יידע לקבל את כל הידע הזה.
אורי מקלב: בתשובות למה שאתה מעלה כאן, בדיון הבא שנעשה אנחנו גם נתייחס לנושא הזה.
אורי מקלב: יש לך עוד משפט?
אורי מקלב: אנחנו חורגים מהזמן.
<עומר שני: שני משפטים אחרונים ברשותך.
<עומר שני: קודם כל זה גם עניין ההפנמה שבכל התהליך הזה לשימור ידע, השפה, היא חייבת להיות - - -
אורי מקלב: קיים, נכון?
אורי מקלב: יש את זה בשפות.
<מוריה לוי: לא בכל האתרים.
<מוריה לוי: זה אולי יעיד יאיר.
אורי מקלב: יאיר, בישיבה הקודמת אמרת שתשימו דגש על הדברים האלה, אלה דברים חשובים.
<יאיר פראנק: אותו אתר שדיברתי עליו מקודם, הפורטל האחוד לשירותי הממשלה, יהיה בעברית בערבית ותהיה לו גם ורסיה מיועדת לקהל דובר האנגלית.
אורי מקלב: הוא דיבר על השפה הרוסית, אבל אנחנו יוצאים מהנחה שתוך זמן קצר, או יש הרבה אנשים שידעו גם לעזור בעניין הזה.
אורי מקלב: אי אפשר את הכל.
<עומר שני: משפט אחרון.
<עומר שני: כל עניין התאמת השפה חייב להיות מנוהל, זה לא רק העניין של התרגום עצמו, זה גם עניין של מינוח, ותמיכה.
אורי מקלב: זה נושא שאני ארחיב אותו באחד הדיונים.
אורי מקלב: נכון, זה לא רק התרגום, שבתרגום יש מובנים, - - - אחרת, משמעויות אחרות לגמרי.
<עומר שני: השפה הצרפתית לדוגמה ארוכה יותר ב-60% מהעברית ואיך זה משפיע על הכפתורים ועל כל השדות וכל הדברים האלה, זה גם עניין של תובנות וגם עניין של המון אלמנטים, בחלקם טכניים, בחלקם לשוניים, שמאוד משפיעים על הנגשה של כל מערכת שהיא, במיוחד כאשר מדברים על ניהול ידע.
אורי מקלב: העובדה היא שבדיונים שהיו לנו פה חברות גוגל, פייסבוק, לא - - - אנשים שיודעים רק את השפה, האנשים שמפעילים זה גם מי שיודע את התרבות ומקומיים.
אורי מקלב: הם לא מסתפקים רק במי שיודע צרפתית או מי שיודע אנגלית, הם לוקחים את ה אנשים שמתאימים לאופי, למידע, לתרבות, אחרת הם אומרים שהם ראו שהם לא נותנים בזה מענה מקצועי.
<עומר שני: אנשים לא קונים מה שהם לא מבינים.
אורי מקלב: אני רוצה להודות לכם על קיום הדיון, לכל המשתתפים והאורחים שהיו לנו פה בדיון הזה.
אורי מקלב: זהו דיון ראשון, אני חושב שהוא היה דיון טוב.
אורי מקלב: בכנסת גם מתנהלים דיונים תרבותיים ומשכילים, יש גם דיונים האלה.
אורי מקלב: יש לזה תועלת, אנחנו רואים בזה תועלת, ואני גם רואה תועלת בזה שאנחנו נעשה ישיבות בעניין הזה, המשכיות לדיון הזה.
אורי מקלב: לפרוטוקול אני אקריא ארבעה סעיפים שאנחנו מסכמים: ועדת המדע והטכנולוגיה רואה ח שיבות רבה בחיזוק נושא ניהול המידע והידע בממשלה.
אורי מקלב: על הממשלה להפנים כי מידע וידע הם משאב ארגוני יקר ערך.
אורי מקלב: ייעול וחיזוק ניהול המידע חשובים הן כדי לאפשר למשרדי הממשלה לפעול בצורה טובה יותר, יעילה יותר כשלעצמם, והן כדי לסייע למשרדים להנגיש את המידע והידע שלהם לאזרח.
אורי מקלב: הסעיף האחרון שאני רואה אותו חשוב במיוחד: הממשלה צריכה להעלות את המודעות במשרדים, ולא רק להעלות את המודעות, אלא להציב יעדים, לשים את זה בתוך תכניות עבודה, פיקוח על הדברים האלה.
אורי מקלב: לכנס, גם לקנוס, אני רואה את זה כחלק.
אורי מקלב: יש משרדים ויש אגפים שהשוטף שלהם לא מביא אותם לדברים כאלה, אין את הזמן ולפעמים גם אין את המשאבים.
אורי מקלב: זה צריך להיות מובנה בתוך הדברים האלה, צריכים לצפות את העתיד, אסור לנו שיהיו פערים כאלה עם המגזר הכללי.
אורי מקלב: איך אמרת, הרכבת יצא, אבל צריך באמת שהיא תוכל לעצור בתחנות ושאנשים יעלו עליה ושהיא לא תיסע ריקה.
אורי מקלב: אמרנו משאבים – המשאבים הדרושים הן לחיזוק התשתיות הטכנולוגיות והן לחיזוק התרבות הארגונית של ניהול ידע.
אורי מקלב: אין ספק שבישיבות הבאות נפרוס את זה לפרוסות יותר קטנות, אנחנו ניתקל בנושא של תרבות ארגונית וכאן אנחנו רוצים להיות לכם לעזר.
אורי מקלב: אני רוצה להודות על העבודה, קטפתם היום מחמאות, הן לא היו בכדי, ואנחנו נמשיך לתת לכם את ההזדמנות לקטוף מחמאות ולחזק את העבודה שלכם.
אורי מקלב: היה בתוך שיתוף פעולה של הוועדה עצמה יחד עם איגוד האינטרנט הישראלי שזה אך טבעי שכשיש דו"ח יציגו בפני הוועדה, אתם גם שלחתם את זה לחברי הוועדה.
אורי מקלב: זה המקום לציין את שיתוף הפעולה שיש לוועדה עם איגוד האינטרנט הישראלי, שיתוף פעולה מאוד מועיל ופורה והדוק והוועדה לאורך הזמן שהיא דנה, על ציר הדיונים שלה, הנושא של המעורבות או הנושא של האינטרנט, יש פה הרבה נושאים משותפים.
אורי מקלב: אנחנו דנו בהסתה ברשת, דנו בבריונות ברשת, דנו בהטרדות ברשת.
אורי מקלב: אני מדבר על וועדות נפרדות, על פרטיות הילדים ברשת, הנושא של ביטון, הנושא של שיימינג, הביזוי ברשת, דיברנו על כך, דיברנו על צנעת הפרט, נושא הפייסבוק והגוגל.
אורי מקלב: הנושאים האלה היו על סדר היום ואנחנו מברכים על שיתוף הפעולה אבל אנחנו שמחים גם לראות ולדון בדו"ח.
אורי מקלב: צריך לציין כבר בתחילת הדברים שאנחנו בשונה אולי מגופים אחרים שהם גופים ממשלתיים, גופים ציבוריים מובהקים, בכל אופן איגוד האינטרנט הישראלי הוא עדיין בהגדרה של החוק הוא גוף וולונטרי, ברגע שהיא עמותה, הם מחויבים למה שעמותות מחויבות, לא מעבר לכך.
אורי מקלב: אבל אני כן רוצה לציין שוודאי הגשת דו"ח, אתם מתנהלים כמו גופים שמחויבים להרבה יותר.
אורי מקלב: הקשר והרצון שאנחנו מגלים הוא באמת להתנהל במקסימום ציבוריות שאפשר בלי שיש רגולציה מחייבת בעניינים האלה כלפיכם.
אורי מקלב: לא סוד שיש ברקע גם הצעות חוק בעניין הזה, שוודאי באיזה שהוא שלב אנחנו גם ניגע בנקודה הזאת.
אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאינטרנט, זה לא שיש פעילות שהמדינה מחויבת אליה ויעשו הסדרים כלפיה.
אורי מקלב: האינטרנט במהותו הוא משהו שצמח מתוך רצון, מתוך זה שאנשים באו ורצו לעשות משהו שיתופי, מתוך שיח אחר שהיה אמור להיות ללא גבולות, לפי רצון של אנשים, לפי איך שהם מכתיבים את ההתנהלות.
אורי מקלב: אתה רוצה – תהיה, אתה לא רוצה אל תהיה.
אורי מקלב: אבל אנחנו יודעים שאנחנו נמצאים כבר היום במקום אחר, בכל אופן היום האינטרנט נמצא באחד מהגופים החשובים במשק, גופים כמו חברות חשמל, חברות תשתיות לאומיות, תשתיות חיוניות.
אורי מקלב: היום אין ספק שהאינטרנט הוא דבר שמחבר היום לא רק באופן וולונטרי אלא באופן מעשי.
אורי מקלב: איך שאני רואה את הדברים, מה רואה צרכן אינטרנט?
אורי מקלב: הוא רוצה שיהיה לו גלישה, שימוש פתוח ובטוח.
אורי מקלב: שני הדברים ביחד, קשה לפעמים להבדיל כשאומרים פתוח ובטוח אבל זה מה שצריך ויש הבדל גדול מאוד בדברים האלה.
אורי מקלב: זה צריך להיות נגיש ואנחנו רוצים שיהיה שיתופי, ואני חושב ששקופה וגם ניטראלית, אני חושב שחלק מאבן יסוד של האינטרנט שיהיה - - - וכך אנחנו רואים את הדברים.
אורי מקלב: לכן אני חושב שאם אתה היום אדוני תגיש את הדו"ח, כך אני רואה וחושב שהציבור רואה אותו, ולכן לראות אם יש באמת התאמה בין הדו"ח לבין הדברים האלה שציינו.
אורי מקלב: אני עוד אגיד מילה אחת, במסגרת הדיונים שהיו לנו, היו לנו גם דיונים עקרוניים, ערכיים, מה הגבולות.
אורי מקלב: מה כללי המסחר.
אורי מקלב: זה נושא שלא - - - אותו אבל כמעט בכל ישיבה שאנחנו דנים, ולא משנה מאיזה היבט, תמיד מהדברים שאני אמרתי ועל תופעות שיש, איפה צריכים, מה באמת הגבולות, מה השיח הנכון וחלק מהדברים זה כבר הגיע לכך שכבר מגיע לחקיקה, להתערבות ממש, כמו דבר שאני חושב שלא היה כמותו, ששר בטחון הפנים ושרת המשפטים הגישו הצעת חוק שזה יגיע לראשונה לכנסת היום, זה עבר אתמול בוועדת שרים לחקיקה, זו התערבות של הממשלה - - -
<קריאה: זה יבוא - - - ?
אורי מקלב: זו עוד שאלה.
אורי מקלב: האם זה חלק של חופש הביטוי ומה ועדת חוקה - - - האם חופש הביטוי הוא העיקר ואז - - - או איך העסק צריך לעבוד ואיך זה עובד, זה ועדת המדע.
אורי מקלב: ואין ספק ששני הדברים האלה - - - דרך אגב, יש הצעת חוק פרטית של חברת הכנסת רויטל סויד שיש בה חלק מהצעת החוק הממשלתית - - -
<קריאה: שהיא כבר עברה למדע.
אורי מקלב: היא עברה למדע.
אורי מקלב: אבל אנחנו מדברים על העיקרון.
אורי מקלב: משהו שלא היה עוד כמותו, גם הצעת חוק שנכנסת לתוך הדברים האלה.
אורי מקלב: בסופו של דבר החלק הערכי והחלק הרעיוני והעקרוני הוא באמת רחב מאוד, הוא גם מרתק מאוד ואין לנו דברים החלטיים אבל ידענו שבתוך הדברים יש שינוי.
אורי מקלב: אני מדבר גם על מה שדיברנו לגבי ההסתה, לגבי הביזוי, שישראל אני חושב שהיא בולטת בשני הדברים האלה מאוד.
אורי מקלב: ההסתה משפיעה מאוד מאוד על החיים היום יומיים שלנו, זה לא דברים שאם מישהו מסית באיראן, וממשלת אנגליה צריכה להתמודד עם זה, אז היא צריכה לחשוב שמישהו מאיראן מוסת הוא יגיע לאנגליה, יש עוד כמה תהליכים.
אורי מקלב: אבל כאן כשמישהו מוסת הוא יוצא מהבית ומיד יכול לפגוע, בלי שיש להם שום מעצור.
אורי מקלב: לכן ההסתכלות שלנו היא אחרת.
אורי מקלב: זה חלק אחד שאנחנו וודאי שונים וגם הנושא של השיימינג, אולי בגלל שאנחנו קטנים, אולי בגלל שמכירים אחד את השני, לא בהרבה מדינות קרה שעובד ממשלה התאבד בגלל שיימינג שנעשה לו על ידי אזרח שהיה צריך לקבל שירות.
אורי מקלב: אני מביא דוגמה, עובדים סוציאליים מותקפים, סובלים מביזוי או ממלחמה כזאת, נקרא לזה שיימינג בתוך הרשת, זה הרבה יותר מעובד סוציאלי אחר מפני שכאן כולם מכירים, הסביבה כולה יודעת, יש לזה השפעה יותר גדולה ולכן המשמעויות יותר גדולות ולכן הדיונים שלנו יותר מעשיים ודורשים ביטוי הרבה יותר חזק.
אורי מקלב: יש הרבה על מה לדבר, נתמקד בהתחלה בנושא הדו"ח.
אורי מקלב: אם חברת הכנסת שאשא רוצה להרחיב עכשיו בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: אני אקשיב לדוברים ואחר כך.
אורי מקלב: בסדר, מכיוון שההגשה היא קצת ארוכה, צמצמנו את זה, אבל אם תרצי באמצע פסק זמן אני גם אתן.
אורי מקלב: עורך הדין יורם הכהן.
<יורם הכהן: בוקר טוב.
<יורם הכהן: אני מזה שנה וחצי כמעט מנכ"ל איגוד האינטרנט.
<יורם הכהן: לפני כן הקמתי ועמדתי בראש הרשות למשפט טכנולוגיה ומידע שהיא הרגולטור בנושא היום בעיקר הגנת פרטיות במידע, והוועד המנהל של איגוד האינטרנט בחר בי לנהל את האיגוד לפני כשנה וחצי.
<יורם הכהן: הדברים של אדוני הם חשובים מאוד כי אנחנו תיכף נסקור את הפעילות שלנו ותראה כמה יש רצף הסטורי של פעילות האיגוד בנושאים האלה מיום הקמתו.
<יורם הכהן: אז כמה מילים על ה איגוד, ואגב, נמצאים פה במקרה או שלא במקרה שניים ממייסדי איגוד האינטרנט, דורון שקמוני והנרי נוסבכר, שבהזדמנות הזאת אני רוצה להודות להם בשם מדינת ישראל על ההקמה של הדבר הזה שנקרא איגוד האינטרנט.
אורי מקלב: אם הם יבקשו זכות דיבור נתכבד לתת לכם, אם יהיה לכם מה להגיד בהמשך.
<יורם הכהן: איגוד האינטרנט החל לפעול בשנת 1994, שנים ספורות לאחר פתיחת האינטרנט לשימוש ציבורי.
<יורם הכהן: הוא הוקם על ידי האנשים שבעצם היו חלוצי האינטרנט במדינת ישראל ומאמצע שנות ה-90 הוא מנהל את המרחב המדינתי של שמות המתחם של ישראל IL.
<יורם הכהן: בהתחלה זה נוהל על ידי מרכז החישובים הבין אוניברסיטאיים מחב"א ועבר לאיגוד.
<יורם הכהן: בנוסף האיגוד הקים ב-1996 את מחלף האינטרנט הישראלי שזה נתק תקשורת שמחבר בין כל ספקי הגישה לאינטרנט, אני אסביר על החשיבות ועל המשמעות שלו בהמשך.
<יורם הכהן: אנחנו למעשה גוף המגזר השלישי העיקרי שעוסק בסוגיות של חיים דיגיטליים ברשת מיום הקמתנו, זאת אומרת מייסדי האיגוד הבינו כבר בהקמתו שאינטרנט זה לא רק מחשבים ותקשורת מחשבים אלא ההשפעה החברתית שלו היא משמעותית ולכן התפיסות שגם באו לידי ביטוי במימוש הטכנולוגי אבל גם באו לידי ביטוי בקידום ערכים שהם ערכים של, נקרא לזה, זכויות אזרח דיגיטליות.
<יורם הכהן: כמו שאדוני אמר אנחנו משתתפים תדיר בדיוני הכנסת, אנחנו כותבים מסמכי מדיניות, אנחנו משתתפים בהליכים משפטיים, אנחנו עושים הרבה מאוד פעילויות.
<יורם הכהן: אנחנו עמותה, יש לנו מטרות, אני לא רוצה לחזור עליהן, כולן ממוקדות בעצם בהכנסה של אינטרנט לשימוש במדינת ישראל באופן נכון, בין המטרות שלנו זה גם לנהל את שמות המתחם, גם לייצג את חלק מארגוני האינטרנט העולמיים בישראל וגם לייצג את ישראל במסגרת ארגוני האינטרנט העולמיים, האיגוד חבר ברוב ארגונים שעוסקים באינטרנט וברישום שמות מתחם מאז הקמתו, ואנחנו עושים את זה הרבה.
<יורם הכהן: איך אנחנו פועלים?
<יורם הכהן: כמו שאמרנו אנחנו עמותה, יש לנו ועד מנהל בן תשעה חברים שכולם באים, ואגב נמצאים פה שני חברי ועד מנהל, לביא שיפמן ונאווה גלעד שהיא גם נשיאת האיגוד, כולם אנשים שבאים מרקע של אינטרנט עם עוד משהו, נאווה מומחית למחשבים וחינוך, לביא היה עובד מס' במיקרוסופט ישראל, מומחה לחומרה ותוכנה וכל הוועד המנהל זה אנשים שהם מומחי תוכן בתחומים שאיגוד האינטרנט פועל בו.
<יורם הכהן: הוועד המנהל קובע את האסטרטגיה של הפעילות של האיגוד, את התקציב שלו ומפקח על פעולת הדרג המקצועי שזה אנחנו.
אורי מקלב: הוא הגורם המפקח?
אורי מקלב: הם לא עובדים של האיגוד.
<יורם הכהן: לא, הם לא עובדים של האיגוד, הם דרג נבחר, הם נבחרים בבחירות של העמותה, בעמותה נכון להיום יש למעלה מ-500 חברים, הם נבחרים מקרב חברי העמותה ובבחירות כל שנה מתחלפים שלושה מחברי הוועד כך שיש רוטציה ואחרי שתי קדנציות הם חייבים לפרוש, אז יש תהליך סדור מהשנה הזאת.
אורי מקלב: מתחלפים שלושה גם אם כיהנו רק שנה?
<יורם הכהן: כל שלוש שנים ואז יש בחירות חדשות.
<יורם הכהן: הם יכולים להיבחר לקדנציה נוספת ואחרי הקדנציה השניה הם חייבים לצאת.
<יורם הכהן: כמובן הוועד המנהל מפקח על פעילות הדרג המקצועי, האיגוד כעמותה הוא – אני קורא לזה ייצור מאוד מוזר – יש לנו מרכיב טכנולוגי מאוד עמוק, 11 מומחי טכנולוגיה שמנהלים תשתיות טכנולוגיה ברמות גבוהות, אני מיד אגיע לזה, וכמובן כעמותה יש לנו גופי בקרה שמבקרים, יש לנו גוף מבקר, רשם העמותות, החברים מבקרים אותנו והוועד המנהל.
<יורם הכהן: כפי שאמרנו איגוד האינטרנט עומד על שתי רגליים, רגל אחת היא הרגל של שירותי התשתית שלו והרגל השניה היא הרגל של הפעילות ה חברתית והציבורית שלו.
<יורם הכהן: בשירותי תשתית האינטרנט אנחנו ראשית פועלים באמצעות ועדת היגוי ציבורית שהיא זו שמנהלת, שאחראית על הפיקוח על שירותי תשתית ובראשה עומד לביא שנמצא פה וחברים בה אנשים מהציבור, חברים בה בועז דולב שהיה מנהל ממשל זמין, ד"ר נחמן אורון שנמצא פה, ראש פורום ICA בישראל, פרופסור טל ז'רסקי מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה ועוד חבר ועדה ב שם יעקב נבות ודורון שקמוני שהוא מייעץ לנו לפעילות הוועדה.
<יורם הכהן: אנחנו מחזיקים את שירותי המחשב שלנו באתרים הכי מאובטחים שקיימים במדינת ישראל הן ברמה של אבטחה פיזית והן ברמה של אבטחה לוגית, אנחנו מתעדכנים, יש לנו קשרי עבודה וזו נקודה מאוד חשובה, יש לנו קשרי עבודה יום יומיים עם ארגוני הגנת הסייבר של מדינת ישראל, מטה הסייבר הלאומי ורשות הגנת הסייבר, מתוך ההבנה וההכרה שהתחום שאנחנו מנהלים הוא תחום חשוב ורגיש ואיגוד האינטרנט גם לפני הקמת מסגרת הסייבר של מדינת ישראל תפס את עצמו כמנהל תשתית מאוד מאוד חשובה וכך הוא גם מתנהל ביום יום.
<יורם הכהן: מה זה מרשם שמות המתחם?
<יורם הכהן: מרשם שמות המתחם בראשו עומד איגוד האינטרנט ומתחתיו יש שמונה מתחמי משנה שחלקם מוכרים לכולם פה, .CO.
<יורם הכהן: IL, IL.ORG.
<יורם הכהן: , IL.GOV.
<יורם הכהן: ו- IDF.IL.
<יורם הכהן: שניהם נמצאים בניהולו של איגוד האינטרנט אבל מתוך החלטה בסמוך להקמת האיגוד זה עבר לניהול העצמי של ממשל זמין וצה"ל, שאר השישה שזה 12K, שהוא למשל מטפל באתרי אינטרנט לגילאים 0-18, MUNI זה רשויות מקומיות,NET זה ספקי גישה לאינטרנט, AC זה אקדמיה ו-ORG זה כמובן ארגונים ללא כוונת רווח.
<יורם הכהן: הממשק מול הציבור נעשה על ידי עשרה רשמים מוסמכים מטעם איגוד האינטרנט שהם חברות מסחריות שבצעם מנהלות את קשרי הרישום שמות המתחם מול ה ציבור הכללי, חברות מסחריות, והן רושמות עבורן את שמות המתחם במערכות האיגוד.
<יורם הכהן: מה זה שם מתחם?
<יורם הכהן: שם מתחם זה איזה שהוא רצף תווים שמקשר בין ישות אינטרנטית לבסופו של דבר כתובת אינטרנט.
<יורם הכהן: זאת אומרת כמו שאנחנו מכירים KNESET.GOV.IL זה שם מתחם, ושם המתחם הזה, כדי שקודם כל לא יינתן אותו שם מתחם ליותר מגוף אחד, אפרופו המאגר הביומטרי אז אתה צריך לנהל אותו במאגר מרכזי.
<יורם הכהן: זאת אומרת יכול להיות רק גורם אחד שמנהל מרשם שמות לאומי.
<יורם הכהן: זה דבר שצריך להבין אותו, זה גם חלק מהדיון אולי בהמשך מכיוון שאותו בסיס נתונים מוודא שהשם הזה ניתן רק לגורם אחד, אחרת היו כמובן התנגשויות באינטרנט.
<יורם הכהן: זה מה שאנחנו מנהלים, אנחנו מנהלים את המרשם.
<יורם הכהן: באופן היסטורי המרשם הזה מתנהל באופן הסכמי על בסיס כללי רישום שנקבעו על ידי איגוד האינטרנט והעקרונות שמיושמים הם עקרונות שמאוד מאוד מעניינים וחשובים, הוא אומר FIRST COME FIRST SERV, זאת אומרת אם אתה היית הראשון לדרוש את שם המתחם הזה אתה תקבל אותו, לא משנה אם שם המתחם הזה הוא מאוד מאוד אטרקטיבי או מאוד לא אטרקטיבי וגם התשלום שתשלם עבור שם המתחם יהיה זהה בין אם הוא יהיה מאוד אטרקטיבי ובין אם הוא יהיה לא אטרקטיבי בעליל.
<יורם הכהן: המחירים היום שמשלמים האזרחים - - -
אורי מקלב: כשיש מחלוקות אתם גם נמצאים.
<יורם הכהן: כן.
<יורם הכהן: כשיש מחלוקות, זו דווקא נקודה מעניינת כיון שאיגוד האינטרנט היה הראשון בעולם שהקים מנגנון של יישוב סכסוכים אלטרנטיביים מה שנקרא, ADR, ובעצם - - -
אורי מקלב: כמה יש לכם, שלושה, ארבעה סכסוכים?
אורי מקלב: בשנה האחרונה?
<יורם הכהן: יש סדר גודל של שמונה בשנה.
<יורם הכהן: זה לא מונע אגב, מאנשים, אם יש להם סכסוך והם רוצים לקחת אותו לבית משפט, לא ללכת ל - - - או לקחת אותו אחרי, אבל אנחנו יצרנו מנגנון מקצועני שפותר את הבעיות האלה.
<רפאל הוידה: דרך אגב, מה האגרה שנגבית?
<רפאל הוידה: מה שיעור האגרה שגובה האיגוד?
אורי מקלב: ניתן לך את רשות הדיבור, ניתן לך לומר במסודר.
אורי מקלב: עכשיו זה הצגת הדו"ח.
<יורם הכהן: יש לנו עוד דבר מעניין, יש לנו וועדה שמתעסקת בשמות מתחם פוגעניים, מצב שבו שם המתחם שמבקשים אותו יש לו פגיעה ברגשות הציבור אז הקמנו ועדה ציבורית, עומד בראשה האן שנמצא פה, חברים בה הסופרת יוכי ברנדיס ובועז אוקון ופרופסור מיכאל בירנהק.
<יורם הכהן: אנחנו חברים במועצת הרשמים של אירופה מיום הקמתה.
<יורם הכהן: כך נראית התפתחות של שמות המתחם בישראל משנת 2000.
אורי מקלב: אני מרגיש שאתה נותן את זה כמו לדירקטוריון ואנחנו לא דירקטוריון.
אורי מקלב: אנחנו צריכים משהו על דברים מרכזיים, על השינויים.
אורי מקלב: שינויים שהיו אצלכם בתקופה הזאת.